Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

З позову органу опіки та піклування Великобагачанської районної державної адміністрації вбачається, що службою у справах дітей Великобагачанської райдержадміністрації проведено перевірку додержання вимог законодавства про охорону дитинства в частині виконання батьками своїх батьківських обов'язків [PERSON], [INFO] по відношенню до її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] [PERSON] з липня 2011 року по травень 2013 року проживала в [ADDRESS] разом з співмешканцем [PERSON], [INFO] та малолітніми дітьми: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який народився від їхнього спільного проживання із [PERSON] Як вказує позивач, з 12.05.2013 року [PERSON] разом з дітьми повернулися на постійне місце проживання в с. Бірки Великобагачанського району Полтавської області, а співмешканець [PERSON] залишився проживати в с. Байрак Диканського району Полтавської області. Позивач вказує, що мати дітей [PERSON] по місцю свого проживання в с. Бірки Великобагачанського району зарекомендувала себе з негативної сторони, постійно зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, тривалий час ніде не працює, вихованню дітей належної уваги не приділяє, були неодноразові випадки, коли вона залишала дітей вдома самих, в житловому будинку завжди брудно, не прибрано, продукти харчування відсутні. [PERSON], неодноразово приїздив до свого сина в с. Бірки Великобагачанського району і 08.08.2013 року забрав сина [PERSON], 2012 р.н. від матері [PERSON], яка знаходилась в стані алкогольного сп'яніння і повіз дитину на проживання в с. Байрак Диканського району Полтавської області. Інша дитина [PERSON] - [PERSON], 2002 р.н. в даний час влаштована до комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради. Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що мати дітей [PERSON] не проявляє до своїх дітей материнської турботи, не цікавиться здоров'ям та вихованням своїх дітей, навчанням у школі доньки, її друзями, розвитком дітей, не бере участі у вихованні дітей - фактично самоусунулась від виконання батьківських обов'язків і бесіди з [PERSON] щодо з'ясування причин неналежного виконання нею батьківських обов'язків позитивних результатів не дали, позивач орган опіки та піклування Великобагачанська районна державна адміністрація звернулася з позовом до [PERSON], в якому просила позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], жительку с. Бірки Великобагачанського району Полтавської області відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та стягнути з неї аліменти на користь [PERSON], з яким проживає малолітня дитина [PERSON], 2012 р.н. на утримання цієї дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно (а.с.а.с.1-5). В судовому засіданні представник позивача Онупко Н.П. заявлений до [PERSON] позов про позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів підтримала у повному обсязі, в своїх поясненнях послалась на обставини, що викладені в позові і просила його задовольнити. Вказала, що не згідна на заочний розгляд справи. Також підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], що поданий суду в порядку ч.5 ст.19 СК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання 05.06.2014 року та 16.07.2014 року не з'явилась, вона належним чином сповіщена про день і час розгляду справи (а.с.а.с.43,62-63), причин неявки суду не повідомила. Представник третьої особи прокуратури Великобагачанського району Животовська І.В. підтримала у повному обсязі позов органу опіки та піклування Великобагачанської райдержадміністрації до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. Також підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], що поданий суду в порядку ч.5 ст.19 СК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача Онупко Н.П., представника третьої особи Животовської І.В., показання свідка [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, надані особами, що беруть участь у справі на засадах змагальності та диспозитивності, та всі докази в їх сукупності і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області як органу опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], третя особа прокурор Великобагачанського району Полтавської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини 2 цієї статті, у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. У випадках, встановлених законом, органи державної влади можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, та брати участь у цих справах (ч.1 ст.45 ЦПК України). Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.57 ЦПК). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідач у справі [PERSON], [INFO], жителька с. Бірки Великобагачанського району Полтавської області (а.с.8) є матір'ю двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження цих дітей (а.с.а.с.6-7). Наказом служби у справах дітей Великобагачанської райдержадміністрації №9 від 03.04.2014 року у зв'язку із встановленням факту ухилення матері [PERSON], 1982 р.