Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

заявник уточнив свої вимоги та просить встановити факт його постійного проживання на території України до 24.08.1991,\~посилаючись на\~те,\~що він народився в м.\~Баку Республіки Азербайджан [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження видане 16.03.1962 Бюро РАГС м. Баку. На вказаному документі також здійснено запис про паспорт громадянина СРСР, а саме: [NUMBER] від 19.07.1978.\~Сам паспорт\~був ним\~втрачений. У 1989\~він переїхав\~на постійне\~місце проживання\~до УРСР. Відповідно до військового квитка [NUMBER] він з 27.04.1995 постійно перебуває на\~обліку у\~Смілянському військовому\~комісаріаті Черкаської\~області.\~Згідно записів\~трудової книжки,\~з грудня\~1989\~він був\~працевлаштований до\~Смілянської міської\~ради та\~в послідуючому\~працював на\~інших підприємствах\~Смілянського району\~Черкаської області. Рішенням Смілянського\~міського суду\~Черкаської області\~від 22.04.1998\~його було\~визнано таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщенням\~в квартирі\~ [ADDRESS] . З кінця 90-х років він проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з громадянкою України [PERSON] та у них є спільний син [PERSON] ,\~ [INFO] . На даний\~час він\~постійно проживає\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~в будинку,\~що на\~праві власності\~належить його\~співмешканці,\~ [PERSON] . В 2015 з метою оформлення громадянства, він звернувся до Ватутінського міського сектору міграційної служби, подав необхідні документи, сплатив всі платежі для оформлення паспорта\~громадянина України\~та штраф\~по паспортній\~лінії. З\~часу звернення\~до міграційної\~служби минуло\~три роки,\~але він\~так і\~не отримав\~громадянства. УДМС м. Черкаси, у відповідь на його заявускаргу про бездіяльність працівників Звенигородського РВ ДМС України, повідомило, що в діях працівників Звенигородського РВ ДМС відсутні порушення щодо видачі йому паспорта\~громадянина України,\~оскільки він повинен надати до міграційної служби рішення суду про встановлення факту його проживання на території України до 24.08.1991. Предстаник заінтересованої особи за довіреністю Кулеша Л.С. не заперечувала проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, пояснення свідків, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що уточнені вимоги заявника підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991) постійно проживали на території України. Відповідно до п. 44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року №215, у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Положеннями п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 315\~ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.03.1962 (а.с.6), [PERSON] народився [INFO] у м. Баку Республіки Азербайджан. На свідоцтві про народження здійснено запис про паспорт громадянина СРСР [NUMBER] виданий 19.07.1978, який заявником був втрачений. [PERSON] в 1989 переїхав на постійне місце проживання до УРСР. Відповідно до довідки посольства Республіки Азербайджан в Україні, від 05.07.2018 (а.с.11-12) заявник не є громадянином Азербайджану. З метою отримання громадянства, заявник звернувся до Звенигородського РВ\~ДМС України,\~однак йому\~було відмовлено у видачі паспорта громадянина України та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання на території України до 24.08.1991. Як вбачається із копії військового квитка серії [NUMBER] (а.с.6-7), заявник постійно перебував на обліку у Смілянському військовому комісаріаті Черкаської області. Окрім того, відповідно до записів трудової книжки, заявник [PERSON] , з 06.12.1989 був прийнятий на посаду старшого інструктора Смілянської міської ради та в послідуючому працював на інших підприємствах Смілянського району Черкаської області Заявник 05.05.1995 був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] . Рішенням Смілянського міського суду Черкаської області від 22.04.1998 (а.с.10) його було визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. На даний час заявник проживає без реєстрації шлюбу з громадянкою України [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку (а.с.15). Як вбачається із свідоцтва про народження та свідоцтва про встановлення батьківства (а.с.17,18) заявник та [PERSON] мають спільного сина [PERSON] ,\~ [INFO] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області та виписки із домової книги (а.с.55,56), [PERSON] , 1962 року народження був зареєстрований в [ADDRESS] з 28.11.1989 по 08.05.1990. Факт постійного проживання заявника на території України до 24.08.1991 підтвердили допитані у судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON] . Встановлення факту постійного проживання заявника на території України до 24.08.1991 має юридичне значення, оскільки дозволяє йому оформити його належність до громадянства України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24.08.1991 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" (1543-12), або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Практикою Європейського\~суду з\~прав людини,\~зокрема у\~рішеннях «Бочаров\~проти України»\~від 17.03.2011,\~«Коробов проти\~України» від\~21.10.2011,\~яка відповідно\~до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосовуванню судами як джерело права, вказано, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом», таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Враховуючи викладене, беручи до уваги відсутність заперечень з боку заінтересованої особи щодо встановлення факту постійного проживання заявника на території України до 24.08.1991, суд вважає, що наявні підстави для задоволення вимоги про встановлення факту постійного проживання та реєстрації на території України, оскільки докази, що безпосередньо досліджені у судовому засіданні підтверджують той факт, що заявник [PERSON] , [INFO] , дійсно до 24.08.1991 року постійно проживав на території України та у суду відсутні сумніви щодо цього. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved