Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний альянс «МОНОЛІТ»\~\~про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва. Обґрунтовуючи позов посилається на те, що 12 січня 2006 року між [PERSON] (інвестор) та ТОВ «МОНОЛІТ» будівельний альянс» (забудовник)було укладено договір про участь у будівництві № 127.2. Згідно п.1.1 та п. 1.3 договору, забудовник залучає інвестора для будівництва об`єкта нерухомості на земельній ділянці площею 0,64 га, розташованому по [ADDRESS] , відведеному забудовнику Рішенням Харківської міської ради №66/04 від 28.04.2004р. За рахунок грошових коштів, отриманих від пайовиків, забудовник зобов`язується побудувати об`єкт, який належить всім пайовикам на праві сумісної часткової власності. Об`єкт після прийняття в експлуатацію, підлягає розподіленню в натурі між пайовиками (співвласниками), за виключенням допоміжних приміщень, які належать їм на праві сумісної власності. Під прийняттям в експлуатацію розуміється затвердження акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту. Відповідно до п.1.4 договору, після прийняття об`єкта в експлуатацію, забудовник передає інвестор частину об`єкту в натурі (квартира), яка на будівельному плані об`єкту визначена як 2-окімнатна квартира під номером 127.2 та розташована на 18-му поверсі, загальною будівельною площею 84, 58кв.м. Пунктом 1.7 договору визначено строк здачі об`єкта в експлуатацію: 4-й квартал 2009 року. Договором також було визначено суму у розмірі 448 274, 00 грн., яку інвестор повинен внести за графіком. Кінцева дата внеску за графіком визначена до 25.12.2009 року. Згідно п. 5.1 договору забудовник та інвестор несуть взаємну відповідальність один перед одним за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором. 30листопада 2009 року [PERSON] та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до договору, згідно якої було визначено строк здачі об`єкта в експлуатацію 4-й квартал 2010 року та змінено кінцеву дату внеску грошових коштів інвестором за договором до 30.12.2010 р. 30 липня 2010 року між [PERSON] та відповідачем було укладено додаткову угоду № 2 до договору, згідно якої було визначено строк здачі об`єкта в експлуатацію 4-й квартал 2011 року та змінено кінцеву дату внеску грошових коштів інвестором за договором до 29.02.2012 р. 17 серпня 2010 року між [PERSON] та відповідачем було укладено додаткову угоду № 3 до договору, згідно якої змінено Товариство з обмеженою відповідальністю «МОНОЛІТ» будівельний альянс» на правонаступника\~Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельний альянс «МОНОЛІТ». Згідно додаткової угоди № 4 від 06.09.2011 р. до договору права інвестора [PERSON] були передані [PERSON] в повному обсязі за згодою відповідача. А отже, [PERSON] набула прав та обов`язків інвестора за договором про участь у будівництві № 127.2 від 12.01.2006 року. 18 липня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 5 згідно якої було змінено строк здачі об`єкта в експлуатацію на 4-й квартал 2012 року та змінено кінцеву дату внеску грошових коштів інвестором за договором до 30.11.2012 року. Відповідно до вимог договору, позивачем було перераховано грошові кошти на поточний рахунок відповідача. Проте, свої зобов`язання за договором відповідач не виконав, так як з 2008 року будівництво об`єкта нерухомості за адресою: [ADDRESS] не здійснюється та до теперішнього часу його не здано в експлуатацію. У зв`язку з наведеним позивач звертається за захистом своїх майнових прав на квартиру, яка на будівельному плані визначена як 2-о кімнатна квартира під номером 127.2 та розташована на 18-му поверсі, загальною будівельною площею 84, 58кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 13.11.2018року провадження у справі було відкрито. Відповідачем 23.01.2019року подано до суду відзив на позовну заяву, де відповідачем визнано факт укладення договору про участь у будівництві № 127.2 від 12.01.2006 р. та подальших договорів, що вносили зміни до договору. Проте, відповідач зазначає, що позивачем не було виконано належним чином своїх зобов`язань за договором, оскільки позивачем не було сплачено грошові кошти за договором у повному розмірі, у зв`язку з чим ТОВ «Будівельний альянс МОНОЛІТ» в односторонньому порядку відмовилось від зобов`язання на підставі ст. 615 ЦК Українита повідомило позивача про повернення сплачених грошових коштів за відрахуванням з них штрафу у розмірі 15% від 401\~550, 20 грн. (60\~232, 53 грн.) та пені у розмірі 72\~630, 09 грн. А отже, відповідач вважає, що позов є необґрунтованим, а договір розірваним, тому просить відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. Представником позивача 08.08.2019р. було надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що договором визначений кінцевий строк здачі об`єкта в експлуатацію: 4-й квартал 2009 року. Договором також було визначено суму у розмірі 448 274,00 грн.,яку інвестор повинен внести за графіком. Кінцева дата внеску за графіком визначена до 25.12.2009 року. В подальшому строк здачі об`єкта в експлуатацію неодноразово змінювався додатковими угодами. Станом на 07.08.2012 року позивачем за договором було внесено грошові кошти на загальну суму 401 550, 20 грн. Зазначає те, що відповідачем не надано доказів щодо письмового повідомлення про відмову відповідача в односторонньому порядку на підставі ст.ст. 615, 651 ЦК України від договору про участь у будівництві № 127.2 від 12.01.2006 року, наслідком чого, як вважає відповідач, вказаний договір є розірваним. Водночас, представник позивача звертає увагу на правову підставу односторонньої відмови від договору, на яку посилається відповідач. Крім того, звертає увагу на те, що ТОВ «Будівельний альянс «МОНОЛІТ» більше 13 років не виконує своїх зобов`язань за договором, що фактично стало підставою для призупинення виконання обов`язків позивачем, а тому посилання відповідача на те, що порушення умов договору відбулось лише самим позивачем є, на думку представника позивача, неприпустимим. Також представник позивача звертає увагу на сумнівну репутацію відповідача, зважаючи на низку відкритих кримінальних справ відносно нього. Отже вищенаведене, на думку позивача свідчить про те, що відповідач всіляко ухиляється від виконання своїх обов`язків, а тому просять ухвалити рішення на його користь. В судове засідання представник позивача надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Згідно вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1\~ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1\~ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, 12 січня 2006 року між [PERSON] (інвестор) та ТОВ «МОНОЛІТ» будівельний альянс» (забудовник) було укладено договір про участь у будівництві № 127.2. Згідно п.1.1 договору, забудовник залучає інвестора для будівництва об`єкта нерухомості на земельній ділянці площею 0,64 га, розташованому по [ADDRESS] , відведеному забудовнику Рішенням Харківської міської ради № 66/04 від 28.04.2004р. Згідно п. 1.3. договору за рахунок грошових коштів, отриманих від пайовиків, забудовник зобов`язується побудувати об`єкт, який належить всім пайовикам на праві сумісної часткової власності. Об`єкт після прийняття в експлуатацію, підлягає розподіленню в натурі між пайовиками (співвласниками), за виключенням допоміжних приміщень, які належать їм на праві сумісної власності. Під прийняттям в експлуатацію розуміється затвердження акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту. Відповідно до п.1.4 договору, після прийняття об`єкта в експлуатацію, забудовник передає інвестор частину об`єкту в натурі (квартира), яка на будівельному плані об`єкту визначена як 2-о кімнатна квартира під номером 127.2 та розташована на 18-му поверсі, загальною будівельною площею 84, 58 кв.м. Пунктом 1.7 договору визначено строк здачі об`єкта в експлуатацію: 4-й квартал 2009 року. Договором також було визначено суму у розмірі 448 274, 00 грн., яку інвестор повинен внести за графіком. Кінцева дата внеску за графіком визначена до 25.12.2009 року. Згідно п. 5.1 договору забудовник та інвестор несуть взаємну відповідальність один перед одним за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором. 30 листопада 2009 року між [PERSON] та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до договору, згідно якої було визначено строк здачі об`єкта в експлуатацію 4-й квартал 2010 року та змінено кінцеву дату внеску грошових коштів інвестором за договором до 30.12.2010 р. 30 липня 2010 року між [PERSON] та відповідачем було укладено додаткову угоду № 2 до договору, згідно якої було визначено строк здачі об`єкта в експлуатацію 4-й квартал 2011 року та змінено кінцеву дату внеску грошових коштів інвестором за договором до 29.02.2012 р. 17 серпня 2010 року між [PERSON] та відповідачем було укладено додаткову угоду № 3 до договору, згідно якої змінено Товариство з обмеженою відповідальністю «МОНОЛІТ» будівельний альянс» на правонаступника\~Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельний альянс «МОНОЛІТ». Згідно додаткової угоди № 4 від 06.09.2011 р. до договору права інвестора [PERSON] були передані [PERSON] в повному обсязі за згодою відповідача. А отже, [PERSON] набула прав та обов`язків інвестора за договором про участь у будівництві № 127.2 від 12.01.2006 року. 18 липня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 5 згідно якої було змінено строк здачі об`єкта в експлуатацію на 4-й квартал 2012 року та змінено кінцеву дату внеску грошових коштів інвестором за договором до 30.11.2012 року. Відповідно дост. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1ст. 530 ЦК Українивизначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається із матеріалів справи, на виконання вимог вказаного вищедоговору позивачем було перераховано грошові кошти на поточний рахунок відповідача у розмірі 401 550, 20 грн., що підтверджується квитанціями за № 368052 від 05.09.2011 р. на суму 358 619, 20 грн.; № 24-455524 від 24.05.2012 р. на суму 17\~931, 00 грн.; № 07-543706 від 07.08.2012 р. на суму 25 000, 00 грн. А отже, позивач свої грошові зобов`язання за договором виконав, сплативши суму у розмірі 401 550, 20 грн., тим самим вчинив дії, спрямовані на виникнення правових передумов необхідних і достатніх для набуття майнових прав на 2-о кімнатну квартири під номером 127.2 та розташованої на 18-му поверсі, загальною будівельною площею 84, 58кв.м., у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] Свободи [ADDRESS] . У своїй постанові від 30.01.2013 року у справі № 6-168цс12 Верховний Суд України визначає майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно у майбутньому. Згідно ст.\~190\~ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Отже, майнові права не є правом власності і не є речовими правами на чуже майно, вони є самостійним об`єктом цивільних прав. Згідно з наданої копії відповіді Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області (вих. №1020-5303 від 27.08.18р.), в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, інформації щодо вводу об`єкта «нове будівництво житлового будинку (для коригування проекту будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями торговельно-побутового та офісного призначення по [ADDRESS] » в експлуатацію де замовником є ТОВ «Будівельний альянс «МОНОЛІТ» відсутня. Наведене свідчить про те, що ТОВ «Будівельний альянс «МОНОЛІТ» було порушено умови договору від 12.01.2006 року та додаткової угоди № 5 від 08.07.2012 року. Частиною 5 ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» визначено, що інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами інвестицій, відповідно до законодавчих актів України. Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.\~331\~ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки будівництво зазначеного будинку не завершено, при цьому відповідач не дотримується взятих на себе зобов`язань щодо строків будівництва, чим порушив умови договору, права позивача підлягають захисту. Матеріалами справи підтверджується, що позивач виконав свої грошові зобов`язання за укладеним з відповідачем договору про участь у будівництві № 127.2 від 12.01.2006 р. та додаткової угоди № 5 від 18.07.2012 р., тобто вчинив дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об`єкт інвестування після завершення будівництва нерухомості та реєстрації стороною відповідача права власності на об`єкт будівництва, натомість відповідачем порушені умови вказаного договору та додаткової угоди № 5 від 18.07.2012 р. до нього. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved