Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] згідно ст. 71, 72, 107 Житлового кодексу України. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що у відповідності з ордером №27, виданого 11.06.2002 р. Конотопською КЕЧ району, на сім`ю з трьох чоловік, була надана квартира сімейного типу заселення [ADDRESS] , де вони мешкали з 14.06.2002 року. З червня 2006 року [PERSON] вибув з м. Суми в м.Львів для подальшого проходження служби, де її проходить і по сьогоднішній день. 24.01.2007 року відповідач був знятий з реєстраційного обліку у квартирі [ADDRESS] , а з 01.03.2007 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу з [PERSON] , згідно рішення Франківського районного суду м.Львова від 05.02.2016 року, доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] виявили бажання проживати з матір`ю. За період з 05.02.2016 р. відповідач спірним житло не цікавиться, всі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Згідно свідоцтва на право власності на житло від 16.10.2015 року, яке видано на підставі розпорядження управління обліку, розподілу та приватизації житла сумської міської ради від 12 жовтня 2015 року Виконавчий комітет Сумської міської ради посвідчив, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Просить позов задовольнити. Позивач просить розгляд справи проводити без його участі та ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідач подав до суду про визнання позову, просить такий задовольнити. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 25.08.2020 року відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Згідно до ч.3\~ст.200 ЦПК України,\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, враховуючи правові позиції сторін, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно з ч. 3\~ст. 9 ЖК України\~ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до змісту норм статей 1,6,\~9,\~61 ЖК України,\~ст. 29 ЦК України\~місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені\~ст. 64 ЖК України\~права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право й у разі тимчасової відсутності. Згідно з\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі відсутності особи понад встановлений строк, жиле приміщення не зберігається і особи можуть бути визнанні такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що згідно ордера №27 Конотопської КЕЧ , капітану [PERSON] надано право заселення квартири [ADDRESS] , сімє`ю із трьох осіб. Як вбачається із свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 16.10.2015 року підтверджується, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної власності [PERSON] . Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 05.02.2016 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишити проживати разом з відповідачем [PERSON] . Згідно розпорядження Управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради від 12.10.2015 року №354, квартира [ADDRESS] передана у приватну власність [PERSON] . Згідно п.10 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Таким чином, виходячи зі змісту ч. 4\~ст. 156 ЦК України, до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій\~ст. 64 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. В силу ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно\~статті 7 цього Закону\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Отже, визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням здійснюється на підставі судового рішення. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги той факт, що відповідач позовні вимоги визнав повністю, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: approved