Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту родинних відносин та факту проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що її дідусь та бабуся [PERSON] та [PERSON] , у відповідності до заповітів від 26.06.2000 р. та 27.06.2000 р., все своє майно заповіли онуку (брату заявника) [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входять земельні ділянки (паї) та житловий будинок по [ADDRESS] . Нотаріусом відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строків звернення з заявою, відсутністю доказів спільного проживання заявника з спадкодавцем та відсутність доказів родинних відносин [PERSON] та [PERSON] , а саме перебування їх в зареєстрованому шлюбі. При цьому, строки звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини пропущені заявником, у зв`язку з тим, що їй було відомо про наявність заповітів на ім`я брата [PERSON] , проте останній повідомив, що не буде приймати спадок, оскільки саме заявник доглядала за бабусею та проживала з нею, а тому саме вона має прийняти спадщину. Заявник вказує на те, що відсутність спільної реєстрації місця проживання з покійною бабусею та відсутність доказів перебування в шлюбі дідуся та бабусі позбавляють її можливості в позасудовому порядку реалізувати свої права. 01.03.2019 р. ухвалою суду відкрито провадження по справі, постановлено здійснювали розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. 13.05.2019 р. від заінтересованої особи [PERSON] до суду надійшла заява, у відповідності до якої вказує на те, що [PERSON] та [PERSON] його батьки. Зазначає, що саме заявник, його донька [PERSON] проживала разом з ними та доглядала їх до моменту смерті. [PERSON] , його син, був обізнаний про наявність заповітів на його ім`я, проте не бажає приймати спадщину після смерті бабусі та дідуся. При цьому, вказував на те, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб до початку війни, після якої всі документи, які могли б підтвердити вказане знищені. Просить розглядати справу за його відсутності, вимоги заяви підтримує. 13.05.2019 р. від заінтересованої особи [PERSON] до суду надійшла заява, у відповідності до якої підтверджує факт проживання заявника з покійними [PERSON] та [PERSON] до моменту їх смерті, зазначає, що приймати спадок, звертатись до нотаріуса чи суду з будь-якими заявами щодо своїх спадкових прав не буде, оскільки вважає, що заявник постійно проживаючи з спадкоємцем фактично прийняла спадщину. Просить розглядати справу за його відсутності, вимоги заяви підтримує. 14.05.2019 р. від заявника до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримує в повному обсязі. В судове засідання учасники справи не з`явились. Приймаючи до уваги викладене, заяви сторін, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про смерть. У відповідності до листа Державного архіву Полтавської області від 20.08.2018 р. №04-13/743, книги реєстрації актових записів громадянського стану про шлюб с. Теплівка Пирятинського району Полтавської області знаходяться на зберіганні в Державному архіві Полтавської області лише за 1923, 1927 р.р., у зв`язку з чим немає можливості виявити актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON] в 1941 р. Значна кількість документів довоєнного часу втрачена в період тимчасової окупації Полтавщини (1941-1943 рр.) нацистськими загарбниками. Враховуючи вказане, вбачається, що в заявника відсутня можливість встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] в позасудовому порядку. У відповідності до свідоцтва про народження, померлі [PERSON] та [PERSON] є батьками заінтересованої особи - [PERSON] , 1949 р.н. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується їх свідоцтвами про народження. Отже, достеменно встановлено, що заявник [PERSON] є онукою померлих [PERSON] та [PERSON] , які на момент смерті були чоловіком та дружиною. Згідно з заповітами від 26.06.2000 р. та 27.06.2000 р., [PERSON] та [PERSON] заповіли все належне їм [PERSON] . У відповідності до заяви [PERSON] , поданої до Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області від 14.07.2009 р. останній відмовився від прийняття спадщини після смерті [PERSON] та надав згоду на оформлення спадщини на користь його сестри [PERSON] Відповідно до довідки виконавчого комітету Теплівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області від 06.08.2018 р. №02-27/380, на день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, приватний нотаріусом Пирятинського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Запорожець О.О. відмовлено заявнику в оформленні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском терміну для прийняття спадщини. (від 12.09.2018 р. №110). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним ч. 2 ст. 315 ЦПК України. Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічно згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. У п. 1.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N -296/5 зазначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до ст. 29 ЦК України. Фізична особа може мати декілька місць проживання, у цьому разі місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Зокрема, за положеннями п. 3.22 п. 3 глави 10 розділу II вказаного Порядку передбачено, що у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Доказом проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, покази свідків та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З огляду на положення наведеної норми Закону слід дійти висновку, що сама по собі відсутність реєстрації місця проживання заявника за однією адресою зі спадкодавцем або реєстрація місця проживання заявника за іншою адресою не є абсолютним підтвердженням або спростуванням обставин про те, що спадкоємець проживав або не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вирішуючи дане питання слід виходити з наявності або відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на момент смерті останнього. Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на неможливість оформлення заявником спадщини без встановлення факту родинних відносин та факту проживання з спадкодавцем на момент смерті, а також подані заяви заінтересованих осіб та викладені в них обставини, суд приходить до висновку про задоволення заяви в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved