Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлої матері [PERSON] право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3,2454 га, розташовану на території Матвіївської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, а також право власності на земельну ділянку по вул.Леніна, 284, в с.Матвіївка Вільнянського району Запорізької області, призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідачем у позовній заяві був зазначений [PERSON], проте під час судового розгляду встановлено, що його належне ім'я [PERSON]. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, 30.09.2016 року померла його матір [PERSON] При житті вона склала заповіт на користь відповідача [PERSON] на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2,3832 га, проте інша земельна ділянка площею 3,2454 га залишилася неохопленою заповітом. Позивач [PERSON] вказав, що він як син померлої є спадкоємцем першої черги за законом, і оскільки своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, набув право власності на земельну ділянку. Відносно земельної ділянки, призначеної для обслуговування житлового будинку, позивач [PERSON] зазначив у своїй позовній заяві, що згідно договору пожиттєвого утримання від 03.08.2004 року, укладеного з [PERSON], він набув право власності на житловий будинок № 284 по вул.Леніна в с.Матвіївка Вільнянського району Запорізької області, проте питання про набуття у власність земельної ділянки під ним у договорі врегульовано не було; [PERSON] померла 30.09.2016 року, у зв'язку з чим позивач й змушений звернутися до суду із вимогами про визнання права власності на цю земельну ділянку. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але подав заяву про визнання позову, просить розглядати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з наступного. Відносно вимог про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення суд виходить з того, що: відповідно до ст.1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах; відповідно до ст.1261 ЦК України, діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом; відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини; Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відносно вимог про визнання права власності на земельну ділянку, що розташована під житловим будинком, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Таким чином, наявні підстави для задоволення позову у зв'язку із визнанням його відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного,

Outcome: approved