Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений з відповідачем, так як шлюбні відносини припинені з квітня 2017 року, подальше збереження шлюбу неможливе, бо суперечить її інтересам. Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір. Позивач [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд не надавати строку на примирення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] визнав в повному обсязі. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення сторін, переконавшись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Недригайлівського районного управління юстиції у Сумській області 30 квітня 2011 року, актовий запис №13, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БП №059624 (а.с. 2). У шлюбі у сторін 10 серпня 2011 року народилася дитина [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БП №121690 (а.с. 3). Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, зберегти сім'ю неможливо, шлюбні відносини припинено. Спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю немає. Суд вважає, що шлюб сторін існує формально та його подальше збереження є неможливим. Згідно з ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. На підставі ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей. Згідно ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Також ухвалою від 12 червня 2017 року задоволенно клопотання позивача та відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Таким чином, з позивача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 640 грн. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає задоволенню заявлена позивачкою вимога про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, а саме суми сплаченого нею судового збору у розмірі 640 грн., сплата якого була відстрочена до ухвалення рішення по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved