Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач в позові вказує, що з відповідачем зареєстрували шлюб 05.08.2001 р. в виконкомі Комунарівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, актовий запис №08. Від даного шлюбу мають дочку- [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини фактично припинені, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Шлюб існує лише формально. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, спільне життя та збереження шлюбу неможливе. За вказаних підстав звертається в суд з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши заяву, де просить справу розглянути за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень з приводу поданого позову не надав. За наявності існуючих умов, передбачених в ч.1 ст.280 ЦПК України, судом постановлено провести заочний розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.08.2001 р. в виконкомі Комунарівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, актовий запис №08. Від даного шлюбу мають дочку- [PERSON] , [INFO] . Стаття 4 СК\~ України\~ визначає, що шлюб\~ ґрунтується\~ на\~ вільній\~ згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сім`ю.\~\~ Згідно ст.110 СК України подружжя має право\~ подати до суду заяву про розірвання шлюбу в разі незгоди подальшого збереження шлюбних відносин.\~ Спільне сімейне життя сторін не склалося. Шлюбні відносини фактично припинені, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть,\~ подружніх стосунків не підтримують, разом не проживають. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно, спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і її подальше збереження буде суперечити інтересам позивача. Окрім того, відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу позивача надалі іменувати прізвищем « [PERSON] ». Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Матеріалами справи встановлено, що позивачем заявлено клопотання про відшкодування судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу було надано:ордер серія ВН №167070 від 02.02.2021 року; договір про надання правничої допомоги №003-Б від 02.02.2021 року; попередній рахунок судових витрат; квитанцію №003-БВ від 02.02.2021 року.\~ При цьому позивачем надано докази саме фактичного понесення витрат на правничу допомогу в розмір 2000 грн згідно квитанції\~ №003-БВ від 02.02.2021 року.\~ Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі і під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обгрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10.01.2010, № 33210/07 і 41866/08) та "Гуриненко проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2010, № 37246/04). Виходячи з наведеного, а також враховуючи той факт, що відповідачем не заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, витрати позивача на професійну правничу допомогу підтвердженні доказами, зокрема відповідною квитанцією, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. Враховуючи прийняте судом рішення та на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved