Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Позивач 20.11.2018 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 1 в будинку № 66-а по вулиці Військбуд у м. Запоріжжі. В позовній заяві вказує, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В якості члена родини в даній квартирі зареєстрований, але з серпня 2017 року не проживає її син [PERSON], який забрав з квартири усі свої речі та повідомив, що бажає створити власну родину, а тому не бажає більше мешкати разом із позивачем. Позивач неодноразово зверталась до відповідача із проханням самостійно знятись з реєстрації за її адресою належної їй квартири, однак він відмовляється спілкуватись із нею з цього приводу. Реєстрація відповідача у належній позивачу квартирі без її фактичного проживання порушує його права власника, оскільки комунальні платежі нараховуються йому за кількістю зареєстрованих осіб, що ставить його у скрутне матеріальне становище. Ухвалою суду від 29.11.2018 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання. Представник позивача у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі, проти його задоволення не заперечує. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За змістом ч.1, ч.4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, розглянувши позовну заяву та матеріали цивільної справи, дійшов висновку про те, що заявлений позов підлягає задоволенню у звязку з таким. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що на підставі свідоцтва № 11325 про право власності на житло від 01.08.2000 року, посвідченого Шевченківською районною адміністрацією, зареєстрованого в ОП ЗМБТІ у реєстровій книзі за № 286/39464 від 17.08.2000 року та на підставі договору дарування частини квартири від 01.10.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4018, квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] \~ \~ \~ \~Судом було зроблено запит до Департаменту реєстраційних послуг ЗМР щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, на який було надано відповідь, що [PERSON] зареєстрований з 05.10.2000 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 13 Конституції України кожному гарантується державний захист прав власності. Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Судом встановлено, що в квартирі, що є власністю позивача, зареєстрований, але не проживає з серпня 2017 року відповідач [PERSON], який є сином позивача. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, чи остаточного рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Таким чином, дослідивши у сукупності зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що реєстрація відповідача за вказаною адресою чинить перешкоди позивачу у користуванні належній її на праві власності квартирою, чим порушує її право власності, тому вважає його таким, що підлягає захисту у спосіб, обраний позивачем.

Outcome: approved