Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної злочином. Свій позов мотивує тим, що у 2013 році [PERSON] умисно заподіяв йому легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я. Ухвалою Турійського районного суду від 18 грудня 2013 року кримінальне провадження про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, закрито у зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Позивач стверджує, що неправомірними діями відповідача йому було завдано майнової шкоди на суму 1993.62 грн. за придбання ліків, медичних матеріалів. Крім того, такими злочинними діями відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він перебував на стаціонарному лікуванні, отримав третю групу інвалідності, в результаті чого був позбавлений звичного способу життя. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 1993.62 грн. завданої йому майнової шкоди та 1000 грн. моральної шкоди. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити і розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву від 20 жовтня 2014 року, у якій вказував, що позов визнає повністю, справу просив розглянути без його участі. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що ухвалою Турійського районного суду від 18 грудня 2013 року кримінальне провадження про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, закрито у зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення (а. с. 4). Однак вказана обставина не звільняє [PERSON] від обов'язку відшкодувати завдану позивачу майнову та моральну шкоду, у зв'язку з неправомірним діями відповідача щодо нього. Відповідно до виписок Турійської ЦРЛ з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 25 червня по 09 липня та з 1 по 13 серпня 2013 року у зв'язку з отриманням травми (побиттям) (а. с. 6,7) . Відповідно до доданих до позовної заяви фіскальних чеків за період перебування на стаціонарному лікуванні на придбання позивачем ліків та медичних матеріалів за призначенням лікаря згідно виписок та консультаційного висновку спеціаліста (а. с. 6,7,14) було витрачено 1993.62 грн. (а. с. 11-13). Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ від 27.03.1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до роз'яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З огляду на вказане, враховуючи те, що наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вину останнього в її заподіянні підтверджено ухвалою Турійського районного суду від 18 грудня 2013 року, суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення на користь [PERSON] майнової шкоди, завданої злочинними діями [PERSON], в сумі 1993.62 грн. Крім того, умисними злочинними діями відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] було завдано фізичних і душевних страждань, оскільки той отримав ушкодження, в результаті чого перебував на стаціонарному лікуванні, йому призначена третя група інвалідності згідно довідки до акту огляду МСЕК (а. с. 8), останній був позбавлений звичного способу життя, не міг спілкуватися з друзями та доглядати за дочкою. Цілісно проаналізувавши обставини справи: ступень тяжкості тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілому, наслідки, які спричинили результати ушкоджень, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди 1000 грн. є розумним та справедливим. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач позов визнав, що в силу ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] 1993.62 грн. майнової шкоди та 1000 грн. моральної шкоди, завданої злочином, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у сумі 243.60 грн. сплаченого судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved