Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що шлюб між ним та відповідачем було зареєстровано 04 серпня 2012 року у Івано-Франківській селищній раді Яворівського району Львівської області, актовий запис №17. Від спільного подружнього життя з відповідачем у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними постійно виникали конфлікти і непорозуміння. Сторони спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, проживають окремо з 11.01.2021 року. Просить розірвати шлюб, оскільки такий носить формальний характер. Примирення між ними є неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, його представник - адвокат Степаняк І.В. подав до суду заяву, у якій просить справу слухати у відсутності сторони позивача, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явилася,\~подала до\~суду заяву,\~у якій\~просить розгляд\~справи проводити\~у її\~відсутності,\~заявлені позовні\~вимоги визнає,\~не заперечує\~щодо розірвання\~шлюбу. Після розірвання шлюбу бажає залишитися на прізвищі " [PERSON] ". Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали даної справи в їх сукупності, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 04 серпня 2012 року у Івано-Франківській селищній раді Яворівського району Львівської області, актовий запис №17, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.08.2012 року, виданим Івано-Франківською селищною радою Яворівського району Львівської області. Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , актовий запис №7, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.01.2013 року, виданого Івано-Франківською селищною радою Яворівського району Львівської області та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №25, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.05.2014 року, виданого Виконавчим комітетом Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач повністю втратив почуття любові до відповідача, а тому спільне подружнє життя та примирення між ними є неможливим, суд приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому його слід розірвати. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст.142 ЦПК України передбачено, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що заяву про визнання позову відповідачем подано після початку розгляду справи по суті, суд вважає, що з останньої на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved