Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивач 05.06.2018 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.2-5), посилаючись на наступні обставини. 16.01.2001 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними були припинені 14.01.2015 року, коли дружина пішла від нього, забравши з собою доньок. Син залишився проживати разом з ним. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.02.2017 року шлюб між ними розірвано. З нього, на підставі судового наказу Нікопольського міськрайонного суду від 18.09.2017 року стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) на користь їх матері. Однак, з 14.01.2015 року і по теперішній час син [PERSON] постійно проживає з ним та перебуває на його утриманні. Він несе витрати на придбання харчування, одягу та взуття для сина, ним створено всі належні умови для його проживання та навчання. Відповідач у свою чергу матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча і отримує аліменти на його утримання. Оскільки відповідач не приймає участі в забезпеченні сина, позивач вважає, що має право на звернення до суду з позовом про зменшення розміру стягуваних з нього аліментів. Тому просить суд зменшити розмір аліментів, визначений судовим наказом Нікопольського міськрайонного суду від 18.09.2017 року (справа №182/4606/17) у розмірі з 1/2 частини на 1/3 частину та стягнути з нього аліменти на утримання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON], починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до повноліття дітей. \~ \~ Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.06.2018 вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відкрито провадження по справі, призначено проведення першого судового засідання для розгляду справи по суті на 10.09.2018 року о 14:10 год. (а.с.21,22). Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що після розірвання шлюбу з відповідачем з ним залишились жити син та старша донька [PERSON]. Потім донька перейшла жити до матері, пізніше поїхала навчатися до м. Дніпро, коли донька [PERSON] звертається до нього за допомогою, він завжди їй допомагає. Син з 2015 року проживає разом з ним за адресою його реєстрації та забезпечений всім необхідним. [PERSON] 13 років, він навчається у сьомому класі Лошкарівської СШ, в школі знають, що дитина проживає з батьком. Дружина утримувати сина не допомагає. У виконавчій службі він дізнався, що виконавче провадження на підставі судового наказу відкрито, однак стягнення з його заробітної плати ще не проводились. Просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судовому засіданні спочатку заперечувала проти позову, потім під час розгляду справи по суті зазначила, що не заперечує проти позову, але щоб син був забезпечений всім необхідним, щоб позивач утримував його належним чином. Суду пояснила, що позивач донькам ,які проживають з нею, не допомагає. Син проживає з позивачем, проте вважає, що позивач не забезпечує сина належним чином. Вказала, що вона сину допомагає. Коли той приходить до неї на роботу, купує йому їжу. Вказала, що син не хоче жити разом з нею, так як вона його контролює, а з батьком він може робити все, що хоче. Проти зменшення розміру аліментів не заперечує, але щоб син [PERSON] був забезпечений всім необхідним. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги на підставі ст.192 СК України підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.1\~ст.192 Сімейного Кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності зі ч.1\~ст.273 СК України,\~якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Згідно ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 16.01.2001 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6-9). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.02.2017 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.10). Рішення набуло чинності 27.02.2017 року. 18.09.2017 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за заявою [PERSON] було видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дітей: неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], малолітнього сина - [PERSON], [INFO], малолітню доньку - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше\~десяти прожиткових\~мінімумів на\~дитину відповідного\~віку, на\~їх користь\~в особі\~матері [PERSON], щомісячно, починаючи з 29.08.2017 року та до повноліття дітей (а.с.12,13,14). Як вбачається з довідки від 25.05.2018 року, виданої Лошкарівською сільською радою Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с.15), [PERSON], [INFO], мешкає в с. Лошкарівка, вул. Зелена №3/4 та з ним дійсно проживає його неповнолітній син, [PERSON], [INFO], з 31.05.2005 року по теперішній час. Викладене не оспорювалося в судовому засіданні. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів",\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до пункту 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Виходячи з наведеного, враховуючи, те, що малолітній [PERSON] знаходиться на повному забезпеченні позивача, на утримання якого [PERSON] сплачує аліменти [PERSON] за судовим наказом, те що відповідач не заперечує проти вимог позову, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Таким чином, для захисту прав позивача та недопущення порушення прав осіб на користь та утримання яких стягнуто аліменти, необхідно зменшити розмір аліментів, визначений судовим наказом Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.09.2017 року у справі № 182/4606/17 у розмірі 1/2 частини на 1/3 частину та стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], аліменти на утримання дітей: неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше\~десяти прожиткових\~мінімумів на\~дитину відповідного\~віку, на їх користь в особі матері [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] Краснодарського краю, щомісячно, починаючи з\~дня набрання\~чинності рішенням\~суду та до повноліття дітей. Вказане буде відповідати положенням ч.1 ст.192 СК України, ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Outcome: approved