Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «М 16» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість в сумі 10888,27 грн., з яких 6809,71 грн. заборгованість за надані житлово-комунальні послуги (членські внески); 1426, 24 грн. пеня; 217,57 грн. 3% річних; 2434,75 грн. інфляційні втрати, та судові витрати. Вимоги мотивує тим, що відповідачка є власницею квартири [ADDRESS] . Балансоутримувачем будинку [ADDRESS] є Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «М 16». Між сторонами договір про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території не укладався, однак фактично житлово-комунальні послуги відповідачу надавалися, за які у неї виникла заборгованість станом на 31.07.2018 року в сумі 6809,71 грн. \~ \~ \~ \~Відповідач ухилилася від підписання договору про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території. Позивач вважає, що між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Відповідач не виконує обов`язки споживача у повному обсязі оплачувати послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Жодних претензій щодо якості та повноти наданих комунальних послуг відповідачка не заявляла. З урахуванням пені, встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми загальна сума заборгованості відповідачки становить 10888,27 грн. У зв`язку з викладеним, з метою захисту своїх прав позивач змушений звернутись до суду. \~ \~ \~ \~ 12.12.2018 року від відповідачки надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому проти наведених позивачем обставин та правових підстав для задоволення позову заперечила, посилаючись на те, що позивачем не були надані докази, що підтверджують предмет спору, а також жодного доказу на підтвердження того, що позивач має будь-яке речове право на будинок [ADDRESS] , в зв`язку з чим повинен надати суду доказ у вигляді відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач права балансоутримання зазначеного вище будинку немає. Відповідачка зазначила, що сторони є вільними в укладанні договору, і позивач не навів у позовній заяві жодної підстави, яка б зобов`язувала її укласти договір з позивачем. Добровільно укладати будь-який договір з позивачем не бажала і не бажає. Вважає, що позивач порушує її права та свободи, що визначені в ст.21 ЗУ «Про захист прав споживачів». За твердженням позивача він є виконавцем, а тому зобов`язаний надати суду в якості доказів розрахунковий документ по фактично виконаним роботам, якщо такі роботи були виконані. В позовній заяві позивач не вказав які саме послуги він нібито надав відповідачу, коли та в якому обсязі. Позивач зобов`язаний надати суду в якості доказів розрахункові документи, що можуть засвідчити факти виконання робіт (надання послуг). Відповідач також зазначила, що тарифи мають бути затверджені певними визначеними органами, однак позивач не надав їй та суду доказів про те, які саме тарифи він застосував та ким вони затверджені. Відповідач також звертає увагу суду на те, що позивач не наводить жодного доказу правомірності та законності відкриття о/р [NUMBER] , що вказаний в розрахунку заборгованості, зазначивши, що ніколи не давала згоди на відкриття цього рахунку та не надавала позивачу ніяких документів, необхідних для цього. В зв`язку з цим вважає особовий рахунок, а також розрахунок заборгованості незаконним. У відзиві на позов відповідач зазначила, що копію інформації з Державних реєстрів на її квартиру позивач отримав у протиправний та протизаконний спосіб, оскільки у ній містяться її персональні дані. Позовна заява підписана та подана до суду [PERSON] , посада якої зазначена «Голова правління», однак в матеріалах відсутня довіреність, що повинна підтверджувати повноваження вказаної фізичної особи на подання позовної заяви до суду. 17.10.2019 року представник позивача надав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій вказав, що відповідач й надалі не сплачує кошти за послуги з утримання будинку та прибудинкової території внаслідок чого станом на 30.09.2019 року заборгованість за вказані послуги становить 11319,15 грн. Загальна ж сума заборгованості з урахуванням пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат становить 15397,53 грн. В заяві представник позивача просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. (Т. 2 а.с. 10-13) Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив задовольнити вимоги у повному обсязі, справу розглянути у його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. В судове засідання, 09.02.2021 року відповідач не з`явилась, надала до суду клопотання про перенесення розгляду справи орієнтовно на 30 днів у зв`язку з її перебування на лікуванні. Аналогічні клопотання були подані відповідачем також 26.01.2021 року та 10.09.2020 року проте жодного разу відповідачем не було надано доказів на підтвердження її звернення до лікувального закладу чи перебуванні на лікуванні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, докази і пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань слідує, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «М 16» зареєстровано 17.11.2011 року, місцезнаходження якого м. Житомир, вул. Маликова, 16, поштовий індекс 10020, ідентифікаційний код юридичної особи 37976328, керівник Мельничук Ольга Петрівна особа, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори (Т. 1 а. с. 6). Відповідно до розрахунку заборгованості по членському внеску на утримання будинку та прибудинкової території та штрафним санкціям по квартирі [ADDRESS] ) [PERSON] за період з 01.08.2015 року по 31.07.2018 року має заборгованість по членському внеску на утримання будинку та прибудинкової території в сумі 10888,27 грн., з них: 6809,71 грн. заборгованість за надані житлово-комунальні послуги (членські внески); 1426, 24 грн. пеня; 217,57 грн. 3% річних; 2434,75 грн. інфляційні втрати, при цьому сплативши кошти в листопаді 2015 року в розмірі 125,49 грн., в грудні 2015 року 3275,49 грн., в січні 2016 року 125,49 грн., в квітні 2017 року 132,67 грн. (Т. 1 а. с. 7). Копією протоколу № 2 від 01.02.2013 року стверджується, що на засіданні правління ОСББ «Маликова 16» прийнято рішення про управління неподільним та загальним майном через статутні органи об`єднання; про прийняття житлового будинку по [ADDRESS] з балансу ЖБК-2 на баланс ОСББ «Маликова 16»; про затвердження тарифу (членського внеску) у розмірі 1 грн. 84 коп./м. кв. ( Т. 1 а. с. 8-9). Протоколами № 2 від 11.01.2016 року, № 6 від 20.05.2017 року, № 7 від 13.01.2018 року стверджується, що на зборах ОСББ «Маликова 16» були затверджені кошториси на відповідні роки та встановлені розміри внесків на утримання будинку та прибудинкової території (Т. 1 а. с. 14-42). Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 20.06.2018 року, квартира [ADDRESS] , з 06.06.2013 року належить на праві приватної власності [PERSON] (Т. 1 а. с. 43). З наказу № 1-к «Про початок виконання обов`язків голови правління» від 16.08.2015 року по ОСББ «Маликова 16» слідує, що 17.08.2015 року звільнено від виконання обов`язків голову правління [PERSON] , [PERSON] приступила до виконання обов`язків голови правління 18.08.2015 року (Т. 1 а. с. 77). Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Таким чином посилання відповідача на те, що [PERSON] не має повноважень на ведення справи є безпідставними, оскільки вона будучи керівником ОСББ «М 16» здійснює самопредставництво юридичної особи. Тобто з матеріалів справи вбачається, що надавачем житлово-комунальних послуг є позивач ОСББ «М 16» і відповідач користується наданими позивачем житлово-комунальними послугами, що підтверджується розрахунком заборгованості, з якого слідує, що [PERSON] частково сплачувала кошти за надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території, однак оплату за них в повному обсязі не здійснює. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань співвласників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законами України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» та «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Виходячи з положень ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч. ч. 6, 7, 8 ст. 22, ч. 4 ст. 23\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна. Згідно ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та Статутом об`єднання внески і платежі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку», витрати на управління багатоквартирним будинком в тому числі включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічної переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку та інше. Частиною 2 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку» визначено, що витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток, якщо рішенням зборів співвласник або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Частино 3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що невикористання власником належної йому квартири чи нежитлово приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання має право відповідно законодавства та Статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік, розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів. Відповідно до статті 322\~ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно статті 162\~ЖК України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду № 285/4671/15-ц від 14.01.2019 року. З наданої розрахунку заборгованості по членському внеску на утримання будинку та прибудинкової території, станом на 30.09.2019 року за [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 15397,71 грн. (Т. 2 а.с. 14). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. За змістом частини другої статті 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 552, частини другої статті 625\~ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Зважаючи на те, що статтю 625 ЦК України\~вміщено в розділі 1 книги 5 цього Кодексу - "Загальні положення про зобов`язання", ця стаття застосовується до всіх грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов`язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов`язань. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником зобов`язання, його борг складатиме: основну суму богу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, в сумі 15397,71 грн. є обґрунтованими, доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Щодо вимоги про стягнення з позивача коштів по оплаті судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч. ч. 1-2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у задоволення позову - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 2 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Визначені ЦПК України\~види судових витрат є вичерпними, тому на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі, не може покладатися обов`язок нести інші витрати, не передбачені законодавством. Склад судових витрат по окремим його видам не є вичерпним. Відповідно до ст.\~133\~ЦПК України до судових витрат відносяться витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать зокрема і витрати на професійну правничу допомогу адвоката. Частиною 2 ст.\~137\~ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Встановлено, що 28.08.2018 року між адвокатським бюро «Могильницький та Партнери» в особі керуючого Могильницького В. Ю. та ОСББ «М 16», в особі голови правління [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги. (а.с. 47-51). Пунктом 3.2 договору про надання правової допомоги встановлено, що гонорар складається із суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені у додатку 1 до цього договору. Додатком 1 до договору про надання правової допомоги від 28.08.2018 року визначено, що вартість усної консультації з питання стягнення заборгованості з боржника, підготовка проекту позовної заяви про стягнення заборгованості (витрата часу до 2 годин) становить 500,00 грн. (Т. 1 а.с. 53). Також до заяви додано копію акту наданих послуг, з якого вбачається, що адвокатом надано послуги - усна консультація з питання стягнення заборгованості з [PERSON] , підготовка проекту позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] . Тривалість роботи склала дві години, вартість 500,00 грн. ( Т. 1 а.с. 55). На підтвердження оплати витрат на правову допомогу в розмірі 500,00 грн. надано платіжне доручення (Т. 1 а.с. 1). Зважаючи на ту обставину, що позивачем підтверджено належними доказами понесення витрат на правову допомогу у розмірі 500,00 грн., вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу підлягають задоволенню. Також, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved