Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1219. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що з початку 2017 року сімейні та подружні відносини між сторонами не складаються, спільного господарства сторони не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам малолітньої дитини, майнових спорів між ними немає. 18 травня 2017 року сторони уклали «Договір про участь у витратах на утримання малолітнього сина - [PERSON], а також щодо участі у його вихованні та щодо місця його проживання», який засвідчено приватним нотаріусом Погрібною Т.П. У судове засідання позивач, не з`явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Однак надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явилась, повідомлялась про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 17 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1219 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17 серпня 2013 року). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO](свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 01 липня 2014 року). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені з початку 2017 року, сторони не ведуть спільне господарство. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам малолітньої дитини, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надавала. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач заявила клопотання про відновлення дошлюбного прізвища "[PERSON]", суд задовольняє вказане клопотання. Суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Згідно квитанції №119 від 20 грудня 2017 року, позивачем під час звернення до суду з вказаним позовом сплачено судовий збір в розмірі 640,00 грн., який підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved