Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1. 11 лютого 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) з вимогою про визнання права власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок. 2. Позов обґрунтував тим, що після смерті його дідуся - [PERSON] , який помер [INFO] спадкоємцем за законом була його дружина - [PERSON] , яка постяйно проживала по день своєї смерті в. [ADDRESS] . Дружина дідуся - [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, але не оформила своїх спадкових прав нотаріально, а саме житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . [INFO] - [PERSON] померла. Батько позивача - [PERSON] згідно ст. ст. 1270, 1271 ЦК України прийняв спадщину після своїх батьків - [PERSON] та [PERSON] Батько позивача відмовився від земельної ділянки площею 4,29 га., яка належала бабусі - [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області на користь своєї племінниці - [PERSON] , домовившись, що йому залишиться будинок, але у договорі про розподіл майна це не було вказано так як на житловий будинок були відсутній правоустановчий документ. Після отримання відмови нотаріуса за вих. № 2593/02-14 від 25.09.2012 року батько позивача - [PERSON] захворів та 19 серпня 2018 року. У встановлений строк передбачений ст. 1270 ЦК України позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини на будинок до державного нотаріуса Біляївської районної нотаріальної контори Одеської області - Шевченко Ю.А., але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який прийняв як спадщину його батько, але нотаріально не оформив із-за відсутності правоустановчого документу. У зв`язку з чим позивачу було рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок. А тому позивач для захисту своїх спадкових прав на вказаний житловий будинок, звернувся до суду в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом після смерті його батька. 3. Відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Позивач у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив проводити судове засідання без його участі. (а.с. 106) 5. Відповідач у судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву, в якій просила проводити судове засідання без її участі та не заперечувала щодо задоволення позовних вимог позивача. (а.с. 105) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 6. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 7. Судом ухвалено рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні з наступних підстав. Так, за змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 8. У підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були батьками, батька позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане Іллінською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 14. (а.с. 11) 9. У свідоцтві про народження серії [NUMBER] що видане Іллінською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 18 батьками позивача вказані: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . (а.с. 12) 10. Із вказаних свідоцтв про народження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] були дідусем та бабусею позивача. 11. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] - дідусь позивача - [PERSON] , помер [INFO] . (а.с. 13) 12. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] - бабуся позивача - [PERSON] , померла [INFO] . (а.с. 14) 13. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] - батько позивача - [PERSON] , помер [INFO] . (а.с. 15) 14. Батько позивача не оформив свої спадкові права на житловий будинок після смерті свої батьків в нотаріальній конторі та йому було рекомендовано звернутись до суду з питання визнання права власності на житловий будинок, що належав [PERSON] спадкоємцем якого за законом була його дружина [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, що підтверджується державного нотаріуса Біляївської районної нотаріальної контори Одеської області - Шевченко Ю.А. за вих. № 2593/02-14 від 25 вересня 2012 року. (а.с. 16) 15. У довідці № 322/02-19 від 25 квітня 2013 року, що видана Іллінською сільською радою Біляївського району Одеської області зазначено, що згідно запису погосподарської книги № 1, сторінка 47, особовий рахунок [NUMBER], за адресою: [ADDRESS] , розташований житловий будинок з господарськими спорудами який належав [PERSON] , який помер [INFO] . (а.с. 17) 16. У довідці № 1125/02-19 від 27 грудня 2018 року, що видана Іллінською сільською радою Біляївського району Одеської області зазначено, що [PERSON] (помер [INFO] ), зі своєю дружиною [PERSON] (померла [INFO] ) дійсно були зареєстровані та проживали до дня смерті на території Іллінської сільської ради за адресою: [ADDRESS] . Разом з ними на день смерті за вказаною адресою проживав та вів сумісне господарство та сплачував комунальні платежі [PERSON] - син, [INFO] (помер [INFO] ). (а.с. 21) 17. З технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що житловий будинок побудований у 1970 році і станом на 07 грудня 2018 року він складається з таких приміщень: веранда площею 12,1 кв.м, житлова кімната площею 20,0 кв.м., кухня площею 13,3 кв.м, житлова кімната площею 16,8 кв.м, кухня площею 18,7 кв.м., санвузол площею 4,7 кв.м. (а.с. 18-20) 18. Згідно до спадкової справи № 599/2018 та № 542/2012, крім позивача, після смерті дідуся, бабусі та його батька є його двоюрідна сестра - [PERSON] , відповідач по справі. (а.с. 30-100). 19. Між відповідачем - [PERSON] та батьком позивача - [PERSON] було укладено договір про поділ спадкового майна відповідно до якого відповідач успадкувала після смерті бабусі [PERSON] земельну ділянку площею 4,7891 гектарів, що розташована на території Іллінської сільської ради, Біляївського району, Одеської області, кадастровий номер - 5121082800:01:002:0052 . (а.с. 85) 20. З вказаного договору про поділ спадкового майна від 11.08.2017 року вбачається, що питання щодо розподілу житлового будинку між [PERSON] та [PERSON] не ставилось. 21. Позивач не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, що підтверджується повідомленням державного нотаріуса Біляївської районної нотаріальної контори Одеської області - Шевченко Ю.А. за вих. № 5512/02-14 від 29 жовтня 2018 року. (а.с. 22) V. Оцінка Суду. 22. Положеннями статей 15, 16 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), статтею 4 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. 23. Таким чином, визнання права власності є самостійним майновим правом та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову зареєструвати вказане майно, не може бути захищене в інший спосіб. 24. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, права та обов`язки фізичної особи, яка померла (спадкодавець), переходять до інших осіб (спадкоємців). 25. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення за заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені законодавством України. 26. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 27. На підставі ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. 28. Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 29. Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" при вирішенні справ щодо визнання права власності в порядку спадкування суди мають брати до уваги той факт, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. 30. При вирішенні справ щодо визнання права власності в порядку спадкування суди мають брати до уваги той факт, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. 31. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. 32. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 33. Згідно ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.. 34. Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 35. Враховуючи те, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформленого свідоцтва на право власності на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцю оформити свідоцтво про право на спадщину. 36. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 37. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 38. Враховуючи викладене, а також той факт, що позивач є спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину, та інших осіб, які заявили про своє право на спадщину немає, належне померлому майно обтяжено не було, обставини, які б свідчили про усунення позивача від спадкування, судом не встановлені, обраний спосіб захисту цивільного права відповідає вимогам закону, крім того на ім`я позивача виготовлений технічний паспорт від 07.12.2018 року в якому зазначений рік побудування будинку 1970 р., тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved