Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 21.02.2017р звернулася до суду з дійним позовом, вказуючи, що на початку 2004 року вона з [PERSON], (який помер 06.12.2012р) вирішили укласти шлюб, та прагнули з ним жити окремо від батьків, а так як грошей на придбання житла не вистачало, її бабця - [PERSON] вирішила подарувати їй на весілля однокімнатну квартиру, за адресою: вул.Бикова, 1-150, яку вона ([PERSON]І.) придбала у свого знайомого за 800 доларів США ще в середині 2001 року. Остання передала їй ключі від цієї квартири і одразу після укладення шлюбу в березні 2004 року вона ([PERSON]В.) з чоловіком переїхали в квартиру, перевезли необхідні меблі та побутові предмети, стали робити косметичний ремонт. Свої вимоги мотивує тим, що на момент вселення вона була впевнена, що отримала цю квартиру з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на неї, не знала і не могла знати про те, що володіє чужою річчю, так як її бабця впевнила, що купила цю квартиру, про що в неї є розписка від власника, та вона ([PERSON]І.) бажала її офіційно подарувати, тільки необхідно було оформити документи у відповідних органах на право власності, які бабця не встигла оформити з продавцем (колишнім власником - [PERSON]), бо той помер через 3 місяці після продажу квартири, а саме 21.08.2001 року. Як зясувалось надалі, документацію за правочином купівлі-продажу [PERSON] не встигла оформити, бо власник квартири ([PERSON]В.) за своє життя, повністю сплативши пайовий внесок за цю кооперативну квартиру, так і не оформив її у власність у встановленому законом порядку, та, сплативши повністю пайові внески за квартиру, став її власником на підставі ст.15 ЗУ «Про власність», що була діючою на час виплати паю та мав право цією квартирою розпоряджатися, тому, відповідно, не маючі необхідних документів на квартиру, [PERSON] також не мала змоги юридично оформити договір дарування на неї ([PERSON]В.). Іншими словами, фактично [PERSON] подарувала їй квартиру без документального оформлення, що не заважало їй ([PERSON]В.) володіти даним майном, як своїм власним на протязі усього строку володіння. Таким чином, зазначає, що ніякими юридичними документами вона не може підтвердити і довести свою власність на спірну квартиру, та фактично вважає себе власником цього майна. На даний час [PERSON] померла 21.07.2010р. Зазначає, що на теперішній момент вона відноситься до квартири, як до своєї власності, увесь час використовує її виключно за призначенням, тобто для свого проживання і своєї родини, робить ремонти, міняє сантехнічні прилади, змінила лічильник електричної енергії, встановила вхідні металеві двері, оформила технічний паспорт на квартиру, по мірі можливостей сплачувала комунальні послуги за воду, газ, теплопостачання, електроенергію відповідним комунальним підприємствам, сплачувала внески на утримання будинку та прибудинкової території, навіть укладала з обслуговуючою організацію договір реструктуризації про погашення боргів за той період та сплатила його. Однак, у звязку з відсутністю документів на право власності квартири, їй відмовлено у зміні особистих рахунків, тому в квитанціях по оплаті комунальних послуг значиться імя колишнього власника. Крім того, вказує, що по цій причині вона не має права зареєструватися за місцем фактичного проживання та зареєструвати свого сина, не має права на житлові субсидії на комунальні послуги. Також, з метою оформлення квартири у свою власність на законних підставах, вона збирала необхідну інформацію щодо спадкоємців колишнього власника. Однак, виявилося, що колишній власник на момент смерті був зареєстрований один, родичів, які б згідно діючого законодавства на час його смерті мали право на спадщину за законом в нього відсутні, а якщо б вони були, то вони або не прийняли спадщину, або втратили до цього спадкового майна інтерес, або ж самі померли. Крім того, за увесь час її мешкання в спірній квартирі, жодна особа не заявляла вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, ніхто не цікавився квартирою, ніякі органи не визнавали цю квартиру безхазяйною в законний спосіб, не визнавали спадщину відумерлой. Вважає, що її володіння квартирою не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та даною квартирою вона заволоділа добросовісно, без порушення норм адміністративного чи кримінального права. Просить визнати за нею право власності на однокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: вул.Л. Бикова, 1-150, у м.Краматорську, в порядку набувальної давності. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та надав суду пояснення, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача голова ЖБК «Космос-26» [PERSON], в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність. В заяві зазначив, що не заперечує проти задоволення позову [PERSON] Заслухав пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до п.11 ч.1\~ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника майна. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] на підставі ордеру на жиле приміщення №150 від 18.07.1992р, мав право на заняття однокімнатної квартири загальною площею 37,5м?, що розташована за адресою: [ADDRESS], в м.Краматорську Донецької області, та складається відповідно до технічного паспорту з: 1 жилої кімнати площею 19,10м?; коридору площею 4,1м?; кухні площею 8,8м?; санвузла площею 3,3м?; комори площею 1,2м?; балкону площею 1,0м?. Як вбачається з довідки ЖБК «Космос-26» [PERSON] був членом Житлово-будівельного кооперативу» та в 1993 році повністю погасив пайовий внесок у розмірі 45302руб. за квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст.15 Закону України «Про власність», що була діючою на час виплати паю, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Таким чином, [PERSON] сплативши пайовий внесок в 1993 році набув право власності на вказану квартиру. Згідно до розписки, укладеної 29 червня 2001 року між [PERSON] та [PERSON], остання придбала вищевказану квартиру за 800 доларів США. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть (серія 1-НО №490793, виданого 22.07.2010р у відділі РАЦС Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №1595) [PERSON] померла 21 липня 2010 року, у віці 69 років. Таким чином, право власності [PERSON] на спірну квартиру [ADDRESS] припинилось внаслідок його смерті, у звязку з чим припиняється його право власності на вказане майно. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч.1\~ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Як вбачається з довідки кооперативного обєднання «ЖБК» м.Краматорська від 03.02.2017р [PERSON] не зареєстрована за адресою: [INFO], однак, проживає в цій квартирі з 2004 року по теперішній час разом з сином [PERSON], [INFO]. Особовий рахунок №5472 на дану квартиру відкритий на [PERSON], який помер 21.08.2001р (акт запису про смерть №1762 від 22.08.2001р). З наданих до суду: квитанцій по оплаті комунальних послуг за квартиру [ADDRESS]; Договору про реструктуризацію заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, укладеного 10.01.2005р між [PERSON] та КП «ЖБК» м.Краматорська; Акту №0257547 заміни, установки, технічної перевірки, збереження пломб і засобів звіту електроенергії…., судом встановлено, що [PERSON] у період часу свого проживання в зазначеній квартирі сплачувала комунальні послуги за воду, газ, теплопостачання, електроенергію відповідним комунальним підприємствам, внески на утримання будинку та прибудинкової території, укладала з обслуговуючою організацію договір реструктуризації про погашення боргів за той період та сплатила його. Однак, у наданих квитанціях по оплаті комунальних послуг значиться імя колишнього власника квартири - [PERSON] Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», - при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні ; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~ст.344 ЦК України). Відповідно до пункту 14 Постанови ВССУ виходячи зі змісту частини першої\~ст.344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності,оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої\~статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] добросовісно, відкрито та безперервно протягом 13 років користується та володіє спірною квартирою, яка належала [PERSON], тому суд вважає, що наявні законні підстави для визнання за позивачем право власності за набувальною давністю на спірну квартиру, яка належала [PERSON] і право власності якого припинено внаслідок його смерті, що є підставою для державної реєстрації права власності позивача на вказану квартиру. За таких обставин суд приходить до переконання про задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved