Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з даним позовом до суду посилаючись на те, що перебувала з відповідачем [PERSON] зареєстрованому шлюбі, котрого розірвано про що у Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №84 від 11 травня 2010 року. Вказує, що від шлюбу у них народилася дочка: [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає . Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Зазначає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий рівень вона самостійно на даний час не може забезпечити дитині, тому батько, який є фізично здоровий та працездатний, не має інших утриманців, може та повинен сплачувати аліменти на утримання дитини [PERSON]. Просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1200 грн. на дитину щомісячно до її повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак представник позивача [PERSON] подала заяву, в якій просила розгляд справи провести без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій позовні вимоги визнав, просив розгляд справи провести без його участі. Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновків. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них,хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суми прожиткового мінімуму на 2018 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" і на даний час (з 01 липня ) прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1559 гривень, дітей віком від 6 до 18 років - 1944 гривні, де прожитковий мінімум -це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, якого розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №84 (а.с.6). За час спільного проживання у сторін народилася дочка: [PERSON], [INFO]. З копії свідоцтва про народження дитини видно, що відповідач [PERSON] є її батьком (а.с.5) Отже, враховуючи вищенаведене, що відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1 200 грн. щомісячно, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення так як відповідач є батьком неповнолітньої дитини і відповідно до ст. ст.180,181 СК України зобов'язаний надавати утримання своїй неповнолітній дитині до досягнення нею повноліття. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та ст. ст.180,181,182,183 СК України та

Outcome: approved