Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Позивач в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини. Підставою позову вважає те, що відповідачка є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . З червня 2019 родина перебуває на обліку, як сім`я, що опинилась в складних життєвих обставинах, потребує допомоги в соціальній адаптації, перебуває під соціальним супроводом районного центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді. З 27.11.2019 малолітній [PERSON] перебуває в КЗ «Черкаський обласний спеціалізований Будинок дитини» Черкаської обласної ради на повному державному утриманні; мати, [PERSON] , жодного разу не відвідала сина, не цікавиться його життям та здоров`ям, не покращила житлово - побутові умови проживання та не змінила на краще своє відношення до виконання батьківських обов`язків. По місцю проживання відповідачка зарекомендувала себе негативно, систематично зловживає спиртними напоями, не працює, веде нездоровий спосіб життя, попередньо була позбавлена батьківських прав відносно трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку Долинківської сільської ради, як неблагополучна. Профілактично - виховна робота з відповідачем позитивного результату не принесла. Вищезазначені обставини свідчать про невиконання відповідачем своїх материнських обов`язків, закріплених ч. 1 - 4 ст. 150 СК України, що відповідно до ст. 164 СК України є підставою позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини. Просять позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 31.08.2020 відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Відзив від відповідача до суду не надходив. В підготовче судове засідання представник позивача органу опіки та піклування Монастирищенської районної державної адміністрації не з`явився. Про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу суду надали заяву, відповідно до якої просять справу розглянути у відсутність представника органу опіки та піклування. Позов підтримують повністю, просять його задовольнити. Повідомили, що малолітній [PERSON] на даний час перебуває в КЗ «Черкаський обласний спеціалізований Будинок дитини» Черкаської обласної ради. Відповідно до уточнених позовних вимог, просять стягувати з [PERSON] кошти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/8 частини з усіх видів її доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням того, що відповідачка сплачує аліменти на утримання її трьох малолітніх дітей. В підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась. Про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку (за зареєстрованим місцем проживання відповідача). На адресу суду подала заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб. Перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 15.09.2017 Жашківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 180 (а.с. 4). Відомості про батька [PERSON] , [INFO] , внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00023038240 від 04.06.2019 (а.с. 5 - 6). Згідно з розпорядженням Монастирищенської районної державної адміністрації № 136 від 27.11.2019 та № 50 від 24.04.2020 «Про влаштування малолітнього [PERSON] , [INFO] , до комунального закладу «Черкаський обласний спеціалізований Будинок дитини» Черкаської обласної ради» малолітнього [PERSON] , [INFO] , передано до комунального закладу на повне державне утримання (а.с.8). Відповідно до листа № 111 від 03.08.2020, виконавчий комітет Долинківської сільської ради просить службу у справах дітей Монастирищенської РДА позбавити батьківських прав [PERSON] , 1996 року народження, відносно сина [PERSON] , у зв`язку із тим, що за відповідний період перебування дитини у державній установі вона не поліпшила умови проживання, не цікавилася дитиною, ухилялася від виконання батьківських обов`язків, не приклала ніяких зусиль для повернення дитини у сім`ю (а.с.9). Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст.157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст.164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 15, 16 в Постанові від 30.03.2007 N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків (ч. 4 ст.155 СК України) є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом, зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав (ч. 1 ст. 164 СК України). Згідно з актом обстеження житлово - побутових умов проживання [PERSON] , 1996 року народження, жительки [ADDRESS] , умови для проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в родині не створені, санітарно - гігієнічний стан незадовільний (а.с. 10). Згідно з довідкою № 107, виданої 04.08.2020 виконкомом Долинківської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, до складу сім`ї [PERSON] , що мешкає с. Долинка входить [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Відповідно до характеристики, виданої на [PERSON] , № 106 від 04.08.2020, остання зарекомендувала себе з негативної сторони, в с. Долинка зареєстрована, але періодично за місцем реєстрації не проживає, вихованням малолітньої дитини не займається, ніде не працює, безвідповідальна, веде нездоровий спосіб життя, побутові умови проживання незадовільні, неодноразово попереджалась про те, що не доглядає дитину на належному рівні, на зауваження не реагувала (а.с.11). Орган опіки та піклування подав суду письмовий висновок № 237/01-01-40 від 14.08.2020 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 13 - 14). За змістом висновку на обліку служби у справах дітей РДА перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , житель с. Долинка Монастирищенського району, який потрапив в складні життєві обставини у зв`язку із систематичним ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків. З 27.11.2019 дитина перебуває в КЗ «Черкаський обласний спеціалізований Будинок дитини» Черкаської обласної ради. Згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка відповідно до змісту ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» судами може застосовуватися як джерело права, викладеної у Рішенні по справі «Савіни проти України» від 18.12.2008 року, яка національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Також Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015 року вказано, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагає від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Судом встановлено, що мати - [PERSON] не належно виконує батьківські обов`язки по вихованню свого малолітнього сина, по місцю проживання зарекомендувала себе негативно, систематично зловживає спиртними напоями, не працює, веде нездоровий спосіб життя. За час перебування дитини в закладі, не цікавилась сином та не відвідувала його, не покращила житлово - побутові умови проживання та не змінила на краще своє відношення до виконання батьківських обов`язків. За час перебування під супроводом в районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, [PERSON] не виявила бажання змінити своє життя та співпрацювати із спеціалістами центру. На виховну роботу з боку виконкому Долинківської сільської ради та служби у справах дітей райдержадміністрації не реагує. Систематичне ухилення матері від виконання батьківських обов`язків є свідомою поведінкою матері, негативно впливає на життя і розвиток дитини, яка зростає без материнського піклування, не отримує належного матеріального забезпечення та виховання. При цьому, компетентними органами вживалися заходи до возз`єднання [PERSON] з її дитиною, однак вони не дали позитивного результату, в силу її пасивної поведінки. Орган опіки та піклування вважає доцільним в інтересах малолітньої дитини, позбавити батьківських прав жительку с. Долинка Монастирищенського району, [PERSON] , відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 13 - 14). Суд вважає висновок органу опіки та піклування Монастирищенської райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно її сина обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідач не надала суду доказів, які б спростовували факти викладені позивачем в позовній заяві. Крім того, [PERSON] позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення. В положеннях ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Враховуючи те, що у ст.19 Конвенції про права дитини держави-учасниці зобов`язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи, суд діючи в першу чергу в найкращих інтересах дитини вважає, що позов в частині позбавлення батьківських прав обґрунтований, підтверджений доказами, а тому підлягає до задоволення в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дитини обґрунтовані, підтверджені доказами та підлягають до задоволення. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідач не надала суду доказів того, що немає можливості сплачувати кошти на утримання дитини, не надала документів, які підтверджують відсутність заробітку, перебування на утриманні інших осіб. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Суд з урахуванням матеріального становища дитини, матеріального становища платника аліментів, враховує те, що із відповідача стягуються аліменти на утримання інших її дітей в розмірі Ѕ частини всіх видів її доходів, на кожну дитину але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття та визначає розмір стягуваних аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/8 частини усіх видів доходів відповідача, але у відповідності до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 27.08.2020. Суд вважає за необхідне на підставі ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно з ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Судом встановлено, що дитина перебуває на повному державному утриманні в комунальному закладі «Черкаський обласний спеціалізований Будинок дитини». Інших повнолітніх родичів у малолітнього [PERSON] немає, тому суд вважає за необхідне передати [PERSON] , [INFO] , органу опіки і піклування Монастирищенської райдержадміністрації, для подальшого влаштування дитини, зобов`язати матір [PERSON] відкрити особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду для перерахування аліментів. Судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved