Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача. У березні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що з 21.06.2003 року вона та відповідач зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 784 від 21.06.2003 року. Від шлюбу вони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, оскільки останнім часом їх сумісного подружнього життя вони не знаходили спільної мови у вирішенні багатьох сімейних питань. Останні роки спільного життя вони мали різні погляди на життя та побут, сім`ю, тому постійно конфліктували. Мешкали вони окремо, вона в Харківській області, а відповідач у Дніпропетровській області, бачилися зрідка, спільного побуту не вели, жили різними інтересами. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і відновити подружні стосунки не можливо. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить: розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який був зареєстрований 21 червня 2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 784 від 21.06.2003 р.; після розірвання шлюбу залишити за позивачем прізвище [PERSON] ; судові витрати в розмірі 840 грн. 80 коп. стягнути з відповідача. 01.06.2020 року відповідач [PERSON] надав суду клопотання про надання строку для примирення, а також відзив на позовну заяву, згідно змісту якого зазначив, що заперечує проти розірвання шлюбу, вважає за можливе відновити шлюбні відносини, оскільки вони з позивачем мають двох неповнолітніх синів, які потребують турботи та любові обох батьків, вони прожили у шлюбі майже 17 років, а причиною сварок, які виникали у сім`ї, стали безпідставні ревнощі позивачки. Просив відмовити у задоволенні позову. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.04.2020 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.06.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача щодо надання строку для примирення. Заяви (клопотання) учасників справи Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явилася, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, про що у справі є відповідна заява. Представник позивача - адвокат Долобовська А.В., в судове засідання не з`явилася, у поданій до суду заяві позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила винести рішення про розірвання шлюбу без надання строку для примирення, дану справу слухати за її відсутності. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечував проти розірвання шлюбу та просив надати строк для примирення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 21.06.2003 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 784 від 21.06.2003 р., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.8, 9, 47, 52). Як встановлено у судовому засіданні, спільне життя у сторін не склалось, вони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини, проживають окремо. Згідно матеріалів справи, сторони на теперішній час проживають за окремими адресами у Республіці Німеччина, спільні діти проживають разом з позивачем. В силу застосування до позивача насильства з боку [PERSON] компетентними органами було порушено перевірка поліцією, а також надано судову заборону відповідачу наближатися до позивача. На теперішній час за місцем перебування в Німеччині позивачем отримано позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с.72-101). Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі по тексту - "СК України") шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України,\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, обставини, які свідчать про припинення сімейних відносин, та встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у тому числі позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбу та наявність правових підстав для його розірвання. Приймаючи до уваги висловлене позивачем в позовній заяві бажання і надалі іменуватися шлюбним прізвищем, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.113 СК України, після розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище « [PERSON] ». У відповідності до ст.13, 141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved