Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги обґрунтовує наступним. [INFO] на території м.Макіївка Донецької області, помер чоловік заявниці [PERSON], що пітверджується медичним свідоцтвом про смерть №73, виданим Клінічною Рудничною лікарнею м.Макіївка від 05.12.2016 р. та довідкою про причину смерті від 05.12.2016 р. Шлюбні відносини заявниці та померлого підтверджуються свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 26.04.1969 р. Смерть [PERSON] настала внаслідок ішемічного інфаркту в лівій півкулі головного мозку при гіпертонічній хворобі. Заявниця та її покійний чоловік, тимчасово, з 2014 р. мешкали за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідками №2321000366, №2321000367 від 24.11.2014 р. про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. Але в грудні 2016 р. заявниця та її чоловік на декілька днів поїхали в гості до родичів до м.Макіївка Донецької області, де й [INFO] [PERSON] помер, всі документи, що підтверджують його смерть, засвідчені відповідними печатками ДНР. З метою отримання свідоцтва про смерть в Україні, заявниця звернулася до Токмацького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, але у проведенні державної реєстрації смерті заявниці було відмовлено, у зв'язку з тим, що нею пред'явлено медичне свідоцтво про смерть №73 від 05.12.2016 р., видане Клінічною Рудничною лікарнею м.Макіївка Донецької області. Це підтверджується відповіддю Токмацького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області №376/02/04/06-105 від 20.12.2016 р. Отримання свідоцтва про смерть [PERSON] заявниці потрібно для оформлення спадкового майна, що залишилося після його смерті. Таким чином, в позасудовому порядку заявниця не має можливості отримати свідоцтво про смерть свого чоловіка [PERSON] У зв'язку з чим, заявниця просить суд встановити факт смерті громадянина України - [PERSON], [INFO], уродженця смт.Межове м.Макіївки Донецької області, який помер [INFO] у віці 71 рік на тимчасово окупованій території України - м.Макіївка Донецької області. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з"явилася, в своїй заяві вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд справу розглянути за її відсутності. Представник заінтересованої особи Токмацького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з"явилася, в своїй заяві просила суд справу розглянути без її участі, проти вимог заявниці не заперечує. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], помер [INFO], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №73 від 05.12.2016 р. та довідкою про причину смерті від 05.12.2016 р., які видані Клінічною Рудничною лікарнею м.Макіївка ДНР. Причина смерті [PERSON] ішемічний інфаркт в лівій півкулі головного мозку при гіпертонічній хворобі. За життя 24.11.2014 року [PERSON] був взятий на облік, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції. Згідно довідки №2321000367 від 24.11.2014 р., [PERSON] постійно проживав за адресою: [ADDRESS] і перемістився з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) за адресою: [ADDRESS] [PERSON] є чоловіком заявниці [PERSON], про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 26.04.1969 року. Відмовою у проведенні державної реєстрації смерті №376/02/04/06-105 від 20.12.2016 р. підтверджується, що Токмацьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області розглянуто документи, подані для державної реєстрації смерті громадянина [PERSON], [INFO], який помер [INFO], місце смерті Україна Донецька область м.Макіївка., пред'явлено медичне свідоцтво про смерть №73 від 05.12.2016 року, видане Клінічною Рудничною лікарнею м.Макіївка Донецької області України. Оскільки заявником [PERSON] для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, зазначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024, було відмовлено у державній реєстрації смерті. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного факту смерті. Відповідно до ч.4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній ВРУ, підлягає негайному виконанню. П. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року N 52/5 підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за N 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма N 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за N 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. З п. 3.17. Наказу Міністерства юстиції «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» № 96/5 від 12.01.2011 року, вбачається, що рішення суду про встановлення факту народження, смерті в певний час, постановлене судом у разі неможливості їх реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану, є підставою для державної реєстрації таких фактів. У цих випадках заявник подає до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання копію рішення суду разом із заявою про поновлення актового запису цивільного стану. При потребі заявник зазначає в заяві про поновлення актового запису про народження додаткові дані (відомості про місце народження, про батьків), необхідні для складання актового запису, які мають бути підтверджені відповідними документами. Актовий запис про народження, смерть, складений на підставі рішення суду про встановлення факту народження, смерті, включається до книги поновлених актових записів цивільного стану, якщо з дня народження або дня настання смерті минуло більше одного року. Ч.1, ч. 3 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до ч. 2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Ч.3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до роз'яснень, наданих в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Зі змісту заяви, лікарського свідоцтва про смерть, довідки про причину смерті, встановлено, що смерть [PERSON], [INFO], наступила на тимчасово окупованій території України - в м.Макіївка Донецької області. Суд вважає, що юридичний факт, який просить встановити заявник, знайшов повне підтвердження у судовому засіданні і його об'єктивність не викликає в суду сумніву. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення - дозволяє їй отримати свідоцтво про смерть її чоловіка [PERSON] З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки лікарське свідоцтво про смерть [PERSON], видане Клінічною Рудничною лікарнею м.Макіївка, не створює правових наслідків на території України, а зареєструвати смерть [PERSON] відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні неможливо, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved