Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позива,ч 12 липня 2017 року звернувся до суду із позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Білозерський районний центр зайнятості про визнання трудового договору недійсним та зобов'язання вчинити певні дії. До початку розгляду справи по суті, позивач змінив позовні вимоги та просив розірвати трудовий договір № 51, укладений 21 лютого 2007 року, між ним ([PERSON]) та фізичною особою підприємцем [PERSON], зареєстрований 21 лютого 2007 року за № 51 Білозерським районним центром зайнятості. Зобов'язати Білозерський районний центр зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір № 51, укладений 21 лютого 2007 року між ним ([PERSON]) та фізичною особою підприємцем [PERSON]. Стягнути з [PERSON] на його користь судові витрат. Позовні вимоги мотивував тим, що 21 лютого 2007 року між ним та [PERSON] було укладено спірний трудовий договір, за умовами якого він працював барменом. В березні 2007 року [PERSON] повідомила йому, що приміщення кафе, яке вона орендує закривається на ремонт і щоб він підшукав собі іншу роботу. З листопада 2007 року він самостійно працевлаштувався водієм та працював в різних організаціях міста Херсона до 30 березня 2016 року. На даний час має намір працевлаштуватися за допомогою Херсонського центра зайнятості, але не має можливості, оскільки існує зарестрований трудовий договір з фізичною особою підприємцем [PERSON], який між ними не розірваний та не знятий з реєстрації. 25 травня 2017 року він звернувся до [PERSON] із заявою про розірвання трудового договору, однак за відомим йому місцем проживання, остання не знаходиться. Встановити самостійно місце знаходження відповідачки він немає змоги, а тому звертається до суду із зазначеним позовом. В судове засідання позивач не прибув, проте, надав суду письмову заяву, в якій просив позов задовольнити, справу розглянути у його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не прибула, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду через засоби масової інформації, заяви про розгляд справи в її відсутності на адресу суду не надсилала. Представник третьої особи -Білозерського районного центру зайнятості в судове засідання неприбула, проте, надала заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). Судом об`єктивно встановлено, що 21 лютого 2007 року, між [PERSON] та приватним підприємцем [PERSON] було укладено трудовий договір, який зареєстровано в Білозерському районному центрі зайнятості за № 51. За умовами вказаного трудового договору [PERSON] працював барменом з 21 лютого 2007 року. З березня 2007 року [PERSON], за домовленістю з відповідачкою перестав працювати в кафе барменом, але з обліку в Білозерському районному центрі зайнятості знятий не був, що підтверджується письмовими поясненнями позивача та матеріалами справи. Відповідно до п. 5 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою - трудовий договір між фізичною особою роботодавцем та найманим працівником укладається у трьох ідентичних примірниках, один з яких перебуває у фізичної особи, другий у працівника, третій в центрі зайнятості, де цей трудовий договір зареєстровано. Пунктом 6 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою визначено, що у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково, в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають державну службу зайнятості. Згідно ст. 38 КЗпП України, працівник має право на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з власної ініціативи, попередивши роботодавця за два тижня до цього. Відповідно до Наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08 червня 2001 року "Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою", - державний центр занятості є органом, на який покладено функції реєстрації трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі занятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичної особою роботодавцем та найманим працівником, а, також, у разі відсутності однієї із сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Таким чином, судом встановлено факт ухилення [PERSON] від вирішення спору в позасудовому порядку, тому суд вважає, що зазначена позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої вимоги. Враховуючи вищевикладене викладене та,

Outcome: approved