Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Хмільницький міськрайонний суд з позовом до Великоострожоцької сільської ради про визнання за ним права власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку розміром 3, 8033 гектарів, яка розташована на території Великоострожоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, що належала [PERSON], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ВРХ № 808359 посвідченого 12.10.2012 року нотаріусом. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 18.09. 2013 року помер його батько [PERSON]. Після смерті батька у позивача виникло право на спадкування. Померлому батькові належало вище вказане спадкове майно. Відповідно до рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 29.02.2016 року позивачу був визначений додатковий строк чотири місяці для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Звернувшись до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON] з відповідною заявою, у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, позивачу відмовлено в звязку з неналежним оформленням відповідних документів (відсутність реєстрації права власності на нерухоме майно з спадкодавцем у Державному земельному кадастрі), що підтверджується листом нотаріуса 200/01-16 від 28.09.2016 року. Тому позивач звернувся з цим позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд та вирішення справи у його відсутність, позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, судові витрати у справі залишити за ним. Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Відповідач у справі Великоострожоцька сільська рада про день, місце і час судового засідання повідомлена належним чином і через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність її представника за наявними у справі документами. Позовні вимоги визнають. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. 18.09.2013 року в місті Хмільнику Вінницької області помер батько позивача [PERSON] - [PERSON]. Вказані факти підтверджується свідоцтвом про смерть серії І АМ № 268237, виданим 19.09.2013 року Великоострожоцькою сільською радою Хмільницького району Вінницької області, свідоцтвом про народження серії І-АМ № 214314 виданим 14.02.2012 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00014388554 (а.с. 5,16,19). [PERSON], належало спадкове майно - земельна ділянка розміром 3, 8033 гектарів, яка розташована на території Великоострожоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, що належала [PERSON], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ВРХ № 808359 посвідченим 12.10.2012 року в. о. державного нотаріуса Хмільницької районної нотаріальної контори [PERSON], спадкова справа № 351/2011, зареєстровано в реєстрі за № 1802, інвентаризаційною вартістю 102853,22 гривень (а.с. 9,10 ). Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 29.02.2016 року у справі № 149/430/16-ц, позивачу [PERSON] був визначений додатковий строк чотири місяці, для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 8). Приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON] позивачу відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, позивачу відмовлено в звязку з неналежним оформленням відповідних документів (відсутність реєстрації права власності на нерухоме майно з спадкодавцем у Державному земельному кадастрі), що підтверджується листом нотаріуса № 200/01-16 від 28.09.2016 року (а.с. 20). Таким чином, так як позивач [PERSON] у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, то вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд, враховуючи те, що позивач підтримав заявлені вимоги, відповідач у справі позов визнав, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення заявленого позову в повному обсязі, так як це не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує прав, свобод та законних інтересів інших осіб. Згідно ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого нтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи зі змісту статей 1296-1299 ЦК України, питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. За встановлених судом обставин, позивач не може оформити спадщину після смерті спадкодавця у нотаріуса через відсутність правовстановлювальних документів, хоча спадщину прийняв, а тому обґрунтовано звернувся до суду. Частинами 1,2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved