Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Хмільницький міськрайонний суд з позовом до [PERSON] сільської ради Хмільницького району, про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 1,39 га, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Хмільницького району, яка призначена для ведення та розширення особистих селянських господарств, кадастровий номер 0524881200:04:002:0222, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН № 015942 від 29 серпня 2002 року. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 22\~грудня 2012 року у с. Вишенька Хмільницького району померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось вище вказане спадкове майно. За життя спадкодавець [PERSON] заповіту не склала. На час смерті матері [PERSON] позивач по справі проживав разом з нею по вул. Поштова, 44 с. Вишенька Хмільницького району Вінницької області, що підтверджується довідкою виданою [PERSON] сільською радою від 27 травня 2015 року. Позивач, як єдиний спадкоємець за законом після смерті матері, звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва відмовлено у звязку з виявленням виправлень в державному акті на право приватної власності на землю та рекомендовано питання щодо визнання права власності на вказане майно вирішувати в судовому порядку, тому він вимушений звернутись до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд та вирішення справи у його відсутність, позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з"явився. Відповідач у справі [PERSON] сільська рада Хмільницького району про день, місце і час судового засідання повідомлена належним чином і через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність її представника за наявними у справі документами. Позовні вимоги визнає. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. 22.12.2012 року померла мати позивача [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 251416 від 24.12.2012 року (а.с.4), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 10), довідкою [PERSON] сільської ради № 142 від 27.05.2015 року (а.с.12), рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 05.05.2015 року про встанолвення факту родинних відносин (а.с.13). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме - земельна ділянка площею 1,39 га, нормативною грошовою оцінкою 37233,56 гривень, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Хмільницького району Вінницької області, призначена для ведення та розширення особистих селянських господарств, кадастровий номер 0524881200:04:002:0222, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН № 015942 від 29.08.2002 року, витягом з ДЗК про земельну ділянку від 23.06.2015 року, повідомленням державного кадастрового реєстратора від 26.06.2015 року, витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 25.06.2015 року за № 02-10/2208 (а.с. 6-9,14). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається з державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН № 015942 від 29.08.2002 року, у ньому допущено виправлення, про що зроблено застереження Хмільницькою РДА (а.с.5). З листа завідуючої Хмільницькою районною державною нотаріальною конторою за № 810/01-16 від 15.10.2015 року вбачається, що за заявою позивача 13.12.2013 року була заведена спадкова справа № 196/2013. З заявою про прийняття спадщини за законом звернувся син померлої [PERSON], а з заявою про відмову від спадщини звернулась дочка померлої [PERSON], а з заявою про те, що спадщину не приймав та на неї не претендує звернувся син померлої [PERSON]. 25 листопада 2014 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Інші спадкоємці по даній спадковій справі з заявами про прийняття та/або про відмову від спадщини, до Хмільницької районної нотаріальної контори не звертались та відповідно інші свідоцтва про право на спадщину не видавались. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.11.2014 року, це свідоцтво видано [PERSON] на земельну ділянку площею 5,1763 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Суд, враховуючи те, що позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги, відповідач у справі [PERSON] сільска рада Хмільницького району позов визнала, проти позову не заперечувала, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення заявленого позову в повному обсязі, так як це не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує прав, свобод та законних інтересів інших осіб. Згідно ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи зі змісту статей 1296-1299 ЦК України, питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. За встановлених судом обставин, позивач не може оформити спадщину після смерті матері [PERSON] у нотаріуса, хоча прийняв її, а тому обґрунтовано звернувся до суду з позовом про визнання в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно. Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved