Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Заявник у адресованій суду заяві вказала, що 14 листопада 2015 року, у віці 88 років та 20 грудня 2015 року у віці 86 років, у себе вдома в м. Макіївка Донецької області, від тяжкої хвороби та старості померли мої батьки батько [PERSON], [INFO] та мати [PERSON], [INFO]. 18 листопада 2016 року та 23 грудня 2015 року Макіївським міським відділом записів актів цивільного стану було видане свідоцтво про смерть серії ДНР за №008085 та серія ДНР №014160. Після цього заявник звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Олександрівського районного управління юстиції в Донецькій області для отримання свідоцтва про смерть батька та матері, але їй було відмовлено у звязку з тим, що документи про смерть було видано медичною установою, а свідоцтво про смерть органами неіснуючої держави ДНР, які перебувають на тимчасово неконтрольованій території України та не мають юридичної сили. У звязку з неможливістю оформити свідоцтво про смерть, яке їй необхідно для прийняття спадщини, заявник просить встановити факт смерті батька та матері. В судове засідання заявниця [PERSON] не з"явилася, належним чином повідомлена про день слухання справи, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує (а..с.17). В судове засідання представник заінтересованої особи\~- Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції в Донецькій області до суду не з'явився, належним чином повідомлений про день слухання справи. Надав суду заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, заперечень по справі не мають (а.с.18). Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії ДНР за №008085 , виданим 18 листопада 2015 року Макіївським міським відділом записів актів цивільного стану, у віці 88 років 14 листопада 2015 року помер [PERSON], та свідоцтва про смерть серія ДНР №014160, виданим 23 грудня 2015 року Макіївським міським відділом записів актів цивільного стану , у віці 86 років 20 грудня 2015 року померла [PERSON] (а.с. 9-10). Заявниця [PERSON] є рідною донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження заявника (а.с. 6).. Відповідно до ст. 234 ЦПК України: суди розглядають у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви. Постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України №252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08.04.2015 року. Відповідно до ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території. Відповідно до наданих заявником доказів вбачається, що заявниця є донькою померлих [PERSON] та [PERSON] (а..с. 6-8). У абзаці першому п. 13 Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз"яснення про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до листа № 547/3.2-18 від 17.03.2016 року та листа № 548/3.2-18 від 17.03.2016 року наданих Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції, заявнику було роз'яснено необхідність отримання рішення суду про встановлення факту смерті, для реєстрації смерті (а.с. 11,12). В практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971р. « Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». За вказаних обставин, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] та [PERSON]Г і встановлення цього факту має юридичне значення для заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved