Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський протитуберкульозний диспансер м. Шахтарська» про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 21.06.2013 по 09.03.2015 вона працювала у відповідача медичною сестрою (санітаркою прибиральницею палатною) туберкульозного відділення. Дані обставини підтверджуються, зокрема записами в сторінках трудової книжки (копію додаю). В грубе порушення вимог закону, починаючи з липня 2014 року заробітна плата виплачувалася нерегулярно та згодом перестала виплачуватися зовсім. На даний час наявна заборгованість по заробітній платі у розмірі 18837 грн. 23 коп., та складається з наступного: за липень 2014 р. у сумі 1565 грн. 76 коп.; за вересень 2014 р. у сумі 1248 грн. 22 коп.; за жовтень 2014 р. у сумі 2440 грн. 96 коп.; за листопад 2014 р. у сумі 2495 грн. 92 коп.; за грудень 2014 р. у сумі 2555 грн. 93 коп.; за січень 2015 р. у сумі 3222 грн. 94 коп.; за лютий 2015 р. у сумі 1557 грн. 80 коп.; за березень 2015 р. у сумі 3749 грн. 70 коп. Належно оформлену довідку про розмір не виплаченої заробітної плати, довідку про розмір середньоденного та середньомісячного заробітку надати позбавлена можливості, оскільки відповідач знаходиться на непідконтрольній території. Розрахунок середньоденного та середньомісячного заробітку, обчислений самостійно на підставі розрахункових листків роботодавця у відповідності до Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995р. та п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011р., згідно якого на підтвердження суми заборгованості по зарплаті, яка стягується, може бути розрахунковий лист роботодавця. При цьому стверджує, що при звільненні відповідач, в грубе порушення закону не виплатив усі суми, належні їй, як звільненому працівнику у день звільнення, яке було 09.03.2015, а тому, роботодавець допустив затримку з остаточним розрахунком при звільненні, чим порушив законні трудові права. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, матеріали справи містять заяви про розгляд справи без її участі, задоволення позовних вимог та не заперечення проти ухвалення заочного рішення. (а.с.61,62) Відповідач, що знаходиться на непідконтрольній території України, у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду цивільної справи, шляхом розміщення судової повістки на сайті «Судова влада України». Причини неявки суду не повідомив, відзиву та заперечень проти позову не надав. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, який не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі зазначеного,\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали цивільної справи, приймаючи до уваги обґрунтування позовних вимог [PERSON], суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у звязку з наступним. Згідно копії трудової книжки позивач [PERSON] з 21.06.2013 по 09.03.2015 працювала у Комунальній лікувально-профілактичній установі «Міський протитуберкульозний диспансер м. Шахтарська» медичною сестрою (санітаркою прибиральницею) туберкульозного відділення.(а.с.6,7) У відповідності з ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожний громадянин має право на заробітну плату, не нижче від визначеної законом. Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена як правило в грошовому виразі яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи , професійно -ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Згідно зі ст. 15 " Про оплату праці " форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні ставки, схеми посадових окладів, умов запровадження та розміри надбавок, премій та ін. встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевою угодами. Відповідно до ст.\~47\~КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівнику належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.\~116\~цього Кодексу.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею116 КЗпП України закріплено, що при звільненні працівника виплата усіх належних йому від підприємства, проводиться у день звільнення.\~ У п.25 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~24\~грудня 1999\~року №13\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства про\~оплату праці» судам роз'яснено, що не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належить йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням,\~\~отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.\~ В судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи відповідачем повністю не зроблений розрахунок, що передбачений ст. 116 КЗпП України при звільненні позивача.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 на підтвердження суми заборгованості по зарплаті, яка стягується, може бути розрахунковий лист роботодавця. Тому на підтвердження заборгованості, яка стягується, позивачем надані розрахункові листки роботодавця, які є належним доказом заборгованості (а.с.8-10). Обставина не виплати зазначеної у розрахункових листках роботодавця заробітної плати підтверджена копією форми ОК-5 з Пенсійного фонду України та випискою по банківському картковому зарплатному рахунку, відкритому в «Укрсиббанку», з якої вбачається, що відповідач з липня 2014 припинив позивачу [PERSON] виплачувати заробітну плату.(а.с. 58, 59) Таким чином, судом встановлено, що починаючи з липня 2014 року заробітна плата виплачувалася нерегулярно та згодом перестала виплачуватися зовсім. На даний час наявна заборгованість по заробітній платі у розмірі 18837 грн. 23 коп., та складається з наступного: за липень 2014 р. у сумі 1565 грн. 76 коп.; за вересень 2014 р. у сумі 1248 грн. 22 коп.; за жовтень 2014 р. у сумі 2440 грн. 96 коп.; за листопад 2014 р. у сумі 2495 грн. 92 коп.; за грудень 2014 р. у сумі 2555 грн. 93 коп.; за січень 2015 р. у сумі 3222 грн. 94 коп.; за лютий 2015 р. у сумі 1557 грн. 80 коп.; за березень 2015 р. у сумі 3749 грн. 70 коп. Виходячи з розрахункових листків роботодавця про нараховану [PERSON] заробітну плату і відпрацьований час за два місяці (січень, лютий 2015 року), які передували звільненню (яке було 09 березня 2015 року), позивачем здійснений розрахунок середньоденного заробітку. Так, згідно розрахункового листка роботодавця за січень 2015 року позивач відпрацювала 24 дні, за які була нарахована оплата праці 3222 грн. 94 коп. Згідно розрахункового листка роботодавця за лютий 2015 року позивач відпрацювала 23 дні, за які була нарахована оплата праці 1557 грн. 80 коп. Отже середньоденний заробіток (за два місяці) розраховується наступним чином: (3222 грн. 94коп. : 24) + (1557 грн. 80 коп. : 23) : 2 = 101 грн. 01 коп. Час затримки розрахунку при звільненні з 09.03.2015 р. по дату підготовки цього позову (04.10.2017р.) складає 640 днів. Отже сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні розрахована так : 640 х 101 грн. 01 коп. = 64646 грн. 40 коп. Здійснений позивачем розрахунок середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні, підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст.117 КЗпП України. Суд, перевіривши розрахунок, проведений відповідно до п.2, п.5, п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, вважає його правильним.\~Крім того, відсутні заперечення відповідача, відносно зроблених позивачем розрахунків та відсутні заперечення з приводу предявленого до нього позову. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов'язань відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по заробітній платі за заявлений позивачем період та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09 березня 2015 року по 04 жовтня 2017 року у розмірі 64649 грн. 00 коп. На підставі ст.141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір\~ у розмірі 834,84 грн. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині виплати заробітної плати за один місяць в сумі 1565,76 грн.

Outcome: approved