Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], який зареєстрований 12.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управаління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 211. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.02.2014 року сторони зареєстрували шлюб, від даного шлюбу у них народилась донька - Діана. Спільне життя з відповідачем у позивачки не склалось, різні погляди на життя, несумісність характерів, постійні непорозуміння та неприязні стосунки між ними, у зв"язку із чим у них виникали скандали та сварки. Збереження сім"ї позивачка вважає не можливим, оскільки кожний з них живе своїм життям і шляхів на примирення сторони не бачать. На сьогодняшній день між ними немає нічого спільного, щоб їх зближало. Часу на примирення сторони не бажають брати, оскільки сторони зважено і остаточно вирішили розірвати подружні відносини. Фактично з січня місяця 2018 року сторони проживають окремо, не спілкуються, ведуть відокремлений спосіб життя, шлюб існує лише формально. Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач [PERSON] позов визнає, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін у підготовчому судовому засіданні, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За наведених вище обставин справа розглядається у відсутність сторін на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] 12.02.2014 року зареєстрували шлюб, про що відділлом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управаління юстиції у Вінницькій області складено актовий запис № 211, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 141155 від 12.02.2014 року (а.с.3). Частинами 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] позов визнає. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved