Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: виконавчий комітет Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. В обґрунтування позову зазначив, що йому на праві приватної власності відповідно до договору дарування від 17.09.2002 року належить квартира [ADDRESS]. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання у зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] та Відповідач по справі - [PERSON], яка з вересня 2002 року не користується житлом за вищезазначеною адресою. Не зняття відповідача з реєстраційного обліку перешкоджає позивачу вільно розпоряджатися власним майном, оскільки на відповідача додатково нараховуються комунальні платежі, які, саме позивач, змушений сплачувати самостійно. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд винести рішення, яким визнати [PERSON], такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] та примусово зняти її з реєстраційного обліку місця проживання громадян. Позивач в судове засідання не з'явився, його представник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, наполягає на задоволенні позовних вимог, не проти розгляду справи без застосування технічного запису та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується оголошенням про її виклик на сайті судової влади, в судове засідання не з'явилася без повідомлення причин, відзиви на позовну заяву не подала, тому, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи - виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місці ради, не з'явився до суду, про дату та час судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить суд слухати справу без участі представника виконкому, та за умов доведеності обставин по даній справі, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі договору дарування ВАВ №295719 від 17.09.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 15172 (а.с.5), зареєстрованому в Криворізькому БТІ згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 16.03.2010р. (а.с.6), позивач є власником квартири [ADDRESS]. За вищевказаною адресою, зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та Відповідач по справі - [PERSON], що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Центрально - Міської районної у місті ради (а.с.8). Як зазначено позивачем та ці доводи нічим не спростовані, що відповідачка не мешкає за вищевказаною адресою більше 5-ти років, не має за цією адресою жодних речей і не сплачує за квартиру комунальні послуги, не з'являється, але при цьому добровільно не знялася з реєстраційного обліку, що призводить до додаткових витрат позивача при сплаті за комунальні послуги, які нараховуються з урахуванням особи відповідача. Де на сьогоднішній час мешкає відповідач, позивачу не відомо. З акту обстеження кварти у житловому приміщенні від 11.12.2017 року, складеного зі слів сусідів, завіреного начальником та майстром дільниці ТОВ "Сіті-Сервіс-КР" убачається, що гр. [PERSON], за адресою: [ADDRESS] не проживає більше 5-ти років. За приписами ч.1 та ч.2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти, щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що уточнений позов [PERSON], є достатньо обґрунтованим, тому його слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved