Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON], який проживає в [INFO], звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним, [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за заповітом право власності на земельні ділянки площею 0,5956 га (кадастровий номер 5923583600:02:001:0222), та площею 1,9419 га (кадастровий номер 5923583600:02:003:0200) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кулішівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, які належали померлій 05 серпня 2006 року [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-СМ № 014658. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явились, остання надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі, просила розгляд справи провести без її участі та без участі позивача. Представник Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просить розглядати справу без його участі. Представник Засульської територіальної громади в особі Засульської сільської ради Недригайлівської району Сумської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав, просив розгляд справи провести без його участі. Представник СТОВ «Сула», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у судове засідання не зявився, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народися 16 жовтня 1974 року в селищі Іванівка Карлівського району Полтавської області, що підтверджується копією паспорту серії НО № 144394, виданого 13 листопада 2000 року Карлівським РВ УМВС України в Полтавській області (а. с. 4). Як вбачається з копії повторного свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 270085 від 16 червня 2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Машівського районного управління юстиції у Полтавській області (а.с.5), 05 серпня 2006 року в селі Дмитрівка Машівського району Полтавської області померла [PERSON]. За життя, 09 березня 1994 року [PERSON] склала заповіт, за яким все своє майно, що буде належати їй на момент смерті, заповіла [PERSON], посвідчений секретарем виконкому Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області та зареєстрований в реєстрі за № 25 (а.с. 9). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), від 02.02.2017 р. № 46618873 вбачається, що заповіт від імені [PERSON] посвідчувався виконавчим комітетом Засульської сільської ради 09 березня 1994 року (а.с. 39-41). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до спадкового майна належать земельні ділянки (паї), розташовані на території Кулішівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, призначенням яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,5956 га (кадастровий номер 5923583600:02:001:0222), та площею 1,9419 га (кадастровий номер 5923583600:02:003:0200), на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-СМ № 014658 (а.с.7), які позивач на час розгляду справи бажає оформити за собою. Крім того, обставини приналежності вказаних земельних ділянок спадкодавцю підтверджується також Витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, згідно яких гр. [PERSON], на підставі рішення органу місцевого самоврядування від 26.10.1999р. восьма позачергова сесія 23 скликання, отримала державний акт на право приватної власності на землю серії І-СМ № 014658 від 27.10.1999р. (а. с. 10-15). Таким чином, суд вважає обставини приналежності спірних земельних ділянок спадкодавцю встановленими. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Машівського району Полтавської області №02-38/55 від 02 лютого 2017 року, бабуся позивача, [PERSON], [INFO], згідно погосподарської книги № 2, особовий рахунок № 145 по Дмитрівській сільській раді, була зареєстрована до дня смерті в селі Дмитрівка Машівського району Полтавської області по вулиці Шевченка, померла 05 серпня 2006 року. В цьому будинку покійна була зареєстрована до дня смерті з сестрою, [PERSON], [INFO] та зятем [PERSON], [INFO] (а.с.42). Позивач [PERSON] своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої Машівською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 320/2006, про що свідчить наявна в матеріалах копія спадкової справи, заведена після смерті [PERSON], надана Машівською державною нотаріальною конторою (а. с. 50-55). Як вбачається із інформації, наданої Недригайлівською селищною радою від 10.02.2017 р. №157 спадщина відумерлою після померлої [PERSON] не визнавалась (а.с.47-48). При зверненні до нотаріуса щодо питання оформлення спадщини, позивачу було відмовлено в цьому шляхом надання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 6) про те, що свідоцтво про право власності на спадщину видається при наданні оригіналу правовстановлюючого документа або ж його дубліката, а оскільки у позивача вказані документи відсутні, то рекомендовано звернутись до суду для захисту її права власності на земельні ділянки, як за спадкоємцем, чим він і скористався. Статтею 1217 ЦК України встановлені види спадкування, згідно якої спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). На підставі ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах спадкування»). На підставі ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Враховуючи, що матеріалами справи встановлено та повністю підтверджено належність спірних земельних ділянок на праві власності спадкодавцю, позивач [PERSON], який є спадкоємицем за заповітом, вважається таким, що прийняв спадщину, інші спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] відсутні, а також беручи до уваги відсутність у позивача можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку через втрату оригіналу правовстановлюючого документу за життя спадкодавцем, Недригайлівська селищна рада, відповідач, повністю це визнає та не заперечує, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання за позивачем права власності на спірні земельні ділянки, а тому задовольняє позов по визнання права власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 0,5956 га (кадастровий номер 5923583600:02:001:0222), призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кулішівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-СМ № 014658, та на земельну ділянку площею 1,9419 га (кадастровий номер 5923583600:02:003:0200), призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кулішівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-СМ № 014658, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 05 серпня 2006 року.

Outcome: approved