Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивач 02 березня 2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, вказуючи, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2016 року. Оскільки [PERSON] є батьком їх малолітньої дочки [PERSON] [INFO], за віком і станом здоровя може сплачувати аліменти на її утримання, просила постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача на її, позивача, користь аліменти на утримання малолітньої дитини по 1000 гривень щомісяця. До виповнення дочці повноліття. Сторони у справі належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи (а.с.12,13). Позивач 07 квітня 2017 року звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи в її відсутність. На своїх позовних вимогах наполягає і просить задовольнити їх у повному обсязі (а.с.16). Відповідач 07 квітня 2017 року звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи в його відсутність. Проти задоволення позову зі стягненням з нього аліментів у зазначеному в позові розмірі не заперечує (а.с.17). У звязку з заявами осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглядається без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, визнання позовних вимог відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом у судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2016 року. Рішення суду набрало законної сили 04 січня 2017 року (а.с.4). З копії свідоцтва про народження судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої дочки [PERSON] [INFO] (а.с.4). З позовної заяви і довідки Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області №1338 від 23 лютого 2017 року на а.с.7 судом встановлено, що дитина проживає з позивачем окремо від батька, відповідач у справі працездатний, аліменти нікому не сплачує, офіційно не працевлаштований. Відповідно до частин першої і другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як вбачається з ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно абз.4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року №3, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Проаналізувавши добуті у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача шляхом стягнення з відповідача від дня пред`явлення позову, тобто з 02 березня 2017 року, аліментів на утримання дитини по 1000 гривень на місяць, оскільки з позовної заяви і доданих до неї матеріалів судом встановлено, що відповідач працездатний, аліменти нікому на сплачує, інших дітей не має, не заперечує проти задоволення позову зі стягненням з нього аліментів у зазначеному в позові розмірі. Згідно ст.ст.79,88 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави суд стягує 640 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved