Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

Позивач 13.11.2020 звернулася до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі однієї шостої частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сімейно-шлюбні відносини вона з відповідачем з липня місяця 2020 року фактично припинила, спільного бюджету і господарства - не ведуть. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання чим порушує її права. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач, до початку розгляду справи у судовому засіданні по суті позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову в повному обсязі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Сторони 17.07.2019 зареєстрували шлюб у Печерському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1476. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою окремо від відповідача. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини. Сімейного бюджету та господарства - спільно не ведуть. Проживають окремо. Позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує щомісячно допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. Позивачка, вважаючи що відповідач є працездатним, може працювати, а тому і в змозі сплачувати на неї аліменти, як на дружину з якою проживає дитина до досягнення дитиною трирічного віку, звернулася до суду з даним позовом. Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини у зазначеному позивачкою розмірі. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Згідно ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного і той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги, має право на отримання аліментів за умови, що другий з подружжя може їх надавати. Згідно статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Вищезазначене кореспондується з висновками Верховного Суду викладених у постанові від 19.01.2018 року по справі № 541/1208/16-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В даному випадку позов подано до суду 13.11.2020. За таких обставин, враховуючи відсутність заперечень відповідача та наявні у справі докази, що відповідач є працездатною людиною, може надавати матеріальну допомогу своїй дружині до досягнення дитиною трьох років, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а відповідач, визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, згідно із ст.133,141,142 ЦПК України, з нього в дохід держави підлягають стягненню 50 відсотків судового збору, тобто у розмірі 454 грн. 00 коп. Решта судового збору суд відносить на рахунок держави. Враховуючи наведене,

Outcome: approved