Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач 03.09.2015 року звернувся в суд з позовом до відповідача про звернення стягнення на земельну ділянку, яка передана в іпотеку. В своєму позові позивач зазначив, що 19.03.2008 року між ЗАТ ОТП Банк, правонаступником якого, згідно ст.1 нової редакції статуту АТ ОТП Банк, зареєстрованої НБУ 18.06.2009 року, реєстраційний №273, є ПАТ ОТП Банк та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №CM-SME403/51/2008, відповідно до якого, відповідачу було надано кредит у розмірі 178500 доларів США, з кінцевим терміном повернення кредиту 17.03.2023 року. В забезпечення виконання [PERSON] зобовязання перед банком, 19.03.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки №SR-SME403/51/2008, згідно п.п.1.1, 1.2 якого, [PERSON], у випадку невиконання або прострочення виконання відповідачем [PERSON] зобовязань за кредитним договором, зобовязалася виконати зобовязання солідарно з [PERSON] по погашенню заборгованості за кредитним договором. Також, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 24.03.2008 року, сторони уклали договір іпотеки б/н, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, зокрема: земельну ділянку загальною площею 0,0682, що знаходиться за адресою: вулиця Червоних Партизан, 26, в місті Нова Одеса Миколаївської області, яка належить на праві приватної власності [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №422824, що виданий 15.06.2006 року Новоодеським районним відділом земельних ресурсів Миколаївської області на підставі рішення ІІІ сесії 5 скликання Новоодеської міської ради Миколаївської області №48 від 13.06.2006 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010601900617. Посилаючись на порушення відповідачем умов вищевказаного кредитного договору, на не виконання ним своїх зобовязань щодо погашення кредиту, внаслідок чого виникла загальна заборгованість за кредитним договором, яка станом на день звернення позивача до суду, за розрахунками банку склала 181877 дол. США 96 центів, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 11.06.2014 року становить 2115458,93 грн., позивач просив суд, в рахунок погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором, звернути стягнення на земельну ділянку загальною площею 0,0682, що знаходиться за адресою: вулиця Червоних Партизан, 26, в місті Нова Одеса, Миколаївської області шляхом її продажу на прилюдних торгах за початковою ціною на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом, на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій . Також позивач в своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь ТзОВ ОТП Банк» судові витрати по справі в розмірі 3654,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та про підтримання ним заявлених позовних вимог, з проханням їх задоволення в повному обсязі та слуханням справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання за викликом суду не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчать картки зворотніх поштових повідомлень, його особистий підпис в явочному листі та подані ним до суду заяви з проханням відкладення попередніх судових засідань з різних причин. Згідно зі ст.. 74 ч.5 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи. Заявлена позивачем в якості третьої особи поручитель [PERSON] - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи. На адресу суду не надходило ніяких заяв від відповідача та третьої особи - [PERSON], про відкладення розгляду справи, про розгляд справи у їх відсутність, а також вони не повідомляли суд про причини своєї неявки. Неявка відповідача і третьої особи в судове засідання за викликом, судом визнана без поважних причин. Справа, у відповідності з вимогами ст.169 ЦПК України, розглянута у відсутність представника позивача, відповідача та третьої особи [PERSON], на підставі наявності у справі достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку письмового провадження. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, між відповідачем і позивачем, 19.03.2008 року між ЗАТ ОТП Банк, правонаступником якого, згідно ст.1 нової редакції статуту АТ ОТП Банк, зареєстрованої НБУ 18.06.2009 року, реєстраційний №273, є Публічне Акціонерне Товариство ОТП Банк та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №CM-SME403/51/2008, відповідно до якого, відповідачу було надано кредит у розмірі 178500 доларів США, з кінцевим терміном повернення кредиту 17.03.2023 року. 24 березня 2008 р., в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] по кредитному договору перед Банком, між ними було укладено нотаріально посвідчений Іпотечний договір б/н, предметом якого є, зокрема, належна [PERSON] на праві власності земельна ділянка загальною площею 0,0682, що знаходиться за адресою: вулиця Червоних Партизан, 26, в місті Нова Одеса Миколаївської області. За умовами цього Іпотечного договору, Банк забезпечує свої вимоги, що випливають з кредитного договору, укладеного з [PERSON], до закінчення строку дії договору. Крім того, 19 березня 2008 