Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт прийняття ним спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в с. Сідлище. Коломийського району Івано-Франківської області. В судове засідання заявник подав письмове клопотання, в якому вимоги заяви підтримав повністю, просить їх задовольнити та слухати справу у його відсутності. Зацікавлена особа - представник Сідлищенської сільської ради, щодо задоволення вимог заяви не заперечив, про що подав письмове клопотання, просить справу розглянути у відсутність представника. Проаналізувавши матеріали справи, розглянувши письмові клопотання заявника та зацікавленої особи, яка не заперечує проти даних викладених в заяві, суд приходить до наступних висновків. 03.03.2000 року мати заявника, [PERSON] склала заповіт, яким заповіла заявнику [PERSON] та його сестрі [PERSON] все її майно, яке належатиме їй на день її смерті (а.с.5). Даний заповіт був посвідчений секретарем виконкому Сідлищенської сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 2, який не скасовувався і не відмінявся, що підтверджується довідкою виконкому Сідлищенської сільської ради за №295/02-34 від 03.09.2015 року (а.с.). [INFO] мати заявника, [PERSON], померла, про що 22.01.2002 року виконкомом Сідлищенської сільської ради складений відповідний актовий запис за № 1 (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за вищевказаним заповітом, Той факт, що [PERSON] - мати заявника, підтверджується копією свідоцтва про народження заявника, яка є в матеріалах справи (а.с. 7). Оскільки право на спадкування виникло до набрання чинності Цивільного кодексу в редакції 2003 року, то до даних правовідносин слід застосувати ст.ст. 548, 549 ЦК в редакції 1963 року. Згідно вимог т. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 18.03.1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. На день смерті [PERSON] їй належав на праві власності будинок, господарські будівлі та споруди, які знаходяться за адресою [ADDRESS]. Вказане нерухоме майно було придбане в шлюбі батьками заявника, [PERSON] і [PERSON] і згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконкомом Коломийської районної ради від 08.02.1987 року, було зареєстровано в Коломийському мБТІ на праві власності за його батьком [PERSON] Також матері заявника належала земельна частка ( пай) у землі КСП « Сідлищанське», що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) сер. [NUMBER]. [INFO] помер батько заявника - [PERSON], і після його смерті його дружина (мати заявника) [PERSON] прийняла спадщину, про що вказано в довідці виконкому Сідлищенської сільської ради за № 295/02-34 від 03.09.2015 року (а.с.8). Оскільки згідно вимоги ст.548 ЦК України (в редакції 1963 року) прийнята спадщина належить спадкоємцю з дня її відкриття (дня смерті спадкодавця), тому після смерті батька власником цілого вказаного домоволодіння стала мати заянивка [PERSON] На день смерті, мати заявника проживала одна у вищевказаному будинку, що підтверджується довідкою виконкому Сідлищенської сільської ради за№ 296/02-34 від 03.09.2015 року (а.с.8). В порядку ст.548 ЦК в редакції 1963 року син померлої - заявник по справі, [PERSON] вступив в управління спадковим майном, оскільки поховав матір, організував і провів обряд поминок ( 9 та 40 днів після смерті [PERSON]). Так як в спадковому будинку після смерті матері ніхто не проживав, заявник в березні 2002 року ( після 40 днів від дня смерті матері), забрав з будинку більш цінні речі. Протягом шести місяців після смерті матері і до цього часу заявник доглядає за спадковим будинком, сплачує необхідні платежі, підтримує будинок в належному технічному стані, сплачує комунальні платежі. Весною 2002 року біля будинку обрізав гілки старих дерев, скопав присадибну земельну ділянку, на якій посадив картоплю. Таким чином, після смерті матері [PERSON] заявник прийняв спадщину, оскільки вступив у володіння майном померлої. Сестра заявника, [PERSON], спадщини після смерті матері [PERSON] не прийняла, і на неї не претендує, про що повідомила письмово в нотаріально посвідченій заяві від 25.08.2015 року (а.с.15). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає, що стверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.14). Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року " Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкритт,я суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК, згідно з яким місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Після смерті матері заявника - [PERSON], заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте у прийнятті спадщини йому було відмовлено оскільки він в установлений законом термін не звернувся з заявою про прийняття спадщини та не був зареєстрований з померлою за одною адресою та рекомендовано звернутись з заявою до суду. Враховуючи вищевикладене суд, вважає, заявлені вимоги належно обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного та ст.ст. 548,549 ЦК в редакції 1963 року, ст.ст.256,257,259 ЦПК України та

Outcome: approved