Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Заявник [PERSON] просить встановити факт смерті її батька [PERSON], померлого 17.03.2016 року на тимчасово окупованій території у місті Севастополь, оскільки свідоцтво про його смерть, серії І-КМ № 511544, видане 21.03.2016 року Відділом записів цивільного стану Гагаринського району міста Севастополя Управління запису актів цивільного стану міста Севастополь, є недійсним на території України та не створює правових наслідків відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». В судове засідання заявник не з'явилась, надала повноваження представнику. Представник заявника надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився,\~\~про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно дост.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження І-ЖЦ № 034601, виданого 03.02.1953 року Приморським райбюро РАЦС Архангельської області. Заявник підтверджує факт смерті [PERSON] свідоцтвом про смерть, серії І-КМ № 511544, видане 21.03.2016 року Відділом записів цивільного стану Гагаринського району міста Севастополя Управління запису актів цивільного стану міста Севастополь, довідкою про смерть №422 від 01.07.2016 року, в якому зазначено, що [PERSON], [INFO], помер 17.03.2016 року, причина смерті - стенозуючий коронаросклероз. Заявник зверталась до Дніпровського районного у місті Херсоні ВДРАЦ ГТУЮ у Херсонській області з питання реєстрації смерті [PERSON] та видачі їй свідоцтво про смерть. Однак, у зв'язку з невідповідністю наявного свідоцтва про смерть виданого на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, їй було відмовлено в реєстрації смерті та отриманні свідоцтва про смерть. Приписами п.8 ч. 1ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для державної реєстрації смерті, отримання свідоцтва про смерть та для оформлення спадкових прав після смерті батька. Суд сприймає надане заявником свідоцтво про смерть серії І-КМ № 511544, видане 21.03.2016 року Відділом записів цивільного стану Гагаринського району міста Севастополя Управління запису актів цивільного стану міста Севастополь, як носій конкретної інформації факту смерті [PERSON], при цьому не може визнати вказане свідоцтво належним та допустимим доказом, оскільки відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, є недійсним і не створює правових наслідків, але суд бере до уваги, що не прийняття по суті рішення по даній справі може вплинути на права і обовязки заявника. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] і визначає датою його смерті 17 березня 2016 року та місцем смерті місто Севастополь. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті особи є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявником свідоцтво про смерть, виданого державним органом України. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved