Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача Територіальної громади в особі Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог, щодо предмету спору: [PERSON] та [PERSON], відповідно до якого просить визнати за нею, першочерговим спадкоємцем за законом, право власності на садибний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS], посилаючись на те, що [INFO] померла мама позивача - [PERSON]. З приводу оформлення спадщини, у визначений законом термін позивач звертався до нотаріуса, однак їй було рекомендовано питання щодо визнання права власності на майно вирішувати в судовому порядку у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, відповідач не заперечує проти їх задоволення, а треті особі заперечень щодо заявленних позовних вимог не мають. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18 липня 2003 року підтверджується, що [INFO] у віці 68 років, в с. Паланка Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON], про що 18 липня 2003 року складено відповідний актовий запис № 24. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, а саме: садибний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS]. Право на спадкування, після смерті [PERSON], відповідно з положеннями ст. 529 ЦК УРСР в редакції від 1963 року, виникло в позивача по справі (дочки), сина спадкодавця - [PERSON] та дочки спадкодавця - [PERSON], що підтверджується довідкою Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Після смерті спадкодавця [PERSON], дочка - [PERSON], прийняла спадщину, у неї на руках знаходились надані матір'ю документи, земельний і майновий сертифікат, ощадна книжка, інше майно, яке належало спадкодавцеві, тобто були вчинені дії, що свідчать про прийняття спадщини, так як відповідно з положеннями, ст. 549 ЦК УРСР від 1963 сзку, які були чинні на час відкриття спадщини, визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців і дня відкриття спадщини. Рішенням Томашпільського районного суду від 10 червня 2004 року, мій позов до Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, філії Вапнярка № 10001/021 Томашпільського безбалансового відділення Ощадного банку України, про визнання права власності на спадкове майно був задоволений повністю. За позивачем було визнано право Власності на земельний та майновий пай, та на грошові заощадження [PERSON]. Неможливість отримання, свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, підтверджується довідкою приватного нотаріуса Хмільницькою районного нотаріального округу Вінницької області Л. А. Дем'янюк, від 04 грудня 2015 року за № 254/01-16. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач являється спадкоємцем за законом, інші спадкоємці на спадщину не претендують, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджує його право на успадкування майна спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки питання про розподіл судових витрат позивачами не ставиться, понесені судові витрати по оплаті судового збору необхідно залишити за останніми. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved