Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], про встановлення порядку користування квартирою. Свої вимоги обґрунтовували тим, що вона та її колишній чоловік [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Розмір часток в праві спільної власності на вказану квартиру становить по ? частині, згідно свідоцтва про право власності від 09.11.2007р. Набута у власність квартира була у зв'язку зі сплатою в повному обсязі суми паєнакопичення в ЖБК «Арсеналець-28». Спірна квартира складається із трьох кімнат розміром 12,0 кв.м., 11,8 кв.м. та 18,0 кв.м., а також кухні площею 8,1 кв.м., ванної кімнати - 3,0 кв.м., вбиральні - 1,3 кв.м., коридору -22.0 кв.м. та лоджій - 3,6 кв.м. і 2,4 кв.м. Жила площа квартири становить 41,8 кв.м., загальна - 82,2 кв.м. Усі жилі кімнати ізольовані між собою, прохідні кімнати відсутні. В квартирі на сьогоднішній день зареєстровані: [PERSON], [PERSON], син сторін - [PERSON], дочка сторін [PERSON] зі своїм чоловіком [PERSON] та неповнолітні онуки сторін - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Фактично в квартирі також проживає [PERSON] - дружина [PERSON]. В той же час на сьогоднішній день [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], хоч і зареєстровані в квартирі, але не користуються нею, оскільки починаючи з 2014 року вони постійно мешкають в Канаді. На даний момент склався наступний порядок користування квартирою [ADDRESS]: позивачка з [PERSON], його дружиною та дитиною займають кімнату площею 18,0 кв.м., а відповідач за відсутності інших членів родини самостійно користується кімнатами площами 12,0 кв.м. та 11,8 кв.м. Враховуючи, що позивач та відповідач не можуть прийти до згоди стосовно поділу спільної квартири шляхом викупу однією із сторін частки іншої у праві власності на неї або шляхом продажу цієї квартири з подальшим придбанням окремого житла позивачці та відповідачу, для попередження конфліктів чи сварок з цього приводу і недопущення погіршення між сторонами відносин у зв'язку з невизначеністю порядку користування спільним майном, позивач змушена була звертатись з цим позовом до суду. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, зазначила, що в даному випадку, для забезпечення права позивача на проживання в спірній квартирі, необхідно встановити його порядок користування. Виділення кімнати та залишення у загальному користуванні усіх підсобних приміщень, на її думку не порушить житлових прав та інтересів відповідача. Відповідач в судове засідання на 14.11.2017 р. не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. В судовому засіданні 17.08.2017 р. відповідач заперечував проти задоволення позову, однак зазначив, що на сьогоднішній день фактично склався такий порядок користування жилим приміщенням про який просить позивач. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд винести рішення про задоволення позову. Треті особи - [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомялись належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] та третіх осіб [PERSON], [PERSON], про що не заперечували позивач та третя особа [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд та згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частинами 2, 3 ст. 358 ЦК України передбачено, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровали шлюб 07.02.1981 р. Під час перебування у шлюбі у пожружжя народився син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] Відповідно до копії свідоцтва про право власності від 09.11.2007 р. виданого на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення (КМДА) від 01.11.2007 р. №1952-С, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності, зареєстрованої в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за р.№ 197/246/30472 від 28.11.2007 р. (а.с.13-14). Згідно копії довідки №128 від 14 липня 2005 р. ЖБК «Арсеналець-28» громадянин [PERSON] є членом ЖБК «Арсеналець-28» на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 02 червня 1989 р. №488. Сама пайового внеску за квартиру, в розмірі 15390,74 крб сплачена 29 лютого 1992 р. у повному обсязі, що складає суму паєнакопичення. Відповідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 23.02.2015 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON]було розірвано. Крім того, в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, визнано за [PERSON] право власності на ? частину трьохкімнатної квартиру [ADDRESS], (загальною площею - 82,2 кв.м.; житлова площа - 41,8 кв.м) та в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, визнано за [PERSON] право власності на ? частину трьохкімнатної квартиру [ADDRESS], (загальною площею - 82,2 кв.м.; житлова площа - 41,8кв.м). Рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили 06.03.2015 р. (а.с.9-10). Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно довідки Ф№3 №53 від 12.04.2017 року, виданої ЖБК «Арсеналець-28», в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], син сторін - [PERSON], дочка сторін [PERSON] зі своїм чоловіком [PERSON] та неповнолітні онуки сторін - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.20). Як пояснювала позивач в судовому засіданні фактично в квартирі також проживає [PERSON] - дружина [PERSON] В той же час на сьогоднішній день [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], хоч і зареєстровані в квартирі, але не користуються нею, оскільки починаючи з 2014 року вони постійно мешкають в Канаді На даний момент склався наступний порядок користування квартирою [ADDRESS]: позивач з сином [PERSON], його дружиною та дитиною займають кімнату площею 18,0 кв.м., а відповідач за відсутності інших членів родини самостійно користується кімнатами площами 12,0 кв.м. та 11,8 кв.м. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно зі ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Порядок користування жилими приміщеннями у квартирі, яка належить на праві власності кільком особам, може бути встановлений у випадку, коли такі приміщення відповідають за розміром часткам цих осіб у квартирі. Пленум Верховного Суду України в п.14 постанови від 22 грудня 1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" роз'яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Згідно з висновком Верховного Суду України у постанові від 3 квітня 2013 р. у справі N 6-12цс13 норма ст. 358 ЦК України регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються на об'єкт самостійної власності кожного з них. Незважаючи на те, що розміри кімнати площею 18,0 кв.м. дещо менші ніж площа, що відповідає частці позивачки у праві спільної власності ( ? частина від загальної житлової площі квартири становить 20,9 кв.м.), проте різниця є незначною і встановлення такого порядку користування квартирою не призведе до порушення її житлових прав. З урахуванням того, що в спірній квартирі був добровільно встановлений порядок користування жилим приміщенням, а також виходячи з загальної житлової площі квартири в розмірі 82,2 кв.м. та враховуючі частки права власності кожного з співвласників, встановлення порядку користування спірною квартирою за варіантом, про який просять позивач не призведе до порушення житлових прав сторін по справі, оскільки не зменьшить частку відповідача. Таким чином, суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши обставини справи, а також з урахуванням вищевикладених правових норм, дійшов до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved