Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Позивач - [PERSON], звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку, площею 5,1241 га, кадастровий [NUMBER], призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Старогнилицької сільської ради Чугуївського району Харківської області, КСП «40 років Жовтня», яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилась зазначена вище земельна ділянка. Позивач на час смерті спадкодавця, [PERSON], постійно проживала разом з ним. Відповідач постійно на момент смерті батька з ним не проживав, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався, отже, є таким, що спадщину не прийняв. Позивач звернулася до Чугуївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було усно відмовлено, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надійшла заява про слухання справи без його участі в якій він позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с. 18). Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер чоловік Позивача, [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 5,1241 га, кадастровий [NUMBER], розташованої на території Старогнилицької сільської ради, КСП «40 років Жовтня», призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 27.12.2002 року, виданого на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 09.12.2002 року № 332 (а.с. 8). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] стала його дружина, Позивач по справі та син, [PERSON], Відповідач по справі. Той факт, що Позивач є дружиною [PERSON], підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 9). Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач на час смерті спадкодавця, [PERSON], постійно проживала разом з ним. Саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця проживання спадкодавця за адресою місця проживання спадкоємця. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. В передбачений законом строк до нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом Позивач не зверталася, оскільки прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України. Заяву про відмову від спадщини Позивач не подавала. Відповідач постійно на момент смерті батька з ним не проживав, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався, отже, є таким, що спадщину не прийняв. Позивач звернулася до Чугуївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було усно відмовлено, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Outcome: approved