Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з даним позовом до суду посилаючись на те, що 24 травня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, про що складено відповідний актовий запис №186. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина надає нерегулярно. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. У звязку з зростанням економічної кризи в державі її матеріальне становище ускладнилось, ріст цін призводить до необхідності витрачати на утримання сина значні кошти на відповідне харчування і їй одній важко утримувати сина згідно його потреб, і дитина потребує зі сторони батька матеріального утримання, а тому просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання сина в сумі 2000 грн. щомісячно до його повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, однак подала заяву в якій зменшила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1200 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття, просила розгляд справи провести без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій зменшені позовні вимоги визнав, та не заперечив проти задоволення позову, просив розгляд справи провести без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них,хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суми прожиткового мінімуму на 2018 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік"і на даний час (з 01 січня ) прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1492 грн., від 6 до 18 років - 1860 грн., де прожитковий мінімум - це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 травня 2014 року (а.с.5). За час спільного проживання сторін у них народився син: [PERSON], 09.10.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4), з якого видно, що батьком дитини є відповідач [PERSON]. Згідно про склад сімї, виданої головою правління ОСББ «Привокзальна -13», до складу сімї позивача [PERSON], жительки м. Коломия вул. Яворницького, 26/59 входить - син [PERSON], [INFO]. Отже, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення так як відповідач є батьком неповнолітньої дитини і відповідно до ст. ст.180,181 СК України зобовязаний надавати утримання своїй неповнолітній дитині до досягнення нею повноліття. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі наведеного та ст. ст.180,181,182,183 СК України та

Outcome: approved