Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності. Посилалася на те, що квартира [ADDRESS] , загальною площею 71,7 кв.м., відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 04.05.1998 року, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер її батько [PERSON] . Вона та її мати [PERSON] є спадкоємцями померлого за законом та у визначеному Законом порядку звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька нотаріусом було відмовлено у зв`язку з тим, що частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності на майно не була визначена. Просила визначити, що розмір часток у спільній власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 57,4 кв.м., в тому числі житловою площею 31,20 кв.м., є рівними та кожному співвласнику належить по 1/3 частці. Відповідачем відзиву на позов подано не було. Позивача у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позов підтримала. Відповідач у судове засідання до суду також не з`явилася. Подала до суду заяву про визнання позову, не заперечувала проти розгляду справи у її відсутності. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у засідання усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, так як обставини, викладені в заяві знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Так, судом встановлено, що двохкімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 54,20 кв.м., відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого Департаментом ЖКГ ЧМР 04.05.1998 року, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .(а.с.14). 04.08.2000 року [PERSON] одружилася, після чого їй було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.8). Частки співвласників у майні визначені не були. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Спадкоємцем майна померлого за законом є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Належним чином оформити спадщину у виді частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] спадкоємці не в змозі у зв`язку з тим, що частка спадкодавця у праві спільної власності на майно виділена не була. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або законом( ст.1217 ЦК України). У відповідності до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Статтею ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. З огляду на вище вказане та враховуючи, що у спадкоємця відсутня можливість іншого способу, окрім судового, захистити свої права, визнання позову відповідачем не порушує його прав та законних інтересів, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved