Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовула тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилась донька [PERSON], [INFO]. 25.03.2016 року шлюб між сторонами було розірвано та на даний час дитина проживає з позивачкою, яка повністю її утримує та виховує, оскільки відповідач свої батьківські обов»язки не виконує та вихованням доньки не займається. Грошових коштів на її утримання не вистачає, а відповідач матеріально не допомагає, хоча працює та має дохід, що стало наслідком зверення до суду із цим позовом, оскільки дитина знаходиться на її утриманні. Таким чином, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі - 4 000,00 грн. щомісячно, але не менше ? частки усіх доходів, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до досягнення повноліття дитини. В ході розгляду справи позивачка уточнила позовні вимоги, в зв'язку з чим просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частки усіх доходів, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до досягнення повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити з викладених у ньому підстав. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову у розмірі аліментів визначеному позивачем, вказавши на його значний розмір. У своїх письмових запереченнях зазначив, що 06 грудня 2015 між позивачем та відповідачем було укладено договір про визначення місця проживання дитини та участь у її виховання. Відповідно до п. 3.2.3. цього договору після припинення між батьками шлюбних відносин батько зобов'язується приймати спільну і рівну за обсягом з матір'ю участь у забезпеченні життя дитини. Представник відповідача зазначив, що [PERSON] сумлінно виконує обов'язки за договором та приймає участь у забезпеченні життя дитини, у вигляді щомісячної сплати коштів на утримання дитини. Так, відповідачем за угодою із позивачем сплачено на користь позивача аліменти на утримання дитини по 400,00 грн. щомісячно в період з грудня 2015 року по червень 2016 року, на загальну суму 2800,00 грн. та по 500,00 грн. щомісячно в період з липня 2016 року по грудень 2016 року, на загальну суму 3500,00 грн. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем і відповідачем 30 квітня 2010 року було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 4). Від цього шлюбу у сторін по справі народилась донька [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний запис №338 від 24.02.2011 року), та його батькам записані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.6). Судом встановлено, що 06.12.2015 року між сторона по справі було укладено Договір про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні, відповідно п. 1.3. цього Договору місце проживання дитини батьки визначили місце проживання матері за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 5). Згідно пояснень позивача на даний час сторони проживають окремо та кошти на утримання дитини відповідач не надає, тому донька [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON] За приписами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено, що відповідач коштів на утримання дитини не надає, матеріально не допомагає у необхідному для нормального життя дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що відповідач, як батько зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації життя нарівні з позивачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісяця до досягнення [PERSON] повноліття, починаючи з жовтня 2016 року. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі - 551,20. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 13, 180, 182, 185, 192 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved