Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором спадкодавця. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 28.02.2012 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н про надання йому кредиту у розмірі 10800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 26.12.2015 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.12.2015 року. На момент смерті [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 28.02.2012 становить 8096,46 грн.. Спадкоємцем померлого, є відповідач [PERSON] 07.02.2018 їй був направлений лист-претензію, згідно якого ПАТ КБ «ПриватБанк» пред'явив свої вимоги, але ніяких дій по сплаті заборгованості відповідачем не здійснено. 18.04.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання. У встановлений судом строк, відповідач будучи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. Представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, просив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приват Банк", як кредитодавцем з одного боку та [PERSON], як позичальником з іншого 28.02.2012 року укладений договір кредитування №б/н. Згідно якого останній отримав кредит у розмірі 10800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору (а.с.9-43). Позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі, надавши кредитні кошти [PERSON], що підтверджується заявою, підписаною останнім, анкетою-заяву приєднаною до умовами і правил надання банківських послуг від 28.02.2012 року (а.с.9). [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 28.02.2012 має заборгованість у розмірі 8096 грн. 46 коп., що підтверджується відповідним розрахунком, який проведено у відповідності з чинним законодавством та умовами договору (а.с.4-8). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, вбачається та підтверджується, що позичальник [PERSON] помер 26 грудня 2015 року (а.с.46). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.608, 1218, 1219 ЦК України у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. Тобто за змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. На виконання вказаних вимог позивачем 27.05.2016 була направлена претензія кредитора до Першої Житомирської державної нотаріальної контори. Відповіддю Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу від 07.06.2016 підтверджується, що спадкоємицею [PERSON], яка прийняла спадщину, є його донька, [PERSON], [INFO], яка була зареєстрована та проживала з спадкодавцем за однією адресою (а.с.52-54). Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Листом-претензією від 07.02.2018 підтверджується, що до спадкоємця [PERSON] були направлені позивачем вимоги, які до теперішнього часу лишились без виконання. Частиною 1 статті 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоїн кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Згідно ч. 2 ст.1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідач, як спадкоємець померлого позичальника, який не виконав умови кредитного договору, прийнявши спадщину, в силу ст. ст.1281,1282 ЦК України зобов'язаний у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved