Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

ПАТ «Київобленерго» звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 24.02.2017 року технічною перевіркою, працівниками енергопостачання, в будинку №266 кв. 1 по вул. Степана Бандери в м. Біла Церква Київської області, було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ № 1357 від 26 липня 1999 року, а саме: відсутність пломб енергопостачальника, за підсумками перевірки складено акт № К 033581. Згідно п. 53 ПКЕЕН та у відповідності з пунктом 5, п. 3.1, п.п. 3.2, 3.3, 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 04.05.2006 року, відповідачу нараховано суму вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення у розмірі 1782,52 грн. Станом на 31.10.2016 р. заборгованіст складала 8516,03 грн. В період з 01.11.2016 р. по 3.0.2017 р. нараховано до сплати 4503,45 грн. Станом на 01.06.2017 р. заборгованість складає 13019,48 грн. Тому просить стягнути вартість безобліково використаної електроенергії в розмірі 1782,52 грн. та заборгованість в сумі 4503,45, а всього 6285,97 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечили. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надано, а тому на підставі ст. 224 ЦПК України та враховуючи думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 11 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в будинку №266 кв. 1 по вул. Степана Бандери в м. Біла Церква Київської області. 24.02.2017 року технічною перевіркою, працівниками енергопостачання, в будинку №266 кв. 1 по вул. Степана Бандери в м. Біла Церква Київської області, було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ № 1357 від 26 липня 1999 року, а саме: відсутність пломб енергопостачальника, за підсумками перевірки складено акт № К 033581. Згідно п. 53 ПКЕЕН та у відповідності з пунктом 5, п. 3.1, п.п. 3.2, 3.3, 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 04.05.2006 року. Відповідачу нараховано суму вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення у розмірі 6285,97 грн., що підтверджується доданими розрахунками. Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» виступає повним правонаступником ПАТ «Київобленерго», ПАТ«Київобленерго» було правонаступником ПАТ «А.ЕС. Київобленерго», яке було правонаступником ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго», метою діяльності товариства є задоволення суспільних потреб в його продукції, роботах, послугах, задоволення потреб споживачів електричної енергії в умовах функціонування єдиної енергетичної системи України, що стверджується випискою зі Статуту ПАТ «Київобленерго» (нова редакція), затвердженого загальними зборами акціонерів товариства (протокол від 31.03.2016 року). Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач електричної енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії; безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Згідно ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Відповідно до п. 42 ПКЕЕН, відповідач зобов'язаний: дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. Згідно абз. 5 п. 37 ПКЕЕН, енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Відповідно до п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року за № 1357 споживач несе відповідальність згідно законодавства за порушення правил користування електричною енергією, споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до п. 53 ПКЕЕН, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову, акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Згідно ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» відповідач, як споживач електричної енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергію та за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Вартість електричної енергії, не облікованої в наслідок порушення, визначається згідно Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 04.05.2006 року за № 562, відповідно до якої відповідачу нарахована сума коштів, за актом № К 033581. Відповідно до положення ст.ст. 20,21 Закону «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а обов'язком виконавця-надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання послуг згідно з типовим договором. А за ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: в т.ч. комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення тощо). Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивачем доведено факт постачання електроенергії відповідачу та факт заборгованості відповідача по сплаті за користування електроенергією, відповідач заперечення проти позову з доказами в їх підтвердження до суду не надав. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказами в їх сукупності суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача вартість безобліково використаної електроенергії в розмірі 6285,97 грн. підлягають до задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду, тому, з відповідача на користь позивача стягуються кошти в розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved