Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Хмарський Р.Б. звернувся до суду з позовом до Комунарського відділудержавної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), третя особа Шоста Запорізька державна нотаріальна контора, про зняття арешту з належного йому майна, який був накладений на підставі постанови державного виконавця ВДВС Комунарського району м.Запоріжжя Жиркової Н.Г. від 13.10.2006 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню з виконання виконавчого листа Орджонікідзевськогоо районного суду м.Запоріжжя від 20 жовтня 1998 року № 2-2799 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. В обґрунтування позовувказав, що двічі звертався до Комунарського ВДВС у м.Запоріжжі ПС МУ МЮ (м.Дніпро)з письмовими заявами про зняття арешту зі свого майна, у яких зазначав, що з приводу присуджених рішенням суду аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з нього утримувались аліменти з його заробітної плати у місцях його роботи - АТП 0802 та АТП 12360, , колишня дружина [PERSON] , яка була стягувачкою у виконавчому провадженні, будь-яких не заявляла претензій щодо стягнення з Позивача аліментів після досягнення донькою повноліття. Також, Позивач стверджує, що відносно нього не ведеться жодних виконавчих проваджень . Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, своїм правом надати суду відзив на позовну заяву не скористався. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, своїм правом надати суду письмові пояснення не скористався. Вивчивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення тільки у разі скінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав. Судом встановлено, що Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя 20 жовтня 1998 року видано виконавчий лист № 2-2799 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. З цим виконавчим листом ВДВС у Комунарському районі м.Запоріжжя Запорізького МУЮ було відкрито відповідне виконавче провадження, в межах якого державним виконавцем Жирковою Н.Г. було винесено постанову від 13 жовтня 2006 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої 06 червня 2007 року Шостою запорізькою нотаріальою конторою, як реєстратором, за №5083218 було накладено арешт на все майно, належне [PERSON] , [INFO] . З письмової інформації Комунарського ВДВС у м.Запоріжжі ПС МУ МЮ (м.Дніпро) від 22 лютого 2021 року № 28299 вбачається: «Відповідно до Інформаційної довідки реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, виявлено обтяження: Тип обтяження: арешт нерухомого майна Реєстраційний номер обтяження: 5083218 Зареєстровано: 06.06.2017 14:47:18 за № 5083218 реєстратором Шоста запорізька нотаріальна контора, 69104, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, 25-б, [NUMBER] Підстав обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АМ №096718 від 13.10.2006, ВДВС Комунарського району м. Запоріжжя, д.в. [PERSON] . Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно Власник: [PERSON] , Дата народження: [INFO] , Причини відсутності коду: інша причина відсутності коду, [ADDRESS] Додаткові дані: уточнення запису 4885101 Заявник: ВДВС Комунарського району м. Запоріжжя. Автоматизована система виконавчого провадження не містить ідентифікуючих даних щодо зазначеного обтяження. На даний час виконавче провадження строки зберігання якого закінчилися, знищено, відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом № 2274/5 від 25.12.2008р. Міністерством юстиції України п.9.9.»строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством ». Згідно перевірки єдиного державного реєстру та Автоматизованої системи виконавчих проваджень ВП - спецрозділ у відношення боржника [PERSON] виконавчих проваджень не виявлено, будь-яких виконавчих документів у відношенні боржника [PERSON] на виконанні у не перебуває. Згідно зі ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності, згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього праві чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України регламентовано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обов`язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 №6(в редакції від 30.06.1978 №5) надані роз`яснення, що вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Нормами ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (у чинній редакції) встановлено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Частиною 4 даної статті встановлено підстави зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини у відкритому виконавчому провадженні. З вимог ст. 16 ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом звільнення майна з під арешту належить судам. Позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту з майна, оскільки інший порядок захисту його прав, аніж судовий - законодавцем не передбачений. Системний аналіз зазначених положень Закону дає підстави для висновку, що безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яка приймається на підставі відповідного рішення суду. Факт відсутності будь-яких відкритих відповідачем на протязі трьох останніх років виконавчих проваджень, в яких боржником є позивач, - дає підстави для висновку про те, що усі передбачені законом підстави для існування арешту належного позивачу майна - відсутні. На підставі вищевикладеного, суд враховує, що на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб, а саме шляхом зняття арешту з майна та скасування запису про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про арешт нерухомого майна.

Outcome: approved