Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі [PERSON] сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на майно за заповітом в порядку спадкування . Свій позов мотивувала тим, що 12.05.1988 року її баба [PERSON] придбала у власність житловий будинок, що знаходиться в с.Піски, Лубенського району по вул.Піонерській, 17. Вказаний факт засвідчено договором купівлі-продажу від 12.05.1988 року, укладеним між покупцем [PERSON] та продавцем [PERSON], який посвідчений Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради і зареєстрований під № 26 . 18.11.2015 року її баба [PERSON] померла. До дня смерті баба проживала в придбаному 12.05.1988 року житловому будинку за зазначеною вище адресою одна. Як пізніше стало відомо, що ще при житті [PERSON] зробила на ім"я позивача заповідальне розпорядження, яким заповіла (на випадок своєї смерті) все своє майно, де б воно не було, з чого б воно не складалося . Заповіт посвідчено 11.02.1997 р. виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Лубенського району Полтавської області та здійснено його реєстрацію в книзі запису нотаріальних дій під номером 5. Позивачу на той час було 11 років, вона про існування заповіту не знала, а дізналася лише у жовтні 2014 року, після смерті заповідача [PERSON] На звернення позивача до Першої Лубенської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, вона отримала постанову від 05.11.2015 року, якою їй було відмовлено, так як не надала до нотконтори документу, що посвідчує право власності заповідача [PERSON]С .на будинок, оскільки на момент оформлення спадщини договір купівлі-продажу нерухомості повинен бути нотаріально посвідченим та зареєстрованим в реєстраційній службі . Позивач прохає визнати на нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з будівлями та спорудами, розташованого в с.Піски, Лубенського району, Полтавської області по вул..Піонерській, 17, яка належала на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12.05.1988 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Лубенського району, [PERSON], померлій 18.11.2013 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, прохала його задовольнити. Представники відповідача [PERSON] сільської ради та третьої особи Першої Лубенської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явились, надіслали до суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі, щодо позову [PERSON] не заперечують, покладаються на рішення суду. Суд, перевірив та дослідив матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. У відповідності до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Судом встановлено, що 12.05.1988 року [PERSON] придбала у власність житловий будинок, що знаходиться в с.Піски, Лубенського району по вул.Піонерській, 17. Вказаний факт засвідчено договором купівлі-продажу від 12.05.1988 року, укладеним між покупцем [PERSON] та продавцем [PERSON], який посвідчений Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради і зареєстрований під № 26 (а.с.8). 18.11.2015 року [PERSON] померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом смерть серії І-КЕ № 283796 (а.с.9). До дня смерті [PERSON] проживала в придбаному 12.05.1988 року житловому будинку за зазначеною вище адресою одна, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради за № 1851 від 16.11.2015 року (а.с.14). Як пізніше позивачу стало відомо, що ще при житті [PERSON] зробила на ім"я позивача заповідальне розпорядження, яким заповіла (на випадок своєї смерті) все своє майно, де б воно не було, з чого б воно не складалося . Заповіт посвідчено 11.02.1997 р. виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Лубенського району Полтавської області та здійснено його реєстрацію в книзі запису нотаріальних дій під номером 5 (а.с.10) . Позивачу на той час було 11 років, вона про існування заповіту не знала, а дізналася лише у жовтні 2014 року, після смерті заповідача [PERSON] На звернення позивача до Першої Лубенської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, вона отримала постанову від 05.11.2015 року (а.с.12), якою їй було відмовлено, так як не надала до нотконтори документу, що посвідчує право власності заповідача [PERSON] на будинок, оскільки на момент оформлення спадщини договір купівлі-продажу нерухомості повинен бути нотаріально посвідченим та зареєстрованим в реєстраційній службі . В матеріалах справи знаходиться технічний паспорт на вищевказане спадкове домоволодіння КП «Лубенського МБТІ» (а.с.22-24). Крім цього, належність домоволодіння спадкодавцеві [PERSON] підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради (а.с.13). Відсутність правовстановлюючих документів на ім»я спадкодавця [PERSON] позбавляє права його спадкоємця позивача отримати у спадщину вищевказане спадкове майно. Суд також бере до уваги відсутність спору, а також те, що іншого шляху реалізувати своє право власності у позивача немає, а тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Крім цього, суд бере до уваги ту обставину, що [PERSON] в свій час на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12.05.1988 року виконкомом [PERSON] сільської ради, правомірно набула право власності на житловий будинок, так як на той час діяв такий порядок реєстрації прав на нерухомість громадян без видачі свідоцтв на право власності. Оплату судових витрат взяв на себе позивач і не прохає їх стягнути з відповідача.

Outcome: approved