Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з вищезгаданим позовом, в підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що 11.04.2016 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, за яким вона передала відповідачу грошові кошти у розмірі 307 560 грн, що на момент укладення договору складало 12 000 дол США.Відповідач зобов`язувався повертати позивачу позику 6 (шістьма) грошовими сумами кожних два місяці, до 11 числа другого місяця. Відповідачем навіть частково не виконане зобов`язання за вищевказаним договором позики грошових коштів. Термін дії даного договору сплив 11 липня 2017 року. До теперішнього часу не повернув суми боргу, чим порушує взяті на себе зобов`язання та права позивача. А тому просить стягнути з відповідача вищезгадану суму. В судове засідання позивач не з`явився. Від його представника Шишки О.М. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Позов своєї довірительки підтримав та просив суд задоволити позов у повному обсязі. Не заперечив щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи рекомендованою кореспонденцією та шляхом розміщення оголошення на сайті Судової влади, в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки. За таких обставин суд визнав його неявку неповажною та продовжив розгляд справи за його відсутності. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Оглянувши матеріали справи, суд встановив, що 11 квітня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, який було посвідчено нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В. та зареєстровано за реєстровим № 391. Відповідно до умов вказаного Договору позики (п.1 Договору) позивач позичила, та як наслідок передала у власність відповідача на умовах строковості та повернення грошові кошти у розмірі 307 560 (триста сім тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп., що на момент укладення даного Договору, згідно курсу встановленого НБУ становило 12 000 (дванадцять тисяч) доларів США 00 центів. Відповідно до п.2 вказаного Договору позики відповідач зобов`язувався повертати позивачу позику 6 (шістьма) грошовими сумами кожних два місяці, до 11 числа другого місяця, що буде на день повернення еквівалентом суми 2000 (двом тисячам) доларів США за курсом продажу вказаної валюти, встановленим Національним банком України на день повернення. Разом із цим відповідач зобов`язувався повернути позивачу всю суму отриманої позики не пізніше 11 липня 2017 року. Однак, з моменту отримання грошових коштів у позику згідно вказаного Договору, та по сьогоднішній день відповідачем не виконане зобов`язання за вищевказаним договором позики грошових коштів. Термін дії даного договору сплив 11 липня 2017 року. Крім цього, відповідач ігнорує та належним чином не реагує на неодноразові нагадування та вимоги з боку позивача щодо необхідності повернення отриманих у позику грошових коштів. З матеріалів справи вбачається, що 09 червня 2020 року [PERSON] , через свого представника, скерувала на адресу відповідача [PERSON] вимогу, якою пропонувала йому в термін до 20.06.2020року в повному обсязі виконати грошове зобов`язання, передбачене договором позики від 11.04.2016 року, однак станом на 20 червня 2020 року [PERSON] будь-яким чином не відреагував на таку вимогу, та не виконав навіть частково вказане грошове зобов`язання. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] перед [PERSON] на момент звернення із позовом до суду становить 307 560 (триста сім тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов"язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законадавства у строк, зазначений в договорі, у випадку порушення зобов"язання, згідно ст.611 ЦК України, боржник повинен відшкодувати завдані збитки, відповідно до умов укладеного договору. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до частини 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Даючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, цими доказами встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за яким відповідач отримав від позивача грошові кошти, однак, умови договору відповідачем виконано не було. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3075,60 грн судового збору. Враховуючи викладене та

Outcome: approved