Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач 18.03.2019 звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та матері, з якою проживає неповнолітня дитина до досягнення нею трьох років. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.02.2014 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 143. Спільне життя між сторонами не склалось, більше року подружжя проживає окремо, відповідно спільного господарства не ведуть, від даного шлюбу мають двох спільних неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. Відповідач належним чином не приймає участі в матеріальному забезпеченні своїх дітей, а тому враховуючи той факт, що на утриманні позивача перебуває двоє дітей, один з яких не досяг трьох років, позивач вимушена звернутись до суду із вищевказаною заявою. Ухвалою від 19.03.2019 року вищевказану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Разом з цим учасникам справи було направлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі та направлено відповідачу копії позовної заяви з додатками та встановлено для учасників строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач належним чином повідомлений судом про розгляд даного провадження, про що свідчить особистий підпис на повідомленні про вручення поштової кореспонденції суду, однак відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк станом на сьогоднішній день не надходило. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.02.2014про що складено відповідний актовий запис № 143 (а.с.8) Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9) та [PERSON] , [INFO] , (а.с.10) які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 11,12 ) Батько дітей припинив надавати кошти для забезпечення, належного утримання та гармонійного розвитку спільних дітей, а тому наразі фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 180 Сімейного Кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини першої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як свідчить позивач, не досягли. Як вбачається зі змісту позовних вимог позивач просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі 3000 грн. на кожного з них, щомісячно від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття з індексацією відповідно до закону та кошти на своє утримання у твердій грошовій сумі 2000 гривень, щомісячно від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьох років. Підстав для відмови у задоволенні позовних вимог судом не встановлено. Частиною другою ст. 51 Конституції України, та ст. 180 Сімейного Кодексу України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 184 СК України визначає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17). Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, про це відповідно також просить позивач у своїй позовній заяві. Зважаючи на те, що відповідач за віком є працездатним, відомостей про наявність на утриманні інших дітей чи непрацездатних дружини, батьків до суду не надійшло, враховуючи обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача на утримання кожного з неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі 3000 грн. починаючи з 18.03.2019. Так, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд, вирішуючи спір в частині вимог про стягнення коштів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку, з урахуванням принципу співмірності, забезпечення достатності потреб матері дитини, вимог ст.191 СК України, а також враховуючи ту обставину що від відповідача не надійшло заперечень, щодо суми стягнення з нього коштів, яка зазначена в позовній заяві, на підставі ч. 2 ст. 84 СК України вимога позивачки про стягнення коштів на її утримання як дружини, з якою проживає дитина, до досягнення сином трирічного віку, з урахуванням принципу справедливості, співмірності, підлягає задоволенню, з відповідача підлягають стягненню кошти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі 2000 грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved