Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 12.05.2010 року станом на 30.05.2014 року в розмірі 22546,26 гривень. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та пояснила, що позивачем надано відповідачеві на підставі його заяви кредит. Відповідач порушила умови надання споживчого кредиту та не виконала належним чином свої зобов'язання, тому має заборгованість в розмірі 22546,26 гривень. Просить у судовому порядку стягнути з відповідача вищевказаний розмір заборгованості по кредиту та понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в розмірі 243,60 гривень. Вiдповiдач в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить розміщення оголошення в газеті «Наддніпрянська правда плюс» № 43 (54) від 06 листопада 2014 року. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що позивачем надано відповідачеві на підставі кредитного договору б/н від 12.05.2010 року кредит у розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту. Відповідач порушила умови надання кредиту та не виконала належним чином свої зобов'язання, тому станом на 30.05.2014 року має заборгованість в розмірі 22546,26 гривень, яка складається з наступного: 15551,31 гривень - заборгованість за кредитом; 4695,13 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 750,00 грн. - заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом; 500,00 гривень - штраф (фіксована частина); 1049,82 - штраф (процентна складова). Представник позивача просить стягнути з відповідача вищевказаний розмір заборгованості та понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в розмірі 243,60 гривень. Ці обставини підтверджені заявою позичальника [PERSON] від 12.05.2010 року, умовами та правилами надання банківських послуг, розрахунком заборгованості, статутом банка та іншими документами. Оскільки відповідач не виконала договірних зобов'язань, позов підлягає задоволенню. Судові витрати, понесені позивачем, стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved