Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 02 січня 2018 року до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку. З позовної заяви вбачається, що 24 грудня 2002 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельних ділянок: площею 4,46 га призначена для сільськогосподарського використання, яка була приватизована на підставі Державного акта серії ІІ-ПЛ №012678 та площею 0,25 га, призначена для будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) і площею 0,50 га ведення особистого селянського господарства, розташовані в с. Корнієнки Великобагачанського району Полтавської області по вулиці Коцюбинського, 18. Позивач вказує, що земельна ділянка площею 0,5000 га була передана у приватну власність рішенням виконкому Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 07.05.1997 року (протокол №5) [PERSON] для ведення особистого селянського (підсобного) господарства, що знаходиться за адресою: с. Корнієнки Великобагачанського району Полтавської області по вулиці Коцюбинського, 18, але за життя [PERSON] не встигла оформити своє право власності на вищевказану земельну ділянку згідно діючого законодавства та не одержала державного акта. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, тобто с. Корнієнки Великобагачанського району Полтавської області, вул. Коцюбинського, 18. Спадкоємцем за заповітом від 30.01.1997 року, посвідченим Корнієнківською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області 30.01.1997 року на вказану спадщину є позивач [PERSON], яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Інших спадкоємців у померлої [PERSON] ні за законом, ні за заповітом немає. Позивач [PERSON] вказує, що при зверненні до державного нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право власності на спадкову земельну ділянку, то їй було відмовлено в цьому, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати в порядку спадкування за заповітом після померлої 24 грудня 2002 року [PERSON] за нею право на продовження приватизації земельної ділянки площею 0,5000 га, що призначена для ведення особистого селянського (підсобного) господарства та розташована в с. Корнієнки Великобагачанського району Полтавської області, вулиця Коцюбинського, 18. Ухвалою суду від 03.01.2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права на продовження приватизації земельної ділянки було залишено без руху. 09.01.2018 року позивачем [PERSON] було усунено недоліки позовної заяви. Ухвалою суду від 22.01.2018 року відкрито загальне позовне провадження по справі та підготовче засідання призначено на 14.02.2018 року. 14.02.2018 року по справі проведено підготовче засіданні в розгляд справи по суті призначений на 01.03.2018 року (а.с.35). До проведення підготовчого судового засідання у справі та до початку розгляду справи по суті від відповідача у справі [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області до суду надійшли листи про те, що даний відповідач не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог позивача і просить провести відповідне засідання у відсутність представника даної сільської ради (а.с.а.с.33,64). 14.02.2018 року до суду надійшла заява від позивача у справі [PERSON] про підтримання заявлених позовних вимог та розгляд справи у її відсутність (а.с.40). Суд вирішив за можливе розгляд справи проводити у відсутність сторін, застосовуючи при цьому положення ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовної заяви [PERSON] про визнання права на продовження приватизації земельної ділянки в порядку спадкування з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (обєкт), щодо якої виник спір. Судом встановлено, що 24.12.2002 року померла [PERSON] (а.с.4), останнім постійним місцем проживання якої було с. Корнієнки Великобагачанського району Полтавської області. Згідно дублікату заповіту від 30.01.1997 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, [PERSON] все належне її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON]. Даний заповіт зареєстрований в реєстрі за №3 (а.с.5). З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.11.2003 року, зареєстрованого в реєстрі №1676, виданного державним нотаріусом Великобагачанської держнотконтори [PERSON] посвідчено, що на підставі дублікату заповіту, виданого Корнієнківською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області 28.11.2003 року та зареєстрованого в реєстрі за №316, спадкова справа №255, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна померлої 24.12.2002 року [PERSON] є [PERSON], що мешкає в с. Корнієнки Великобагачанського району Полтавської області. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з приватизованої земельної ділянки площею 4,46 га для сільськогосподарського використання, що знаходитья на території Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та належить померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ №012678 виданого Великобагачанською районною державною адміністрацією 29.12.1999 року та зареєстрованого в книзі під №534 (а.с.6). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З довідки №02-20/253 від 06.11.2017 року, виданої [PERSON] сільською радою Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що згідно наявних земельно-облікових документів за [PERSON], яка померла 24.12.2002 року обліковувалися земельні ділянки: орієнтовно площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 0,5000 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: с. Корнієнки, вул. Коцюбинського, 18 і були передані безоплатно у приватну власність рішенням виконкому Корнієнківської сільської ради народних депутатів від 07.05.1997 року (а.с.7). З повідомлення в.о. державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори [PERSON] №01-09/81 від 25.01.2018 року вбачається, що спадкова справа на майно померлої 24.12.2002 року [PERSON] заведена Великобагачанською державною нотаріальною конторою за №225/2003; документи передані до Полтавського обласного державного нотаріального архіву (а.с.26). При цьому, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що є чинною заведена спадкова справа №225 після смерті [PERSON] та маються відомості про видачу свідоцтв про право на спадщину (а.с.27). Також, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що в реєстрі значиться заповіт [PERSON] №3, що посвідчений Корнієнківською сільською радою, а також маються відомості про видачу дублікату заповіту [PERSON] 22.11.2017 року (а.с.28). Як вбачається з фотокопії спадкової справи №225, заведеної після смерті 24.12.2002 року [PERSON], що надійшла до суду з Полтавського обласного державного нотаріального архіву, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом всього майна, яке належало [PERSON], останнім постійним місцем проживання якої було с. Корнієнки Великобагачанського району Полтавської області (а.с.а.с.41-61). З архівного витягу з протоколу №5 засідання виконавчого комітету Корнієнківської сільської ради народних депутатів Великобагачанського району Полтавської області від 07 травня 1997 року вбачається, що [PERSON] було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,75 га, з яких площею 0,25 га - призначену для обслуговування жилого будинку, та площею 0,50 га - призначену для ведення особистого підсобного господарства (а.с.9). Відповідно до п.1 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність\~\~земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. З повідомлення №1633/102-17 від 10.11.2017 року відділу у Великобагачанському районі ГУ Держгеокадастру вбачається, що станом на 09.11.2017 року вартість земельної ділянки площею 0,50 га, яка передавалась рішенням виконкому Корнієнківської сільської ради від 07.05.1997 року у приватну власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства та розташована в с. Корнієнки Великобагачанського району Полтавської області становить 17365 грн. 26 коп. (а.с.10). Постановою в.о.державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори [PERSON] від 21.12.2017 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки після померлої 24.12.2002 року [PERSON], в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.8). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України). У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті). Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). Відповідно п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, позивач у справі є єдиним спадкоємцем за заповітом, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] Згідно п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника, що перешкоджає позивачу [PERSON] вирішити це питання у позасудовому порядку, тому в даний час позивач не має можливості виготовити правовстановлюючі документи на імя померлої, які необхідні для оформлення свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування передбачено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. [PERSON] сільська рада рішення про завершення приватизації спадкоємцем [PERSON] не прийняла. Право на завершення приватизації та отримання даної земельної ділянки у власність, яке належало померлій [PERSON] на момент відкриття спадщини не припинилося внаслідок її смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до спадкоємця за заповітом позивача [PERSON] При таких обставинах, коли відповідач у справі по суті не заперечує протии задоволення позовних вимог [PERSON], з огляду на сукупність досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову\~[PERSON] про визнання права на продовження (завершення) приватизації земельної ділянки в порядку спадкування. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved