Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 3,05 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 456677, виданий 06.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-09-208;\~ - земельну ділянку площею 0,2504 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для ведення особистого селянського господарства (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданий 29.11.2010 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011052103131, кадастровий номер земельної ділянки 5122083200:02:002:0088; - земельну ділянку площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданий 29.11.2010 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011052103123, кадастровий номер земельної ділянки 5122083200:02:002:0087). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, а також не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Згідно адресної довідки наданої відділом адресно довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області, [PERSON] , [INFO] зареєстрований з 22.07.2002 року за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання, яке призначалось на 18.02.2020 року відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджено відповідним поштовим повідомлення про отримання ним судової повістки про причини неявки суду не повідомив. Разом з тим в судові засідання, які призначались на 17.03.2020 року, 16.04.2020 року та 21.05.2020 року відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме за адресою його місця проживання та реєстрації і шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за його відсутності на адресу суду не направляв. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеській області від 21.05.2020 року ухвалено цивільну справу за позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про\~визнання права\~власності на\~спадкове майно вирішити на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало наступне мано: - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно запису в погосподарській книзі № 2 (2016-2020 роки) виконавчого комітету Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, що також підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 16.04.2019 року за № 346; - земельна ділянка площею 3,05 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 456677, виданого 06.02.2003 року на підставі рішення 21 сесії ХХІІІ скликання Ларжанської сільської ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 12 жовтня 2001 року за № 156, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-09-208;\~ - земельна ділянка площею 0,2504 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого 29.11.2010 року на підставі рішень Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 19.12.1997 року за № 178 ХХІІ, від 25.09.2009 року № 496 V та від 14.04.2010 року № 605 V, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011052103131, кадастровий номер земельної ділянки 5122083200:02:002:0088; - земельна ділянка площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого 29.11.2010 року на підставі рішень Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 19.12.1997 року № 178 ХХІІ, від 25.09.2009 року № 496 V та від 14.04.2010 року № 605 V, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011052103123, кадастровий номер земельної ділянки 5122083200:02:002:0087. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 29.10.2018 року Ізмаїльським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області [PERSON] померла [INFO] . \~\~\~\~\~\~\~\~\~Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.\~ Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.\~ Відповідно до заповіту від 04.11.2013 року, посвідченого секретарем Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Просенюк К.С., зареєстрованого в реєстрі за № 64, [PERSON] заповіла усе своє майно рухоме та нерухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом вона матиме право заповіла [PERSON] , [INFO] . Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Осіб які мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] немає. Відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] разом із спадкодавцем не проживав та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, тому вважається таким, що фактично не прийняв спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265\~ цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи,\~ які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені\~ живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України\~ після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] , що підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00024974225 від 17.12.2019 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 19.01.2000 року, відділом актів громадянського стану Ізмаїльського районного управління юстиції Одеської області, згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 19.04.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, згідно якого [PERSON] після реєстрації розірвання шлюбу залишила прізвище « [PERSON] ». Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. 17.12.2019 року позивач [PERSON] у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] , тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про встановлення факту та визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. \~

Outcome: approved