н. від виконання батьківських обов'язків відносно малолітньої дитини [PERSON], 2002 р.н., з метою захисту прав та законних інтересів цієї дитини, [PERSON], [INFO] взята на облік у службі у справах дітей Великобагачанської райдержадміністрації як така, що опинилась у складних життєвих обставинах (а.с.9). 04.04.2014 року виконавчим комітетом Бірківської сільської ради Великобагачанського району піднято клопотання перед органом опіки та піклування Великобагачанською райдержадміністрацією про позбавлення батьківських прав [PERSON], 1982 р.н. відносно дитини [PERSON], [INFO], оскільки мати дитини вихованням як дитини [PERSON], та к сина не займається, продукти харчування відсутні, дитина [PERSON] опинилася у складних життєвих обставинах; при цьому, мати цієї дитини [PERSON] дуже зловживає спиртними напоями (а.с.12). З акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON], 1982 р.н. в с. Бірки Великобагачанського району, що складений членами комісії 12.03.2014 року вбачається, що на момент обстеження [PERSON] проживала в будинку співмешканця [PERSON] без доньки [PERSON] В будинку, як і раніше, брудно, не прибрано, продукти харчування відсутні, постільна білизна та одяг не прані, в кімнаті були залишки розпиття спиртних напоїв, на столі мається не митий, цвілий посуд (а.с.17). [PERSON], 1982 р.н. перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (а.с.14); на обліку в Великобагачанському РЦЗ як така, що шукає роботу [PERSON] не перебуває (а.с.16). З навчальної характеристики на дитину [PERSON], 2002 р.н. вбачається, що мати цієї дитини не виховує дитину та не цікавиться її навчанням та виховання, в ході відвідання місця проживання дитини було виявлено, що житло знаходиться в неналежному санітарному стані: сосуд не митий, постільна білизна та одяг брудні, продукти харчування в основному відсутні; часто працівники школи, сусіди давали одяг та їжу [PERSON]; своєю поведінкою мати дитини змушувала [PERSON] до бродяжництва (а.с.13). З повідомлення КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради (36014, м. Полтава, вулиця Халтуріна, 5) №27 від 04.04.2014 року вбачається, що дитина [PERSON], [INFO] з 04.04.2014 року знаходиться у вищевказаному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей (а.с.21). Малолітня дитина [PERSON] - [PERSON], [INFO] року в даний час проживає у батька цієї дитини [PERSON] в с. Байрак Диканського району Полтавської області і перебуває на його утриманні, що вбачається з пояснення остатнього, який, як вказував, забрав до себе дитину, як по місцю проживання матері [PERSON] дитина була не купана, не нагодована, в будинку не прибрано, постільна білизна та одяг не прані, продукти харчування були відсутні (а.с.22). З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON], 1981 р.н. від 14.04.2014 року вбачається, що батьком цієї дитини створені всі необхідні умови для проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.18). Мати вищевказаних малолітніх дітей [PERSON] 07.06.2013 року попереджувалась службою у справах дітей щодо неналежного виконання батьківських обов'язків по відношенню до дітей (а.с.а.с.19-20), однак належних висновків не зробила. Комісія з питань захисту прав дитини Великобагачанської райдержадміністрації своїм рішенням №1 від 16.04.2014 року вирішила за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON], 2002 р.н. та [PERSON], 2012 р.н. (а.с.30). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] - сільський голова Бірківської сільської ради Великобагачанського району зазначила про те, що з метою захисту прав та законних інтересів дітей [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], оскільки вона не приділяє дітям належної уваги і свої батьківські обов'язки не виконує, діти не була забезпечені продуктами харчування, ходили у брудному одязі, були не доглянуті, в будинку брудно, [PERSON] постійно зловживає спиртними напоями, на неодноразові бесіди щодо покращення ставлення до дітей та попередження про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] не реагує. В порядку ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування Великобагачанська районна державна адміністрація надала суду позитивний висновок про доцільність позбавлення батьків [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON], 2002 р.н. та [PERSON], 2012 р.н. (а.с.а.