Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Кролевецька районна державна адміністрація звернувся до суду 22.07.2014 року з позовом в інтересах малолітнього [PERSON], мотивуючи свої вимоги наступним чином. [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], котрий з 31 березня 2011 року відповідно до розпорядження голови Кролевецької районної державної адміністрації від 31.03.2011р. № 124 «Про направлення малолітньої дитини на повне державне забезпечення» перебуває в комунальному лікувально-профілактичному закладі Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» на повному державному забезпеченні. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 12.04.2011р. №00008935228 відомості про батька [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] мала ще одного сина [PERSON], [INFO], який помер у віці до 1 року. Важко назвати другого її сина [PERSON] бажаною дитиною, оскільки перебуваючи ним вагітною, відповідачка не переймалася здоров'ям майбутньої дитини, на консультації до лікарів не з'являлася, рекомендацій їх не виконувала, перебувала на обліку у дільничного лікаря як особа групи соціального ризику по причині проживання у незадовільних житлово-побутових умовах, небажання створення сприятливого середовища для проживання новонародженої дитини, про що лікарі повідомляли соціальні служби у жовтні 2010 року. [PERSON] 28 березня 2011 року був взятий на облік служби у справах дітей Кролевецької районної державної адміністрації як дитина, позбавлена батьківського піклування, на підставі акту про підкинуту дитину від 28 березня 2011 року. Акт був складений у зв'язку з тим, що [PERSON] залишила свого малолітнього сина [PERSON] у [PERSON], матері свого співмешканця, у [ADDRESS], де вона проживала з сином після його народження. [PERSON] поїхала з міста, не повідомивши свого подальшого місця перебування, не залишивши коштів на утримання дитини. Згодом, після встановлення службою у справах дітей Кролевецької районної державної адміністрації її місця проживання, було з'ясовано, що [PERSON] залишила сина на сторонню особу умисно з наміром не повертатися до дитини, мотивуючи тим, що у неї не склалися відносини зі співмешканцем, який ніби-то є біологічним батьком дитини, а піти з дитиною у неї не було куди. Ні співмешканець, ні його мати опікуватися залишеною дитиною не мали бажання, тому хлопчик був влаштований до дитячого відділення Кролевецької центральної районної лікарні, а згодом переведений до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини. Після проведених профілактичних бесід з [PERSON], 05.04.2011р. нею була надана заява на ім'я головного лікаря Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини з проханням влаштувати сина [PERSON] на шість місяців до зазначеного закладу у зв'язку з складними життєвими обставинами. Потім [PERSON] неодноразово зверталася до начальника служби у справах дітей Кролевецької районної державної адміністрації з проханням продовження термінів перебування [PERSON] у Сумському обласному спеціалізованому будинку дитини. Забирати дитину вона бажання не виявляла, тому ось уже майже 3,5 років дитина виховується у державному дитячому закладі. Протягом всього терміну перебування [PERSON] у Будинку дитини, відповідачка відвідувала свого сина нерегулярно, не допомагала матеріально, не турбувалася про його лікування. Про стан здоров'я сина, в основному, цікавилася по телефону, і то, здебільшого, після нагадувань про дитину працівниками служби у справах дітей та Кролевецького районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Лист головного лікаря Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини від 20.05.2014р. засвідчує, що [PERSON] у 2013 році телефонувала 7 разів, у березні 2014 року відвідувала дитину в закладі один раз. Саме в цей період працівниками служби у справах дітей наполегливо проводилася робота з матір'ю стосовно повернення дитини в сім'ю, адже цього рекомендували і працівники Будинку дитини, тому що дитина має зростати в сімейному оточенні. Неодноразово [PERSON] попереджалася як начальником служби у справах дітей Кролевецької районної державної адміністрації, так і головним лікарем Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини, що таке відношення з її боку може призвести до ініціювання про позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON]. Весь цей час вона власного бажання відносно повернення сина не виявляла, а з початку квітня взагалі припинила спілкування з працівниками служби у справах дітей і до дитини більше інтересу не виявляла. [PERSON] нехтує своїми обов'язками щодо участі у вихованні сина, не спілкується з ним у повному обсязі; фактично вона формально є матір'ю, адже її син не відчуває від неї материнського тепла, турботи. Всі ці обставини звичайно мають негативний вплив на розвиток дитини. 25 червня 2014 року питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] було розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини Кролевецької районної державної адміністрації. Членами комісії одноголосно було вирішено, що позбавлення батьківських прав [PERSON] є доцільним. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини Кролевецька районна державна адміністрація вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], як такої, що не виконує батьківські обов'язки по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Для захисту майнових прав малолітнього [PERSON] Кролевецька районна державна адміністрація вважає також за необхідне стягнути з матері [PERSON] на користь органу опіку та піклування аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 365 грн. з індексацією відповідно до закону щомісяця до повноліття дитини. В судовому засіданні представник позивача Кролевецької РДА Пугач І.М. підтримала позовні вимоги в інтересах малолітнього [PERSON] та просить їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. При цьому вона зазначила, що вже після пред'явлення до суду позову вона особисто намагалася зв'язатися з відповідачкою в телефонному режимі, однак та уникає спілкування. Все ж після останнього судового засідання вона спілкувалася з нею, попередила про наявність позову, про необхідність явки до суду, на що та обіцяла з'явитися в судове засідання, висловивши при цьому думку, що "мабуть, так буде краще". ЇЇ неявка до суду свідчить про відсутність у відповідачки інтересу до дитини, до долі дитини та її долі як матері. Відповідачці пропонувалася допомога з боку державних органів щодо створення умов для виховання дитини, однак [PERSON] взагалі не намагалася якимось чином облаштувати своє життя так, щоб можна було забрати дитину в сім'ю. Стан здоров'я дитини, виявлені затримка розвитку та інші вади здоров'я свідчать про те, що в інтересах дитини влаштувати її в сім'ю, що можливо в разі позбавлення матері батьківських прав, оскільки мати дитини не виконує своїх материнських обов'язків. Треті особи: Служба у справах дітей Кролевецької райдержадміністрації в особі представника за довіреністю Дулі О.М. (а.с.48) вважає, що з метою соціального захисту дитини доцільно позбавити його матір [PERSON] батьківських прав та стягнути з неї аліменти на дитину; комунальний лікувально-профілактичний заклад Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» у своїх листах від 08.08.2014р., 23.09.2014р. повідомляє, що відвідування [PERSON] свого сина [PERSON] носять епізодичний характер. Питання про повернення дитини [PERSON] на виховання в сім'ю мати перед адміністрацією закладу не ставила, не виявляла батьківської турботи до дити, не виявляла зацікавленості в питаннях покращення стану здоров'я хлопчика, його психоемоційного розвитку. При спілкуванні матері з дитиною особливої прив'язаності дитини до матері немає. Адміністрація Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини, виходячи з інтересів малолітнього, не заперечує проти позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON] та просить проводити розгляд справи без участі їх представника (а.с.64, 90); Локнянська сільська рада Кролевецького району заперечень не мають стосовно задоволення позовних вимог Кролевецької РДА та просять проводити розгляд справи без участі її представника (а.с.96). В судовому засіданні 14.08.2014року сільський голова Пилипенко С.М. в своїх поясненнях зазначив, що як свідчить спосіб життя [PERSON] власні інтереси для неї понад усе; житло, де вона зареєстрована в с. Локня, занедбане. На його думку, їй взагалі не можна довіряти виховання дитини, тому позбавлення її батьківських прав буде в інтересах дитини. Відповідачка [PERSON] належним чином, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, повідомлялась за адресою її реєстрації - с.Локня Кролевецького району про дату, час та місце попереднього судового засідання, їй було повідомлено про виклик до суду на 09.10.2014 року в телефонному режимі, про що свідчить довідка Червоноранківської сільської ради (а.с.94), повідомлена вона через позивача, однак до суду не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не надала. Заслухавши пояснення представника позивача - Кролевецької РДА Пугач І.М. з приводу заявленого позову, пояснення представника служби у справах дітей Кролевецької РДА Дулі О.М, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Кролевецької РДА в інтересах малолітнього [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO] (а.с.8), є матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с.11). Відомості про батька [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 12.04.2011р. №00008935228 (а.с.12). Як вбачається з акту про покинуту дитину від 28 березня 2011 року, складеного старшим оперуповноваженим кримінальної міліції у справах дітей Кролевецького РВ УМВС Граммом Р.К. у присутності в.о. головного лікаря з питань дитинства та пологової допомоги Кролевецької ЦРЛ Носкової В.М. та начальника служби у справах дітей Кролевецької РДА Пугач І.М., було встановлено, що 28.03.2011р. до служби у справах дітей Кролевецької РДА зателефонувала [PERSON], яка повідомила, що вона покинула свого сина [PERSON] у будинку [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Сама з міста виїхала, повертатись не має наміру. Адресу свого місця перебування не назвала. У квартирі [ADDRESS] було виявлено немовля у віці 4 місяці - [PERSON] (а.с.13). 31.03.2011 року начальник служби у справах дітей Кролевецької РДА Пугач І.М. звернулась з поданням до голови Кролевецької районної державної адміністрації з проханням прийняти рішення про направлення малолітнього [PERSON] у Сумський спеціалізований будинок дитини на повне державне забезпечення, як покинуту дитину (а.с.14) та цього ж числа головою Кролевецької РДА було прийнято відповідне рішення, яким задоволено подання служби у справах дітей Кролевецької РДА (а.с.15). 05.04.2011 року [PERSON] звернулась з заявою до головного лікаря Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини з проханням прийняти її дитину [PERSON] до Будинку дитини на строк до 6 місяців, посилаючись на складні життєві обставини. Їй під підпис було роз'яснено, що у випадку необгрунтованої відмови забрати дитину в зазначений строк, а також відмови від участі в її вихованні й утриманні без поважних причин адміністрація Будинку дитини має право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав на дитину або передати дитину для усиновлення іншими особами без її згоди (а.с16). 19.09.2011 року [PERSON] звернулась до служби у справах дітей Кролевецької РДА з заявою про продовження терміну перебування малолітнього [PERSON] у Сумському обласному спеціалізованому будинку дитини на шість місяців, посилаючись на складне матеріальне становище (а.с.17). Розпорядженням голови Кролевецької РДА від 19.09.2011 року продовжено термін перебування малолітнього [PERSON] у Сумському обласному спеціалізованому будинку дитини на повному державному забезпеченні (а.с.18). З інформації Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини, наданої службі у справах дітей Кролевецької РДА від 20.03.2012 року вбачається, що [PERSON], [INFO], знаходиться в Будинку дитини з 31.03.2011 року. На протязі шести місяців [PERSON] провідувала сина 04.08.2011р., 04.11.2011р., 09.11.2011р. (а.с.21). З повідомлення Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини від 02.07.2012 року вбачається, що [PERSON] протягом шести місяців сина не провідує, станом здоров'я не цікавиться, участі у вихованні не приймає (а.с.20). 26.07. 2012 року [PERSON] знову звернулась з заявою до головного лікаря Будинку дитини про тимчасове влаштування дитини [PERSON] у будинок дитини на строк 6 місяців. Їй також була роз'яснена ст.164 СК України (а.с.23). 29.05.2013 року служба у справах дітей Кролевецької РДА звернулась до головного лікаря Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини з проханням продовжити термін перебування у закладі малолітньому [PERSON] з метою медико-соціальної реабілітації дитини (а.с.24). З довідки Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини від 20.05.2014 року вбачається, що протягом 2013 року [PERSON] телефонувала до Будинку дитини 19.04.2013р., 29.05.2013р., 30.05.2013р., 11.06.2013р., 24.08.2013р., 09.09.2013р., 02.10.2013р., цікавилась станом здоров'я сина [PERSON]; 21.03.2014р. [PERSON] відвідала сина та приносила гостинці (а.с.25). Згідно витягу з історії розвитку дитини від 16.05.2014, наданого головним лікарем Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини, [PERSON] має наслідки анемії І ступеня, захворювання серцево-судинної системи, є проблеми у психічному розвитку (а.с.27). З вищевикладеного вбачається, що [PERSON], передавши свого сина на утримання Сумському обласному спеціалізованому будинку дитини, нехтує своїми обов'язками щодо участі у вихованні та утриманні сина, не спілкується з ним у повному обсязі, бажання щодо повернення сина з Будинку дитини не виявляє. Відповідно до ч.2, ч.5 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно повідомлення управління соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації від 19.05.2014р., [PERSON] не знаходиться на обліку та не отримує будь-яких соціальних виплат та компенсацій (а.с.26). [PERSON] не перебуває на обліку і не отримує допомогу по безробіттю в Кролевецькому районному центрі зайнятості (лист від 27.05.2014р.) (а.с.29). Згідно повідомлень Локнянської сільської ради Кролевецького району Сумської області [PERSON] зареєстрована на території сільської ради, але тривалий час за не проживає; будинок, в якому зареєстрована [PERSON] та господарська територія знаходиться в занедбаному стані (а.с.30, 63, 80, 96). Червоноранківська сільська рада Кролевецького району Сумської області своїм листом від 21.05.2014р. повідомила, що [PERSON] на території сільської ради постійно не проживає, іноді навідується до своєї матері [PERSON], котра проживає у селі Червоний Ранок без реєстрації у найманому будинку, який знаходиться в занедбаному стані, не обладнаний ніякими побутовими зручностями, з мінімальним набором меблів (а.с.31). Висновком про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] (а.с.34-35) встановлено, що протягом всього терміну перебування [PERSON] у державному дитячому закладі, [PERSON] відвідувала свою дитину нерегулярно, не брала участі у його вихованні, не допомагала матеріально, не турбувалася про його лікування. Про стан здоров'я сина, в основному, цікавилася по телефону і то здебільшого після нагадувань працівниками служби у справах дітей, Кролевецького районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. [PERSON] нехтує своїми обов'язками щодо участі у вихованні сина, не спілкується з ним у повному обсязі. [PERSON], фактично, формально є матір'ю, адже її син не відчуває від неї материнської ласки, турботи. Неодноразово [PERSON] попереджалася як начальником служби у справах дітей Кролевецької районної державної адміністрації, так і головним лікарем Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини, що таке відношення з її боку може призвести до ініціювання про позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON]. На даний час [PERSON] не має постійного помешкання, тому створити належних умов для проживання, навчання та розвитку дитини не має можливості, та і забирати дитину з державного дитячого закладу бажання не виявляє. [PERSON] також не має і постійного заробітку. В селі інколи заробляє кошти, допомагаючи односельцям, або періодично виїжджає на заробітки до м.Києва. У Кролевецькому районному центрі зайнятості на обліку не перебуває. 25 червня 2014 року питання стану виконання батьківських обов'язків [PERSON] розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Кролевецької районної державної адміністрації, де було прийняте рішення про доцільність позбавлення її батьківських прав (а.с.33). Таким чином, зважаючи на вищевикладене, слід зробити висновок про те, що[PERSON], як мати, ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON], [INFO], не забезпечує йому належних умов для проживання та розвитку, що є підставами для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. [PERSON] повністю відсторонилася від виховання свого сина [PERSON] і свідомо не виконує свої батьківські обов'язки, передбачені ст.150 Сімейного кодексу України. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачці [PERSON] належним чином виконувати батьківські обов'язки стосовно належного виховання сина [PERSON], створення умов для його фізичного, духовного та морального розвитку. Залишивши дитину в державній установі, відповідачка фактично не виявляє наміру та бажання забрати її для вихованняж. З боку соціальних служб була запропонована допомога в облаштуванні житла, однак вона була проігнорована відповідачкою. Відповідно до статті 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад, які здійснюють соціальний захист та захист прав дітей у межах своєї компетенції, а тому звернення позивача - Кролевецької РДА до суду є обґрунтованим. Частина 2 ст.166 СК України передбачає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи викладене та положення ст.ст.180, 182, 184 Сімейного кодексу України, з [PERSON] на користь органу опіки та піклування підлягають стягненню аліменти на сина - [PERSON] у розмірі 365 грн. з індексацією відповідно до закону щомісяця до повноліття дитини. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачки в дохід держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. Відповідно до ст.150, п.2 ч.1 ст.164, ст.ст.165, 166, ч.7 ст.167, 180, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved