Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 26 січня 2002 року укладено шлюб, який зареєстрований Удянською сільською радою Золочівського району, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин та різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше спільне життя не можливо. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 06.02.2015 року через канцелярію суду надала заяву про розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти заочного. розгляду справи Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення телефонограми. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечував проти такого вирішення справи. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 26 січня 2006 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований Удянською сільською радою Золочівського району, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 2 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства не ведуть. У позовній заяві позивач зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям не має. Місце проживання дітей між сторонами узгоджено, діти проживатимуть з матір'ю. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало непорозуміння між подружжям, яке призвело до втрати взаємних почуттів, в результаті чого подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд вважає можливим розірвати шлюб між позивачем та відповідачкою, оскільки подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе. Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України. За письмовою заявою позивача, суд зазначає про вибір прізвища, яка просить після розірвання шлюбу залишити її прізвище - "[PERSON]". З урахуванням наведеного,

Outcome: approved