Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вимогами до відповідача [PERSON] і просить позбавити відповідача батьківских прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у зв'язку з ухиленням відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] більше десяти років не виконує своїх батьківських обов'язків відносно дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не приймає участі у житті дитини. Під час судового розгляду позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте надала заяву що підтримує вимоги, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, звертаючи увагу суду на те, що тривалий період часу батько дитини не приймає ніякої участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги, не піклується про дитину та не цікавиться її розвитком, не підтримує зв'язок з нею. При цьому не має жодних перешкод для здійснення батьківських прав та обов'язків. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд, в судове засідання двічі не з'явився, свого представника для участі в розгляді справи не направив, письмових заперечень по суті спору не подав. Повідомлення відповідача відбувалось шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр», направленням на адресу відповідача судового виклику, про що є відповідне поштове повідомлення з описом вкладення. Крім того, оскільки відповідач проживає на тимчасово окупованій території у м. Ясинувата Донецької області, вся інформація про рух справи, включно з викликами відповідача, розміщувалася на офіційному веб-порталі Судової влади України, офіційному сайті Дружківського міського суду Донецької області. Представник третьої особи Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування в судове засідання не з'явився. Суд вважає за можливим розглядати справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Під час судового розгляду судом встановлено. Позивач [PERSON] розірвала шлюб з відповідачем [PERSON] 29 серпня 2006 року (а.с. 7). Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Із позовної заяви, підтриманої позивачем, вбачається, що з квітня 2006 року вона та донька проживають окремо від відповідача. З того часу відповідач участі у вихованні доньки не приймає, не піклується про неї, не забезпечує її розвиток, не турбується про її здоров'я, не надає допомоги в оздоровленні дитини. Також позивач зазначила про те, що будь-яких перешкод у спілкуванні та участі відповідача у вихованні доньки не здійснювалось. 09.02.2007 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с. 8). Вона та донька проживають з ним однією сім'єю. Згідно довідки виданої ТОВ «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер» № 676 від 13.10.2016 року, позивач прописана і проживає у трикімнатній квартирі за адресою [ADDRESS]. Разом з нею проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування від 31.08.2016 р. № 102103/31-7809 комісія вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], як такого, що ухиляється від виховання та утримання дитини. Під час засідання комісії було встановлено, що відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, не телефонує, бажання спілкуватись з дитиною не виявляє, матеріальної допомоги на утримання і розвиток дитини не надає. Дитина фактично батька не пам'ятає, немає до нього ніяких почуттів. Вихованням дитини займається мати та вітчим. (а.с. 12). Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Вище встановлене приводить суд до переконання, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої доньки [PERSON], оскільки більше десяти років не піклується про здоров'я своєї дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Отже вимоги позивача є цілком обґрунтованими і підлягають задоволенню. У відповідності з ст. 164 ч.2 СК України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Як вбачається із роз'яснень п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03. 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, ухиляючись від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню дитини, відповідач порушує законні права та інтереси неповнолітньої доньки [PERSON], фактично її вихованням займається мати і вітчим, зв'язок з біологічним батьком втрачений. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved