Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO] таким, який втратив право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS]. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що на підставі рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 10.04.2003 року він є власником будинку [ADDRESS]. У вказаному будинку, крім нього, зареєстрований відповідач [PERSON], який у спірному будинку ніколи не проживав. Однак, на адресу вказаного будинку на ім»я [PERSON] постійно приходять листи від різних банків з вимогою погасити кредитну заборгованість. Добровільно виписатися з спірного будинку відповідач відмовляється. В зв»язку з чим позивач змушений звернутися до суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судової повістки. Причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Судом встановлені слідуючі обставини та відповідні їм правовідносини. На підставі рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 10.04.2003 року [PERSON] є власником будинку [ADDRESS]. Свого часу, у вказаному будинку він зареєстрував чоловіка сестри своєї дружини, відповідача [PERSON] Однак, відповідач жодного дня у вказаному будинку не проживав. Даний факт підтверджується показаннями співвідповідачки по вказаній справі, [PERSON], відносно якої провадження по справі було закрито ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 06.05.2014 року. Остання пояснила, що вона являється дружиною відповідача [PERSON] та рідною сестрою дружини позивача [PERSON] На даний час вони сім»єю проживають за адресою: [ADDRESS]. У будинку позивача, вона, разом з сім»єю дійсно була прописана з 16.06.2005 року, що підтверджується відміткою в будинковій книзі. Однак, ані вона, ані її чоловік та неповнолітні діти у вказаному будинку ніколи проживали. 29.03.2014 року вона добровільно виписалася із спірного будинку та виписала своїх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Крім того, пояснила, що її чоловік [PERSON] добровільно з будинку не виписався, так як не має бажання займатися цим питанням. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частина 2 зазначеної статті містить вичерпний перелік випадків, при яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS], оскільки він за власним бажанням не проживає у вказаному будинку понад встановлені строки. Закон України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є самостійною підставою для зняття цієї особи з реєстраційного обліку. Частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житлом підлягає задоволенню.

Outcome: approved