Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Львівський державний університет внутрішніх справ (далі - ЛДУВС) звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення витрат, пов'язаних з навчанням в сумі 11 483, 44грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до наказу ЛДУВС № 175 від 27.07.2007р. відповідача було зараховано на перший курс факультету громадської безпеки та кримінальної міліції. 01.09.2007року між Львівським державним університетом внутрішніх справ та відповідачем було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. [PERSON] був зобов'язаний після закінчення навчання відпрацювати в органах внутрішніх справ не менше трьох років. Натомість, відповідача 25.01.2013 року було звільнено з ОВС за статтею 64 п «є» (за порушення дисципліни). Просить стягнути з [PERSON] на користь Львівського ДУВС кошти за навчання та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву (а.с.12) та відгук на заперечення на позовну заяву (а.с.37-38) в якій, просить розглянути справу без їхньої участі, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати. Представник відповідача подала заперечення проти позову, вважає даний позов безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню (а.с.26-27). Перед судовим засіданням 08 липня 2014 року [PERSON] подав заяву про слухання справи без його участі та представника. Статтею 197 ЦПК України передбачено, що у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши на попередніх засіданнях відповідача та його представника, дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що у позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 69 Закону України «Про вищу освіту» особи, винні у порушенні законодавства про вищу освіту, несуть відповідальність відповідно до закону. Судом встановлено, що наказом ЛДУВС № 175 від 27.07.2007р. [PERSON] було зараховано на перший курс факультету громадської безпеки та кримінальної міліції Прикарпатського юридичного інституту ЛДУВС на навчання за напрямом підготовки 6.030402 «Правознавство» терміном на 4 роки (а.с.4). Сторони 01 вересня 2007року уклали договір №10/383 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС). Пунктом 2.3.6 даного договору передбачено, що особа зобов'язується у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до п 3.1 Договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушення нею дисципліни (а.с.39-40). Відповідно до п. 4.4. договору, у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється у судовому порядку. Відповідно до наказу УМВС України в Івано-Франківській області № 27 о/с від 25.01.2013 року [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ за ст.64 п.«є» (за порушення дисципліни) (а.с.6). Відповідно ч.6 ст. 18 Закону України "Про міліцію" курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються зі служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Згідно з наданого Львівським державним університетом внутрішніх справ розрахунку фактичні витрати пов'язанні з навчанням [PERSON] (а.с.7), становлять 11483,44 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним договором відповідачем не представлено суду. Враховуючи порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2007року, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені ним при поданні позовної заяви, а саме судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved