Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася в Дрогобицький міськрайонний суд із позовом до [PERSON] за участю третьої особи Орган опіки і піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської Ради про позбавлення батьківських прав. В підтвердження заявлених вимог посилається на те, що 24.12.2011 між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, від якого у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Їхній шлюб був розірваний - 18.03.2016р. Дрогобицьким міськрайонним судом, в зв`язку з тим, що відповідач залишив її з двома дітьми і став проживати з іншою жінкою, коли сину [PERSON] виповнився лише один місяць від дня народження. 11.12.2014 Дрогобицьким міськрайонним судом було винесено рішення про стягнення з відповідача аліментів на дітей в розмірі по 500,00 грн на кожну дитину. Однак відповідач повністю ухиляється від виховання дітей, від їх утримання, а заборгованість по аліментах становить понад 101 409,00 (сума заборгованості станом на 31.10.2020). Відповідно станом на сьогоднішній день ця сума значно зросла. З вересня 2014 року вони з відповідачем не спілкуються, він до дітей не приходить, не спілкується також з ними, у їх житті та вихованні дітей участі не бере. 06.11.2018 за її заявою було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018140110002325, за ч.1ст.164 КК України щодо відповідача, за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісне ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їх утриманні. Це кримінальне провадження було закрито постановою слідчого 2 відділення СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ст.лейтенанта поліції М.Жука від 17.01.2020 у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування. 26.01.2021 органом опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради було надано Висновок, згідно якого вказано, що орган опіки і піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача стосовно його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно цього висновку встановлено, що своїх батьківських обов`язків відносно своїх дітей відповідач не виконує, і ще крім того, сам не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав стосовно цих двох дітей, що підтверджується заявою відповідача від 22.11.2020, яка завірена приватним нотаріусом Дрогобицького районного округу Стадник Г.І. 16.12.2020р. службою у справах дітей було проведено перевірку та складено обстеження житлово-побутових умов сім`ї, в якій проживають двоє його малолітніх дітей. Перевіркою встановлено, що для дітей створені всі необхідні умови для здорово та всебічного розвитку дітей. У вихованні її дітей у зв`язку з тим, що вона вимушена працювати, допомагає її мати. Відповідач ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їхній подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, їхнім навчанням, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми взагалі, і діти не знають батька. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Просить позов задоволити. Позивач [PERSON] ( на даний час [PERSON] ) в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовні заяві, просить їх задоволити. Адвокат Ловінська С.В. в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги своєї довірительки, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві та зазначила, що відповідач протягом тривалого часу не виконує своїх батьківських обов`язків, не піклується про своїх дітей. Жодним чином він не брав участі у вихованні дітей, не сплачував вчасно аліменти на їх утримання, заборгованість по аліментах становить понад 101 409,00 грн. З вересня 2014р. вони з відповідачем не спілкуються, він до дітей не приходить, участі у їх вихованні та житті не приймає. Вважає, що ці обставини доводять підставність заявлених позовних вимог, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засдання не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про день і час слухання справи, а тому суд розглянув справу у його відсутності на підставі наявних доказів по справі. Третя особа - представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Яким І.С. суду пояснив, що позов підтримує з підстав, викладених позивачем в позовній заяві, добавив, що відповідно до документів, тобто Висновку органу опіки та піклування Дрогобицької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав за №3-35/477 від 26.01.2021р. дійсно [PERSON] , який являється відповідачем по справі, з 2014р. не відвідував і не цікавився дітьми, не брав участі у їх вихованні та утриманні, діти повністю перебували на утриманні матері - [PERSON] : своєю нотаріально засвідченою заявою від 22.11.2020р. [PERSON] , 1988 року народження, дав згоду на позбавлення його батьківських прав щодо його малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач повністю усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому підтримує висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно своїх малолітніх дітей. Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, з наступних підстав. Відповідно до Висновку №3-35/477 від 26.07.2021р. про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1988 року народження, відносно своїх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконкому Дрогобицької міської ради від 26.01.2021р., №8, беручи до уваги подані документи та пояснення [PERSON] (на даний час [PERSON] ), орган опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітніх дітей- [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , як такого, що ухиляється від виконання покладених на нього батьківських обов`язків. Судом взято до уваги той факт та достовірно з`ясовано, що в порушення вимог ст.150, 180 СК України, відповідач усунувся від виконання Конституційного обов`язку, передбаченого ст.51 Конституції України щодо належного виховання своїх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того, судом враховано той факт, заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.03.2016р., справа №442/8016/15-ц, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 24 грудня 2011 р. у Відділі ДРАЦСу по м.Дрогобичу Дрогобицького МРУЮ Львівської області, актовий запис №643, з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей. Не оспорюється і той факт, що відповідно до розрахунку заборгованості від 09.11.2020/В15/09-13/42240 зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №442/9138/14-ц від 29.12.2014 р. від 18.10.2011 р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 грн. щомісячно та станом на 31.10.2020р. заборгованість становить 101 409 грн. Крім того, судом взято до уваги долучені до матеріалів справи та досліджені в судовому засіданні письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] , які вказали, що [PERSON] участі у вихованні дітей не брав, не піклувався ними, пішов із сім`ї ще у 2014 році. Постановою слідчого 2 відділення СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, старшого лейтенанта поліції Жука М. від 17.01.2020р. закрито кримінальне провадження №12018140110002325 від 06.11.2018р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України, а тому не виникає жодного сумніву, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своїх неповнолітніх дітей, свідомо та умисно не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, їх навчання (підтверджується даними Характеристики учениці 2-В класу ліцею №4 ім.Л.Українки [PERSON] ), з якої вбчається, що батько [PERSON] протягом двох років навчання був відсутній у вихованні дитини і не відвідував ліцей. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо вони: -не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я і протягом 6 місяців; -не виявляли щодо неї батьківського піклування (без поважної причини); -ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (тобто, свідомо та умисно не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, не спілкуються з дитиною в необхідному обсязі, не створюють умов для отримання нею освіти тощо); -жорстоко поводяться з дитиною (застосовують фізичне або психічне насильство, недопустимі методи виховання, принижують людську гідність дитини тощо); -є хронічними алкоголіками або наркоманами (ці факти мають бути підтверджені відповідними медичними висновками); -вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини (наприклад, залучають її до непосильної праці, заняття проституцією чи злочинною діяльністю), примушують її до жебракування та бродяжництва; -засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про всиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками та відповідно до вищезазначеного, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов переконання, що є всі підстави для того, щоб позбавити [PERSON] , 1988 року народження батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач без поважних причин не виявляє щодо них батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх вихованню та утриманню, з дітьми не проживає. Згідно з приписами пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дитини, суд прийшов до переконання про свідоме ухилення відповідача своїх батьківських обов`язків відносно своєї неповнолітньої дитини, зокрема визнання заявлених позовних вимог в судовому засіданні, а тому зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання своєї дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх обов`язків. Вищеназвані дії відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.09.2014р., [PERSON] , [INFO] , його батьками в свідоцтві зазначені: мати - [PERSON] та батько - [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.10.2012р., [PERSON] , [INFO] , її батьками в свідоцтві зазначені: мати - [PERSON] та батько - [PERSON] . Відповідно до ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Аналізуючи всі докази по справі, вбачається, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, навчанням, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечує медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, тощо, а відтак є всі підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1988 року народження щодо його неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч.ч.1,2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч.1 п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Пунктом 4 частини 1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст.26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч.3 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано: копію договору про надання професійної правничої допомоги за №04/21 від 12.02.2021р., Акт виконаних робіт згідно Договору про надання правових послуг адвоката 04/21 від 12.02.2021р., а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача - витрати на надання правової допомоги в розмірі 10000 грн.

Outcome: approved