р. в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] по кредитному договору перед Банком, між останнім та [PERSON] укладено договір поруки № CR-SME403/51/2008, яка взяла на себе зобовязання перед Банком відповідати по зобовязанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору. Відповідач, отримавши 19.03.2008 року кредит, в порушення умов вищевказаного кредитного договору, не виконував своїх зобовязань щодо погашення кредиту, відсотків, комісії по ньому, внаслідок чого у нього перед кредитором виникла загальна заборгованість за кредитним договором, яка, за розрахунками банку, склала 181877 дол. США 96 центів, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 11.06.2014 року становить 2115458,93 грн., в тому числі: - 165014,75 дол. США, що еквівалентно курсу НБУ станом на 12.06.2014 року 1919319,56 грн. заборгованості за кредитом; - 12526,76 дол. США, що еквівалентно курсу НБУ станом на 12.06.2014 року 145701 грн. - суми заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами; 4336,45 дол. США, що еквівалентно курсу НБУ станом на 12.06.2014 року 50438,12 грн. - суми пені. Змістом ст. 14 ЦК України встановлено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно статтей 526,527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно норм цивільного законодавства, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Як вбачається з обставин справи, зокрема, копії рішення Новоодеського районного суду від 25.12.2014 року по цивільній справі №482/818/14-ц, судом задоволено вимогу ТзОВ ОТП Факторинг стосовно звернення стягнення на нерухоме майно у рахунок погашення заборгованості [PERSON] і стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] Цим рішенням суду звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: комплекс - Магазин промислових товарів «Торговий дім твій стиль», що розташований по вулиці Червоних Партизан, 26, в місті Нова Одеса Миколаївської області, і, який належить на праві приватної власності [PERSON] та стягнуто з [PERSON], як з поручителя, на користь товариства з обмеженою відповідальністю „ОТП Факторинг Україна заборгованість за кредитним договором в розмірі 181 877,96 (сто вісімдесят одна тисяча доларів США 96 центів) доларів США, що еквівалентно 2 115\~ 458,93 (два мільйона сто п'ятнадцять тисяч чотириста пятдесят вісім гривень 93 коп.) гривень. Аналізуючи вищевикладене, нормою ч.3 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Окрім того, під час судового розгляду було встановлено, що відповідачем [PERSON] в подальшому, з моменту винесення судом вищезазначеного рішення, в порушення зазначених норм закону та умов кредитного договору, зобов'язання за цим кредитним договором належним чином не виконувалися. Незважаючи на те, що кінцевий термін дії кредитного договору встановлений і погоджений сторонами до 17.03.2023 року, банк, у відповідності до вимог ст.ст. 1054, 1050 ЦК України, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та суми сплати належних йому процентів у випадку прострочення кредитором повернення чергової частини позики. Статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, в тому числі, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За правилами ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 ст. 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 27 квітня 2012 р., на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю, а також договорів про відступлення права вимоги і факторингу укладених між Банком та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», до останнього перейшли усі права первісного кредитора за вказаним кредитним договором та права іпотекодержателя за договором іпотеки. Згідно Закону від 5 червня 2003 р. № 898-IV «Про іпотеку», іпотека розуміється як вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким, іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 7 Закону України Про Іпотеку та п.6.1 Договору іпотеки встановлено, що за рахунок предмету іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основного боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. \~ \~ Частиною 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", ст. 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону, відповідно до якої у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель набуває\~ \~ предмет\~ \~ іпотеки\~ \~ у\~ \~ власність\~ \~ за вартістю,\~ \~ визначеною\~ \~ на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Підсумовуючи викладене, беручи до уваги той факт, що відповідачем порушено умови кредитного договору, не виконувалися боргові зобов'язання, і, поскільки відповідач зобовязався відповідати за цими зобовязаннями власним майном, не усунув ці порушення разом з поручителем, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача відносно звернення стягнення на належне [PERSON] нерухоме майно, передане ним в іпотеку позивачу, а саме на належну йому земельну ділянку. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України,\~ підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 грн.

Outcome: approved