Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

Івано-Франківський міський центр зайнятості звернувся у березні 2017р. до суду з позовом до [PERSON] про стягнення незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 51000грн. Представник позивача вимоги поданої позовної заяви підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази, які надані до матеріалів справи, зясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.01.2016р. відповідач з метою пошуку роботи (звільнена з організацією органів прокуратури з 14.12.2015р.) звернулась до позивача, та отримала статус безробітної, а з 18.01.2016р. розпочато виплату по безробіттю. За період з 18.01.2016р. по 27.10.2016р. відповідач отримала 53372.7грн. допомоги по безробіттю. Разом з тим, відповідно до рішення суду від 25.03.2016р., яке набрало законної сили, їй з 11.01.2016р. було призначено пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України «Про прокуратуру», всі кошти нараховані за період з 11.01.2016р., [PERSON] отримала у жовтні 2016р. в сумі 66333.68грн., та відповідно звернулася 02.11.2016р. до Івано-Франківського міського центру зайнятості із заявою про перерахунок допомоги по безробіттю. Відповідно до встановлених позивачем обставин отримання відповідачем з 11.01.2016р. пенсії, 08.11.2016р. був виданий Наказ керівника позивача про припинення допомоги, повернення [PERSON] коштів в сумі 53372.7грн. з 18.01.2016р. по 27.10.2016р., та направлено їй листа щодо повернення коштів, який вона отримала власноручно 08.11.2016р. Після чого, відповідач добровільно повернула тільки 2372.7грн., залишок неповернених коштів становить 51000грн. Відповідно до норм ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи (п.1 ч.1). За ст.44,45 цього закону зареєстровані безробітні зобовязані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі в т.ч. досягнення особою встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку або призначення пенсії на пільгових умовах, або за вислугу років. Також, згідно норм ст.36 (п.2,3) Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Отже, з врахуванням того, що відповідач не повідомила позивача про обставини, що впливають на виплату безробіття, частково погасила вимоги позивача, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст..212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. На підставі ст.43-45 Закону України «Про зайнятість населення», ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»

Outcome: approved