Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що рішенням виконкому Краснолиманської міської ради від 20.07.1988 року № 123/13 її чоловіку, [PERSON], було надано право на будівництво гаража на земельній ділянці [ADDRESS]. Того ж року районним архітектором Краснолиманського району [PERSON] було надано дозвіл на будівництво вищезазначеного гаражу строком закінчення будівництва до 01.01.1990 року. Восени 1988 року [PERSON] побудував гараж за вищезазначеною адресою. Вказаній будівлі гаражу рішенням виконкому Краснолиманської міської ради від 21.10.2015 року № 246 «Про присвоєння адрес об'єктам нерухомості» було присвоєно поштову адресу: [ADDRESS]. Однак [PERSON] за життя процедуру реєстрації свого права не завершив з невідомих для неї причин. [INFO] [PERSON], помер в м. Красний Лиман Донецької області. Після його смерті вона як єдина спадкоємиця, 29.12.2015 звернулася до державного нотаріуса Краснолиманської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] Однак постановою від 29.12.2015 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки вона не надала правовстановлюючого документу на вказаний гараж. 20.01.2016 року вона звернулася до відділу містобудування, архітектури та земельних відносин Краснолиманської міської ради Донецької області з заявою про прийняття в експлуатацію гаражу, розташованого за вище вказаною адресою. Однак їй було відмовлено в реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації з тих підстав, що забудовником гаражу був [PERSON], який помер, відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тобто вона як спадкоємиця забудовника не має законних підстав для отримання вказаної Декларації. На підставі викладеного позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та просить визнати за нею в порядку спадкування права та обов'язки її померлого чоловіка як забудовника на об'єкт нерухомості, а саме індивідуальний гараж, розташований за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивача не прибула, надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.31). Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, представник відповідача Краснолиманської міської ради, в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просить розглянути справу в його відсутність, рішення винести на розсуд суду (а.с.29). Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обв'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 20.01.1979 року зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.11). [PERSON] помер [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], що його видано відділом державної реєстрації актив цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.12). Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Відповідно до копії Будівельного паспорту, районним архітектором Краснолиманського району на підставі рішення виконкому Краснолиманської міської ради від 20.07.1988 року № 123/13, забудовнику [PERSON] видано зазначений будівельний паспорт на будівництво гаражу на земельній ділянці [ADDRESS] строком строком закінчення будівництва до 01.01.1990 року (а.с. 21-22). Вказаній будівлі гаражу рішенням виконкому Краснолиманської міської ради від 21.10.2015 року № 246 «Про присвоєння адрес об'єктам нерухомості» було присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] (а.с.10). Згідно даних Технічного паспорту на гараж, виготовленого 12.11.2015 року станом на 12.11.2015 року за адресою: [ADDRESS] є індивідуальний гараж площено 18,9 м2 (а.с.13-16). Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. 04.09.2015 року [PERSON] звернулась до Краснолиманської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON], була заведена спадкова справа №401/2015, що підтверджується повідомленням з Краснолиманської державної нотаріальної контори від 12.02.2016 року за № 241/01-14, з іншими заявами про прийняття спадщини, або відмову ніхто не звертався (а.с. 30). [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.12.2015 року на частку квартири та автомобіль (а.с.30), у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж їй було відмовлено, оскільки вона не надала правовстановлюючого документу на вказаний гараж (а.с19). 20.01.2016 року позивач звернулася до відділу містобудування, архітектури та земельних відносин Краснолиманської міської ради Донецької області з заявою про прийняття в експлуатацію гаражу, розташованого за вище вказаною адресою, проте їй листом від 11.02.2016 року за вих. № 17-45/70 було відмовлено в реєстрації Декларації про готовність об'єкта до експлуатації з тих підстав, що забудовником гаражу був [PERSON], який помер (а.с17). Враховуючи той факт, що у судовому засіданні встановлено, що дійсно будівництво гаражу за адресою: [ADDRESS] здійснювалось [PERSON] згідно з законом, однак за час життя останнього зазначений гараж не був введений в експлуатацію відповідно до вимог закону, вимоги [PERSON] про визнання за нею в порядку спадкування прав та обов'язків її померлого чоловіка як забудовника за даною адресою правомірні, оскільки будучи спадкоємцем першої черги, вона позбавлена можливості реалізувати свої права спадкоємця після смерті чоловіка. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання за спадкоємцем права забудовника захистити своє порушене право не може, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог з вищевказаних підстав. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. Крім того суд зазначає, що відповідно до рішення Краснолиманської міської ради від 01.10.2015 року за №6/46-3551 "Про перейменування вулиць та провулків м. Красний Лиман, назви яких містять символіку комуністичного режиму", [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS]. Згідно Постанови Верховної Ради України від 04.02.2016 року № № 984-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів», місто Красний Лиман перейменовано на місто Лиман.

Outcome: approved