Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася в суд з даним позовом, в якому просить щомісячно стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання їх доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти на її утримання, в твердій грошовій сумі, в розмірі 700 грн до досягнення дитиною трьох років. Позов обґрунтовує тим, що з 2015 року сторони проживали однією сім`єю та перебували у шлюбних відносинах. [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . Однак, спільне життя у сторін не склалося, що стало причиною розірвання відносин та окремого проживання. Дочка, залишилася проживати разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Домовленості про участь відповідача в утриманні їх дочки та її, на час перебування у декретній відпустці, не досягнуто, що і стало причиною звернення позивачки з даним позовом до суду. Дана позовна заява надійшла до суду 25.02.2020 року та відповідно до автоматизованої системи документообігу була передана для розгляду судді Хмель Р.В. Ухвалою від 25.02.2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 10.03.2020 року. Позивачка, [PERSON] , через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просила слухати у її відсутність. Відповідач, [PERSON] , через канцелярію суду надав письмову заяву, у якій він просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає частково, лише в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) З довідки про склад сім`ї №438 від 27.02.2020 року вбачається, що [PERSON] разом з дочкою проживає в одному будинку зі своїми батьками та братами. Судом встановлено, що на даний час позивачка [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та не може працювати, оскільки доглядає за донькою. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною, вона не має. Відповідач, згідно довідки №12 від 17.01.2020 року працює на посаді тракториста - машиніста сільськогосподарського виробництва ПП "Валентина" та отримує регулярний дохід. Зі змісту позову вбачається, що сторони у добровільному порядку не можуть дійти згоди щодо утримання їх дочки та позивачки, до досягнення донькою трирічного віку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1, 2 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Ч.3 ст. 180 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище неповнолітньої дитини, який є здоровим та у певній мірі матеріально забезпеченим. Суд бере до уваги матеріальне становище платника аліментів, який офіційно ніде не працює, є особою працездатного віку. Окрім того, судом також враховуються, що він не має на утриманні інших дітей та не працездатних осіб, так як ніким про це не заявлено, враховуючи його стан здоров`я, суд має підстави для стягнення з нього аліментів у частці від доходу на утримання дочки та у твердій грошовій сумі на утримання матері, з якою проживає дитина до досягнення дочкою трирічного віку. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладені обставини справи та зазначені вимоги сімейного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки обов`язок по утримання дитини лежить на обох батьках. Крім того, вимоги законодавства визначають право матері на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому судом критично оцінено невизнання відповідачем позовних вимог в частині утримання матері дитини, оскільки з наданих доказів вбачається, що він будучи працездатним та отримуючи регулярний дохід має можливість на надання матеріальної допомоги на утримання у виді сплати аліментів. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду та з урахуванням того, що питання про стягнення аліментів судом вирішено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved