Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з вказаним позовом, просить постановити рішення, яким визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Позивач посилається на те, що їй належить на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами, що розташований за вище вказаною адресою. В цьому будинку зареєстрована [PERSON], яка взагалі не проживала за цією адресою та не є членом сім'ї. Позивач повідомляє, що [PERSON] була прописана 03 лютого 2008 року тимчасово за домовленістю, доки вона не зробить собі паспорт громадянина України та закордонний паспорт. В даний час вона в Болградському районі не проживає, адреса відповідача ій, позивачці, невідома. Позивачка не в змозі звернутися до [PERSON], так як ій невідома точна адреса ії проживання. Дані обставини не дають позивачу можливість розпоряджатися своєю власністю, тому вона вимушена звернутися з позовом до суду. Позивач просить суд задовольнити ії позов, справу розглянути у ії відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення в газеті "Одеські вісті" № 40 (4863) за 24 травня2016 року ( а.с.25). Про причини своєї не явки відповідач суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України (а.с.27). Представник Болградського районного сектору Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області проти позовних вимог [PERSON] не заперечує, просить суд справу розглянути у його відсутності (а.с.15-16). Вислухав пояснення позивача, свідків, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачу належить на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудоми, що розташований по [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Ізмаїльської районної державної нотаріальної контори 12 березня 1992 року (а.с.8), в якому зареєстрована [PERSON] (а.с.12), проте відповідач не користується житлом без поважних причин з дня реєстрації в ньому, проживає за іншою адресою. Приймаючи до уваги, що [PERSON] у будинку позивача без поважних причин не проживає більше п'ятьох років, суд вважає, що вона втратила право на користування цим житлом. Викладене підтверджується поясненнями позивача та свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які суду пояснили, що відповідачка не проживає в будинку [ADDRESS] більш ніж 10 років; місце ії знаходження ім невідомо, ніяких речей відповідачки у вказаному будинку немає, З довідки, виданої Болградською міською радою Одеської області 08 червня 2016 року, вбачаєтьсяе, що в будинку [ADDRESS] відповідач [PERSON] зареєстрвоана, але не проживає. На підставі ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved