Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Канівського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що згідно рішення Канівського міськрайонного суд Черкаської області від 11.11.2005 відповідач сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дитини. Дана частка сплати аліментів відповідачем обґрунтовувалась тим, що він сплачував аліменти на дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою. Просить суд змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, до суд надійшла заява про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не зявився , до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, погоджується сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. за рішенням суду . Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії 1-СР № 113502, виданого 05 серпня 2002 року Виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Канівського району Черкаської області (а.с. 4). Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11.11.2005, з [PERSON], [INFO], стягнуто на користь позивача на утримання дочки [PERSON], [INFO] та [PERSON], 16.07.2002 р.н, щомісячно в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 03.10.2005, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( а.с. 17). Згідно з довідкою про склад сім'ї, виданої 28.03.2017 виконкомом Бобрицької сільської ради Черкаської області Канівського району за № 185, неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає та перебуває на утриманні матері [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України,не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року по справі N 6-143цс13, та згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Судом встановлено, що після стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання їх спільної дитини, відповідач не працює, має мінливий дохід, його матеріальний стан змінився, а тому суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних аліментів з [PERSON] шляхом зміни способу їх присудження, з 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач є працездатною людиною, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, має нерегулярний, мінливий дохід, будь-які дані про те, що відповідач отримує інші матеріальні статки у матеріалах справи відсутні. А тому, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, щодо необхідності змінити розмір стягуваних аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини, визначивши при цьому розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому з відповідача мають бути стягнуті 640 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved