Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, пояснюючи, що [INFO] року о 15:32годині на 40 тижні вагітності вона народила дитину - хлопчика, доношеного, вагою 3400 гр., при одно плідних пологах від першої вагітності та перших пологів. Дитина була народжена у пологовому будинку, який розташований на непідконтрольній українській владі території - у м.Докучаєвську, Донецької області.В центральній міській лікарні м.Докучаєвськ, Донецької області, їй було видано медичне свідоцтво про народження [NUMBER] від 15.08.2016 року. Форми первісної звітності документації №103/у затверджене наказом МЗ ДНР. 25.08.2016 вона звернулась до відділу РАГС Волноваського РУЮ у Донецькій області з метою зареєструвати народження дитини, але їй було відмовлено, оскільки медичне свідоцтво про народження дитини не відповідає вимогам діючого законодавства. Отримати свідоцтво про народження дитини українського зразку вона не має можливості через відсутність належних доказів народження дитини. Медичне свідоцтво про народження, яке є підставою для отримання в органах державної реєстрації актів цивільного стану України свідоцтва про народження, не може враховуватися як доказ народження дитини, оскільки видане закладом, що знаходиться на непідконтрольній українській владі території. З метою отримання свідоцтва про народження дитини вона просила встановити в судовому порядку факт народження нею [INFO] року о 15:32 годині дитини чоловічої статі вагою 3400 гр. відповідно, відпершої вагітності, перших пологів, в Україні, у м.Докучаєвськ Донецької області. У судове засідання заявник не з*явилася, у заяві зазначила про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала. Заінтересована особа, відділ державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області, заперечень проти заявлених вимог не надала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначає заявник, [INFO] року на 15:32 тижні вагітності у Центральній міській лікарні м.Докучаєвськ,Донецької області, що знаходиться на тимчасово окупованій території, вона народила дитину - хлопчика, доношеного, вагою 3400 гр., що народився о 15:32 годині, від першої вагітності та перших пологів, про що було видано лікувальним закладом медичне свідоцтво про народження. Згідно Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністрества Юстиції України за № 52/5 від 18.10.2000 року, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. 25.08.2016 року заявниця звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області з заявою про реєстрацію народження дитини, але листом за № 03.2-25/3786 від тієї ж дати їй було відмовлено у реєстрації та роз*яснено право звернутися до суду для встановлення факту народження дитини, оскільки медичне свідоцтво про народження дитини, видане медичним закладом, що розташований на тимчасово окупованій території України, є недійсним, тому не створює правових наслідків. Відповідно до частини 4 ст.13 "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Постановою Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року визначено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно, для проведення державної реєстрації народження дітей існують об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надає можливість отримати свідоцтво про народження дитини.

Outcome: approved