Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Посилалася на те, що 07 жовтня 2020 року наказом «Про накладення дисциплінарного стягнення» керівника секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти №98-к, йому - завідувачу сектору аналітики департаменту наукових ступенів і аналітики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, було оголошено догану за грубе порушення трудової дисципліни (пп. 3.2.6 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти), вимог пунктів 2.15 та 2.16 Посадової інструкції завідувача сектору аналітики наукових ступенів і аналітики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, а саме - несумлінне виконання посадових обов`язків та у відповідності до ст.ст. 139, 147-149 КЗпП України. 27 жовтня 2020 року наказом керівника секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти №105-к його було звільнено з посади завідувача сектору аналітики відповідно до п.3 ст. 40 КЗпП України. Причиною звільнення, на думку відповідача, є його систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, а саме: неповідомлення про причини відсутності на робочому місці протягом дня та несвоєчасне надання після хвороби листка непрацездатності (пп. 3.2.4, 3.2.5 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти), а також за систематичне порушення трудової дисципліни та раніше застосовані до нього заходи дисциплінарного стягнення за несумлінне виконання своїх посадових обов`язків (пп. 2.15 та 2.16 Посадової інструкції). 02.11.2020 року наказом керівника секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти №107-к було внесено зміни до Наказу №105-к від 27.10.2020 р., відповідно до листка непрацездатності серії АДЦ №479359, виданого 19.10.2020 року КНП «Кам`янець-Подільська центральна районна лікарня», яким його було звільнено з посади з 02.11.2020 р., у день після його виходу з лікарняного, визначений в листку непрацездатності в полі «стати до роботи»- 02 листопада 2020 р. Зі звільненням його з займаної посади не погоджується, накази керівника секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти №105-к від 27.10.2020 р., №107-к від 02.10.2020 р. та №98-к від 07.10.2020 р. вважає незаконними та такими, що підлягають скасуванню. 27.08.2019 року згідно наказу №71-к від 19.08.2019 р. його було прийнято на посаду керівника відділу з питань оцінювання якості вищої освіти Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти за строковим трудовим договором по 27.02.2024 року включно. 02.12.2019 року згідно наказу №140-к від 02.12.2019 р. на підставі поданої ним заяви, переведено на посаду завідувача сектору аналітики за строковим трудовим договором по 27.02.2024 року включно. За час роботи на вказаних посадах зарекомендував себе сумлінним працівником, який належним чином виконував свої обов`язки, що стверджується неодноразовими засобами заохочування - преміюванням. Догану йому було оголошено за грубе порушення трудової дисципліни (пп. 3.2.6 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти), вимог пунктів 2.15 та 2.16 Посадової інструкції завідувача сектору аналітики наукових ступенів і аналітики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, а саме - несумлінне виконання посадових обов`язків. У наказі №98-к від 07.10.2020 р. зазначено, що підставою для оголошення йому догани стали: доручення керівника секретаріату №7 від 05.10.2020 р; пояснювальна записка [PERSON] №37 від 05.10.2020 р.; службова записка [PERSON] . Голові Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти з додатками. У доручені №7 від 05.10.2020 р. вказано, що він має надати письмові пояснення про причини допущення ним академічного плагіату, яке потягнуло за собою грубе порушення академічної доброчесності, в термін до 17-00 год. 05.10.2020 р. У пояснювальній записці №37 від 05.10.2020 р. він повністю заперечив усі звинувачення, що були викладені в службовій записці [PERSON] . Звернув увагу на той факт, що в тексті ч.2 робочого варіанту аналітичної записки «Незалежні установи оцінювання якості вищої освіти» він робив посилання на усі роботи, які були використані під час підготовки тексту, окрім того, відповідно до вимог робив відповідні посилання у робочому матеріалі та виніс окремо в список використаних джерел. Жодного намагання привласнити чужий текст у нього не було і жодного разу текст інших авторів не подавався без відповідного посилання. Відповідно до п. 6 ЗУ «Про освіту» кожна особа, стосовно якої порушено питання нею академічної доброчесності, має, зокрема, такі права: знати про дату, час і місце та бути присутньою під час розгляду питання про встановлення факту порушення академічної доброчесності та притягнення її до академічної відповідальності; оскаржити рішення про притягнення до академічної відповідальності до органу, уповноваженого розглядати апеляції, або до суду. Відповідач не дотримався цієї процедури та знехтував його законнім правом про дату, час і місце та бути присутнім під час розгляду питання про встановлення факту порушення академічної доброчесності та притягнення до академічної відповідальності. [PERSON] одноосібно встановив факт, на його думку, академічної доброчесності та відразу притягнув його до відповідальності. Вказує, що ніякого оприлюднення тексту аналітичної записки не було. Це був не оприлюднений робочий текст, що був наданий на перевірку та ознайомлення уповноваженій на це особі - керівнику секретаріату [PERSON] . Із тим фактом, що це був не оприлюднений текст, погоджується і сам керівник секретаріату [PERSON] , зазначаючи про це в Службовій записці від 07.10.2020 р.: «….Оприлюднення цієї аналітичної записки сприяло би дискредитації Національного агентства як інституції, яка здійснює ряд поважних причин у сфері забезпечення академічної доброчесності та реалізації державної політики у сфері забезпечення якості освіти…». Саме не оприлюднення аналітичної розписки та належні посилання на роботи інших авторів у цій записці, на його глибоке переконання, забороняє говорити про академічний плагіат в робочому проекті аналітичної записки «Незалежні установи оцінювання якості вищої освіти» та ставити під сумнів його доброчесність в розумінні ЗУ «Про освіту». Як вбачається, оспорюваний наказ від 07.10.2020 р. №98-к не містить конкретної вказівки, які саме порушення трудової дисципліни він допустив, просто є посилання на п.3.2.6. Правил внутрішнього трудового розпорядку, зміст якого є дуже узагальнюючим, Окрім того не зазначено, яким чином ним порушено п.п.2.15 та 2.16 Посадової інструкції та не вказано у чому саме є його провина та заподіяна шкода. З приводу відсутності на робочому місці вказує, що 08.09.2020 р. по 17.09.2020 р. він перебував на лікарняному. Згідно письмового офіційного розпорядження керівника Секретаріату, працівники секретаріату в період з 14 по 18 вересня включно повинні були працювати дистанційно в зв`язку з виявленим фактором зараження Covid-19 у співробітників відповідача. На 00.год. 10 хв. 18.09.2020 року у нього був заброньований квиток для виїзду до м. Київ на роботу. Однак, близько 22 год. 17.09.2020 р. у нього раптово погіршилося самопочуття - піднялась температура і виник гострий зубний біль. Вранці 18 вересня він звернувся за допомогою до лікаря. Лікування було складним проводилося під місцевим наркозом. Однак ввечері 18 вересня та протягом суботи 19 вересня, він працював дистанційно, з дому, щоб не допустити невиконання роботи згідно посадових обов`язків. Про це він докладно пояснив у своїй пояснювальній записці від 07.10.2020 р. Про закриття листка непрацездатності він повідомив письмово, шляхом надсилання електронного листа з копією лікарняного, уповноваженому особі відповідача - керівника відділу кадрового забезпечення та організаційного забезпечення [PERSON], з самого ранку 21.09.2020 р. (у перший робочий день після 18.09.2020 р), а оригінал лікарняного надіслав 22.09.2020 р. про що теж повідомив представника відповідача у такий де спосіб. Лише 01.10.2020 р. провідний фахівець відділу кадрового за організаційного забезпечення [PERSON] в своїй службовій записці курівнику секретаріату , інформувала про те, що він не повідомив про свій вихід з лікарняного 18.09.2020 р., що було виявлено при перевірці обліку робочого часу [PERSON] за вересень 2020 р., хоча про закриття лікарняного він повідомив з самого ранку 21.09.2020 р. Окрім того, після надання усіх пояснень, на виконання доручення №8 керівника секретаріату від 05.10.2020 р. та копій документів, відповідачем було винесено наказ про накладення на нього дисциплінарного стягнення - догани за абсолютно іншими підставами. Відповідач в наказі про його звільнення та в наказі про застосування до нього дисциплінарного стягнення, вказував одне і те саме несумлінне виконання його посадових обов`язків, тобто жодної системності невиконання ним трудових обов`язків не було. Окрім того, застосування до нього двох видів стягнення за одні і ті самі порушення посадової інструкції, а саме догани та звільнення, є грубим порушенням. Наказ №105-к від 27.10.2020 р. про його звільнення був виданий під час його перебування на лікарняному. Відповідно до лікарняного листка він перебував в період з 19 жовтня по 01.11.2020 р. Відповідач знав про той факт, що він перебуває на лікарняному, про що свідчить і повідомлення про отримання трудової книжки № [NUMBER] від 27.10.2020 р., яке було надіслано йому 29.10.2020 р. У зв`язку з тим, що його було фактичного звільнено під час перебування на лікарняному, то відповідачем 02.11.2020 р. видано новий наказ №107-к, яким внесено зміни до наказу Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти від 27.10.2020 р. №105-к. На його думку, відповідач у цьому випадку допустив порушення, адже виходячи зі змісту наказу №105-к від 27.10.2020 р., з урахуванням змін, внесених наказом107-к від 02.11.2020 р. відповідач знав наперед про дату закриття його лікарняного від 19.10.2020 р. та дату його виходу на роботу з цього лікарняного і свідомо звільнив його з роботи, що є грубим порушенням законодавства про працю. Вважає, що оголошені йому догани та звільнення з роботи відбулися з особистої подачі на неприязні до нього керівника секретаріату [PERSON] серпні 2020 р., коли - після його повідомлень на адресу керівництва секретаріату про ознаки корупційних діянь, що мали місце, на його думку, під час дистанційної акредитації освітніх програм в Кременецькій обласній гуманітарно-педагогічній академії ім.. Т. Шевченка та Львівському національному університеті ім. І. Франка. 19.08.2020 року він отримав офіційного електронного листа від [PERSON] , в якому він, безпідставно звинуватив його у порушені Кодексу академічної доброчесності та вимагав, щоб я звільнився з роботи за власним бажанням. 20.08. 2020 р. під час особистої розмови з [PERSON] він відмовився звільнятися за власним бажанням. На пропозицію звільнитися за угодою сторін, він повідомив, що подумає під час відпустки. Пропозиції про звільнення він отримував і від провідного фахівця відділу кадрового забезпечення [PERSON] 01.10.2020 р , а також 05.10.2020 року від керівника секретаріату. На усі пропозиції він відповів остаточною відмовою. 26.10.2020 р. він звернувся з відповідною заявою до Національної поліції України, скаргами про примус до звільнення та способи незаконного звільнення до Кабінету Міністрів України, до Голови підкомітету з питань вищої освіти Комітету Верховної ради України з питань освіти, науки та інновації - народному депутату України [PERSON] та Комітету Верховної ради України з питань освіти, науки та інновацій. Просив скасувати наказ керівника секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти «Про накладання дисциплінарного стягнення» №98-к від 07 жовтня 2020 року. Скасувати наказ керівника секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти №105-к від 27 жовтня 2020 року. Скасувати наказ керівника секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти №107-к від 02 листопада 2020 року, яким було внесено зміни до Наказу №105-к від 27 жовтня 2020 року. Поновити його на роботі - посаді завідувача сектору аналітики департаменту наукових ступенів і аналітики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на роботі, - посаді завідувача сектору аналітики департаменту наукових ступенів і аналітики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти. Стягнути з Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03 листопада 2020 року по день постановлення рішення у справі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.11.2020 року у відкритті провадження за позовом [PERSON] до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено (а.с.17-18). 01.12.2020 р. [PERSON] подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду Чернівецької області на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.11.2020 року (а.с.20-23). Постановою Чернівецького апеляційного суду Чернівецької області від 11.01.2021 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.11.2020 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою від 19.01.2021 року відкрито спрощене провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін та встановлені сторонам строки для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення (а.с.213). 10.02.2021 року відповідачем подано відзив на позов, згідно якого відповідач заперечує проти позову. Вказує, що видання 07.10.2020 р. наказу №98 про накладення дисциплінарного стягнення у формі оголошення догани [PERSON] було зумовлено діями позивача в частині неякісного та несумлінного виконання своїх посадових обов`язків та доручених завдань, порушенням принципів академічної доброчесності, Кодексу академічної доброчесності Агентства, Декларації про отримання академічної доброчесності, Посадової інструкції завідувача сектору аналітики, Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників секретаріату Агентства. 19.08.2020 р. керівником секретаріату [PERSON] було встановлено, що при підготовці тексту частини 2 аналітичної записки «Незалежні установи оцінювання якості вищої освіти», завідувачем сектором аналітики [PERSON] допущено неналежне виконання своїх посадових обов`язків, оскільки виконана на ним робота щодо складання записки була виконана неякісно. Вона містила грубі порушення цитування та застарілу інформацію наукових праць українських вчених. При цьому окремі допущені недоліки виконаної роботи позивачем, можна кваліфікувати як порушення академічної доброчесності, а саме цитування без належних посилань на джерела, що в контексті виконання ним своїх посадових обов`язків є неналежним виконанням посадових обов`язків та вкрай недопустимими. Вчинене діяння [PERSON] є грубим порушенням пп. 3.2.6 Правил внутрішнього трудового розпорядку секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти а саме, несумлінним виконанням своїх посадових обов`язків визначених п. 2.15, 2.16 Посадової інструкції керівника сектору аналітики (недотримання правил етичної поведінки та правил і принципів академічної доброчесності. Кодексу академічної доброчесності Національного агентства). У разі публікації тексту зазначеної аналітичної записки на офіційному сайті відповідача із зазначення авторства позивача, як це пропонувалося сектором аналітики (зверстана версія тексту неодноразово пропонувалася, як остаточна, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти відповідача), це могло би призвести до невиправних репутаційних витрат Агентства, оскільки представлений текст є компіляцією інших попередньо опублікованих текстів (здебільшого без належних посилань на оригінали). Оприлюднення цієї аналітичної записки сприяло би дискредитації Національного агентства як інституції, яка здійснює ряд повноважень у сфері забезпечення академічної доброчесності та реалізації державної політики у сфері забезпечення якості вищої освіти. Виявлення випадків відтворення опублікованих текстів інших авторів без зазначення авторства в тексті вихідного документу Агенства, який готувався позивачем є вкрай недопустимим та таким, що загрожує репутації Агенства як установи, що покликана забезпечувати якість вищої освіти на національної та міжнародному рівні й декларує цінність саме якості вищої освіти. Факт ознайомлення позивача, як учасника процесу реалізації державної політики у сфері якості освіти з Кодексом та його зобов`язання щодо дотримання Кодексу фіксується підписанням декларації про дотримання принципів академічної доброчесності. Таку декларацію позивач підписав 19.08.2019 р. Посадовою інструкцією завідувача сектору аналітики Департаменту наукових ступенів і аналітики Агенства передбачено, що завідувач сектору зобов`язаний дотримувати правил внутрішнього трудового розпорядку секретаріату, інструкцій з техніки безпеки, охорони праці, протипожежної безпеки та виробничої санітарії (п.2.15 Інструкції); дотримуватися правил етичної поведінки та фінансового моніторингу відповідно до чинного законодавства у сфері запобігання корупції, правил і принципів академічної доброчесності. Кодексу академічної доброчесності Національного агентства (п.2.16 Інструкції). У п. 4.1. Посадової інструкції визначено, що завідувач сектору несе відповідальність за невиконання або несвоєчасне, неякісне, неналежне виконання доручень директора департаменту, Керівника сектору, своїх посадових обов`язків, що передбачені цією посадовою інструкцією. Відтак, дії позивача в частині неякісного виконання своїх посадових обов`язків, а саме порушення академічної доброчесності через відтворення опублікованих текстів інших аторів без зазначення авторства а Аналітичній записці, яка готувалася до публікації були розцінені відповідачем як несумліннея виконання позивачем посадових обов`язків, оскільки професіоналізм полягає у тому чисті, в активних діях щодо підтримання високого рівня компетентності кожним працівником, як учасником процесу забезпечення академічної доброчесності, тому до [PERSON] було застосовано заходи дисциплінарного пливу у вигляді оголошення догани. Щодо звільнення позивача: 01.10.2020 р. до курівника секретаріату Агенстрва надійшла службова записка провідного фахівця відділу кадрового та організаційного забезпечення [PERSON] про неповідомлення завідувачем сектору аналітики [PERSON] про вихід з лікарняного та несвоєчасне подання лікарняного листка, що у свою чергу призвело до помилки при табелюванні та порушення обліку робочого часу працівників. 17.09.2020 р. позивача перебував на лікарняному. 18.09.2020 р. мав приступити до роботи, однак так до роботи і не приступив. Жодних повідомлень про вихід до роботи роботодавцю позивачем не було надано. 21.09.2020 р. позивач надіслав на електронною поштою копію лікарняного листка, і повідомив, що знову перебуває на лікарняному (новий лікарняний лист [PERSON] було подано після прибуття на робоче місце 01.10.2020р.) Після отримання листка непрацездатності було з`ясовано, що 18.09.2020 р. позивач мав приступити до роботи, однак так до неї і не приступив та не повідомив про свій вихід на роботу, внаслідок чого 22.09.2020 р. було складено акт про відсутність позивача на робочому місці 18.09.2020 р., а 01.10.2020 р. провідним фахівцем відділу кадрового та організаційного забезпечення [PERSON] було подано службову записку керівнику секретаріату [PERSON] щодо ситуації, яка була виявлена при перевірці обліку робочого часу позивача з проханням посприяти вирішенню цього питання. 05.10.2020р. керівником секретаріату було видано доручення №8 завідувачу секретаріату аналітики [PERSON] з вимогою в цей же день надати пояснення по факту неповідомлення про вихід із лікарняного 18.09.2020 р. Вказують, що у своїх поясненнях [PERSON] повідомив, що 18.09.2020 р. він не вийшов на роботу, оскільки мав необхідність звернутися до стоматолога. Як доказ, працівником подано копію довідки виданої на бланку рецепта без зазначення лікувальної установи, прізвища лікаря, дати на номеру видачі, і яка від видавця дійсна до 20.089.2020 р. З огляду на зазначені недоліки, секретаріат Агентства не мав змоги здійснювати облік робочого часу на підставі подібних документів. В той же час керівником секретаріату було озвучено вимогу до працівників секретаріату працювати у дистанційному режимі до 18.09.2020 р. у зв`язку із небезпекою поширення Covid-19, оскільки кілька працівників Агентства мали позитивний підтверджений тест. Зазначене не виключало зобов`язань працівників неухильно дотримуватись своїх посадових обов`язків. Тому, вважають, що дисциплінарний проступок був вчинений позивачем умисно, або у зв`язку із власною недбалістю, та призвів до негативних наслідків у сфері організації та обліку робочого часу секретаріату та Національного агентства в цілому. Позивач, як завідувач сектору аналітики має здійснювати контроль діяльності та відповідальний за організацію роботи сектору, подібне ставлення до своїх обов`язків у сфері організації та обліку робочого часу є неприпустимим. При виборі дисциплінарного стягнення, враховували, що в роботі керівника сектора аналітики [PERSON] і раніше були виявлені грубі порушення, які могли завдати шкоди Агенству. А також призвели до втрати довіри до працівника їх інституції, яка діє на принципах доброчесності. У зв`язку з вищенаведеним, керівник секретаріату звернувся з поданням до профспілкового комітету профспілкової організації працівників секретаріату Агенства «Добрточесність», з проханням надати згоду на звільнення завідувача сектору аналітики [PERSON] , за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку за п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України у встановлений законом строк повідомити протягом 3 днів після винесення рішення. Відтак, відповідно до наказу керівника секретаріату Агентства від 27.10.2020 р. №105-к (із змінами внесеними наказом від 02.11.2020 р. №107-к) [PERSON] було звільнено з роботи відповідно до п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Зазначають, що до [PERSON] було застосовано два види стягнення за абсолютно різні правопорушення, тому безпідставні є твердження останнього, що до нього було застосовано два види стягнення за одні і ті самі порушення посадової інструкції. При звільненні, [PERSON] був в той же день ознайомлений із зазначеним наказом про звільнення та вчасно отримав трудову книжку. Вважають, що доводи позивача не відповідають дійсним обставинам справи, вони є надуманими та безпідставними, а тому, просять в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. 11.02.2021 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому позивач вказав, що поданий відзив не кореспондується з п.5 ч.3 ст. 178 ЦПК України, а саме у ньому не наведено конкретних заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується із посиланням на відповідні докази та норми права. Докази надані відповідачем є неналежними та недопустимими. У наказі 98-к від 07.10.2020 р. не зазначено, в чому полягало порушення трудової дисципліни, немає вказівки на дану вчинення порушення та фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Не погоджується з твердженням відповідача, що робота, які він готував, була виконана неякісно, містила грубі порушення цитування та застарілу інформацію. В матеріалах справи є його пояснення та листування з колегами, з яких чітко видно, що аналітична записка завершена не була, робота над нею тривала.. Жодних вказівок на її оприлюднення він, як керівник сектору нікому не надавав. Звертає увагу на те, що написання та публікація аналітичних довідок не передбачена Посадовою інструкцією керівник а сектор аналітики, а жодних офіційних доручень на виконання такого виду роботи він не отримував. Про існування акту про відсутність на робочому місці 18.10.2020 р. він дізнався із відзиву, жодних повідомлень для ознайомлення з ним не отримував, жодних пояснень від нього не вимагалося, також посилання на цей акт відсутнє в усіх документах щодо накладення на нього адміністративного стягнення. Хоча він повідомив відповідальну особу відповідача про новий лікарняний листок про перебування на лікарняному ще 21.10.2020 р. та надіслав попередній листок непрацездатності - жодних запитань, уточнень, вимог про надання пояснень він не отримував. Необґрунтованими є твердження відповідача про нібито недоліки довідки від лікаря та неможливість здійснювати облік робочого часу. Вважав, що якщо у керівництва були сумніви щодо достовірності записів у медичній документації, яку він надав то це не було приводом не визнавати факт відсутності працівника на роботі без підтвердженого документа. На думку [PERSON] , відповідач не врахував хронологію подій: діяння з боку позивача, що потягнуло звільнення, є 18.09.2020р. а застосування дисциплінарного стягнення у формі догани відбулося 07.10.2020 р. Тобто «винний проступок», за який його було звільненого, було вчинено до застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, а не після. 17.02.2021 року відповідачем Національним агенством із забезпечення якості вищої освіти подано заперечення у відповідь на відзив на по позовну заяву. У запереченнях представник відповідача вказує, що в наказі №98-к від 07.10. 2020 р. чітко вписано, що працівнику оголошується догана за грубе порушення трудової дисципліни, в частині несумлінного виконання посадових обов`язків, а саме передбачені п.3.2.6 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників секретаріату Агентства та п.2.15, п.2.16 Посадової інструкції. Посадовою інструкцією чітко передбачено, що позивач зобов`язаний виконувати доручення директора департаменту наукових ступенів і аналітики та керівника секретаріату як у письмовій, і в усній. Водночас, сам позивач не заперечує, що він готував Аналітичну записку в контексті своїх посадових обов`язків. Тому таке твердження позивача, що це не входило в його обов`язки не відповідає дійсності. Зазначає, що попереднє правопорушення було вчинене позивачем ще 19.08.2020 року, що потягнуло за собою накладення дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани 07.10.2020 р. Відповідач не мав змоги притягнути позивача до дисциплінарної відповідності за неналежне виконання своїх обов`язків під час підготовки Аналітичної записки, як основного і єдиного обов`язку який він виконував на той час, оскільки останній з 25.08.2020 р. по 07.09.2020 р. перебував спочатку в щорічній відпустці, потім з 08.09.2020 р. по 17.09.2020 р. перебував на лікарняному, згодом з 21.09.2020 р. по 01.10.2020 р. повторно на лікарняному, а з 12.10.2020 р. по 21.10.2020 р. перебував у відпустці у зв`язку із навчанням. В цей же період позивачу відкривались ще два листки непрацездатності, останній з них із вказівкою «стати до роботи 02.11.2020 р.». Тобто позивач близько двох місяців був відсутній на роботі через тимчасову непрацездатність та у зв`язку з перебуванням у відпустках. Відтак, 07.10.2020 р. після виходу на роботу до позивача було застосовано заходи дисциплінарного впливу у формі оголошення догани. Враховуючи, що наступне правопорушення було вчинено позивачем паралельно з процедурою з`ясування всіх обставин та оголошення догани, всі інші дії відповідача щодо повторного притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у формі звільнення є законними та не суперечать вимогам законодавства. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, відповіді на відзив, відповіді на заперечення і просив позов задовольнити. Представник відповідача Національного агенства із забезпечення якості вищої освіти, Сабадош Т.І.. позовні вимоги не визнала повністю, посилаючись на відзив, заперечення на відповідь на відзив, письмові заперечення, згідно яких стверджує, що позивачем не доведено обставини, на які він посилалася у позові. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом належними доказами по справі встановлено, що 27.08.2019 року згідно наказу №71-к від 19.08.2019 р. [PERSON] було прийнято на посаду керівника відділу з питань оцінювання якості вищої освіти Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти за строковим трудовим договором по 27.02.2024 року включно (а.с.98). 02.12.2019 року згідно наказу №140-к від 02.12.2019 р. [PERSON] , переведено на посаду завідувача сектору аналітики за строковим трудовим договором по 27.02.2024 року включно (а.с.99). 27 жовтня 2020 року згідно наказу керівника секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти №105-к у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених посадовою інструкцією та Правилами внутрішнього трудового розпорядку, а саме: неповідомлення про причини відсутності на робочому місці протягом дня та несвоєчасне надання після хвороби листка непрацездатності (пп. 3.2.4, 3.2.5 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти), а також за систематичне порушення трудової дисципліни та раніше застосовані до нього заходи дисциплінарного стягнення за несумлінне виконання своїх посадових обов`язків (пп. 2.15 та 2.16 Посадової інструкції) [PERSON] було звільнено з посади завідувача сектору аналітики, за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку відповідно до п.3 ст. 40 КЗпП України після виходу його з лікарняного у день, визначений в листку непрацездатності в полі «стати до роботи». Підстава: п.3 ст. 49 КЗпП України; наказ про накладення дисциплінарного стягнення від 07.10.2020 р. №98-к; доручення керівника секретаріату №8 від 05.10.2020 р.; пояснювальна записка [PERSON] №47 від 07.10.2020 р.; заява [PERSON] від 12.10.2020 р. зареєстрована 15.10.2020 р. №64 (а.с.40). 02.11.2020 року наказом керівника секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти №107-к відповідно до листка непрацездатності серія АДЦ №479359, виданого 19 жовтня 2020 року КНП «Кам`янець-Подільська центральна районна лікарня» внесено зміни до Наказу №105-к від 27.10.2020 р., яким його було звільнено [PERSON] з посади з 02.11.2020 р., у день після його виходу з лікарняного, визначений в листку непрацездатності в полі «стати до роботи»- 02 листопада 2020 р. (а.с.101). Згідно листка непрацездатності серія АДЦ №479359, виданого [PERSON] , 19 жовтня 2020 року КНП «Кам`янець-Подільська центральна районна лікарня», в полі «стати до роботи» зазначено 02 листопада 2020 р. (а.с.102). Відповідно до листа ознайомлення [PERSON] ознайомлений з посадовою інструкцією 19.08.2019; Правилами внутрішнього трудового розпорядку Національного агентства 19.08.2019 р.; Колективним договором Національного агентства 19.08.2019 р.; Правилами пожежної безпеки 04.11.2019 р.; Інструкцією з охорони праці, виробничої санітарії, гігієни праці, умови праці та наявність на робочому місці небезпечних шкідливих виробничих факторів 04.11.2019 р. (а.с.104). Згідно листа Професійної спілки працівників Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти від 08.10.2020 р. №3, адресований [PERSON] , зазначено, що до профспілки «Доброчесність» надійшло подання від Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти про погодження звільнення завідувача сектору аналітики [PERSON] відповідно до п.3 ст. 40 КЗпП України. [PERSON] запрошено на засідання профспілкового комітету на 12.10.2020 р. за адресою м. Київ, вул. Б. Грінченка, 1 (5 поверх) о 12-00 год. (а.с. 105). Згідно листа №1051 від 08.10.2020 р. керівник секретаріату звернувся з поданням до Профспілкогово комітету Профспілкової організації працівників секретаріату Агенства «Добрточесність», з проханням надати згоду на звільнення завідувача сектору аналітики [PERSON] , за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку за п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України у встановлений законом строк повідомити протягом 3 днів після винесення рішення (а.с.106-108). Згідно листка непрацездатності серія АДЦ №554371, виданого [PERSON] , 21.09.2020 року КНП «Кам`янець-Подільська центральна районна лікарня», в полі «стати до роботи» зазначено 01 жовтня 2020 р. (а.с.109). Згідно листка непрацездатності серія АДЦ №509066, виданого [PERSON] , 08.10.2020 року КНП «Кам`янець-Подільська центральна районна лікарня», в полі «стати до роботи» зазначено 17 жовтня 2020 р. (а.с.110). Згідно листка непрацездатності серія АДО №316846, виданого [PERSON] , 08.10.2020 року КНП «Кам`янець-Подільська центральна районна лікарня», в полі «стати до роботи» зазначено 18 вересня 2020 р. (а.с.111). Відповідно довідки лікаря, виданої [PERSON] в тому, що він дійсно проходив лікування лікаря стоматолога 18.09.2020 р., дійсна по 20.09.2020 р. включно (а.с.112). Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти 27.10.2020 р. надіслано [PERSON] повідомлення про отримання трудової книжки (а.с.113). 26.10.2020 р. [PERSON] звернувся з заявою до Національної поліції України, скаргами про примус до звільнення та способи незаконного звільнення до Кабінету Міністрів України, до Голови підкомітету з питань вищої освіти Комітету Верховної ради України з питань освіти, науки та інновації - народному депутату України [PERSON] та Комітету Верховної ради України з питань освіти, науки та інновацій(а.с.125-132). [PERSON] видана довідка, в тому, що він дійсно працював в Національному агентстві із забезпечення якості вищої освіти на посаді завідувача сектору і його загальна сума доходу з січня по листопад 2020 включно становить 414 841 грн. 04 коп. (а.с.113). Відповідно до витягів з наказів Національного агентство із забезпечення якості вищої освіти [PERSON] неодноразово був премійований (а.с.134-139). 07 жовтня 2020 року наказом «Про накладення дисциплінарного стягнення» керівника секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти №98-к, [PERSON] - завідувачу сектору аналітики департаменту наукових ступенів і аналітики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, було оголошено догану за грубе порушення трудової дисципліни (пп. 3.2.6 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти), вимог пунктів 2.15 та 2.16 Посадової інструкції завідувача сектору аналітики наукових ступенів і аналітики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, а саме - несумлінне виконання посадових обов`язків та у відповідності до ст.ст. 139, 147-149 КЗпП України. (а.с.142). У доручені №7 від 05.10.2020 р. вказано, що [PERSON] має надати письмові пояснення про причини допущення ним академічного плагіату, яке потягнуло за собою грубе порушення академічної доброчесності, в термін до 17-00 год. 05.10.2020 р. (а.с.114). 01.10.2020 року провідним фахівцем відділу кадрового забезпечення та організайного забезпечення [PERSON] керівнику секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти Винницькому М. надано службову записку з проханням посприяти вирішенню питанню щодо надання пояснень [PERSON] про причини неповідомлення ним про вихід його з лікарняного 18.09.2020 р. (а.с.148). 07.10.2020 року керівником секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти [PERSON] надано Голові Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти [PERSON] службову записку (а.с.149-150). [PERSON] на виконання доручення №7 від 05.10.2020 року надано пояснювальну записку в якій він повністю заперечив усі звинувачення, що були викладені в службовій записці [PERSON] (а.с.151-152). У доручені №8 від 05.10.2020 р. вказано, що [PERSON] має надати письмові пояснення про причини неповідомлення про вихід з лікарняного 18.09.2020 р., в термін до 13-00 год. 06.10.2020 р. (а.с.154). 06.10.2020 р. [PERSON] на виконання доручення №8 від 05.10.2020 року надано службову записку та 07.10.2020 року надано пояснювальну записку (а.с.155-156). Згідно електронних повідомлень від 06.10.2020 р. [PERSON] було здійснено переписку та надіслано на електронну адресу Агенства лист непрацездатності (162-167; 1731-191). Приписами ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Стаття 40 ч.3 КЗпП України передбачає, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Згідно ст. 43 КЗпП України Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) Розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обгрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. У разі якщо виборний орган первинної профспілкової організації не утворюється, згоду на розірвання трудового договору надає профспілковий представник, уповноважений на представництво інтересів членів професійної спілки згідно із статутом. Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору. Якщо працівник одночасно є членом кількох первинних профспілкових організацій, які діють на підприємстві, в установі, організації, згоду на його звільнення дає виборний орган тієї первинної профспілкової організації, до якої звернувся власник або уповноважений ним орган. Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обгрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обгрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті. Статтею 140 КЗпП України визначено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни, до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення. Підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким розуміється протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов`язків, що випливають із нормативно-правових та інших актів у сфері праці, колективного і трудового договорів. Згідно з вимогами ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. При цьому, згідно з частиною першою статті 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення (ч.2 ст.149 КЗпП). При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника (ч.3 ст.149 КЗпП). У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Згідно позиції Верховного Суду України, викладеної в ухвалі Верховного Суду України від 15 грудня 2010 року по справі № 6-20213св0, в справах у яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю. Таким чином, позивача необхідно поновити на посаді Щодо вимог позивача в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то суд зазначає наступне. Так, відповідно до частини 1, 2, 6 ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. У відповідності до вимог ст. 235 ч. 2 КЗпП України, «При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу». Як вбачається з роз`яснень, які містяться в п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100. Відповідно до п.п. 2, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 з подальшими змінами та доповненнями, оплата часу вимушеного прогулу проводиться, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана ця виплата. Нарахування виплат проводиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані дні протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). При цьому, згідно з п.5 наведеного вище Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців роботі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку). Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку). Крім того, положеннями розд. ІІІ Порядку передбачені види виплат, які підлягають урахуванню і які не підлягають урахуванню (зокрема, одноразові виплати, соціальні виплати, окремі види премій, компенсаційні виплати на відрядження і переведення (добові, оплата за проїзд, витрати на наймання житла, підйомні, надбавки, що виплачуються замість добових) тощо) при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу. [PERSON] видана довідка, в тому, що він дійсно працював в Національному агентстві із забезпечення якості вищої освіти на посаді завідувача сектору і його загальна сума доходу з січня по листопад 2020 включно становить 414 841 грн. 04 коп. (а.с.113). Оскільки позивач був звільнений саме з посади завідувача сектору Національному агентстві із забезпечення якості вищої освіти з 02.11.2020 року, розрахунки середньої заробітної плати суд проводить виходячи із заробітної плати позивача, нарахованої у за період з 03 листопада 2020 року по 18 лютого 2021 року, в сумі 151.805 грн. 82 коп. Водночас, слід зауважити, що відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Таким чином, в резолютивній частині рішення окрім визначеної судом суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, необхідно вказати про виплату цієї суми з обов`язковим утриманням з неї податків та інших обов`язкових платежів, передбачених законодавством. З урахуванням вище викладеного, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача щодо поновлення його на роботі та стягнення з відповідача суми середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу з 12.07.2018 року по 30.11.2018 року. Згідно ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ч.1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Висновок суду ґрунтується на усних поясненнях сторін та всіх наявних в справі письмових матеріалах в сукупності, які були досліджені в судовому засіданні, і яким дана правова оцінка. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків. Аналогічна правова позиція, висловлена Верховним Судом України в постанові від 1 липня 2015 року у справі № 6-435цс15. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] до Національного агенства із забезпечення якості вищої освіти про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу, необхідно задовольнити і поновити [PERSON] на посаді завідувача сектору аналітики департаменту наукових ступенів і аналітики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти Стягнути з Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти (адреса місця знаходження: вул.Володимира Винниченка, буд.5, м.Київ, 02222, код ЄРДРОПУ 402927307) на користь [PERSON] РНОКПП [NUMBER] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03 листопада 2020 року по 18 лютого 2021 року, в сумі 151.805 грн. 82 коп. (сто п"ятдесят одна тисяча вісімсот п"ять гривень вісімдесят дві копійки) Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивачем подано позов майнового та немайнового характеру, у зв`язку з задоволенням позову, враховуючи, звільнення позивача від сплати судового збору, на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід Держави належить до стягнення судовий збір за дві позовні вимоги у розмірі 1816,60грн. (908,00+908,00). У відповідності до вимог ч.1 п.2, п.4 ст.430 ЦПК України у даній справі рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved