Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити обмежувальний припис терміном на шість місяців стосовно громадянина [PERSON] шляхом:заборони наближатися на відстань 300 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] , адреса: [ADDRESS] ;заборони наближатися на відстань 300 метрів до місця роботи [PERSON] ;заборони наближатися на відстань 300 метрів до місця проживання (перебування) рідних та близьких [PERSON] , адреса: [ADDRESS] ;заборони особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому Кривднику , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;заборони вести листування, телефонні переговори, смс - та іншу переписку шляхом стільникового зв`язку з [PERSON] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;заборони використання та розповсюдження особистих даних [PERSON] (фото, відео, телефонні контакти). Заява обгрунтована тим, що [PERSON] і заінтересована особа [PERSON] знаходились у шлюбі з 13.08.2013 р. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із Заявником. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 21.10.2019р. шлюб, зареєстрований між [PERSON] і [PERSON] було розірвано. Станом на жовтень 2019 року [PERSON] повністю залишив сім`ю, не виконував жодних із обов`язків, покладених на нього. Однак після залишення сім`ї [PERSON] не заспокоївся, вчиняв і продовжує вчиняти протягом 2018-19 років дії відносно [PERSON] та її дитини, пов`язані з словесними образами, погрозами, приниженням, переслідуванням, залякуванням. Це відбувається шляхом телефонних дзвінків, смс-повідомлень, переслідувань особисто в місцях проживання та роботи заявника і її родичів, зокрема матері і рідної сестри. Переслідування супроводжуються постійною нецензурною лайкою, ображанням, погрожуваннями фізичної розправи, спробами вибити вхідні двері в квартиру, навіть погрожуванням вбивством. [PERSON] в наполегливій, образливій формі чинить погрози щодо майбутніх своїх дій щодо спільної дитини. Заявник боїться залишатися в квартирі з дитиною, оскільки [PERSON] в останній час небезпечно поводиться з нею та дитиною, погрози стають реальнішими, що погано впливає на психологічний розвиток дитини. У зв`язку з цим [PERSON] неодноразово зверталась до правоохоронних органів з приводу незаконних дій [PERSON] , а саме до Святошинського управління поліції ГУНП України у м. Києві з заявами щодо застосування фізичного і психологічного насильства та до Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про вчинення психологічного насильства. Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи те, що має місце домашнє насильство, неодноразові заяви до поліції не дали результату, заявник звернулася до суду із даною заявою щодо видачі обмежувального припису. Заявник та її представник в судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, оскільки його неявка не перешкоджає судовому розгляду, суд вважає за ожливе розглядати таку без участі [PERSON] , враховуючи строки розгляду такої категорії справ визначених ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходились у шлюбі з 13.08.2013р., який рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 21.10.2019р. було розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Крім того, як встановлено судом [PERSON] зверталась до правоохоронних органів з заявами з приводу незаконних дій [PERSON] , а саме: до Святошинського управління поліції ГУНП України у м. Києві з заявами щодо застосування фізичного і психологічного насильства та до Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про вчинення психологічного насильства. Крім того, [PERSON] разом з донькою [PERSON] з 18.08.2018 по 04.09.2018 р. перебували в Центрі психосоціальної допомоги для жінок, які постраждали від насильства, Всеукраїнської благодійної організації «Конвіктус Україна». Зазначене вище підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] , які були допитані під присягою в судовому засіданні. Зокрема, [PERSON] матір заявниці, пояснила, що [PERSON] ображав та ображає її, її дочку та онуку. Ніколи ніде не працював, зловживає алкогольними напоями, дуже агресивний, б`є навіть дитину. Постійно їх переслідує, погрожує вбивством, насиллям. Постійно дочку та онуку песлідує, телефонує їм з такими погрозами. Вночі приходить до їх квартири та вимагає його туди впустити, вибиває двері, вживає нецензурну лексику. Вимагає від них, щоб ті звітували, хто в них у квартирі, з ким ті спілкуються. [PERSON] , рідна сестра заявниці, пояснила, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, б`є сестру, погрожує вбивством. Пояснила і те , що вона сама його боїться, бо той і їй телефонував з погрозами. Так само [PERSON] відноситься і до своєї дитини, телефонує з погрозами, нецензурною лайкою. З"ясовано і те, що [PERSON] було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчиненна насилля в сім"ї по відношенню до своєї дружини. Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється у т.ч. на колишнє подружжя. В силу положень ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. У відповідності до ч. 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Враховуючи викладене, оцінюючи всі встановлені судом обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку, що доводи заявниці знайшли своє підтвердження, а тому заяву слід задовольнити і з метою запобігання та протидії психологічному та фізичному насильству, що має місце з боку заінтересованої особи по відношенню до заявниці, суд вважає необхідним вжити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] . Беручи до уваги наведені обставини, суд зважає на високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис. З врахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту та покарання винного не надали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника. Суд погоджується із доводами заявниці, що саме наведені нею у заяві види обмежувальних приписів будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист від кривдника. Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: approved