Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

лікар-фтизіатр Кролевецької центральної районної лікарні звернувся до суду з указаною заявою, посилаючись на те, що в [ADDRESS] проживає [PERSON], [INFO], який хворіє на відкриту форму туберкульозу, що являє загрозу для населення та у зв'язку з погіршенням стану здоров'я і дуже поганими показниками обстежень він потребує негайного лікування. [PERSON] неодноразово було попереджено про необхідність госпіталізації для стаціонарного лікування в протитуберкульозному закладі, для чого Кролевецькою ЦРЛ надавався автомобіль з метою його транспортування, проте [PERSON] від госпіталізації відмовився. Посилаючись на викладене, заявник просить задовольнити заяву про примусову госпіталізацію хворого на відкриту форму туберкульозу [PERSON] на строк три місяці. Представник Кролевецької ЦРЛ в судовому засіданні підтримала заяву з указаних вище підстав. Представник Кролевецької міської ради Сумської області, як органу опіки та піклування, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, заслухавши пояснення представника Кролевецької ЦРЛ лікаря-фтизіатра Тищенко О.М., представника Кролевецької міської ради Харитонової Ю.І., дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. З матеріалів справи встановлено, що житель [ADDRESS] [PERSON], [INFO], хворіє на відкриту форму туберкульозу, з 2008 року перебуває на диспансерному обліку в туберкульозному кабінеті. [PERSON] неодноразово лікувався у відділеннях Сумського обласного комунального протитуберкульозного диспансеру (з 16.01.2014 року по 27.01.2014 року, з 01.04.2014 року по 11.04.2014 року) та Шостинського міжрайонного протитуберкульозного диспансеру (з 30.07.2014 року по 21.08.2014 року), які покидав самовільно. У зв'язку з небажанням лікуватись, рішенням ЦЛКК ХРТБ №611 від 03.06.2014 року хворого було переведено на паліативне лікування. Стан [PERSON] значно погіршився, однак він відмовляється від проходження лікування, про що свідчать виписка з медичної карти амбулаторного хворого, акт відмови від госпіталізації від 17.02.2015 року, мотивований висновок лікаря-фтизіатра (а.с.4, 5, 6). Відповідно до ч.4 ст.10 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» хворим на заразні форми туберкульозу забезпечується госпіталізація до протитуберкульозних закладів. Згідно ч.1, 3 ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих на строк до трьох місяців. Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» на хворих на туберкульоз та інфікованих мікобактеріями туберкульозу покладено обов'язки дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. Враховуючи, що хвороба [PERSON] та його відмова від лікування ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу він підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 20 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз",

Outcome: approved