Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним в порядку спадкування за законом смерті його брата- [PERSON] , котрий помер [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 0,0589 га, що розташована на території м [ADDRESS] , яка призначена для обслуговування житлового будинку, як належала йому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.03. 2002 року після смерті батька [PERSON] , котрий помер [INFO] В обґрунтування позовних вимог позивач покликаються на те, що [INFO] помер його брат по лінії мами- [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до якої, серед іншого майна, входить земельна ділянка площею 0,0589 га, що розташована на території [ADDRESS] , яка призначена для обслуговування житлового будинку, на яку останній отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.03. 2002 року після смерті батька [PERSON] , котрий помер [INFO] , але не зареєстрував у встановленому порядку вказане право. За життя брат заповіту не склав, відтак спадкування відбувалось за законом. Він, як спадкоємець другої черги за законом, оскільки спадкоємці першої черги відсутні, звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, отримав свідоцтво про право на спадщину, яка складається із житлового будинку з належними господарськими будівлями і спорудами у [ADDRESS] . В той же час йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку у зв`язку з тим, що відсутні документи, які підтверджують належність вказаної земельної ділянки померлому. Вказана відмова позбавляє його можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Представник відповідача територіальної громади м. Ходорів в особі Ходорівської міської ради Жидачівської сільської ради Жидачівського району Львівської області-Коцовський О.Т. подав заяву, в якій просить розглянути дану справу за відсутності їх представника, оскільки вони позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Відповідно до ч. 3 ст .13, ч. 2 ст. 49, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, за правилом ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Із долученої копії свідоцтва про смерть вбачається, що [INFO] , у віці 56 років, в м. Ходорів Жидачівського району Львівської області, помер [PERSON] , про що 06 грудня 2016 року зроблено відповідний актовий запис за №324 та виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівській області, від 06 грудня 2016 року, видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (арк. справи12). Спадщина відкрилася в цей же день відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що спадщина померлого складається серед іншого майна, і земельної ділянки площею 0,0589 га, що розташована на території [ADDRESS] , яка призначена для обслуговування житлового будинку, на яку останній отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.03. 2002 року після смерті батька [PERSON] , котрий помер [INFO] , але не зареєстрував у встановленому порядку вказане право ( арк. справи 16,17). Заповіту спадкодавець [PERSON] щодо розпорядження своїми правами на випадок смерті не складав, а тому спадкування за вказаних обставин здійснюється за законом. Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, йогобаба та дід, як з боку батька, так із боку матері. Судом встановлено та підтверджується долученими до матеріалів справи копіями свідоцтв про народження, одруження, що позивач [PERSON] є рідним братом [PERSON] (спадкодавця). Відтак, [PERSON] відноситься до спадкоємців другої черги спадкування. Інших живих членів вказаної черги судом не встановлено (арк. справи 9-11). Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , як спадкоємець за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , звернувшись у встановлений ст. 1270 ЦК України строк із заявою про прийняття спадщини, 26.06.2017 року отримав у нотаріуса Свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається із житлового будинку разом із належними до нього господарськими спорудами у [ADDRESS] (арк. справи 14). Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу №88/01-16 від 25 листопада 2017 року, встановлено факт відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата на земельну ділянку, у зв`язку з тим, що неможливо встановити належність вказаної земельної ділянки померлому. ( арк.справи 22). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно із ст .ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, враховуючи, що позивач оформити право на спадкове майно (земельну ділянуи), в нотаріальному порядку не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; представник відповідача позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому враховуючи наведене, зібрані в справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved