Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП «Златодар» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку. Мотивує позов тим, що згідно з наказом №60-к від 31.08.2020 його було прийнято на роботу в ДП Златодар» на посаду заступника начальника воєнізованої охорони. 27.11.2020 відповідно до наказу № 91-к його звільнено за п. 1 ст. 36 КЗпП України. Під час звільнення та видачі трудової книжки відповідачем не проведено всі необхідні розрахунки з ним за період роботи з листопада 2020 року по день звільнення. А тому просив стягнути з ДП "Златодар" на його користь невиплачену заробітну плату в сумі 17733,13 грн., а також середній заробіток за період затримки розрахунку з 28.11.2020 (дати звільнення) по 24.03.2021 (дату винесення рішення судом) в розмірі 35497,80 грн., а загалом 53230,93 грн. Ухвалою судді від 18.02.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Справу ухвалено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Побиванець Ю.В. не з`явились. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі та без участі позивача, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засіданні не з`явився, про дату та час повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Відзив на позов не надали. Суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. За правилами статей 2 ,12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Як вбачається з матеріалів справи, позивача [PERSON] наказом №60-к від 31.08.2020 прийнято на роботу в ДП «Златодар» на посаду заступника начальника відомчої воєнізованої охорони. 27.11.2020 наказом № 91-к його було звільнено за згодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. За вимогами ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до статті 115\~КЗпП України та статті 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Згідно з довідкою ДП «Златодар» № 10 від 12.01.2021 на момент звільнення [PERSON] заборгованість перед ним по заробітній платі становить 17733,13 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Положеннями ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач, будучи ознайомленим про право подати відзив на позов та всі докази, своїм правом не скористався, відзив не подав, як і не подав жодних доказів на спростування обставин, зазначених в позові. А тому суд, беручи до уваги процесуальну поведінку відповідача, враховуючи відсутність відзиву, наявність підтверджень щодо перебування сторін в трудових відносинах, довідки про заборгованість, бере до уваги посилання позивача щодо наявності заборгованості по заробітній платі на даний час та щодо її розміру. Відповідно до ч. 4, 7 ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст. 1 Закону України «Про оплату праці», ст. 94 КЗпП України, заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч. 1 ст. 47 та ч. 1 ст. 83 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки. Згідно з ч. 1 ст.\~116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що всупереч вимогам ст.\~116\~КЗпП України в день звільнення позивача не проведено виплату всіх сум, що належать йому від підприємства, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем наявна заборгованість по заробітній платі в сумі 17733,13 грн. Відповідно до ч. ст.\~117\~КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМ України від 08.02.1995 № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до довідки про середньомісячну заробітну плату від 12.01.2021 № 9, виданої [PERSON] , середньоденна заробітна плата складає 455,10 грн. Таким чином, підлягає стягненню сума 35497,80 грн. (455,10 грн. - середньоденна заробітна плата позивача Х 78 робочих днів дата внесення рішення судом) середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні. Згідно ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. У зв`язку з цим, рішення суду в цій частині підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення заробітної плати на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем підлягає сплаті судовий збір у розмірі - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином з відповідача, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 1816,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved