Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] померла її баба [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на будинковолодіння, яке розташоване по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. Її син [PERSON] фактично прийняв спадщину шляхом спільного проживання з померлою на день смерті. Позивач [PERSON] зазначає, що [INFO] після смерті її батька [PERSON] , шляхом спільного проживання з померлим на день смерті спадщину фактично прийняли: вона, позивач, та відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло, зокрема, вищевказане будинковолодіння, яке належало [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Андріївської сільської ради народних депутатів від 18.08.1989 року, спадкоємцем якої був її син - [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Позивач вказує, що вона є спадкоємцем вказаного нерухомого майна за законом, прийняла спадщину шляхом спільного проживання з померлим батьком [PERSON] на день його смерті, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність державної реєстрації права власності спадкодавця на зазначене нерухоме майно. З урахуванням викладеного, просить визнати за нею право власності на вищевказане будинковолодіння в порядку спадкування. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Диканської селищної ради Полтавського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач визнав позов в повному обсязі та просить розглянути справу без участі його представника. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, кожен з них надав суду заяву про відсутність заперечень проти задоволення позову та розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи - Диканської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, подав до суду письмове клопотання, згідно якого нотаріальна контора при розгляді справи покладається на розсуд суду та просить провести розгляд справи за відсутності її представника. З огляду на подані учасниками справи письмові заяви, суд провів розгляд справи у судовому засіданні за відсутності сторін та третьої особи, на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Диканським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), вбачається, що [PERSON] померла [INFO] /а.с. 5/. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входив житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Андріївської сільської ради народних депутатів від 18.08.1989 року /а.с. 10, 11/. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. Її син [PERSON] фактично прийняв спадщину шляхом спільного проживання з померлою на день смерті. З наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Диканським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), вбачається, що [PERSON] помер [INFO] /а.с. 4/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло, зокрема, вищевказане спірне будинковолодіння, яке належало [PERSON] , спадкоємцем якої був її син - [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа, шляхом спільного проживання з померлим на день смерті спадщину фактично прийняли діти померлого - позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] /а.с. 15, 16/. 04 вересня 2018 року на підставі ст. 1261 ЦК України та договору про розподіл спадкового майна на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на земельну ділянку площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, з кадастровим номером 5321080402:02:001:0020, що розташована в с. Борисівка Диканського /нині - Полтавського/ району Полтавської області /а.с. 14/. Також, 04 вересня 2018 року на підставі ст. 1261 ЦК України та договору про розподіл спадкового майна на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на земельну ділянку площею 0,3516 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером 5321080402:02:001:0021, що розташована в с. Борисівка Диканського /нині - Полтавського/ району Полтавської області /а.с. 13/. З наявної у матеріалах справи постанови в.о. державного нотаріуса Диканської державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Новосанжарської державної нотаріальної контори Уманець М.В. від 03 вересня 2018 року за вих. № 489/02-31 вбачається, що позивачеві [PERSON] було відмовлено в оформленні у нотаріальному порядку спадкових прав на спірне будинковолодіння у зв`язку із ненаданням правовстановлюючого документа на вказане нерухоме майно, який би підтверджував право власності спадкодавця /а.с. 15/. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] її син - [PERSON] фактично прийняв спадщину у вигляді спірного будинковолодіння, яке відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого 08 квітня 2021 року Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", в цілому складається з житлового будинку (літ. А-1), погріба (літ. а2), сараю (літ. В) /а.с. 6-8/. Однак, за життя [PERSON] не зареєстрував у встановленому законом порядку своє право власності на вищевказане будинковолодіння. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем спірного будинковолодіння за законом як спадкоємець першої черги, фактично прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] шляхом спільного проживання з померлим на день смерті, відповідно до договору про розподіл спадкового майна від 04.09.2018, укладеного з іншими спадкоємцями померлого [PERSON] - відповідачами по справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] /а.с. 49/, являється єдиним спадкоємцем спірного будинковолодіння. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1, 3 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Враховуючи, що за життя спадкодавець [PERSON] не зареєстрував у встановленому законом порядку своє право власності на спірне будинковолодіння, яке фактично прийняв у спадщину після смерті [PERSON] , якій вказане нерухоме майно належало на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, однак наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності свідчать, що це нерухоме майно дійсно належало спадкодавцю, спірне будинковолодіння є спадковим, інших спадкоємців, крім позивача, які б претендували на отримання вказаного спадкового майна немає, враховуючи, що відсутність реєстрації права власності не може бути підставою позбавлення спадкоємця права на спадщину, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає за необхідне визнати за позивачем у порядку спадкування право власності на спірне будинковолодіння. На підставі викладеного,

Outcome: approved