Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПрАТ «Центральна збагачувальна фабрика « Росія» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі вона перебувала у трудових відносинах з 12.10.2009 року, працюючи з 24.04.2019 року провідним інженером з організації та нормування праці. Наказом № 127/ к від 07.12.2020 року вона була звільнена за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. В день звільнення вона працювала, але відповідач не провів з нею остаточного розрахунку по заробітній платі, заборгованість по якій становить 114267,91 грн. Позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 114267,91 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08.12.2020 року по день ухвалення судового рішення. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про день і час слухання справи повідомлялась належним чином, просила справу слухати у її відсутність. ( а. с. 15). Представник відповідача ПрАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Росія» в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідач двічі не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки, не надав відзив на позовну заяву, а позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що , в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду від 12.05.2021 року у відповідача ЦОФ «Росія» витребувані довідка про середньоденну заробітну плату та попереджено про наслідки невиконання ухвали суду. Ухвалою суду від 14.06.2021 року до керівника відповідача ПрАТ «Центральна збагачувальна фабрика « Росія» застосовані заходи процесуального примусу- штраф за невиконання ухвали суду про витребування доказів. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 12.10.2009 року по 07.12.2020 рік перебувала у трудових відносинах з відповідачем по справі ЦОФ «Росія», де працювала провідним інженером з організації та нормування праці. ( а. с. 4-6). Наказом № 127 від 07.12.2020 року позивачку було звільнено за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. З позовної заяви та розрахункового листа за грудень 2020 року вбачається, що останній день праці позивачки 07.12.2020 року. ( а. с. 8). Заборгованість по заробітній платі у відповідача ЦОФ «Росія» перед позивачкою станом на день звільнення -07.12.2020 року становить 114267,91 грн. ( 100854,58 +10989,48 + 1762,70+661,16=114267,91), у тому числі лікарняні за рахунок підприємства за березень 2020 рік у сумі 1762,70 грн., та лікарняні за рахунок підприємств за жовтень 2020 рік в сумі 661,16, які не увійшли в загальну суму заборгованості по зарплаті в розрахункових листах не не були отримані позивачкою. ( а. с. 8). В подальшому, після звільнення позивачки, відповідачем було частково перераховано на її картковий рахунок заборгованість по заробітній платі в сумі 480 грн. ( а.с. 9). Отже, заборгованість по заробітній платі у відповідача перед позивачкою становить 114219,92 грн. Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів витребуваних судом, суд залежно від того яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або у разі неподання таких доказів позивачем,- також залишити позовну заяву без розгляду. Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. \~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~Відповідно до положень\~ст. 115 КЗпП України,\~ст. 24 Закону України "Про оплату праці"\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно\~до ст.\~116\~КЗпП України\~при звільненні\~працівника виплата\~всіх сум,\~що належать\~йому від\~підприємства,\~установи,\~організації,\~провадиться в\~день звільнення.\~Якщо працівник\~в день\~звільнення не\~працював,\~то зазначені\~суми мають\~бути виплачені\~не пізніше\~наступного дня\~після пред`явлення\~звільненим працівником\~вимоги про\~розрахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отже, підставою відповідальності власника відповідно до ст.. 117 КЗпП, на яку посилається позивач, обґрунтовував свої вимоги, є склад правопорушення, який включає два юридичних факта: порушення власником строків розрахунку при звільненні та вина власника. Крім того, слід зазначити, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг\~своїх вимог\~лише на\~момент припинення\~такого правопорушення,\~яким є\~день фактичного\~розрахунку,\~що узгоджується з правовою позицією, викладеною в рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року у справі № 1-5/2012. За таких обставин, враховуючи той факт, що доказів на спростування останнього дня роботи позивачки 07.12.2020 року відповідачем не надано, суд вважає, що період затримки розрахунку при звільненні слід вважати з 08.12.2020 року по день ухвалення рішення суду, тобто з 08.12.2020 року по 14.06.2021 рік. \~ \~ \~ Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 ЗУ «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 р. № 100. Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. Середньоденна заробітна плата становить : (9348,27 + 12779,64): ( 13+18)=22127,91: 31=713,80 грн. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить: 713,80 х 128 ( робочі дні) = 91366,40 грн. Згідно із п. 164.2.1, п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України доходи у вигляді заробітної плати, нараховані ( виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору ( контракту), включаються до складу загального місячного ( річного) оподатковуваного доходу платника податку і є базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб. Відповідно до п. п. 168.1.1 п. 168 .1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, що нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену ст. 167 цього Кодексу. \~ \~ Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 « Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Системний аналіз законодавства дає підстави для висновку, що суми які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника, як середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, обчислюється без віднімання сум податків і зборів. Останні підлягають нарахуванню роботодавцем під час виконання відповідного судового рішення, унаслідок чого виплачена працівнику сума зменшується на суму податків і зборів. За таких обставин, визначена судом сума середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку, яка підлягає стягненню з відповідача, є сумою, з якої під час виконання відповідного судового рішення підлягають нарахуванню роботодавцем та утриманню податки та збори. Отже, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 114219,92= 114267,91 грн. 480 грн.( згідно виписки по рахунку) ( сума вже після утримання обов`язкових платежів до бюджету) та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 91366,40 грн. з подальшим відрахуванням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно\~до ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~позивача слід\~стягнути понесений\~судовий збір\~у розмірі\~908\~грн. , та на користь держави судовий збір в сумі 1142,19 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved