Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 20 червня 2006 року вона уклала шлюб з відповідачем у Волицькій сільській раді Жовківського району Львівської області, від якого у них народилося двоє дітей. Стверджує, що за час перебування у шлюбі з відповідачем в неї життя не склалося, що раз виникали непорозуміння, які були спровоковані [PERSON] . Він ніде не працює, інтересами сім`ї не цікавиться, по господарству не допомагає, що негативно впливає на сім`ю. Вказує, що на даний момент не перебуває з відповідачем у шлюбно-сімейних стосунках, а тому нею прийнято рішення про те, щоб звернутися в суд із позовом про розірвання шлюбу, так як відповідач не бажає зробити це в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Позивач зазначає, що вона переконалася, що шлюб між нею та відповідачем є помилковим, а тому просить не надавати строк для примирення. Вважає, що сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, так як втратила почуття любові, поваги та розуміння до відповідача. А тому просить розірвати шлюб, прізвище залишити дошлюбне. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує протии ухвалення заочного рішення у справі. Питання стягнення сплаченого нею судового збору з відповідача просить не вирішувати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що хотів би зберегти сім`ю і шлюб з [PERSON] , однак так як позивач не бажає цього, всі вжиті ним заходи для примирення сумарно протягом шести місяців не дали жодного результату. Вказує, що, як йому відомо, у позивача є інший чоловік. А тому вважає, що лише самостійно з власної волі він не може зберегти сім`ю. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справу без участі позивача, зважаючи на подану нею письмову заяву на адресу суду про розгляд справи у її відсутності та висловлену позицію щодо позовних вимог. Заслухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Волицькою сільською радою Жовківського району Львівської області 20.06.2006 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстували шлюб 20.06.2006 року у Волицькій сільській раді Жовківського району Львівської області, про що цього ж дня в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 8. Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] У даному шлюбі у сторін народилося двоє дітей, а саме: син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 24.07.2007 року, та син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 11.08.2010 року (аркуш справи № 9, 10). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання є непорозуміння між сторонами, втрата почуття любові, поваги та розуміння до відповідача зі сторони позивача. Суд враховує, що сторонам суммарно було надано строк для примирення тривалістю шість місяців, тобто максимальний строк, однак протягом даного періоду часу позиція позивача [PERSON] не змінилася, вона і надалі бажає розірвати шлюб, підтримує заявлені позовні вимоги. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сім`я фактично не існує. А тому суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому вимога позивача про відновлення їй свого дошлюбного прізвища " [PERSON] " підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд враховує, що позивач у поданій нею 18.10.2019 року заяві на адресу Жовківського районного суду Львівської області питання стягнення сплаченого нею судового збору з відповідача просить не вирішувати, а тому незважаючи на те, що позовні вимоги позивача задоволені повністю, питання стягнення з відповідача судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, не підлягає вирішенню, не є предметом розгляду справи, оскільки суд розглядає справу лише в межах заявлених вимог.

Outcome: approved