Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12 листопада 2010 року в офіцеріаті цивільного стану м. Бухарест, сектор 3, між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис № 2758. Вказує, що за час шлюбу в них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Посилається на те, що сімейне життя у них не склалося, між ними постійно виникають сварки та непорозуміння. Після народження доньки проживали разом близько одного року. Жоден із подружжя не намагався зберегти сім`ю. Вважає, що сім`я розпалася остаточно, біля восьми років, як припинили шлюбні стосунки, шлюб носить формальний характер, а примирення між ними неможливе. На підставі наведеного просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак, направила до суду заяву, в якій вказала, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує та справу просить розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 58 Закону України «Про Міжнародне приватне право України» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні. Згідно ст. 63 Закону України «Про Міжнародне приватне право України» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Процедура легалізації в Україні свідоцтва про укладення шлюбу або розірвання шлюбу, або рішення суду про розірвання шлюбу, скоєних за кордоном, відбувається на підставі Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном (затв.Наказом МЗС України № 113 від 04.06.2002 р.). Відповідно до наказу Мін`юсту № 52 / 5 від 18.10.2000 р. (в ред. від 18.11.2003 р.№ 140 / 5) "Про затвердження Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні", документи, видані компетентними органами іноземних держав, що свідчать акти цивільного стану, вчинені за межами України за законами іноземних держав, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана ВР України. Договором між Україною та Румунією про правову допомогу та правові відносини в цивільних справах, ратифікованого 07.09.2005 року ВР України, зокрема, п. 13 передбачено, що документи, що були складені або засвідчені установою юстиції однієї з Договірних Сторін, скріплені печаткою та підписом компетентної особи, дійсні на території другої Договірної Сторони без будь-якого іншого засвідчення. Це стосується також копій та перекладів, що завірені компетентними установами. Документи, які на території однієї Договірної Сторони розглядаються як офіційні документи, користуються і на території другої Договірної Сторони доказовою силою офіційних документів. Судом встановлено, що 12 листопада 2010 року в офіцеріаті цивільного стану м.Бухарест, сектор 3, був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 2758. Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] . Крім того, встановлено, що за час шлюбу в них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя та вони втратили почуття любові один до одного, через що виникають постійні сварки та непорозуміння. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач до суду не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву від нього не надходило. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд встановив, що сім`я розпалась через непорозуміння та сварки, які виникли в шлюбі. Відсутність взаєморозуміння між сторонами призвела до втрати почуття любові та поваги, а тому, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї між сторонами неможливе, збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved