Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивач в вересні 2018 року звернулась до суду з зазначеним позовом, який в подальшому уточнила, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння в [ADDRESS] та земельної ділянки, на якій розташовано домоволодіння. При зверненні до приватного нотаріуса за оформленням спадщини позивач отримала свідоцтво про право власності та свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння, а також відмову в оформленні земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння, з причини розбіжності в документах - адреса домоволодіння - [ADDRESS] , а адреса земельної ділянки - [ADDRESS] , просить встановити факт неправильного запису у Державних актах та визнати право власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В судове засідання позивач та її представник адвокат Велегура М.І. надали заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с. 240). Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до суду представника не направив, надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають (а.с. 231, 234, 236). Від представника третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надійшла заява про розгляд справи в їх відсутність, та зазначено, про розбіжність відомостей про адресу в свідоцтві про право власності на нерухоме майно та технічній документації (а.с. 237-239). Ухвалою судді від 07.09.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито проваження, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 08.10.2018 ухвалою суду продовжено підготовче провадження та оголошено перерву для витребування документів у приватного нотаріуса. Ухвалою суду від 11.02.2019 продовжено підготовче провадження та оголошено перерву, витребувано докази з Державного нотаріального архіву. 06.08.2019 до суду надійшла уточнена позовна заява. Ухвалою суду від 22.08.2019 продовжено підготовче провадження та оголошено перерву, витребувано докази з Криворізької філії Державного нотаріального архіву. 11.09.2019 до суду надійшла засвідчена копія спадкової справи. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть та свідоцтвом про одруження (а.с.7-8). Після його смерті відкрилась спадщина - домоволодіння в [ADDRESS] , яке належало йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.03.2004. Позивач, як дружина та спадкоємець першої черги отримала свідоцтво про право власності від 06.12.2017 на 1/2 частину домоволодіння як спільного сумісного майна, а також свідоцтво про право на спадщину від 06.12.2017 за законом на 1/2 частину домоволодіння (а.с. 9-10, 68, 92-93). Відповідно до державного акту серії ЯБ № 0404502, виданого 12.12.2005 згідно з рішенням Розилюксембургської сільської ради від 17.04.1996 № 23 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0499 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (а.с. 11). Згідно з державним актом серії ЯБ № 404501, виданим 12.12.2005 згідно з рішенням Розилюксембургської сільської ради від 17.04.1996 № 23 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 12). Відповідно до пункту 2 статті 8 Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" у Дніпропетровській області у зв`язку з припиненням повноважень рад, що об`єдналися у Гречаноподівську сільську територіальну громаду з 25 грудня 2016 року виключено з облікових даних Розилюксембурзьку та Степову сільські ради Широківського району. Включено в облікові дані Гречаноподівську сільську раду Гречаноподівської сільської територіальної громади (рішення Дніпропетровської обласної ради від 25.12.2016). Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кузнецової О.С. від 06.12.2017 позивачу відмовлено в видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки, оскільки адреса місця їх розташування відрізняється від адреси житлового будинку, на яких він розташований в частині їх нумерації (а.с. 13). Згідно з відомостями Державного земельного кадастру та технічної документації з землеустрою адреса земельних ділянок - [ADDRESS] , в акті встановлення меж - [ADDRESS] (а.с. 14 -17, 110-130). Відповідно до копії спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кузнецовою О.С. заведено спадкову справу, з заявою про прийняття спадщини звернулась позивач як дружина спадкодавця, діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] відмовились віл прийняття спадщини на користь позивача, позивач оформила спадщину на частину спадкового майна (а.с. 170-228). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ст. ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст. ст. 1261,1267 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч.ч. 1,2, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Викладеним фактам відповідають правовідносини, які витікають із здійснення права на спадщину. Позивач прийняла спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, отримала свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна, зокрема, до неї перейшло право власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , однак не має можливості оформити у нотаріуса в порядку спадкування право власності на земельні ділянки, на яких розташоване домовлодіння з причини помилки в технічній документації та зазначення в Державному земельному кадастрі та державних актах адреси земельних ділянок - [ADDRESS] . Згідно зі ст. 377 ЦК України в редакції, що діяла на дату оформлення права власності на домоволодіння, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків). Відповідно до ст. 120 ЗК України в редакції, що діяла на дату оформлення права власності на домоволодіння, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу). Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти. Оскільки позивач набула право власності на домоволодіння, розміщене на земельній ділянці, що перебувала у власності спадкодавця, до неї переходить і право власності на земельну ділянку, на якій розміщено домоволодіння. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Постановою нотаріуса від 06 грудня 2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини розбіжності в документах про право власності на домоволодіння та земельну ділянку. Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Аналізуючи зібрані докази у сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволоенню. Позивач просить покласти судові витрати на її рахунок, що є правом позивача.

Outcome: approved