overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 09.09.2011 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 454. Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що подружжя по взаємній згоді не змогли вирішити питання сімейного життя. На примирення не згодна, так як впевнена, що зберегти сім'ю неможливо. Позивач у судове засідання не з'явилась, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, його місце проживання не відоме ( останнє відоме місце реєстрації с. Щасливе Бориспільського району, звідки він 13.06.2018 року знявся з реєстрації) про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті "Судова влада" , отже суд вважає можливим справу розглянути в порядку заочного провадження . Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, та надані суду докази , суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2011 року , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК №121402 (а.с.4). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені, сторони проживають окремо, на примирення позивач не згодна. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони не проживають спільно, спільного господарства не ведуть, позивач категорично налаштована на розірванні шлюбу і не бажає примирення , суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач в позовній заяві зазначив, \~що\~ 14.07.1993 року між ним та [PERSON]\~\~було укладено шлюб. Від даного шлюбу в них дітей не має. Позивач мотивує свій намір розірвати шлюб тим, що в них різні погляди на життя та сімейні обовязки, більше 8 років вони не проживають однією сім"єю. Спільного господарства не ведуть, термін на примирення просить не давати, оскільки він не дасть бажаного результату. Позивач в судове \~засідання не з"явився, однак подав заяву, в якій зазначив про те,що позовні вимоги підтримує , просить позов задоволити. Відповідачка у судове засідання не зявилась, однак подала заяву в якій позовні вимоги визнала, просить шлюб розірвати, термін на примирення не надавати та витрати по справі покласти на позивача. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Як встановлено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 147127 від 12.06.2015 року між [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетлм Солуківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №9,14.07.1993 року був зареєстрований шлюб. Відповідно до ст.112 ч.1 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст.112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, дітей від даного шлюбу не мають, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити. На підставі викладеного та ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач в позовній заяві , поданій до суду просить розірвати шлюб, укладений з відповідачкою. Свої вимоги обґрунтовує тим , що з 26 листопада 2000 року він перебуває в шлюбі з [PERSON], який зареєстрований у виконавчому комітеті Добрянської селищної ради Ріпкінського району Чернігівської області, актовий запис № 20. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], 16. 03. [INFO] , яка проживає з відповідачкою. Причиною розлучення є те, що сторони не змогли по взаємній згоді вирішувати питання подружнього життя, тому і вирішив звернутись до суду. Позивач на примирення не погоджується, так як впевнений, що зберегти сім»ю неможливо. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав , просить розірвати шлюб, зазначивши , що дев"ять місяців вони з відповідачкою не проживають спільно , було достатньо часу , щоб зрозуміти , чи необхідно зберегти шлюб, за цей час жоден з них не зробив крок назустріч , а тому примирення не можливе. Відповідачка в судове засідання не з"явилася , надіслала заяву в якій просить розгляд проводити в її відсутність , вимоги визнала. Суд, заслухавши позивача , дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26. 11. 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І- ЕЛ № 102569 (а. с. 6 ). Від шлюбу мають дочку [PERSON], 16. 03. 2003 р. н., що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження ( а. с. 7 ). Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а тому ніхто не може примусити їх до спільного проживання. Позивач категорично налаштований на розірванні шлюбу та на примирення не погоджується, сторони проживають окремо , спільного господарства не ведуть , за час окремого проживання як вказав позивач не спілкувалися і не намагалися зберегти сімейні відносини , відповідач визнає вимоги , отже за вказаних обставин шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач в позовній заяві просив визнати право власності в порядку спадкування за [PERSON] після смерті його матері [PERSON], якій належав житловий будинок [ADDRESS] згідно з договором купівлі-продажу, і який вона не зареєструвала за собою в установленому законом порядку. Позивач в судове засідання не з'явився. Подав заяву про підтримку позову та розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача позов визнала повністю і безумовно. Не заперечувала щодо винесення рішення про задоволення позову в порядку ч.4 ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.1261 цього ж Кодексу, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний представником