с.26-29; 45-48). Суд проаналізував наданий суду висновок органу опіки та піклування в сукупності з іншими матеріалами справи і приймає його до уваги, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи, узгоджується з іншими доказами по справі, і в своєї сукупності свідчить про ухилення матері дітей [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Суд також вважає, що даний висновок органу опіки та піклування - Великобагачанської райдержадміністрації наданий в межах її компетенції згідно ст.1 Закону України «Про органи і служби у справах неповнолітніх та спеціальні установи для неповнолітніх» №20/95 від 24.01.1995 року (зі змінами і доповненнями) та ч.1 ст.11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» №2342 від 13.01.2005 року. Згідно ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 27.02.1991 року, яка набула чинності в Україні 27.09.1991 року «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». Статтею 9 Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч її бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» (зі змінами), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За нормою ст. 11 цього Закону, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Також батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ст.150 СК України). Статтею 164 Сімейного кодексу України встановлено, що „батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дітей..." Згідно чинного законодавства, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Враховуючи викладене та те, що мати малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] - [PERSON], [INFO] систематично навмисно не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, забезпеченню для них належних умов життя, духовного і морального розвитку та виховання, свідомо нехтує своїми обов'язками по вихованню дітей, на неодноразові попередження про належне ставлення до своїх батьківських обов'язків не реагує і продовжує ухилятися від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своїх малолітніх дітей, те, що умови проживання та виховання дітей (при проживанні з [PERSON].) з кожним роком погіршуються, що негативно впливає на психічний та духовний розвиток малолітніх дітей, і в сукупності з дослідженими доказами по справі, суд приходить до висновку, що знайшло своє об'єктивне підтвердження те, що мати малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] - [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до цих малолітніх дітей. При прийняття цього рішення суд враховує головним чином права та законні інтереси малолітніх дітей, а також те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на особу, яка не виконує батьківських обов'язків. За змістом ч.5 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана колу осіб, що визначена цією нормою матеріального права, вона передається на опікування органу опіки та піклування. З урахуванням встановлених обставин справи та віку дитини [PERSON], те, що в письмових доказах по справі зазначено, що [PERSON] в даний час перебуває в Комунальному закладі «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради, суд не вбачає підстав для застосування при розгляді даної справи норми ч.2 ст.171 СК України. Враховуючи, що з матеріалів справи вбачається те, що малолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає з батьком [PERSON], 1981 р.н. та перебуває на його утриманні, необхідно дитину [PERSON], [INFO] залишити з батьком дитини [PERSON], який проживає [ADDRESS]. При таких обставинах справи, коли позивачем доведено належними і допустимими доказами те, що відповідач по справі [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у суду є всі передбачені законом підстави для позбавлення матері [PERSON] батьківських прав щодо цих дітей. Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Звертаючись до суду з позовом, позивач орган опіки та піклування Великобагачанська районна державна адміністрація заявила вимогу про стягнення аліментів з відповідача [PERSON]. на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів на дитину [PERSON], [INFO] суд враховує суть позовних вимог, матеріальний стан сторін по справі та дитини, яка потребує матеріальної допомоги, те, що дитина [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON], 1981 р.н. в с. Байрак Диканського району Полтавської області та перебуває на його утриманні, майновий стан відповідача [PERSON], яка є особою працездатного віку, так як народилась у 1982 році, офіційно ніде не працює, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, і має можливість сплачувати аліменти, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] матеріальної допомоги добровільно на утримання дитини [PERSON], 2012 р.н. не надає, що не забезпечує належного утримання цієї малолітньої дитини, тому, з урахуванням того, що суд прийшов до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав, зокрема, і щодо її дитини [PERSON], [INFO], суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для стягнення з [PERSON] аліментів у примусовому порядку в межах заявлених позовних вимог. За загальним правилом ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч.3 цієї статті, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що орган опіки та піклування Великобагачанська райдержадміністрація Полтавської області при зверненні до суду з даним позовом звільнена від сплати судового збору і її позовні вимоги до відповідача [PERSON] задоволені у повному обсязі, судові витрати по справі підлягають стягненню в дохід держави з відповідача [PERSON] у розмірі 243 грн.60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved