Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В підтвердження позову позивач посилається на те, що за рішенням Дергачівського районного суду Харківської області №619/3624/17 від 13.03.2018 року з [PERSON] , [INFO] , утримуються аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000, 00 гривень. Враховуючи те, що [PERSON] працює у Республіці Польщі у м.Гожуві, займає посаду бригадира будівельних майданчиків та отримує заробітну плату у розмірі 30000,00 гривень (з його слів), розмір аліментів, які сплачує відповідач на її користь є занадто низькими. Доходи [PERSON] не дозволяють в повній мірі в повній мірі забезпечувати всім необхідним їх дітей. Окрім того, позивач постійно несе витрати на оплату дошкільного навчального закладу, спортивних занять, школи англійської мови, комунальних послуг. Оскільки матеріальне положення відповідача змінилося, вважає що він може сплачувати аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей в більшому розмірі аніж 3000,00 гривень. [PERSON] просить суд змінити розмір аліментів, який стягується на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області №619/3624/17 від 13.03.2018 року з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , збільшити їх в розмір 7000,00 гривень щомісячно. Позивач в судове засідання не з`явилась, відповідно до поданої заяви на задоволенні позову наполягала, просила суд розглядати справу у її відсутність, без фіксації технічними засобами та розглядати справу в заочному судовому засіданні. Відповідач в судове засідання не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. У зв`язку з відсутністю сторін, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом, відповідно до положень ст. 247 ч.2 ЦПК України в заочному судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом було достовірно встановлено, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області №619/3624/17 від 13.03.2018 року з [PERSON] , [INFO] , утримуються аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000, 00 гривень. [PERSON] працює у Республіці Польщі у м.Гожуві, займає посаду бригадира будівельних майданчиків та отримує заробітну плату у розмірі 30000,00 гривень (з його слів), розмір аліментів, які сплачує відповідач на її користь є занадто низькими. Доходи [PERSON] не дозволяють в повній мірі в повній мірі забезпечувати всім необхідним їх дітей. Позивач постійно несе витрати на оплату дошкільного навчального закладу, спортивних занять, школи англійської мови, комунальних послуг. Оскільки матеріальне положення відповідача змінилося, вважає що він може сплачувати аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей в більшому розмірі аніж 3000,00 гривень. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно зі статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно зі ст.184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п.2 ст. 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, а тому аліменти підлягають збільшенню. Пунктом 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином суд присуджує стягнення аліментів з дня набрання даним рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав малолітніх дітей, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved