Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Комунальна установа «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» звернулася до суду із заявою про вирішення питання про госпіталізацію у примусовому порядку [PERSON] посилаючись на те, що він має психічне захворювання та потребує стаціонарного лікування, а в силу неможливості розуміння своїх дій, загострення симптомів психічного розладу від добровільної госпіталізації до стаціонару відмовляється, що може привести до небезпеки для нього та оточуючих його осіб. В судовому засіданні лікар-психіатр [PERSON] повністю підтримав заяву та зазначив, що [PERSON] хворіє з 1978 року, з 1986 року йому встановлено 2 групу інвалідності. [PERSON] імпульсивний, агресивний, може вдарити, відбувається дерадація особи, поведінка не передбачувана. [PERSON] у судовому засіданні не погодився з лікуванням та зазначив, що в нього хвороба 5Б, у нього не шизофренія, дурак який влазить до нього в голову, його ізолюють , а ті які вилізуть, такі як Іванов, [PERSON], він не знає хто це. Він проти опіки, в нього хотять забрати квартиру. Потрібно вирубати мечем тих хто в нього заліз ввімкнув магнітофон. Його дядя вирвав у матері живіт і вставив його в себе. Опікун [PERSON] в судовому засіданні підтримав заяву центру вказуючи на те, що поведінка [PERSON] небезпечна, може включати газ, від чого може підірватися будинок, залишає відкритим кран з водою, може з ножем кидатися. Його матір померла 7 років назад від інсульту, він постійно працює і не може весь час бути з племінником. [PERSON] хтось вдарив по голові і почалася головна біль. [PERSON] не може справляти свої природні потреби. Пенсії племінника вистачає лише на ліки та сигарети, а ще потрібно йому купувати одяг та їжу, тому йому потрібно працювати. Прокурор також підтримала подану заяву. Вивчивши матеріали справи, історію хвороби №973 , заслухавши лікаря психіатра, прокурора, [PERSON] та законного представника опікуна [PERSON], суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 06 лютого 2009 року, справа №2о-37, 2009 рік, [PERSON] визнано недієздатним та призначено опікуном [PERSON]. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів №2977 від 04.11.2016 року [PERSON] на момент огляду продуктивному мовному контакту доступний формально, емоційно не стійкий. Відчуває слухові обмани сприйняття. Сам з собою розмовляє, сміється. Зберігаються агресивні тенденції в відношенні медичного персоналу та оточуючих хворих. За зовнішнім виглядом не слідкує. Коло інтересів обмежується задоволенням фізіологічних потреб. За характером вказаних психічних захворювань потребує стаціонарного лікування, в той же час в силу неможливості розуміння своїх дій, загострення симптомів психічного розладу від добровільної госпіталізації до стаціонару відмовляється, що може призвести до небезпеки для нього чи оточуючих осіб. Відповідно до ч.2 ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише у стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє або виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи встановлені судом обставини та у зв'язку з тим, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад і виявляє реальні наміри вчинити дії, що становлять небезпеку для оточуючих, тому суд прийшов до висновку про доцільність його госпіталізації у примусовому порядку в умовах КУ «ООМЦПЗ».

Outcome: approved