Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із вищевказаною заявою, в якій просила суд встановити факт її, [PERSON], проживання однією сім'єю з [PERSON] в період з 1997 року до часу відкриття спадщини [INFO] без реєстрації шлюбу у [ADDRESS]. Заява обґрунтована тим, що з 1997 року вона, [PERSON], почала проживати з [PERSON] однією сім'єю в [ADDRESS]. В період спільного проживання вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, однак до державного органу реєстрації актів цивільного стану з метою реєстрації шлюбу не звертались. [INFO] в селі Росоша Липовецького району [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки на випадок своєї смерті особистого розпорядження він не зробив. Вона, [PERSON], має намір успадкувати майно [PERSON], будучи спадкоємцем четвертої черги за законом, інших спадкоємців, які б мали право на спадщину попередніх черг не має. Проте реалізувати свої спадкові права заявник не має можливості, оскільки факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем протягом п'яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду, а нотаріус не має можливостей для того, щоб безспірно встановити зазначені обставини. В судове засідання заявник та його представник не з'явились, однак представник заявника надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за їх відсутності, а заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - сільський голова Росошанської сільської ради Липовецького району в судове засідання також не з'явився, в заяві, яку адресував суду зазначив, що не заперечують проти задоволення заяви, а справу просив розглядати без участі їх представника. Ураховуючи те, що за правилами ч.2 ст.158 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі мають право заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів в загальному порядку. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що [INFO] в місті Липовець Вінницької області помер [PERSON], на що вказує свідоцтво про смерть серія [NUMBER]. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті [PERSON] не зробив. Відповідно до правил п.24 постанови ПВСУ від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», судом витребовувались матеріали Спадкової справи до майна померлого. Згідно отриманої інформації з державної нотаріальної контори від 24.03.2015 року за №01-09/184, у Липовецькій державній нотаріальній конторі Вінницької області спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заведена. Як убачається із довідок виданих виконавчим комітетом Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 26.02.2015 року за №266, 267, 268, [PERSON] проживав однією сім'єю разом із [PERSON] протягом 17 років за адресою: [ADDRESS], якого остання доглядала до його смерті та здійснила його поховання. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які прожили зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім'єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв'язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведені заявником обставини у заяві щодо її спільного проживання із спадкодавцем не менше п'яти років однією родиною до часу відкриття спадщини знайшли своє підтвердження належними та допустимими доказами у судовому засіданні. Від встановлення факту, про який заявник просить суд залежать її майнові права, оскільки вона реалізовує своє право на спадщину. Іншого порядку встановити факт, про який заявник просить суд чинним законодавством не передбачено. Встановлення даного факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. За таких обставин суд дійшов до висновку про задоволення заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved