Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

МТСБУ звернулось в суд із указаним позовом. Просить стягнути із відповідача [PERSON], в порядку регресу, страхове відшкодування в розмірі 4609,54 грн. та судовий збір у розмірі 1762 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 20 жовтня 2015 року близько 11 год. 55 хв. у місті Львові по вул. Червоної Калини, з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем марки «ВАЗ-2109», реєстраційний номер [NUMBER], трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого був пошкоджений автомобіль марки «Опель Астра», реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], за наслідками чого відповідача було визнано винним на підставі постанови Золочівського районного суду Львівської області від 16.12.2015 року. Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку від 01.02.2016 року, вартість матеріального збитку становить 4009,54 грн. На підставі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3845774 строком дії з 31.01.2015 року до 30.01.2016 року, потерпіла [PERSON] звернулась до позивача із відповідною заявою, за наслідками чого після належної перевірки матеріалів справи, позивачем було здійснено регламентну виплату потерпілій у розмірі 4609,54 грн. У звязку із наведеним, позивач звернувся до суду та просив стягнути зазначені кошти з відповідача. Позивач в судове засідання не зявився, представник позивача за дорученням [PERSON] у позовній заяві просить суд розглянути дану справу у відсутності представника позивача, повідомивши суд про підтриманням ним заявленого позову у повному обсязі. Проти ухвалення заочного судового рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про що вбачається із матеріалів справи. Згідно вимог статті 223, статті 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до норми ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Золочівського районного суду Львівської області від 16 грудня 2015 року відповідача [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. в дохід держави. Із указаної постанови судді вбачається, що 20 жовтня 2015 року близько 11 год. 55 хв. у місті Львові по вул. Червоної Калини, [PERSON], який керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2109», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись заднім ходом, не звернувся до сторонніх осіб за допомогою, не переконавшись у безпеці свого подальшого руху, скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Опель Астра», реєстраційний номер [NUMBER], водій [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. В силу частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відтак, вищевказаним судовим рішенням, у відповідності до якого відповідача у цій справі [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності та визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, завірена копія якого міститься в матеріалах справи, яким установлені вищевказані обставини пригоди за участю відповідача, доказуванню не підлягають. Згідно вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до вимог ч. 2, ч. 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує, шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Потерпіла [PERSON] з метою отримання відшкодування звернулась до МТСБУ із відповідною заявою від 04.02.2016 року. Як убачається зі Звіту про оцінку вартості матеріального збитку від 01.02.2016 року, вартість такого збитку складає 4009,54 грн. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ після зібрання та перевірки матеріалів по справі, здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 4609,54 грн., що підтверджується Платіжним дорученням № 5482рв від 11 липня 2016 року. Відповідно до вимог п. 38.2.1 ст. 38 вказаного Закону та ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 18 липня 2016 року позивач МТСБУ направило відповідачу листа № 3/1-05/18498 з проханням добровільно компенсувати витрати МТСБУ, однак такий залишений без належного реагування. За таких обставин, оцінюючи надані позивачем та досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 4609,54 грн. у рахунок відшкодування витрат, повязаних зі сплатою страхового відшкодування, а також 1762 грн. сплаченого судового збору. Ураховуючи наведене та

Outcome: approved