Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати неповнолітніх відповідачів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування належною йому частиною житлового будинку [ADDRESS] . Позов мотивує тим, що він є співвласником житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; що підтверджується витягом з рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 11 травня 1993 року, згідно з яким йому виділено 1/2 частину даного житлового будинку, яка знаходиться в стадії ремонту і не пристосована до проживання. У 2018 році він зареєстрував двох неповнолітніх дітей у належній йому на праві власності частині житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, в належній йому на праві власності частині житлового будинку [ADDRESS] зареєстровані, але ніколи до неї не вселялись, ніколи в ній не проживали, і зараз не проживають неповнолітні відповідачі [PERSON] та [PERSON] , бо проживають вони в іншому місці, а саме, в квартирі [ADDRESS] , яка належить на праві власності їх матері [PERSON] , при чому, донька [PERSON] навчається у м. Чернігові, а син [PERSON] навчається в Макошинській школі. З реєстрації неповнолітні відповідачі не знімаються, бо їх мати [PERSON] цього не хоче, бо має претензії, вона звернулась до суду з позовом про поділ нашого спільного подружнього майна, який розглядається судами, таким чином [PERSON] хоче йому нашкодити і не знімає неповнолітніх дітей з реєстрації у його частині житлового будинку. Він має намір продати належну йому частину житлового будинку, бо не має коштів на її утримання, тому є необхідність зняти неповнолітніх відповідачів з реєстрації. Неодноразово звертався до своїх дітей [PERSON] , [PERSON] та до їх матері відповідачки [PERSON] з проханням знятись з реєстрації з його частини житлового будинку і зареєструватись по своєму місцю фактичного проживання, навіть пропонував їм грошову компенсацію від продажу свого нерухомого майна, але відповідачі з реєстрації не знімаються, а орган місцевого самоврядування Сосницька селищна рада Чернігівської області відмовляється зняти з реєстрації відповідачів без їх згоди, вимагають рішення суду. Позивач [PERSON] та йогопредставник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] та відповідачі: [PERSON] і [PERSON] ; в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. Представник третьої особи Сосницької селищної ради як органу опіки та піклування в судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що у 1993 році будинок [ADDRESS] рішенням Сосницького районного суду був розділений по 1/2 частині між нею та [PERSON] . Будинок має один вхід, який облаштований у її частині. Частина будинку, яка належииь [PERSON] , для проживання не придатна. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що уже тривалий час він та його сім`я проживають в частині будинку [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , в іншій частині будинку, яка належить [PERSON] , ніхто не проживає, і за цей час ніхто не проживав. Даний будинок має один вхід, яким він користується, інша частина будинку входу не має. Заслухавши представників сторін та дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області від 11.05.1993 року [PERSON] було виділено 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться за адресом: [ADDRESS] , а іншу 1/2 частину даного будинку було виділено [PERSON] , (а.с. 7-11). Згідно з копією довідки Сосницької селищної ради №19-25/5-421від 05.08.2020 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживали без реєстрації в [ADDRESS] , (а.с. 10). Із копій актів обстеження технічного стану житлового будинку [ADDRESS] від 24.01.2021 року та 28.01.2021 року вбачається, що в частині будинку, власником якого є [PERSON] , зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Дана частина будинку перебуває в непридатному стані для проживання, відсутнє опалення, освітлення, доступ в середину будівлі. В даній частині будинку ніхто не проживає, (а.с. 4-5). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.02.2021 року [PERSON] є власником 1/2 частки житлового будинку за адресом: [ADDRESS] ; на підставі рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 11.05.1993 року, (а.с. 15). Відповідно до листа старости Макошинського старостинського округу Менської міської ради №114/15-03 від 22.02.2021 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 21.09.1993 року, (а.с. 23). Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 05.05.2021 року 1/2 частина будинку, що є власністю [PERSON] , не облаштована належним чином та не створені належні умови для проживання в ньому дітей, (а.с. 78). Із акту обстеження будинку від 06.05.2021 року вбачається, що будинок за адресою: [ADDRESS] ; власником якого є [PERSON] , придатний для проживання, хоча і потребує ремонту, (а.с. 79). З висновку органу опіки та піклування Сосницької селищної ради від 11.05.2021 року вбачається, що орган опіки та піклування Сосницької селищної ради вважає за можливе визнати [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування частиною житлового будинку [ADDRESS] , (а.с. 75-77). Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно дост. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. Ст. 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Стаття 72 Житлового кодексу Української РСР визначає порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до статті 176 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані передати у користування дитини майно, яке має забезпечити її виховання та розвиток. Майно повинно задовольняти потреби дитини в проживанні, відпочинку, духовному, інтелектуальному та фізичному розвитку, підготовці до дорослого життя. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень діючого законодавства України та зібраних у справі доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що права позивача дійсно порушені, оскільки відповідачі в будинку за адресою: [ADDRESS] ; ніколи не проживали і не проживають, але значаться зареєстрованими, а отже, втратили право користування зазначеним житловим приміщенням, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved