Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON], що перебуває на посаді директора комунального закладу Сумської обласної ради Хоружівський дитячий будинок Недригайлівського району, звернулась до суду в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її сина [PERSON]. Вказаний позов обґрунтований тим, що неповнолітній [PERSON], [INFO], з 15 лютого 2012 року перебуває на вихованні в Хоружівському дитячому будинку Недригайлівського району. В свідоцтві про його народження батько записаний зі слів матері. Мати неповнолітнього [PERSON], відповідач по справі, [PERSON] за весь час перебування сина в дитячому будинку його відвідала лише один раз, ніяких подарунків на свята не дарувала, матеріальної допомоги не надавала, вихованням сина не займалася. У звязку з чим позивач [PERSON], як державний опікун неповнолітнього [PERSON], звернулася до суду з даним позовом, оскільки у звязку з позбавленням [PERSON] батьківських прав відносно свого сина [PERSON], [INFO], останній отримає статус дитини, позбавленої батьківського піклування, що після закінчення навчання в Хоружівському дитбудинку дозволить йому отримувати стипендію та користуватися пільгами під час продовження навчання. Належним чином повідомлені позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явились. Неповнолітній [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте від нього особисто надійшла до суду письмова заява, в якій просив справу розглянути без його участі та просив позбавити його матір, відповідача по справі, [PERSON], батьківських прав відносно нього. Належним чином повідомлена відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась. Надала до суду письмову заяву, посвідчену секретарем виконавчого комітету Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області та зареєстровану в реєстрі за № 48, в якій просила розглянути справу про позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], без її участі, проти позбавлення її батьківських прав не заперечує. Представник органу опіки та піклування Недригайлівської районної державної адміністрації [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень статті 61 ЦПК України не підлягають. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, враховуючи подану заяву відповідача про визнання позову щодо позбавлення її батьківських прав, а також заяву самого неповнолітнього (на день розгляду справи 17 років), в інтересах якого заявлено позов і який, в силу вимог ст. 165 Сімейного Кодексу України, має право самостійно звернутись до суду з вказаним позовом, про підтримання позовних вимог щодо позбавлення відносно нього батьківських прав його матері, перевіривши чи не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача) визнаня позову відповідачем, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р., визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У відповідності до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в п. 16 Постанови від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-БП № 042049 02 листопада 1999 року в місті Суми народився [PERSON], і батьками його зазначені в графі «мати» - [PERSON], в графі «батько» - [PERSON] (а.с.4). З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, сформованого 15 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Недригайлівького районного управління юстиції у Сумській області, вбачається, що 02 листопада 1999 року народився в місті Суми [PERSON]. Відомості про матір: [PERSON], відомості про батька: [PERSON], відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, (а.с.6). Неповнолітній [PERSON] перебуває на вихованні у комунальному закладі Сумської обласної ради Хоружівському дитячому будинку Недригайлівського району з 15 лютого 2012 року, що підтверджується копією рішення Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області від 31 січня 2012 року № 11 «Про направлення малолітнього [PERSON] до закладів соціального захисту» (а.с.3), та копією путівки Сумської обласної державної адміністрації Управління освіти і науки № 13 від 15 лютого 2012 року про направлення [PERSON] до Хоружівського дитячого будинку (а.с.7). З огляду на встановлені факти, надані та досліджені докази, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню свого сина, а тому виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів неповнолітньої дитини необхідно застосувати крайній захід впливу та позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.00 коп.

Outcome: approved