Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON]\~ звернулася з позовом до\~[PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили\~ право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі - продажу від 06.01.2012 року її неповнолітні діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками житлового будинку садибного типу, розташованого в с.Григорівка, вул.Пушкіна, 22, Чаплинського району, Херсонської області, який належить їм на праві приватної спільної часткової власності, що підтверджується копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. У вказаному будинку також зареєстровані на теперішній час [PERSON] та [PERSON], з якими позивач та її діти родинними відносинами не повязані. Згідно довідки Григорівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області № 983 від 15.08.2017 року відповідачі у будинку не проживають з 2010 року. Проте до вказаного часу відповідачі не знялися з реєстрації місця проживання, що перешкоджає у вільному користуванні своїм майном. Просить суд визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] такими,\~ що втратили право на користування житловим приміщенням в будинку № 22 по вул.Пушкіна в с.Григорівка Чаплинського району Херсонської області. Представник позивача за дорученням [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала із підстав зазначених в позовній заяві, а також додала, що позивачка [PERSON] звернулась до суду в інтересах своїх неповінолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які є власниками будинку, розташованого в с.Григорівка, вул.Пушкіна, будинок 22, Чаплинського району Херсонської області. Просила задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, завчасно. Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України\~із фіксуванням судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Представник позивача не заперечувала проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу від 06.01.2012 року, позивач [PERSON], діючи в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], придбала житловий будинок садибного типу, розташований в с.Григорівка, вул.Пушкіна, 22, Чаплинського району Херсонської області, який належить її дітям на праві приватної спільної часткової власності, що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав, виданим КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради за номером 33158772 від 13.02.2012 року. Згідно довідки\~ Григорівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області № 983 від 15.08.2017 року відповідачі у будинку не проживають з 2010 року. Окрім цього, на виконання запитів щодо місця проживання відповідачів, надісланим Чаплинським районним судом Херсонської області, Григорівською сільською радою надано відповідь, що відповідачі у справі зареєстровані на території Григорівської сільської ради за адресою: вул.Пушкіна, 22, але за даною адресою не проживають. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України\~\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України\~\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~\~ст. 391 ЦК України\~\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~ Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані у спірному житловому приміщенні із дозволу колишнього власника житла. З 2010 року відповідачі за місцем реєстрації, що підтверджується довідкою Григорівської сільської ради №983 від 15.08.2017 року не проживають, а отже втратили право користування зазначеним жилим приміщенням. Власниками житлового будинку, розташованого за адресою: с.Григорівка, вул.Пушкіна, 22, Чаплинського району Херсонської області, відповідно до договору купівлі-продажу від 06.01.2012 року є [PERSON], [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved