Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у червні 2019р. до суду з позовом до Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві про зняття арешту з майна. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, зокрема, на квартиру [ADDRESS] . 4 червня 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що на квартиру [ADDRESS] накладено арешт. Листом Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 31.05.2019 № 38090 позивачу відмовлено у знятті арешту у зв`язку з відсутністю матеріалів виконавчого провадження, на підстави яких було накладено арешт. У зв`язку з наведеним позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила зняти арешт з нерухомого майна (невизначене майно), в тому числі з квартири за адресою: [ADDRESS] , накладеного постановою № 1026/13 від 13.05.2003 відділом Державної виконавчої служби у Ленінградському районі (реєстраційний номер обтяження 1416636) та зареєстрованого 27.10.2004 за № 1416636 реєстратором: Дванадцята київська державна нотаріальна контора. Ухвалою суду від 13.06.2019 р. відкрито провадження у справі, яке прийнято розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не надав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, направив до суду лист про розгляд справи у відсутність представника. Вислухавши пояснення представника позивача, його доводи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 28.02.1995р. квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи 9 березня 1995 року квартира [ADDRESS] зареєстрована в Київському міському бюро технічної інвентаризації за № 5374 за [PERSON] , що підтверджується також інформаційною довідкою КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 18.01.2019р.. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується дослідженим Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим відділом реєстрації смерті ГТУЮ у м. Києві 02.11.2018 р., актовий запис № 17978. Відповідно до заповіту від 22.07.2008р. [PERSON] заповіла все своє майно, рухоме та нерухоме, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право - [PERSON] . Відповідно до довідки приватного нотаріуса КМНО Марченко О.І. про коло спадкоємців за заповітом від 20.05.2019р. 17.12.2018р. була відкрита спадкова справа за № 19/2018 після померлої [INFO] [PERSON] . Спадкоємцем за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної контори Основенко Л.М. від 22.07.2008р. за реєстром № 4-1961 є [PERSON] , [INFO] . Постановою приватного нотаріуса КМНО Марченко О.В. від 04.06.2019р. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] , оскільки на дану накладено арешт на підставі постанови № 1026/13 від 13.05.2003р. Відділу Державної виконавчої служби у Ленінградському районі, власником майна вказаний не спадкодавець [PERSON] , а інша особа [PERSON] . Арешт зареєстрований 27.10.2004р. за № 1416636 реєстратором: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, що також підтверджується інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 31.10.2019р. Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні листа Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві від 31.05.2019 р. № 38090 представнику позивача було відмовлено у звільненні майна боржника та оголошення заборони на його відчуження з-під арешту у зв`язку з тим, що матеріали виконавчого провадження, яким накладено арешт, знищені на підставі вимог наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» від 07.06.2017 р. №1829/5 у зв`язку із закінченням строків зберігання виконавчого провадження, переданого до архіву органу виконавчої служби. Таким чином, виконавче провадження за яким було накладено арешт на майно боржника, на виконанні у відділі не перебуває, надати більш детальну інформацію, щодо переліку проведених дій, їх дат та наслідків проведення під час перебування виконавчого документа не виявляється можливим у зв`язку із знищенням матеріалів виконавчого провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, з огляду на вище зазначені норми та з`ясовані обставини, вбачається правомірність звернення до суду з такими вимогами позивача, як спадкоємця майна померлої. Із зазначених вище обставин вбачається накладення арешту Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою на квартиру [ADDRESS] на підставі постанови 1026/13, 13.05.2003 року Відділу Державної виконавчої служби у Ленінградському районі, тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1416636, додаткові дані: архівний номер 5516657, архівна дата 15.05.2003, дата виникнення 15.05.2003, № реєстра 184112-145, внутрішній номер D001913026F429307424, тоді як відповідного виконавчого провадження на виконанні ВДВС вже не існує. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У ст. 55 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, що діяла на час винесення постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження) зазначено, що арешт застосовується державним виконавцем для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов`язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частина 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Зважаючи на те, що у судовому засіданні встановлено, що арешт накладений на вказану квартиру не знято за відсутності виконавчого провадження на виконанні, за яким таке накладення відбувалось, тому аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх відповідне задоволення в частині звільнення вказаної квартири з-під арешту. В даному випадку суд також враховує і те, що арешт накладався на зазначене майно, як на власність [PERSON] , тоді як згідно досліджених доказів власником квартиру [ADDRESS] значиться тепер вже померла [PERSON] . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved