Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , про що 21.01.2019 року складено відповідний актовий запис № 10, виконавчим комітетом Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,97га, наданої для ведення особистого селянського господарства розташованої на території Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області. Вона, [PERSON] , являється єдиним спадкоємцем за заповітом. Відповідно до інформації котра міститься у постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не заводилася. Маючи намір прийняти спадщину, вона звернулася до державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини, але нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.01.2020, мотивуючи тим, що [PERSON] , пропущено шестимісячний термін, визначений законом для прийняття спадщини, та вона не вступила в права спадкоємця фактично. При цьому їй було роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом. У встановлений законом шестимісячний термін вона не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини тому, що їй не було відомо про існування даного майна і лише нещодавно, а саме 09.01.2020 року їй Ладижинською сільською радою було повідомлено про існування спадкового майна та видано заповіт складений за життя покійною на її користь. Позивачку ніхто і ніколи не повідомляв про його існування. За життя покійної вони мали між собою дуже гарні дружні відносини, була вчителькою позивачки і остання завжди з великою повагою та любов`ю відносилась до неї, але навіть не здогадувалась, що [PERSON] за життя складе на її користь заповіт на належне їй майно, а тому на даний час вона позбавлена можливості оформити спадкове майно в зв`язку з тим, що пропустила шестимісячний термін, визначений законом для прийняття спадщини. Позивач вважає, що строк на прийняття спадщини пропущений з поважних причин. Просить визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] - два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності сторін. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується записами у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,97га, наданої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області. Згідно заповіту складеного 20.10.2016 року, посвідченого секретарем Ладижинської сільської ради Гандзюк Н.Ф., зареєстрованого в реєстрі за № 249, [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку площею 0,97 га, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Ладижинської сільської ради - [PERSON] , [INFO] . 15 січня 2020 року [PERSON] було подано заяву про прийняття спадщини до Уманської районної державної нотаріальної контори. Постановою нотаріуса № 25/02-31 від 15.01.2020 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачем пропущений строк подання заяви про прийняття спадщини терміном у шість місяців. Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась. Так, у відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивачка названих вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом не зверталася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна. Таким чином, жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, позивач вчинила дії, які б свідчили про прийняття нею спадщини за заповітом, вона не надала, що, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 1272 ЦК України слід вважати фактичним неприйняттям спадщини за заповітом. [PERSON] просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Причиною пропуску строку на прийняття спадщини вказує те, що їй не було відомо про існування спадкового майна та заповіту. Позивач вважає, що причини пропуску для подачі заяви про прийняття спадщини є вагомими, та підлягають поновленню. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 "про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як установлено судом, позивачка пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою в порядку визначеному законодавством України про прийняття спадщини, оскільки тільки в січні 2020 року дізналась, що на її ім`я складений заповіт. Вказані причини суд визнає поважними, а факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved