Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16.09.2000 р. вона уклала шлюб з [PERSON] у Черкаському міському відділі РАГС, актовий запис № 1162, після чого вони розлучилися. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] Дитина після розірвання шлюбу залишилася проживати з нею. На підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.11.2000 р. відповідач зобов'язаний виплачувати аліменти на утримання доньки на її користь в розмірі ? частини всіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше половини неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно. З вересня 2011 року він матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Внаслідок чого з вересня 2011 р. по жовтень 2014 р. за ним утворилася заборгованість по виплаті їй аліментів в сумі 25 547,75 грн., що підтверджується доданим до заяви розрахунком державного виконавця. Згідно ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно проведеного нею розрахунку сума неустойки за період з 01.09.2011 р. по 01.10.2014 р. складає 7 782 грн. 19 коп. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з [PERSON] на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 7 782 грн. 19 коп. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. До початку розгляду справи звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину не явки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи рекомендованим листом, який повернувся до суду не отриманим, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Суд, ухвалив: на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини виданим 17.06.2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 699. Шлюб був розірваний 07 лютого 2001 р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] виданим 07.02.2001 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Придніпровського райвиконкому м. Черкаси Черкаської області, актовий запис № 78. Відповідач згідно рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.11.2000 року зобов'язаний сплачувати аліменти на дитину у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Рішення звернуто до виконання, але відповідач аліменти не сплачує. Відповідно до довідки виданої 10.11.2014 р. № ДВ-314 Придніпровським відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції заборгованість по аліментам [PERSON] по виконавчому листу № 2-4363 від 25.03.2014 р. за період з вересня 2011 р. по жовтень 2014 р. складає 25 547 грн. 75 коп. Згідно ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Ст. 258 ЦК України передбачено, що позовна давність про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється в один рік. Але згідно із ч. 1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 СК України, а тому на правовідносини, які регулюються ст. 196 СК України, не поширюється дія норм ЦК про позовну давність. Стягнення заборгованості по аліментам та неустойка по сплаті аліментів до вказаного переліку не входять, а тому до даних правовідносин строк позовної давності застосуванню не підлягає. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Оскільки відповідач [PERSON] своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався, відомості про те, що заборгованість відповідача виникла з незалежних від нього причин у суду відсутні, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією № 9367184-1 від 11.11.2014 р. На підставі викладеного та

Outcome: approved