Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав щодо його дитини - [PERSON], [INFO] В обґрунтування позову покликається на те, що її рідна сестра [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті залишилася малолітня донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Після смерті сестри відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не цікавиться її навчанням. Вона звернулася до Стрийського МВ ГУ МВС України у Львівській області з проханням провести збір матеріалів на позбавлення [PERSON] батьківських прав, під час проведення якого у [PERSON] було відібрано пояснення, в яких останній просить позбавити його батьківських прав відносно своєї доньки [PERSON]. Виконавчим комітетом Стрийської міської ради прийнято рішення №165 від 23.07.2014 р. про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, у зв'язку з тим, що він не приймає участі у вихованні дитини та матеріально її не підтримує протягом тривалого часу, не забезпечує дитині відповідні умови для проживання, виховання і навчання, не здійснює догляд за дитиною, зловживає алкогольними напоями, а тому є всі підстави для позбавлення його батьківських прав. В судовому засіданні позивач, будучи допитаною судом в якості свідка позов підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеним та доповнила, що після смерті матері дитина постійно проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Крім того, зазначила, що її сестра в 2005 році розірвала шлюб з відповідачем і з того часу останній проживає окремо, а після смерті матері вона почала займатися дитиною, а згодом забрала [PERSON] до себе і з того часу вона проживає з нею. Відповідач час від часу спілкується з донькою, але дуже рідко, жодної матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просить позов задоволити. В судовому засіданні відповідач, будучи допитаним судом в якості свідка позов визнав, не заперечив щодо позбавлення його батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та доповнив, що в 2005 році він розлучився з [PERSON], після чого проживає окремо, однак постійного місця проживання не має. Змоги надавати матеріальну допомогу на утримання своєї доньки він немає, оскільки ніде не працює та зловживає алкогольними напоями, а зі своєю донькою спілкується рідко і лише по телефону. Представник третьої особи - служби у справах дітей Стрийського міськвиконкому Зубкова Л.М. позов підтримала та пояснила, що позивач звернулася до них з заявою про позбавлення відповідача батьківських прав, в якій навела всі вказані вище обставини. Вважає, що є всі підстави позбавити відповідача батьківських прав, а тому просить позов задоволити. Прокурор в судовому засіданні позов підтримала, вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Вислухана відповідно до ст. 171 СК України малолітня [PERSON], [INFO], пояснила, що вона на протязі останніх двох років постійно проживає з тіткою [PERSON], батька знає, вони спілкуються, але дуже рідко. Не заперечує проти позбавлення батька батьківських прав. Відповідно до ст.11, ч.2 ст.31, ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 2 ч. 1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007р. №3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Стрийського МУЮ Львівської області 23.10.2003 р., вбачається, що у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] /а.с.4/. [INFO] [PERSON] померла, про що в книзі смертей зроблено відповідний актовий запис № 347 /а.с.6/. Відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню своєї малолітньої доньки, вихованням дитини не займається, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Даний висновок суду ґрунтується на зібраних у справі доказах: - наведених вище показаннях позивача, відповідача та представника третьої особи - служби у справах дітей Стрийського міськвиконкому; - показаннях свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], про те, що вони підтримують з позивачем дружні відносини. Відповідач жодної участі у вихованні та утриманні своєї доньки не приймає, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не доглядає за дитиною, немає постійного місця проживання та праці; - рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради №162 від 23.07.2014 р. про надання згоди на позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON]; - психолого-педагогічною характеристикою на ученицю 4-б класу СЗШ № 7 м. Стрия [PERSON], згідно якої сім'я, у якій проживала та виховувалася дитина, соціально не благополучна, батьки зловживали алкогольними напоями. Батьки у школу не навідувалися, не цікавилися навчанням та успішністю доньки /а.с.8/; - поданням начальника Стрийського МВ ГУМВС України про позбавлення батьківських прав [PERSON], адресованих міському голові м. Стрия /а.с.10/; - поясненнями [PERSON], відібраними о/у СКМСД Стрийського МВ від 24.06.2014 р. про те, що він жодної матеріальної допомоги на утримання своєї доньки не надає, оскільки не працює та просить позбавити його батьківських прав відносно неї /а.с.15/; Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до Закону України ,,Про охорону дитинства,, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959р. - дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя. Відповідно до положень ст. 12 ч. 1 Конвенції ООН від 20 листопада 1989 року "Про права дитини" (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року), забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою в ході судового засідання була заслухана думка дитини [PERSON], яка зазначила, що проживає разом з тіткою, проживати з батьком не хоче, оскільки останній зловживає спиртними напоями та не турбується про неї, просить не віддавати її батькові, а залишити проживати разом з тіткою. Згідно роз'яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно -правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовна заява є підставною і підлягає задоволенню, оскільки відповідач без поважних причин не виявляє щодо своєї доньки батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, а тому його слід позбавити батьківських прав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А відтак, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved