Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Зміст позовних вимог: [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано 17.01.2011 року рішенням Надвірнянського районного суду, Івано-Франківської області, справа № 2-132/11. Від шлюбу в них народилося двоє дітей : [PERSON] , [INFO] яка на даний час є повнолітньою та [PERSON] , [INFO] яка є неповнолітньою і проживає разом з нею. На даний час вона проживає з неповнолітньою дочкою в [ADDRESS] , підприємницькою діяльністю не займається, підсобного господарства не веде і проживає лише на заробітну плату. Її коштів не вистачає на утримання неповнолітньої дитини. Відповідач проживає окремо від них, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Також відповідач є фізично здорова, працездатна людина, працює по тимчасових заробітках в Республіці Польща. А тому, вона вважає що він має можливість надавати допомогу на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку . Стислий виклад позиції сторін: Позивач та представник позивача адвокат Гураш М.В. в судове засідання не з"явилися, однак від представника позивача поступила заява в якій просить справу слухати в їх відсутності, позовні вимоги позивача підтримує повністю з підстав, наведених в позовній заяві. Не заперечує проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений завчасно належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки, про причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25.02.2021 р. по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Суд, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі який між ними розірвано 17.01.2011 року рішенням Надвірнянського районного суду, Івано-Франківської області, справа № 2-132/11 (а.с. 5). В шлюбі у сторін шлюбі народилося двоє дітей з яких дочка : [PERSON] , [INFO] є неповнолітньою, про що свідчить копія свідоцтва про її народження (а.с. 6). Згідно довідки про склад сім`ї позивача виданої Делятинською селищною радою за № 80 від 22.01.2021 року вбачається, що позивач [PERSON] разом з неповнолітньою дочкою [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.7). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача вбачається, що вона на даний час проживає разом з неповнолітньою дочкою [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Позивач самостійно виховує неповнолітню дочку. Батько з сімєю не проживає, матеріальної допомоги не надає (а.с. 8). Норми права, які застосував суд: Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Висновки суду: При визначенні розміру аліментів суд враховує факт проживання дитини з матір`ю; вік дитини, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дитини, матеріальне становище та стан здоров"я платника аліментів, який є фізично здоровим, відсутність інших утриманців, тому суд дійшов до висновку, що позов слід задоволити і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судовівитрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 908 грн.00 коп. судового збору в дохід держави та 2000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу згідно квитанції № 0553 від 10.02.2021 року . На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України,

Outcome: approved