Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в розмірі 38762 гривні . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 листопада 2017 року між АТ «Страхова компанія «Країна» та ТОВ «Міжнародний Інвестиційний Банк» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №УА/171782. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу «Peugeot» державний номер [NUMBER] . У відповідності до умов договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплати на користь страхувальника страхове відшкодування. 05 жовтня 2018 року приблизно в м. Городище по вул. Об`їзна відбулася дорожньо-транспортна за участю транспортного засобу марки«Peugeot» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Mersedec» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Городищенського районного суду Черкаської області від 11 грудня 2018 року по справі №691/1441/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі поданої заяви та надання потерпілою стороною документів було складено страховий акт №16/51434/2.1.5.1 від 15 листопада 2018 року. На підставі страхового акту позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 38762 гривні, відтак просив стягнути з [PERSON] на користьПАТ «СК «Країна» завдані збитки в порядку регресу в розмірі 38762 гривні та судові витрати по справі. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 квітня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Будь - яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Ця обставина підтверджується матеріалами поштової кореспонденції. Розгляд справи здійснюється на підставі ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. 30 листопада 2017 року укладеного договір добровільного страхування наземного транспорту № УА 171782 між ПАТ «СК «Країна» та ПАТ «Міжнародний Інвестиційний Банк» (а.с. 9). Як вбачається із повідомлення про настання страхового випадку №21238/18 [PERSON] повідомив ПАТ «СК «Країна» про випадок який стався 05 жовтня 2018 року в м. Городище на перехресті вул. Гагаріна та вул. Миру за участю [PERSON] (а.с. 10-11). Із заяви про виплату страхового відшкодування від 31 жовтня 2018 рок №22931/18 вбачається, що «ТОВ «Черкаси Транс Логістик» звернулося до ПАТ «СК «Країна» про виплату страхового відшкодування (а.с. 12). Відповідно до наказу ТОВ «Черкаси Транс Логістик» № 15.08.11.01-к від 11 серпня 2015 року [PERSON] з 14 серпня 2015 року прийнятий на роботу водієм автотранспортних засобів з суміщенням роботи експедитора з повною матеріальною відповідальністю (а.с. 16) Згідно наказу ТОВ «Черкаси Транс Логістик» №18.08.01.01 від 01 серпня 2018 року за [PERSON] з 01 серпня 2018 року закріплений автомобіль марки «Peugeot», модель -Boxer» державний номер [NUMBER] (а.с. 15). Із свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія [NUMBER] ТОВ «Черкаси Транс Логістик» є власником транспортного засобу марки «Peugeot», модель -Boxer» державний номер [NUMBER] , 2014 року випуску (а.с. 14). Згідно подорожнього листа вантажного автомобіля №002556 від 05 жовтня 2018 року вбачається, що [PERSON] на автомобілі Peugeot», державний номерний знак [NUMBER] здійснював перевезення вантажу з м. Черкаси до м. Корсунь та м. Городище (а.с. 17). Як вбачається із ремонтної калькуляції №51434 від 09 жовтня 2018 року вартість ремонту автомобіля марки «Peugeot», модель -Boxer» державний номер [NUMBER] становить 53270 гривень 58 копійки без ПДВ, вартість ремонту з ПДВ - 63924 гривні 70 копійок. Постановою Городищенського районного суду Черкаської області від 11 грудня2018 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень (а.с. 18). Із страхового акту №16/51434/2.1.5.1 від 15 листопада 2018 року вбачається, що розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті становить 38762 гривні (а.с. 35). Згідно платіжного доручення №14442 від 15 листопада 2018 року ПАТ «СК «Країна» виплатило ТОВ «Черкаси Транс Логістик» 38762 гривні (а.с. 36). Крім того, встановлено, що 19 лютого 2019 року на адресу відповідача було направлено претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу (а.с. 37). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», № 1961-IV від 01 липня 2004 року обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. В пункті 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом». Відповідно до підпункту 38.1 статті 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 1 ч.1 ст.1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності з ч.1 ст.1191 ЦК України та п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином, враховуючи, що ДТП була скоєна з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого на момент скоєння пригоди не була застрахована, АТ «СК «Країна» здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому, відтак до позивача перейшло право вимоги до відповідача в межах фактичних витрат. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума завданої шкоди в порядку регресу в розмірі 38762 гривні. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір, а також витрати на оплату судової експертизи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 2102 гривні. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved