Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП, при цьому зазначає, що 17 травня 2016 близько 02 годин 00 хвилин [PERSON], керуючи гужовим возом по вул.Садовій в с.Іванцівці, Житомирського району, Житомирської області, усупереч пунктам 7.8. 13.1 Правил дорожнього руху України не дотримався безпечного інтервалу і зіткнувся з автомобілем [PERSON], марки CHЕVROLЕТ Аvео, номерний знак [NUMBER], який стояв на узбіччі та механічно пошкодив його. Після ДТП [PERSON], на порушення П.2.10-а Правил дорожнього руху України з місця пригоди зник, в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, а позивачу завдана матеріальна та моральна шкода, яку останній просить стягнути з відповідачів. За вчиненні вищезазначені діяння [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4, 124 КУпАП України. Позивач позов підтримав та просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду, судовий збір, вартість експертизи та відмовився від відшкодування моральної шкоди. Відповідач позов визнав повністю. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, судом встановлені обставини, які пов'язані із відшкодуванням шкоди, завданої неправомірними діями фізичної особи. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. ст. 998, 1166, 1188, 1192, 1194 ЦК України, чинними на день їх виникнення. Як вбачається з матеріалів справи, 17 травня 2016 близько 02 годин 00 хвилин [PERSON], керуючи гужовим возом по вул.Садовій в с.Іванцівці, Житомирського району, Житомирської області, усупереч пунктам 7.8. 13.1 Правил дорожнього руху України не дотримався безпечного інтервалу і зіткнувся з автомобілем [PERSON], марки CHЕVROLЕТ Аvео, номерний знак [NUMBER], який стояв на узбіччі та механічно пошкодив його. Після ДТП [PERSON], на порушення П.2.10-а Правил дорожнього руху України з місця пригоди зник. Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 15 серпня 2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.122-4, 124 КУпАП України та піддано адміністративному стягненню у виді 30 годин громадських робіт (а.с.5-7). Дана постанова Житомирського районного суду Житомирської області є чинною ніким не скасована. Відповідно до частин 3 і 4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, обставини що до того, що 17 травня 2016 близько 02 годин 00 хвилин [PERSON], керуючи гужовим возом по вул.Садовій в с.Іванцівці, Житомирського району, Житомирської області, усупереч пунктам 7.8. 13.1 Правил дорожнього руху України не дотримався безпечного інтервалу і зіткнувся з автомобілем [PERSON], марки CHЕVROLЕТ Аvео, номерний знак [NUMBER], який стояв на узбіччі та механічно пошкодив його. Після ДТП [PERSON], на порушення П.2.10-а Правил дорожнього руху України з місця пригоди зник, суд вважає встановленими та такими, що не підлягають додатковому доказуванню. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. За правилами ч.3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.58 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Визначаючи розмір матеріальної шкоди завданої позивачу в наслідок ДТП, судом враховуються обсяги механічних пошкоджень автомобіля, акт прийому передачі виконаних робіт №1347 від 26 травня 2016 року відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 17968 гривень 90 копійок (а.с.11-26). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з'ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього і в її заподіянні. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, як передбачено вимогами ст.1188 ЦК України. Відповідно до вимог п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" із змінами та доповненнями, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого - відшкодовується винним Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved