Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

ПАТ "Альфа-Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 18 вересня 2013 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 500413967, згідно з яким згідно з яким банк надав відповідачу кредитні кошти на споживчі цілі у розмірі 29916 грн. з врахуванням фіксованої процентної ставки за користування кредитом 14.99% на строк з дня списання грошових коштів з поточного рахунку з позичкового рахунку банку на поточні рахунки позичальника до 19 вересня 2016 року. Відповідно до пункту 2.4 кредитного договору № 500413967 позивач відкрив відповідачу поточні рахунки та надав шляхом безготівкового перерахування грошові кошти в сумі 27000 грн. та 2916 грн. оплати страхового платежу. А відповідач, відповідно до умов п. 2.6 договору, зобов'язувалась щомісячно виконувати свої боргові зобовязання відповідно до Графіку погашення заборгованості в порядку, передбаченому п. 2.5 загальної частини договору; не пізніше визначеного терміну повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти кредитними коштами, комісії, а також на вимогу банку сплатити можливу неустойку (штраф/пеню). Відповідач порушила вимоги договору щодо погашення кредиту, тому станом на 5 лютого 2016 року за нею утворилась заборгованість в сумі 43744.87 грн., в тому числі: заборгованість по кредиту 21757.99 грн., за відсотками 4578.71 грн., по комісії 15008.17 грн., яку позивач просить стягнути на його користь. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав суду клопотання про розгляд справу у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявилась, причини неявки суду не вказала, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляла, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, про що свідчать існуючі в матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень. Оскільки наявних у справі доказів достатньо для вирішення справи по суті та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтований та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 вересня 2013 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 500413967, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит, що передбачено п. 2.4 кредитного договору № 500413967. За умовами договору банк зобов`язався відкрити [PERSON] кредитну лінію, а [PERSON] зобов`язалась використати кредит в межах ліміту, здійснити оплату вартості послуг банку та погасити суми заборгованості, процентів, пені за кредитною лінією. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). В порушення вимог даних норм Закону і умов договору, відповідач не виконала взятих на себе зобов`язань і станом на 5 лютого 2016 року загальна сума боргу за кредитним договором, згідно розрахунку, наданого позивачем, становить 43744.87 грн., в тому числі: заборгованість по кредиту 21757.99 грн., за відсотками 4578.71 грн., по комісії 15008.17 грн. Враховуючи вищезазначене, а також те, що станом на дату розгляду справи в суді відповідачем не надано доказів про погашення суми заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved