Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Заявниця звернулася до Приазовського районного суду Запорізької області з заявою, в якій просить встановити факт її - [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], паспорт СВ № 954895, виданий 22 березня 2006 року Приазовським РВ УМВС України в Запорізькій області, постійного проживання спільно зі спадкодавцем [PERSON], [INFO], померлим 27 серпня 2007 року, на час відкриття спадщини, за адресою: вулиця Шевченко, будинок 26 село Воскресенка Приазовського району Запорізької області. Заява обґрунтована\~тим,\~що 27\~серпня 2007\~року у\~селі Воскресенка\~Приазовського району\~Запорізької області\~помер її\~син -\~[PERSON].\~Після його\~смерті відкрилася\~спадщина.\~До спадкового\~майна входить\~право на\~земельну ділянку\~площею 8,14\~гектарів,\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~розташовану на\~території Воскресенської\~сільської ради\~Приазовського району\~Запорізької області.\~[PERSON] є\~сином заявниці,\~ у\~зв'язку\~із чим\~вона є\~спадкоємцем першої\~черги.\~Інших спадкоємців\~немає.\~Заповіту сином\~складено не\~було.\~Син був\~зареєстрований у\~[INFO],\~але з\~1984\~року і\~до дня\~його смерті\~вона,\~разом із\~сином,\~мешкали у\~с.\~Воскресенка Приазовського\~району Запорізької\~області по\~вул.\~Шевченко,\~26.\~Після смерті\~сина вона\~фактично прийняла\~спадщину шляхом\~спільного проживання\~та володінням\~документів на\~спадкове майно.\~До нотаріальної\~контори заявниця не зверталась, оскільки вважала, що у разі спільного проживання із спадкодавцем право власності на майно у спадок за законом переходить автоматично, а документи можна буде оформити у будь - який час. У листопаді 2018 року вона вирішила оформити документи на спадщину та звернулась із цією метою до Приазовської державної нотаріальної контори. Однак, письмовим роз'ясненням нотаріуса від 16.11.2018 року за № 1295/01-16 у прийнятті заяви про прийняття спадщини їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що вона з сином були зареєстровані за різними адресами, доказів постійного проживання із сином нею надано не було, та через пропущення строків прийняття спадщини. Факт її постійного проживання із [PERSON] по день його смерті можуть підтвердити свідки: [PERSON], [PERSON] а також довідками, виданими виконавчим комітетом Воскресенської сільської ради. Встановлення факту постійного проживання із [PERSON] на момент відкриття спадщини має для неї юридичне значення, оскільки дозволяє в установленому законодавством порядку реалізувати своє право на оформлення спадщини на майно, що залишилось після його смерті. Ухвалою суду від 06 грудня 2018 року судом було витребувано інформаційну довідку із Спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідченого заповіту і спадкового договору, заведеної справи та виданого свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], [INFO], який помер 27 серпня 2007 року в с. Воскресенка Приазовського району Запорізької області. 28.12.2018 року суду надана витребувана судом інформація. 16.01.2019 року до суду надійшло клопотання заявниці про повернення надмірно сплаченої суми судового збору в якому йдеться про те, що 26 листопада 2018 року нею на рахунок Приазовського районного суду Запорізької області через відділення 10007/0322 смт. Приазовське AT «Ощадбанк» було сплачено судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок, як за вимогу немайнового характеру, оскільки вона планувала звернутись до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На даний час до Приазовського районного суду нею подано заяву в порядку окремого провадження, за подачу якої Законом України «Про судовий збір» передбачено стягнення судового збору в сумі 352 гривні 40 копійок. Таким чином, надмірно сплачена сума судового збору складає 352 гривні 40 копійок, яку вона просить повернути на її рахунок. Інших заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої заявлені вимоги та пояснила, що вона мешкала за адресою: вул. Шевченко, 26, с. Воскресенка Приазовського району Запорізької області. Разом з нею, після розлучення з дружиною, проживав без реєстрації її син - [PERSON] до дня смерті 27 серпня 2007 року. Надалі вона мешкала в будинку сама. Вже після пожежі, вона переїхала до іншого села. Представник заінтересованої особи - Воскресенської сільської ради Запорізької області у судове засідання не з?явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у їх відсутність та що заявлені вимоги підтримують. Суд, заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 27 серпня 2007 року помер [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про смерть /а.с. 7/. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] /а.с. 6/ матірю зазначена [PERSON] заявниця по справі. Звісним спадкоємцем після смерті [PERSON] є мати [PERSON] Відповідно до довідки № 749 від 12.11.2018 року, виданою виконавчим комітетом Воскресенської сільської ради /а.с. 10/, [PERSON], [INFO] дійсно проживав без реєстрації з 1984 року і по день своєї смерті 27.08.2007 року в селі Воскресенка Приазовського району Запорізької області по вулиці Шевченко, буд. 26. Разом з ним з 1960 року по день його смерті проживала його мати - [PERSON] (згідно книг погосподарського обліку Воскресенської сільської ради Приазовського району Запорізької області). Факт спільного проживання [PERSON] заявниці по справі та померлого [PERSON] також підтверджується показами свідків: так свідок [PERSON], у судовому засіданні, пояснила, що [PERSON] є сестрою її чоловіка, також їй відомо, що [PERSON] майже постійно, у тому числі і на момент своєї смерті, проживав разом зі своєю матірю [PERSON] в селі Воскресенка Приазовського району Запорізької області по вулиці Шевченко, буд. 26. Свідок [PERSON] у судовому засіданні, пояснила, що вона підтримує добрі стосунки із [PERSON] та живе з нею по сусідству. За її свідченнями [PERSON] після розлучення жив з матірю по день своєї смерті за адресою: вул. Шевченко, 26, с. Воскресенка Приазовського району Запорізької області. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх покази об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Таким чином, суд вважає, що заявницею було надано достатньо доказів, які підтверджують її вимоги щодо встановлення факту постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому слід визнати той факт, що [PERSON] постійно проживала спільно зі спадкодавцем [PERSON], померлим 27 серпня 2007 року, на час відкриття спадщини за адресою: вул. Шевченко, 26, с. Воскресенка Приазовського району Запорізької області. Вирішуючи питання про повернення надмірно сплаченої суми судового збору суд приходить до наступного. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про судовий збір",\~ставка судового збору за подання фізичною особою до суду заяви у справах окремого провадження становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день звернення до суду з вказаною заявою становило 352,40 гривень. Згідно доданої до матеріалів справи квитанції № 52 від 26 листопада 2018 року заявницею сплачено судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок. Таким чином, заявницею переплачено судовий збір у розмірі 352,40 гривень (704,80 грн ( розмір сплачений заявницею) 352,40 грн (розмір ставка судового збору за звернення до суду за вказаною заявою).). Пунктом 1\~частини 1\~статті 7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» передбачено,\~що в\~разі внесення\~судового збору\~в більшому\~розмірі,\~ніж встановлено\~законом,\~сплачена сума\~судового збору\~повертається за\~клопотанням особи,\~яка його\~сплатила.\~Частиною 2\~цієї ж\~статті передбачено,\~що у випадках, установлених пунктом 1\~частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити клопотання заявниці про повернення надмірно сплаченої суми судового збору та повернути переплачену суму за сплату судового збору у розмірі 352,40 гривень. Відповідно до п. 4 ч. 7 ст. 265 ЦПК України, у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про повернення судового збору.

Outcome: approved