відповідача, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову відповідно до вимог ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивач в позовній заяві просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 квітня 2015 року і до повноліття дитини, а також аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів щомісячно,починаючи з 23 квітня 2015 року і до досягнення дочкою [PERSON] трьохрічного віку. Позивач у судове засідання не з'явилась. Подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився. Подав заяву, в якій позов визнав повністю та безумовно та просив справу розглянути у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зч.3 ст.181 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її батька. Відповідно до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Ст.84 цього ж Кодексу передбачає право на утримання від чоловіка дружини, з якою проживає дитина, до досягнення нею трьохрічного віку, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні відповідно до вимог ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить розірвати з відповідачем шлюб. Свої вимоги обґрунтовує слідуючим: з 07 травня 2011 року вона перебуває в шлюбі з [PERSON], який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 30. Від шлюбу мають сина [PERSON], 10. 08. [INFO], який на даний час проживає разом з нею. Причиною розлучення є те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Постійно виникають сварки, непорозуміння, недовіра та подружня зрада. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Позивач вважає таке її життя нестерпним і вирішила звернутись до суду, на примирення не погоджується, так як впевнена, що зберегти сім»ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивачка бажає мати своє дівоче прізвище " Плотник " Сторони в судове засідання не зявилися. В заявах до суду, кожний окремо, просять справу розглянути за їх відсутності, позивач просить позов задовольнити, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог ( а. с.17,18). Враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розгляд справи провести відповідно до вимог ст. 197 ч. 2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав: судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07.05.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1- ЕЛ № 058167 / а. с. 5 /; від шлюбу мають сина [PERSON], 10. 08. [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 110502 / а. с. 6 /. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а тому ніхто не може примусити подружжя спільно проживати. Сторони не мають бажання спільно проживати та продовжувати сімейні відносини, про що зазначив позивач в позовній заяві, а відповідач погоджується з його вимогами, проживають окремо , спільного господарства не ведуть , сімейні відносини не підтримують, суд знаходить поважними причинами розірвання шлюбу, і вважає подальше спільне життя подружжя буде суперечить їх інтересам .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб укладений з відповідачем 02.02.2002 року та зареєстрований в Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім"ї , актовий запис № 82. Від шлюбу є син [PERSON] [INFO] , дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Причиною розлучення є те, що сторони не змогли по взаємній згоді вирішувати питання подружнього життя, стали виникати сварки та непорозуміння , в сімейних відносинах відсутня повага та любов , на даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть , шлюбні відносини фактично припинені, тому позивач вважає таке життя нестерпним , на примирення не погоджується, так як впевнена, що зберегти сім»ю неможливо. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач в поданій заяві просить розгляд провести в її відсутність , вимоги підтримує, просить їх задовольнити. В разі неявки відповідача просить розглядати в його відсутність , тобто не заперечує щодо заочного розгляду. Відповідач в судове засідання не з"явився, але про час і місце розгляду повідомлений належним чином , про що свідчить розписка , яка повернулася до суду ,заяв про перенесення розгляду, розгляд в його відсутність не подавав, про причини неявки не повідомляв, заперечень на позов не подавав , а тому суд ухвалив розгляд провести в його відсутність. Розглянувши позовну заяву , дослідивши матеріали справи , суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі , що підтверджується свідоцтвом про шлюб ( а.с. 3) . Від шлюбу мають неповнолітніх дітей (а.с.4-6 ), що підтверджується наданими копіями свідоцтв про народження. Відповідно до викладеного в позові сторони не змогли вирішувати питання сімейного життя за спільною згодою , а тому припинили шлюбні відносини , проживають окремо . Позивач наполягає на розірванні щлюбу , отже не бажає примирення та збереження сімейних відносин. Відповідно до ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Враховуючи, те що сторони не проживають спільно , не ведуть спільного господарства, тобто припинили будь-які відносини , позивач наполягає на розірванні шлюбу , то суд вважає , що за таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб укладений з відповідачем 21.03.2008 року та зареєстрований виконачим комітетом Осокорівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області , актовий запис № 02. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Причиною розлучення є те, що сторони не змогли по взаємній згоді вирішувати питання подружнього життя, стали виникати непорозуміння , сварки , подружжя спільно не проживають більше трьох років , припинили будь-які відносини , у кожного є нова сім"я , на примирення не погоджується. Сторони в судове засідання не зявилися , до суду подали письмові заяви в яких не заперечують щодо розгляду справи в їх відсутність, позивач вимоги підтримав , відповідач не заперечує щодо їх задоволення . Розглянувши позовну заяву , дослідивши матеріали справи , суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі , що підтверджується свідоцтвом про шлюб ( а.с.5). Відповідно до викладеного в позові сторони не змогли вирішувати питання сімейного життя за спільною згодою , а тому припинили шлюбні відносини , проживають окремо, створили нові сім"ї . Позивач наполягає на розірванні щлюбу , отже не бажає примирення та збереження сімейних відносин з відповідачем, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Враховуючи, те що сторони не проживають спільно , не ведуть спільного господарства , тобто припинили будь-які відносини , позивач наполягає на розірванні шлюбу , відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу , то суд вважає , що за таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб укладений з відповідачкою 27.10.5.2004 року та зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним центром розвитку сім"ї, актовий запис №1588. Від шлюбу мають доньку [PERSON][INFO] . Причиною розлучення є те, що сторони не змогли по взаємній згоді вирішувати питання подружнього життя, стали виникати непорозуміння , подружжя спільно не проживають , припинили будь-які відносини , на примирення не погоджується. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач надіслав до суду письмову заяву в якій просить розгляд провести в його відсутність , вимоги підтримує, просить їх задовольнити ( а.с. 18) . Відповідач в судове засідання не з"явилася, але надіслала заяву про слухання справи в її відсутність, вимоги визнала ( а.с.19). Розглянувши позовну заяву , дослідивши матеріали справи , суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі , що підтверджується свідоцтвом про шлюб ( а.с.4) . Відповідно до викладеного в позові сторони не змогли вирішувати питання сімейного життя за спільною згодою , а тому припинили шлюбні відносини , проживають окремо . Позивач наполягає на розірванні щлюбу , отже не бажає примирення та збереження сімейних відносин з відповідачем. Відповідно до ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Враховуючи, те що сторони не проживають спільно , не ведуть спільного господарства, тобто припинили будь-які відносини , позивач наполягає на розірванні шлюбу , відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу , то суд вважає , що за таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить стягнути в його користь з відповідача 14596 гривень 50 копійок боргу за кредитним договором від 10.12.2012 року та судові витрати по справі, покликаючись на те, що відповідно до кредитного договору від 10.12.2012 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 10945 гривень 54 копійки на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 09.02.2014 року відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 14596 гривень 50 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 10164 гривні, заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 1298 гривень 07 копійок, штрафу згідно п.2.2 Генеральної угоди в розмірі 1963 гривні 17 копійок, штрафу (фіксованої частини) в розмірі 500 гривень, штрафу (процентної складової) в розмірі 671 гривня 26 копійок. Також представник позивача подала заяву, в якій просить справу розглядати у відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином та не повідомив суду про причини неявки. Суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без участі відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: 10.12.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 10945 гривень 54 копійки на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 09.02.2014 року відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого заборгував публічному акціонерному товариству комерційний банк "ПриватБанк" 14596 гривень 50 копійок. Дана сума складається з заборгованості за кредитом в розмірі 10164 гривні, заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 1298 гривень 07 копійок, штрафу згідно п.2.2 Генеральної угоди в розмірі 1963 гривні 17 копійок, штрафу (фіксованої частини) в розмірі 500 гривень, штрафу (процентної складової) в розмірі 671 гривня 26 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором від 10.12.2012 року, укладеним між ПриватБанком та [PERSON], станом на 09.02.2014 року. А, тому, суд вважає, що з відповідача слід стягнути в користь позивача 14596 гривні 50 копійок заборгованості за кредитним договором. Суд також вважає, що в користь позивача слід стягнути з відповідача 243 гривні 60 копійок судових витрат по справі.

Outcome: approved