Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Керівник Черкаської місцевої прокуратури в інтересах ДП «Черкаське лісове господарство» звернувся з позовом до [PERSON], треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ТОВ «Укрспец-транс», приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу [PERSON] про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння та скасування її державної реєстрації, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач набув право власності на земельну ділянку в порушення норм закону, у звязку з чим відчуження незаконно переданої у приватну власність земельної ділянки, інтереси постійного лісокористувача в особі Державного підприємства «Черкаське лісове господарство» залишились не захищеними, а тому спір щодо їх витребування від нового власника підлягає вирішенню в судовому порядку. У звязку з цим прокурор, просить скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку загальною площею 0,0999 га, розташовану в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району, за межами населеного пункту за кадастровим номером 7124986000:04:001:0197, загальною вартістю 69 930 грн. за [PERSON], винесене 06.10.2017 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] за №374420043; витребувати у [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,0999 га, розташовану в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району, за межами населеного пункту за кадастровим номером 7124986000:04:001:0197, загальною вартістю 69 930 грн. на користь держави в особі ДП «Черкаське лісове господарство»; стягнути з відповідача на користь прокуратури Черкаської області судовий збір. В судовому засіданні прокурор позов підтримав, просив суд його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду належним чином, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи без його участі до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. Представник ДП «Черкаське лісове господарство» у судове засідання не з'явився, до суду подав заяву, в якій не підтримав позовні вимоги керівника Черкаської місцевої прокуратури , просить справу розглядати без його участі. Представник третьої особи ТОВ «Укрспец-транс» в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду належним чином, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи без його участі до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду подала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі на підставі поданих нею письмових пояснень. Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 09.12.2014 у справі № 22-ц/793/2973/14 визнано незаконним та скасоване розпорядження Черкаської районної державної адміністрації № 428 від 20.12.2007 „Про передачу земельних ділянок у власність громадян для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради в тому числі, в частині затвердження проекту із землеустрою щодо відведення та передачі у власність [PERSON], земельної ділянки площею 0,0999 га, що розташована в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, за межами населеного пункту, кадастровий номер 7124986000:05:001:0197; визнано недійсним державний акт серії ЯЕ №633894 від 24.12.2007 на право власності на земельну ділянку площею 0,0999 га, виданий [PERSON] та скасовано державну реєстрацію вказаної земельної ділянки; витребувано від [PERSON] спірну земельну ділянку на користь ДП „Черкаське лісове господарство, як земельну лісову ділянку. Вказане рішення суду набрало законної сили 09.12.2014 Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08 лютого 2008 року [PERSON] (Шиятої) відчужив\~[PERSON] спірну земельну ділянку. [PERSON] вніс указану земельну ділянку до статутного фонду ТОВ «Укрспец-Транс», що підтверджується свідоцтвом про право власності від 06 лютого 2015 року. На підставі договору купівлі-продажу від 06 жовтня 2016 року ТОВ «Укрспец-Транс» відчужило\~[PERSON] указану вище\~земельну ділянку. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30 жовтня 2017 року [PERSON]\~набув право власності на земельну ділянку площею 0,0999 га, що розташована в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, за межами населеного пункту. Згідно зі\~статтею 19 Земельного кодексу України\~(далі -\~ЗК України) землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі землі лісогосподарського призначення. Відповідно до частин першої, другої та четвертої\~статті 20 ЗК України\~віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства. Згідно зі\~статтею 55 ЗК України\~до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті: зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках. Частиною першою\~статті 155 ЗК України\~передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Як встановлено вище, судовим рішенням, яке набрало законної сили, визнано незаконним та скасовано розпорядження Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області в частині надання у власність [PERSON] спірної земельної ділянки та визнано недійсним виданий останній державний акт на право власності на цю земельну ділянку. Згідно зі\~статтею 388\~ЦК України\~власник має право витребувати своє майно з чужого незаконного володіння. Однак, якщо майно за плату придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не повинен був знати (добросовісний набувач), то власник вправі витребувати це майно від набувача лише в разі, коли майно загублене власником або особою, якій майно було передане власником у володіння, або викрадено у того чи іншого, або вибуло з їх володіння іншим шляхом поза їх волею. При цьому\~статтею 19 Конституції України\~визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Таким чином, здійснення Черкаською районною державною адміністрацією\~Черкаської області права власності, зокрема розпорядження майном, не у спосіб та не у межах повноважень, передбачених законом, не може вважатись вираженням волі постійного землекористувача цієї земельної ділянки на її передачу іншим особам. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 02 листопада 2016 року № 6-2161цс16. Отже, оскільки наслідки незаконності ненормативного акта органу державної влади та державного акта на право власності на землю судом вже застосовано під час ухвалення судового рішення від 09 грудня 2014 року в справі\~№ 22-ц/793/2973/14 та спірна земельна ділянка загальною площею 0,0999 га, розташована в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району, за межами населеного пункту, за кадастровим номером 7124986000:04:001:0197 вибула з користування ДП „Черкасилісгосп не з його волі, остання має бути витребувана із незаконного володіння [PERSON] як добросовісного набувача на користь держави в особі постійного лісокористувача. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Перший протокол) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення\~від 23 вересня 1982 року в справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 року в справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства») положення статті 1 Першого протоколу містить три правила: перше правило має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друге - стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання правомірним втручання у право на мирне володіння майном; третє - визнає за державами право контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Зазначені правила не застосовуються окремо, вони мають тлумачитися у світлі загального принципу першого правила, але друге та третє правило стосуються трьох найважливіших суверенних повноважень держави: права вилучати власність у суспільних інтересах, регулювати використання власності та встановлювати систему оподаткування. Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого Європейський суд з прав людини надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об'єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов'язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обгрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». Ураховуючи, що земля, як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об'єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності, а тому правовідносини, пов'язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності становлять «суспільний», «публічний» інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної чи комунальної власності, такому суспільному інтересу не відповідає. Встановлено, що земля неправомірно віднесена розпорядженням Черкаської районної державної адміністраціїдо земель житлової та громадської забудови, мала лісогосподарське призначення (лісового фонду), у зв'язку із чим фактично відбулась незаконна зміна цільового призначення землі, в подальшому її було відчужено за договорами купівлі-продажу. Отже, зміна правового режиму земельної ділянки та набуття речового права теперішнім власником на таку земельну ділянку є неправомірним та таким, що суперечить суспільним інтересам із дотриманням публічного правопорядку. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від\~ 08 липня 1986 року в справі «Літгоу та інші проти Сполученого Королівства») одним із елементів дотримання принципу «пропорційності» при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обґрунтованої компенсації. Разом з тим, витребування земельної ділянки у відповідача без надання компенсації у зв'язку з її витребуванням, не свідчить про порушення принципу «пропорційності», оскільки покупець, у якого вилучається майно, не позбавлений можливості порушувати питання про відшкодування завданих збитків на підставі\~статті 661 ЦК України, яка встановлює, що у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав. Відповідно до ст. 2 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ч.2 ст. 26 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Таким чином, враховуючи те, що незаконність передачі у приватну власність спірної земельної ділянки за кадастровим номером 7124986000:04:001:0197 була встановлена у рішенні Апеляційного суду Черкаської області від 09.12.2014 у справі № 22-ц/793/2973/14, яке набрало законної сили, а також те, що законом визначено спеціальний порядок скасування рішення про державну реєстрацію прав, підлягає скасуванню в судовому порядку рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень приватного нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], за № 37442043 від 06.10.2017, на підставі якого за [PERSON] зареєстровано речове право на спірну земельну ділянку. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 3200грн.

Outcome: approved