Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач 14.08.2014 року звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 2005 року проживала в цивільному шлюбі з відповідачем по справі однією сімєю, з 01.12.2011 року стосунки припинили та перестали спільно проживати. Від цивільного шлюбу є двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на повному її утриманні. Матеріальний стан дозволяє їй з дітьми декілька раз на рік виїжджати на відпочинок та оздоровлення за кордон, але відповідач створює перешкоди цьому не даючи згоду на виїзд малолітніх дітей, не маючи на це ніяких вагомих підстав та не аргументуючи свою поведінку, що унеможливлює своєчасно оформити путівки для виїзду не маючи підтвердження чи дасть відповідач згоду на виїзд за кордон. В звязку з тим, що даний спір не можливо вирішити мирним шляхом, то позивач просить в судовому порядку дозволити малолітнім [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька [PERSON], тимчасово виїжджати за межі України та виїжджати до інших країн світу на весь час до досягнення дітьми, шістнадцятирічного віку, дозволити малолітнім [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон без згоди батька, судові витрати залишити за нею. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, до суду надійшла заява від представника позивача за договором [PERSON], про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Третя особа свого представника до суду не направила, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, до суду надійшла заява від представника за довіреністю, про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у цивільному шлюбі з 2005 року по 01.12.2011 року. Від даного шлюбу народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Батьками неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] являються сторони по справі, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 14,15). Діти проживають разом з позивачем і знаходяться на її утриманні, що підтверджується копією довідки з місця реєстрації про склад сімї та реєстрацію (а.с. 13), та не заперечується сторонами. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Так, рівність прав і обов'язків батьків стосовно дітей має дотримуватися незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи ні. Одне з питань, яке має вирішуватися за взаємною згодою батьків дитини - реалізація права дитини на свободу пересування. В Сімейному Кодексі України це питання не регламентується. А відповідно до ст. 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім'ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно до положень ч. 2 ст. 4 Закону України від 21.01.1994 р. "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою КМ України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами, у п. 4 передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі предявлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до вимог п. 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України №231 від 31.03.1995 р., у редакції постанови КМ України №380 від 24.03.2004 року, оформлення проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. В п. 20 вищевказаних Правил визначено, що проїзний документ оформляється на три роки або до досягнення дитиною 18-річного віку. Судом встановлено, що відповідач та позивач не спілкуються між собою, тому виникають складнощі при оформленні дозвільних документів на виїзд дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] для оздоровлення і відпочинку за кордон, відповідач також відмовляється від нотаріального посвідчення оформлення проїзного документа дітям для виїзду за кордон без поважних на те причин, а тому враховуючи вищевикладене, та те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову та надав до суду заяву з цього приводу, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову до суду 243,60 грн., однак в позові заявила клопотання про залишення судових витрат за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved