Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивач 09 квітня 2019 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 67044,45 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що 04 вересня 2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №0584/14, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 57000 грн., строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 04 вересня 2023 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 56% річних. При цьому, відповідно до п.3.3.3 договору, позичальник зобов`язалася здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 950 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 01 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з жовтня 2018 року. Однак відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, розмір якої станом на 19 березня 2019 року складає 67044,45 грн., з них: 53200,00 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 10428,66 грн. - сума процентів за користування кредитом, в тому числі прострочених процентів, 3060,83 грн. - загальна сума нарахованої пені; 0,00грн. - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 94,45грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів;196,05грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту; 64,45грн. - 3% річних суму нарахованих та несплачених процентів. Тому позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, 02 серпня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України судрозглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача за довіреністю Шишлюк М .О. в судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій на позові наполягав та не заперечував у постановленні заочного рішення. [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , в судове засідання повторно не з`явилась. Суд направляв повідомлення про виклик в судові засідання. Однак усі поштові повідомлення повернулися до суду з відміткою, що «За закінченням терміну зберігання». Надалі суд повідомляв відповідача, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач по справі повідомлений належним чином про час та місце розгляду даної справи. Будь-яких заяв, заперечень, відзиву щодо спростування доводів, викладених в позовній заяві, до суду наданих нею не було. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що між публічний акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» і [PERSON] 04 вересня 2018 року укладено Договір про споживчий кредит №0589/14, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 57000 грн., строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 04 вересня 2023 2024 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 56% річних. Згідно з п.п. 3.1.1.1., 3.1.1.2, 3.2.1 договору, Банк надає кредит за умови сплати Позичальником комісійної винагороди за надання Кредиту в розмірі 2850 грн. Банк здійснює надання Кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на Поточний рахунок Позичальника та договірне списання комісійної винагороди з Поточного рахунку Позичальника одночасно з зарахуванням на Поточний рахунок суми Кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, перерахувавши на рахунок відповідача обумовлену договором суму. Відповідно до п.3.3.3 договору, позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 950,00 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 01 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з жовтня 2018 року. Останній платіж в рахунок повернення кредиту та процентів Позичальник зобов`язаний здійснити не пізніше дати остаточного повернення Кредиту. За умовами п.п.4.3.1, 4.3.2 договору, Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови Договору та взяті на себе цим Договором зобов`язання. У строки, обумовлені договором, повернути Кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим Договором. При цьому, п.8.3 договору передбачено, що за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, Позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, але не більше 15% суми простроченого платежу. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач станом на 19 березня 2019 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 67044,45 грн., з них: 53200,00 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 10428,66 грн. - сума процентів за користування кредитом, в тому числі прострочених процентів, 3060,83 грн. - загальна сума нарахованої пені; 0,00грн. - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 94,45грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів;196,05грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту; 64,45грн. - 3% річних суму нарахованих та несплачених процентів. При цьому, відповідно до п.4.3.3 договору, у випадку порушення умов договору, Позичальник зобов`язаний достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів, комісії та неустойки, а також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно п.п.4.3.1, 4.3.2 договору, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника сплатити позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, оскільки відповідач не виконував зобов`язання за кредитним договором в строки, передбачені договором, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законі, у зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.141 ч.1 ЦПК України на Відповідача слід покласти понесені Позивачем судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору у розмірі - 1921,00 грн.

Outcome: approved