Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень позивачки в судовому засіданні, з 10.06.2010 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Нетішинського міського суду від 16.07.2013 року. Від шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. Рішенням Нетішинського міського суду від 25.06.2013 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 600 гривень щомісячно. Рішенням Нетішинського міського суду від 29.11.2013 року, вказаний розмір аліментів зменшено до 300 гривень щомісячно. Відповідач сплачує аліменти в розмірі 300 гривень, однак вказана сума навіть менша за 30 % прожиткового мінімуму на дитину такого віку, але за всі роки батько жодного разу не поцікавився, за які кошти вона утримує їх спільного сина. З 2012 року сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою та її сім'єю. Спорів стосовно місця проживання сина між ними взагалі не було. З часу їх окремого проживання відповідач життям та здоров'ям сина не цікавиться, не запитує як він росте і розвивається, не телефонує йому, не вітає з днем народження, не виявляє бажання спілкуватися з ним та приймати участь в його вихованні. Йому абсолютно байдуже до дитини, він не відчуває перед собою обов'язку піклуватися та дбати про нього. На сьогоднішній день їх сину [PERSON] виповнилося 5 років і він не знає батька взагалі, він для нього незнайома людина, так як [PERSON] залишив сім'ю коли дитині було лише 2 роки. На даний час позивачка проживає у цивільному шлюбі з [PERSON], якого її син [PERSON] називає батьком. Вона самостійно, без участі та підтримки відповідача, дбає про фізичний та духовний розвиток дитини, займається його вихованням, дитина повністю знаходиться на її утриманні. Позивачка самотужки прикладає всі зусилля для розвитку дитини. Син не пам'ятає батька та не має до нього ніяких почуттів, в спілкуванні дитина його не згадує та не цікавиться ним, протягом багатьох років вони не бачаться. Позивачка зазначила, що [PERSON] приїжджав на новорічні свята в м.Нетішин, однак до сина не приходив, не виявляв будь - якого бажання побачитися з ним, хоча бачився з нею в місті. Позивачка вважає, що наведені обставини свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини, хоча має реальну можливість їх виконувати, тому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO]. Представник позивачки позовні вимоги підтримав, вважає, що вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідач ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, взагалі не цікавиться сином і не відчуває себе батьком, тому позбавлення його батьківських прав відповідатиме інтересам дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що спілкувалася з матір'ю відповідача, яка вказала на те, що у її сина є інша сім'я в Російській Федерації, де він працює і проживає. [PERSON] на новорічні свята перебував в м.Нетішин, однак з дитиною не бачився. Представник вважає, що з метою захисту прав та законних інтересів малолітнього [PERSON], [INFO], відповідача слід позбавити батьківських прав, так як він свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Вислухавши позивачку, її представника, представника третьої особи, свідка дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступних міркувань. Так, свідок [PERSON] - старший син позивачки показав, що [PERSON] - батька свого брата [PERSON] востаннє бачив у 2012 - 2013 роках. З того часу він не з'являється, не спілкується з сином, не телефонує йому, не вітає з днем народження, взагалі не займається його вихованням. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON], шлюб між якими розірвано рішенням Нетішинського міського суду від 16.07.2013 року. З акту обстеження житлово-побутових умов дитини від 06.02.2017 року вбачається, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] та братом [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS], де створені належні умови для проживання, виховання та розвитку малолітньої дитини. Згідно інформації № 5 від 22.08.2016 року, наданої дошкільним навчальним закладом (ясла-садочок) комбінованого типу №5 «Теремок», [PERSON] батько [PERSON], [INFO], який відвідує вищевказаний дошкільний навчальний заклад, не бере участі у вихованні дитини. Не відвідує батьківські збори, свята, розваги, не приводить його до дитячого садка, не забирає додому. Як вбачається з довідки про розмір аліментів, сплачених у твердій грошовій сумі № 376 від 22.08.2016 року, в період з 01.07.2015 року по 31.07.2016 року відповідач [PERSON] сплачував аліменти на користь [PERSON] на утримання їх сина [PERSON], [INFO], в розмірі 300 гривень щомісячно, на підставі виконавчого листа № 2/679/758/2013 від 29.11.2013 року, виданого Нетішинським міським судом. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 08.02.2017 року визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки він усунувся від виконання батьківських обов'язків щодо малолітнього сина, не цікавиться його життям та здоров'ям, не підтримує з ним родинні стосунки, не вітає з днем народження, святами, не телефонує, не відвідує батьківські збори, виховні заходи, не цікавиться навчанням та інтересами, майже п'ять років не тривалий час не спілкувався та не бачився з дитиною. Вказане свідчить про те, що [PERSON] злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків, хоча має реальну можливість їх виконувати, але не вчиняє відповідних дій. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень викладених в п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Під час розгляду справи судом встановлені незаперечні факти винних дій відповідача [PERSON] щодо ухилення від належного виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, так як протягом тривалого часу він не турбується про фізичний та духовний розвиток сина, його підготовку до самостійного життя, а саме: не цікавиться його життям, здоров'ям, навчанням, не спілкується та не бачиться з ним, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, що негативно впливає на його виховання. Дитиною опікується мати, яка займається його виховання та утриманням. Будь-яких доказів того, що батьківські обов'язки не виконуються відповідачем [PERSON] з поважних причин, як того вимагають ст.ст.10, 60 ЦПК України, він суду не надав, в судове засідання не з'явився. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки переконаний, що позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам дитини, сприятиме її повноцінному фізичному та духовному розвитку. Згідно вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок. На підставі наведеного,

Outcome: approved