Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що з 19 серпня 2006 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. З 2014 року сторони разом не проживають. Різні погляди на спільне життя та непорозуміння між сторонами, відсутність любові та поваги привели до того, що сім'я перестала існувати, майнових спорів між ними немає. Тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, залишити відповідачу після розірвання шлюбу прізвище «Синявська», та стягнути з відповідача судовий збір на його користь. Позивач у судове засідання не з"явився, в своєму клопотанні просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні, проти заочного рішення не заперечував. Представник позивача у судове засідання не з"явився, в своєму клопотанні просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач повторно не зявилася у судове засідання, про місце, день та час слухання справи була повідомлена належним чином, про\~причини неявки\~до суду не повідомила, відзиву не подала. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів\~відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України. 02.11.2018 року судом\~постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Оскільки сторони у судове засідання не зявилися, тому відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 19 серпня 2006 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 195 (а.с. 25). З 2014 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сім'ї. Спору про місце проживання неповнолітньої дитини сторони не мають. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до\~ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них та інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Вимоги позивача щодо залишення відповідачу прізвища [PERSON], задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України право на вибір прізвища після розірвання шлюбу є виключним правом особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на оплату судового збору в сумі 704,80 грн., сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved