Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач 17 березня 2017 року звернувся до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська із даним позовом (а.с.3-7). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24 березня 2015 року близько 12\~годин 30 хвилин їхав на своєму автомобілі [NUMBER] по автодорозі Павлоград-Дніпро в напрямку м. Дніпра. В районі 230 км +300 м (транспортної розвязки на м. Новомосковськ) заглух двигун його автомобіля, і він зїхав з проїзної частини на обочину та зупинився. У цей час [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], порушивши Правила дорожнього руху України, допустив зіткнення з автомобілем позивача, який стояв нерухомо на узбіччі. Внаслідок зіткнення позивачу заподіяно тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітини, а автомобілю було завдано механічні ушкодження. За даним фактом були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.2 ст.286 КК України та розпочато досудове розслідування №12015040000000327. Постановою слідчого від 29 вересня 2015 року зазначене кримінальне провадження закрито, у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2016 року із відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто моральну шкоду в сумі 20 000,00 грн. Згідно з висновком судового експерта - автотоварознавця [PERSON] №\~067/15 від 30 квітня 2015 року сума матеріального збитку на момент ДТП 24\~березня 2015 року, заподіяна як власнику транспортного засобу в результаті пошкодження автомобіля [NUMBER], складає 74 453,40 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] як власника наземного транспортного засобу була застрахована в «Страховій компанії «Уніка» ( поліс № АІ / 3074296 ), ліміт якої становить 50 000,00 грн. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд, стягнути із ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» на свою користь матеріальну шкоду в сумі 49\~000,00 грн.; стягнути із [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду в сумі 25\~453,40 грн. та франшизу в сумі 1\~000,00 грн.; стягнути із відповідачів на свою користь в рівних судові витрати на загальну суму 1\~744,50 грн. Позивач в особі свого представника за договором адвоката - [PERSON], в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду представник надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю до суду не надсилав. Співвідповідач - ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», в особі свого законного представника, в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою про вручення в матеріалах справи (а.с.66). Про причини своєї неявки не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю до суду не надсилав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного договору страхування, на вимогу відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Суд, зясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За змістом ст.14 ЦК України, цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Поряд із засобами заохочення, виконання цивільних обовязків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом цивільного законодавства. Будь-яка особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї. Судом встановлено, що 24 березня 2015 року приблизно о 12 годині 30 хвилин водій автомобіля «СHERY JAGGI», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] рухаючись по автодорозі Знамянка-Луганськ-Ізваріне у Новомосковському районі Дніпропетровської області з боку міста Донецьк у напрямку м. Дніпропетровськ, на 230 км + 300 м вказаної автодороги раптово втратив свідомість внаслідок чого виїхав за межі проїжджої частини на праве узбіччя, де стався наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля на пішохода [PERSON], та зіткнення вказаного автомобіля із задньою частиною автомобіля «DAEWOO NEXIA», реєстраційний номер АE 1489 BC під керуванням водія [PERSON], який стояв на правому узбіччі автодороги у попутному напрямку. В результаті зіткнення було смертельно травмовано пішохода [PERSON] та отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості пасажири автомобіля «DAEWOO NEXIA» - малолітній [PERSON], [INFO], та [PERSON] (а.с.10-24). Постановою слідчого управління ГУМВС України в Дніпропетровській області від 29 вересня 2015 року закрито кримінальне провадження за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, відносно [PERSON], у звязку з відсутністю доказів складу кримінального правопорушення. Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2016 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто моральну шкоду в сумі 20\~000,00 грн. (а.с.25-26). У відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно висновку експерта-автотоварознавця № 067/15 від 30.04.2015 року матеріальний збиток завданий власнику автомобіля [NUMBER] в результаті його пошкодження складає 74\~453.40 грн. (а.с.28-34). За змістом ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У відповідності до ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається за реальною вартістю втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, договір оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Також встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», про що свідчить поліс №АІ/3074396, строком дії з 07.10.2014 року по 06.10.2015 року (а.с.57). Позивач звертався до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» із заявою про відшкодування шкоди, яку йому було завдано внаслідок ДТП, але страхова компанія так і не здійснила перерахування коштів (а.с.58). Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 року, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно з п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором). За ст.. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи,визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За змістом ст. 28 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана у тому числі й із пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Оскільки, обовязок співвідповідача [PERSON], перед позивачем по відшкодуванню шкоди завданої внаслідок ДТП, забезпечений полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхувальник, в свою чергу, зобов'язався сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», з урахуванням змісту статті 979\~ЦК\~та статті 16\~Закону України "Про страхування",\~у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування. За п.36.1 ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved