Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення частки спадкодавця у спільній сумісній власності та визнання права власності на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом та просила визначити, що розмір частки [PERSON], яка померла 11.08.2014 року, у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,100 га по 1-му провулку Черняховського, 11 м. Вінниці для будівництва та обслуговуваня житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий №051013660:02:097:0026, становить ?; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], яка померла 11.08.2014 року, право власності на ? частку земельної ділянки ділянку площею 0,100 га по 1-му провулку Черняховського, 11 у м. Вінниці для будівництва та обслуговуваня житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий № 051013660:02:097:0026, мотивуючи свої вимоги тим, що визначити частку у спільній сумісній власності у позасудовому (адміністративному) порядку неможливо у звязку зі смертю співвласника [PERSON], що перешкоджає оформленню спадщини у нотаріальному порядку. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 червня 2015 року позов [PERSON] до [PERSON] у частині позовних вимог про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом залишений без розгляду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, у якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутність. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали спадкової справи № 676/2014, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов а підлягає задоволенню. Судом встановлено, що, як вбачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 423051 від 16.01.2008 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 423052 від 16.01.2008 року, виданих на підставі рішення Вінницької міської ради від 20.02.2006 року № 1736 та рішення Вінницької міської ради від 19.06.2007 року №1164, спадкодавець [PERSON] та відповідач [PERSON] є співвласниками на праві спільної сумісної власності земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1000 га по 1-му провул. Черняховського, 11 у м. Віниці, кадастровий номер 0510136600:02:097:0026 (без визначення часток кожного співвласника). 11.08.2014 року у віці 84 років померла [PERSON] (спадкодавець), про що 12.08.2014 року зроблено відповідний актовий запис за № 2220 (підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 293902 від 12.08.2014 року) . Позивач [PERSON], [INFO], є онукою спадкодавця [PERSON]. Згідно Заповіту [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] 28.11.1994 року та зареєстрованого в реєстрі за № 6-4854, спадкодавець заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право за законом [PERSON]. Даний заповіт є чинним (не скасований, не змінений), що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15.09.2014 року № 38368677. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 676/2015, позивач [PERSON] прийняла спадщину за заповітом, подавши у передбачений законодавством строк для прийняття спадщини відповідну заяву про прийняття спадщини від 15 вересня 2014 року № 1891 до Першої вінницької державної нотаріальної контори. Інших спадкоємців у [PERSON] немає. Таким чином, [PERSON] відповідно до ст. 1235 ЦК України є єдиним спадкоємцем за заповітом померлої [PERSON]. Як вбачається з Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.05.2015 року №1685/02-31, державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], оскільки не визначено її частку у спільному сумісному майні земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1000 га, по 1-му провул. Черняховського, 11 у м. Віниці (кадастровий номер 0510136600:02:097:0026). Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом ; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу\~майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням\~суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 5 ст. 89 ЗК України поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Позивач, заявляючи вимогу про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, посилається на рівність часток. Визначаючись щодо даної вимоги, суд враховує положення вказаних вище норм законодавства, а також ту обставину, що ніяких домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, що також підтверджено відповідачем по справі, а також те, що часта померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду, а не визначення часток не дає можливості в повній мірі розпоряджатися своїм правом власності на вказане майно. Тому, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1000 га по 1-му провул. Черняховського, 11 у м. Віниці підлягає задоволенню. При цьому суд враховує, розяснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. При цьому, зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. На підставі викладеного,

Outcome: approved