Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позов мотивує тим, що вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.190 КК України, призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік за ч.1 ст.190 КК України та за ч.2 ст.190 КК України - три роки обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у вигляді 3 років обмеження волі. На підставі п. «г» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» засудженого [PERSON] звільнено від відбування покарання призначеного за цим вироком. Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 11.09.2018 року вирок Мукачівського міськрайонного суду від 23.05.2018 року було змінено, пом`якшено покарання [PERSON] за ч.1 ст.190 КК України до штрафу у розмірі 40 н.м., доходів громадян та за ч.2 ст.190 КК України до штрафу у розмірі 60 н.м. доходів громадян. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначено [PERSON] покарання у вигляді штрафу у розмірі 60 н.м. доходів громадян. ЗУ «Про амністію у 2016 році» і на підставі п. «г» ст.1 звільнено від відбування призначеного покарання. В решті вирок залишено без змін. Так, засуджений [PERSON] 15.12.2013 року приблизно о 15 год., знаходячись на вул.Грушевського в м.Мукачево, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою шахрайського заволодіння чужим майном, увійшов у довіру до позивача [PERSON] , шляхом обману, під приводом надання послуг, отримав грошові кошти у розмірі 1 000 євро, після чого не виконавши обіцянок, привласнив вказані кошти, чим самим завдав їй матеріальну шкоду на вищезазначену суму, що по курсу НБУ еквівалентно 27 090 гривень. Такими злочинними діями відповідач [PERSON] спричинив позивачу [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 85 187 гривень, з яких: 27 090 гривень - сума завданого матеріального збитку; 26 817,18 гривень - інфляційні витрати; 2 604 гривень - 3% річних та 28 645,98 гривень нарахована пеня. Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача також і моральну шкоду у розмірі 100 000 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить суд позов задоволити з підстав зазначених в ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Згідно із частиною 1 статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Судом встановлено, що вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2018 року, відповідача [PERSON] , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.190 КК України, засуджено до покарання у вигляді 3 років обмеження волі. На підставі пункту «г» ст.1 ЗУ «Про амністію» останнього звільнено від відбування покарання. Цим же вироком, встановлено, що [PERSON] завдав [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 11 300 гривень (а.с. 5-10). Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 11.09.2018 року вищезазначений вирок було змінено в частині призначеного покарання і призначено покарання у виді штрафу у розмірі 60 н.м. доходів громадян, що становить 1020 гривень. В решті вирок залишено без змін (а.с. 11-12). Із позовної заяви вбачається, що завдана позивачу вказаним кримінальним правопорушенням шкода не відшкодована відповідачем. Дані правовідносини регулюються нормами ЦК України. Цивільний кодекс України у статті 1212 зобов`язує особу, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Також, згідно частини 1 статті 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Згідно з частиною 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На підставі частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, у позивача виникло право на відшкодування йому завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди. Також, як передбачено нормами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Як зазначено, зокрема, у рішенні ВСУ від 28 березня 2012 року у справі 6-36736, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня. Беручи до уваги зазначене, судом також встановлено, зокрема з вироку Мукачівського міськрайонного суду, що позивачу було заподіяно відповідачем матеріальну шкоду у розмірі 1 000 євро, що на час заподіяної шкоди, відповідно по курсу НБУ було еквівалентно 11 300 гривень. Разом з тим, позивач звернувся до суду із позовом в якому просить суд стягнути суму матеріальної шкоди у розмірі 27 090 гривень, тобто дана сума включає в себе матеріальну шкоду не на момент заподіяної шкоди, а на момент звернення до суду, а саме з врахуванням підвищеного курсу Євро. Таким чином, в даному випадку, норми ст.625 ЦК України, зокрема стягнення боргу з врахуванням індексу інфляції, не застосовуються, оскільки це у свою чергу свідчить про подвійне стягнення суми боргу, однак підлягає стягненню три проценти річних від основної суми боргу та сума пені. Одночасно, виходячи з положень ст.23 ЦК України позивач просить відшкодувати моральну шкоду. Відповідно до ч.1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" судам роз`яснено, оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Позивач [PERSON] зазначила, що неправомірними діями відповідача їй було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із вчиненням щодо неї кримінального правопорушення, у перенесених нею хвилюваннях, а тому вважає, що їй завдано моральну шкоду у розмірі 100 000 гривень, які і просить суд стягнути. Згідно з п. 9 Постанови ВСУ № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При таких обставинах, суд вбачає підстави для застосування до спірних правовідносин сторін загальної норми цивільного законодавства України щодо підстав для відшкодування моральної шкоди, що найбільш відповідатиме вимогам розумності та справедливості, основним засадам соціальної та правової держави Україна, як закріплено в ст. 3 Конституції України - що саме права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. При цьому, визначаючи розмір заподіяної шкоди, суд виходить із принципів виваженості, розумності та справедливості, враховує глибину понесених позивачем моральних страждань, вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача суму моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивача суму матеріальної шкоди у розмірі 58 339,98 гривень та суму моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень.

Outcome: approved