Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської Ради, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 20.07.1996 року до 30.11.2010 року, тобто до дня ухвалення відповідного судового рішення про розірвання шлюбу між ними, що підтверджується копією рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.11.2010 року. Від шлюбу вони з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, оскільки з їх батьком, відповідачем вони фактично припинили шлюбні відносини. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дітей. З 20.08.2013 року, за рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.10.2013 року відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дітей, але цей свій обов'язок він також не виконує належним чином. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Діти знаходяться на повному її утриманні. Відповідач жодним чином не піклується про дітей, не приймає ніякої участі у їх вихованні, увесь цей час він дітей не бачить, не спілкується з ними, жодного разу самостійно не висловлював наміру зустрітися з дітьми, не дзвонить, не виявляє зацікавленості у їх подальшій долі, не цікавиться їхніми успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не проявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Вважала, що відповідач нехтує своїми обов'язками щодо виховання дітей. Зазначені факти, як окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків, свідчить виключно про одне, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Позивач та його представник в судовому засідання позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення. Представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської Ради в судове засідання не з'явився, про день та час слухання повідомлявся своєчасно та належним чином, надав суду висновок, в якому не заперечував проти задоволення позову. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши думку позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. ( а.с. 9,10 ). Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.11.2010 року шлюб між позивачем та відповідачем розірваний. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.10.2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітній дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.08.2013 року і до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття.(а.с. 7-8) Відповідач не займається вихованням дітей, ухиляється від виконання батьківських обов"язків, не сплачує аліменти. Так, згідно інформації адміністрації КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 24», де перебувають на обліку неповнолітня [PERSON], [INFO], та малолітній [PERSON], [INFO], діти відвідують поліклініку у супроводі матері, [PERSON], яка піклується про стан їх здоров'я, виконує рекомендації лікарів у разі хвороби дітей. Про батька дітей жодної інформації в поліклініці немає. (а.с. 13,14) Згідно з інформацією адміністрації Харківської ЗОШ № 90, де навчається неповнолітня [PERSON], [INFO], батько дитини, [PERSON], за останні 4 роки жодного разу не відвідував школу, не з'являвся на батьківські збори. (а.с.11) Крім того, згідно інформації адміністрації Харківського ДНЗ № 345, який відвідує малолітній [PERSON], [INFO], догляд за дитиною здійснює мати, [PERSON], та бабуся [PERSON]. Батько дитини, [PERSON], жодного разу у дитячому закладі не з'являвся. (а.с. 12) Відповідно до акту обстеження умов проживання Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської Ради від 11.03.2016 року неповнолітня [PERSON], [INFO], та малолітній [PERSON], [INFO], мешкають разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], яка створює для дітей належні умови для всебічного розвитку. (а.с.41) Згідно висновку Комісія з питань захисту прав дитини Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської Ради № 206 від 01.04.2016 року, [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], та малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. (а.с.39-40) Згідно положень абз. 2 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Окремого рішення суду на підтвердження цього факту не потрібно. Згідно положень п. 15 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У пункті 16 цієї ж Постанови Пленуму ВСУ роз'яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення: не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, все це є ознаками ухилення від виконання батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення батьківських прав. Згідно ст. ст. 150, 157 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У відповідності зі ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню дітей. Зазначені дії у відповідності зі ст. 164 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітніх дітей. Таким чином суд вважає, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які доводять, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а тому його слід позбавити батьківських прав щодо неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], та малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved