Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

З позову [PERSON] вбачається, що вона проживала разом з відповідачем [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах і має сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Фактичні шлюбні відносини між нею та [PERSON] на сьогоднішній день припинені, і позивачка разом із сином проживає у домоволодінні свого батька в селі Якимове Великобагачанського району Полтавської області. Посилаючись на те, що відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, але в добровільному порядку відповідач коштів на утримання сина [PERSON] не надає, тому позивачка звернулась з позовом до [PERSON] до суду і просила суд стягнути з нього аліменти на її користь на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку , починаючи стягнення аліментів від дня пред'явлення позову і до його повноліття. В судове засідання 14.08.2014 року позивачка [PERSON] не з'явилась, до суду направила заяву, в якій просить її позов задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Не заперечує проти винесення по справі заочного рішення (а.с.16). Відповідач - [PERSON] в судове засідання 14.08.2014 року не з'явився, до суду направив заяву про те, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів визнає в повному обсязі, просить справу розглянути в його відсутність. Не заперечує проти винесення по справі заочного рішення (а.с.17). Враховуючи матеріали справи, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 14.08.2014 року у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України № 16-рп/2011 від 08.12.2011 року. Відповідно до ст. 224 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина, підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина позивачці добровільно не надає. На час розгляду справи дитина [PERSON] проживає разом з позивачкою та перебуває на утриманні останньої та її батька. Позивачка [PERSON] в даний час ніде не працює, але шукає роботу. Відповідач [PERSON] офіційно працює в ПП «Білоцерківська агропромислова група» водієм, має земельну частку (пай), що перебуває в оренді ТОВ «Білагро», інших дітей а також непрацездатних батьків немає, і тому має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина . Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що відповідач по справі [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку так як він є здоровим, працездатним чоловіком, працює, інших осіб на своєму утриманні немає. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що в силу закону п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір " позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору, в порядку ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved