Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Комунальна установа «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» звернулася до суду із заявою про вирішення питання про застосування госпіталізації у примусовому порядку до [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що він має психічне захворювання, діагноз «Шизофренія, маячна форма, безперервний перебіг, маячний синдром», та потребує стаціонарного лікування, а в силу неможливості розуміння своїх дій, загострення симптомів психічного розладу від добровільної госпіталізації до стаціонару відмовляється, що може привести до небезпеки для нього та оточуючих його осіб. В судовому засіданні лікар-психіатр [PERSON] повністю підтримала заяву та зазначила, що [PERSON] тривалий час хворіє, потрапив в лікарню вперше 26.01.2004 року, а перед цим лікувався в диспансері. В результаті хвороби наніс велику кількість ножових поранень бабусі та тітці, є небезпечним для оточуючих. [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти лікування, зазначив, що на фоні сварки вдарив ножем родичів, випадок був разовим, більше таких дій не вчиняв. Опікун [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву центру вказуючи на те, що поведінка [PERSON] неадекватна, після отриманих поранень вона боїться залишатися з ним, є соціально небезпечним і потребує лікування під наглядом. Прокурор також підтримала подану заяву. Вивчивши матеріали справи, історію хвороби, заслухавши лікаря психіатра, прокурора, [PERSON] та законного представника опікуна [PERSON], суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 29 листопада 2010 року, справа №2-О-307/10, [PERSON] визнано недієздатним, а рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 04.03.2015 року, справа №507/131/15-ц, йому призначено опікуна тітку [PERSON], у звязку зі смертю 26.02.2014 року попереднього опікуна матері [PERSON]. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів №5042 від 13.10.2017 року [PERSON] неодноразово лікувався в центрі з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервне протікання зі стабільним вираженим змішаним дефектом». Інвалід 2 групи, безстроково. Проживав з матірю, яка померла в лютому 2014 року, після чого [PERSON] залишився безконтрольним, не приймав ніякого лікування. В стані загострення напав з ножем на бабусю та тітку, наніс їм поранення. Пояснив свої дії «по кримінальним причинам». У відділенні називає себе «бойовиком». Критика хвороби, поведінки відсутня. Діагноз Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип протікання з наростаючим психопатоподібним дефектом. Агресивна поведінка, у звязку з чим комісія просить застосувати примусову госпіталізацію для лікування. Відповідно до ч.2 ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише у стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє або виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи встановлені судом обставини та у зв'язку з тим, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад і виявляє реальні наміри вчинити дії, що становлять небезпеку для оточуючих, тому суд прийшов до висновку про доцільність його госпіталізації у примусовому порядку в умовах КУ «ООМЦПЗ».

Outcome: approved