Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В уточненому позові від 18 березня 2016 року просить: визнати наказ №126-к від 23.10.2015 року про його звільнення незаконним; зобовязати відповідача скасувати вказаний наказ і внести відповідні записи у трудову книжку; поновити позивача на посаді помічника головного диригента Харківського обласного комунального підприємства Молодіжний академічний симфонічний оркестр Слобожанський (далі ХОКП МАСО Слобожанський) з 24.10.2015 року; стягнути з відповідача на його користь суму середнього заробітку у розмірі 1576,53 грн. за кожен місяць вимушеного прогулу за період з 24.10.2015 року до дня винесення рішення суду; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він працював на посаді помічника головного диригента ХОКП МАСО Слобожанський з 23.10.2013 року. Порушень трудової дисципліни не мав. 23.10.2015 року прийнятий наказ №126-к від 23.10.2015 року про його звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП України. Вважає звільнення незаконним, оскільки адміністрацією відповідача йому до початку роботи не було письмово встановлено графіку роботи, не забезпечене робоче місце із обладнанням для виконання своїх функцій. Із попереднім керівництвом у нього було усна домовленість про роботу на дому де знаходилася необхідна апаратура. У разі необхідності за запрошенням попередньої адміністрації він приймав участь у визначених заходах. Із новим керівником [PERSON] у нього склалися неприязне ні стосунки, останній пропонував, у присутності адвоката, звільнитися за власним бажанням. В порушення вимог ст. 43 КЗпП керівник відповідача не звернувся до профспілкової організації за погодженням його звільнення. Письмових пояснень про підстави відсутності від нього не витребували. На підставі наведеного, позивач просить задовольнити позовні вимоги. У судовому засіданні позивач та представник позивача, що діє на підставі адвокатської угоди, вимоги підтримали із підстав вказаних у позові, просять задовольнити. Представник відповідача, що діє на підставі довіреності, позов не визнала, вказала, що звільнення здійснено згідно закону, на підставі чисельних актів про відсутність [PERSON] на роботі. Просить у позові відмовити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Як вбачається із копії трудової книжки: [PERSON] працював на посаді помічника головного диригента ХОКП МАСО Слобожанський з 23.10.2013 року, наказом №126-к від 23.10.2015 року звільнений за п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с.7-10). Згідно із копією протоколу №25 від 30.10.2015 року засідання профспілкового комітету МАСО Слобожанський вирішено визнати звільнення [PERSON] за п. 4 ст. 40 КЗпП незаконним у звязку із порушенням ст.ст. 43, 149 КЗпП (а.с.11-12). У листі від 20.10.2015 року [PERSON] 21.10.2015 року вказано, що у вказані дні він виконував свої трудові обовязки за вказівкою безпосереднього керівника, письмові пояснення від нього не витребувалися, на території ХОКП МАСО Слобожанський був відсутній через поважні причини (а.с.13). Відповідно до посадової інструкції МАСО Слобожанський від 2013 року, помічник головного диригента підпорядковується головному диригенту, режим праці визначається Правилами ВТР, здійснює самостійно музичну роботу. П.1.6 визначає, що вказана інструкція доводиться до відома під особистий підпис, який відсутній (а.с.67-68). Також відсутній особистий підпис [PERSON] у переліку працівників, що ознайомилися з Колективним договором на 2014-2017 р. МАСО Слобожанський (а.с.85-88). У копіях доповідних записок адміністратора оркестру [PERSON] і актів вказано, що [PERSON] був відсутній за місцем розташування МАСО Слобожанський більше трьох годин 06, 08, 13, 15, 20, 21, 22 жовтня 2015 року (а.с.69-81). Суд критично ставиться до вказаних доказів, оскільки не підтверджені повноваження осіб, що склали такі документи (п.1.3 посадової інструкції МАСО Слобожанський від 2013 року - помічник головного диригента підпорядковується головному диригенту). З копії табелю обліку використаного робочого часу за жовтень 2015 року слідує, що 06, 08, 13, 15, 20, 21, 22 жовтня 2015 року у [PERSON] вказаний ПР, що зі слів представника відповідача є прогулом. В судовому засіданні допитаний свідок [PERSON], який показав, що він був попереднім директором ХОКП МАСО Слобожанський. Йому відомо, що [PERSON] виконував обовязки помічника головного диригента, у звязку з тим, що підприємство не мало необхідного обладнання для виконання завдань, покладених на останнього, за усною домовленістю [PERSON] працював дома, а за викликом прибував до оркестру. Положеннями ст. 235 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП) визначено, що у разі звільнення без законної підстави, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП: трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках:прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Частина 1 статті 43 КЗпП визначає, що р озірвання трудового договору з підстав, передбачених\~пунктами 1\~(крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації),\~2-5,\~7 статті 40\~і\~пунктами 2\~і\~3 статті 41\~цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Згідно із ч. 1 ст. 149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Пленум Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» розяснив, що при розгляді справ про поновлення на роботі необхідно зясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевірити їх відповідність законові. Згідно із п. 22. у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Відповідно до ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Матеріали справи свідчать, що наказом №126-к від 23.10.2015 року позивача було звільнено з роботи з 23.10.2015 року на підставі п.4ст.40 КЗпП України за прогул без поважних причин. Проте, в порушення ст.149 КЗпП України\~адміністрація не відібрала у позивача письмові пояснення. Крім того, в порушення ст. 43 КЗпП адміністрація підприємства не звернулася за попередньою згодою до первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Таким чином, вбачається суттєві порушення, допущенні адміністрацією ХОКП МАСО Слобожанський при звільнені [PERSON], а тому вимоги про поновлення останнього на роботі є обґрунтованими. Згідно із абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100: середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані. Із відповіді на адвокатський запит від 09.02.2016 року вбачається, що за період роботи середньомісячна заробітна плата [PERSON] склала 1545,84 грн. (а.с.47, 66). На підставі п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого працівника. Відповідно до Закону України "Про судовий збір"\~за подання позовної заяви, яка випливає з трудових відносин, позивач був звільнений від сплати судового збору.\~Оскільки відповідно до ч.3\~ст. 88 ЦПК України,\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у зв'язку з цим з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved