Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. В позові посилається на те, що малолітнім [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належить вищезазначена квартира, в якій крім них також зареєстрована [PERSON] Відповідач у серпні 2015 року забрала свої речі, документи та виїхала з квартири. З того часу ніяких відомостей про неї немає. Про долю квартири вона не цікавиться, не оплачує комунальні послуги та не несе інших витрат по утриманню зазначеного будинку. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення в засобах масової інформації, а саме в газеті "Слобідський край" за № 123-124 від 15 жовтня 2016 року, у зв'язку із чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 169 ч. 4, 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, у способи визначені ч. 2 даної статті, серед яких є відновлення становища, яке існувало до порушення та припинення правовідношення. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 26 квітня 2010 року, витягу з Державного реєстру правочинів за № 8476496 від 26.04.2010 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 26191357 від 21.05.2010 року (а.с. 11-13), малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є власниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] в рівних долях, по 1/2 частини. В даній квартирі зареєстрована відповідач [PERSON], яку заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.05.2016 року (а.с. 18-20) позбавлено батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний запис за № 29 від 18.05.2010р. (а.с. 9). Згідно актів, складених мешканцями будинку [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON] 25.02.2016р. та 29.07.2016р. (а.с. 16-17), [PERSON] не проживає в квартирі 24 даного будинку з 25 серпня 20159 року. Зібрані у справі докази та їх оцінка дають підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 551,20 грн та витрати, пов'язані з викликом відповідача у судове засідання у розмірі 462,40 грн на користь позивача. На підставі ст.ст. 10, 16, 405 ЦК України,

Outcome: approved