Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до Української універсальної біржі про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку та господарських будівель дійсним. Позовні вимоги мотивувала тим, що 27.04.2000 року вона, згідно біржового контракту №НЛ -163 від 27.04.2000 року, складеного Українською універсальною біржею, купила житловий будинок житловою площею 21,5 кв.м., загальною площею 46,0 кв.м. та сарай, що знаходяться на земельній ділянці площею 0,03 га в с. Кузубівка Лубенського району Полтавської області по провулку вулиці Раданської (нині Центральної), 4. Згідно договору купівлі-продажу вказаний житловий будинок та господарські будівлі(сарай) належали продавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, видане виконавчим комітетом Вовчицької сільської ради 11 квітня 2000 року, зареєстроване в Лубенському МБТІ в реєстровій книзі №10 за №3997. Продавець [PERSON] отримав від неї кошти за зазначений в договорі купівлі-продажу житловий будинок з господарськими будівлями(сараєм), звільнив та передав його у її власність. Зараз вона вирішила продати придбаний нею на біржі житловий будинок, але в нотаріальній конторі їй відмовили в посвідченні договору купівлі-продажу, мотивуючи відмову тим, що попередній договір купівлі-продажу, укладений на біржі, не був нотаріально посвідчений. Прохала суд визнати договір купівлі-продажу житлового будинку та господарських будівель(сараю), розташованих в с. Кузубівка (була Козубівка) Лубенського району Полтавської області по провулку вулиці Центральної (було Радянської), 4, зареєстрований Полтавською універсальною біржею 27 квітня 2000 року за №НЛ-163 дійсним. Судові витрати прохала покласти на неї. Позивач в судове засідання не зявилася, звернулась до суду з заявою в якій прохала розглядати справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Також уточнила свої позовні вимоги, прохала визнати дійсним договір купівлі - продажу житлового будинку з господарськими спорудами, зареєстрований Полтавською універсальною біржею а також прохала визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями(сарай), що розташовані в с. Кузубівка (була Козубівка) Лубенського району Полтавської області по провулку вулиці Центральної (було Радянської), 4. Судові витрати прохала покласти на неї. Відповідач по справі Українська універсальна біржа у судове засідання свого представника не направив, хоча відповідно до ст.ст. 75-78 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. На підставі статті 169 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зясувавши обставини справи, заслухавши позивача, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню Так, судом встановлено, що дійсно 27.04.2000 року позивач [PERSON] (дівоче прізвище Григоренко) Л.В., згідно біржового контракту №НЛ -163 від 27.04.2000 року, складеного Українською універсальною біржею, купила житловий будинок житловою площею 21,5 кв.м., загальною площею 46,0 кв.м. та сарай, що знаходяться на земельній ділянці площею 0,03 га в с. Кузубівка Лубенського району Полтавської області по провулку вулиці Радянської (нині Центральної), 4 (а.с.5,6). Вищевказаний житловий будинок та господарські будівлі(сарай) належали продавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, яке було видане виконавчим комітетом Вовчицької сільської ради 11 квітня 2000 року, зареєстроване в Лубенському МБТІ в реєстровій книзі №10 за №3997, як вбачається із договору купівлі продажу №НЛ-163 від 27.04.2000 року (а.с.5) Договір купівлі - продажу зареєстрований на біржі з дотриманням усіх норм чинного законодавства, які діяли на момент здійснення даної угоди та відповідали нормам Закону України «Про товарну біржу», в редакції станом на 01.04.2000 року. Позивач [PERSON] сплатила продавцю [PERSON] кошти за зазначений в договорі купівлі-продажу житловий будинок з господарськими будівлями(сараєм), а продавець [PERSON] в свою чергу звільнив та передав домоволодіння у власність позивачу [PERSON] На даний час позивач [PERSON] має намір продати придбаний нею на біржі житловий будинок, але в нотаріальній конторі їй відмовили в посвідченні договору купівлі-продажу, мотивуючи відмову тим, що попередній договір купівлі-продажу, укладений на біржі, не був нотаріально посвідчений. Згідно ст.47 ЦК УРСР в редакції 1963 року, тобто діючого на час укладення договору купівлі-продажу між позивачем [PERSON] та [PERSON], якщо сторона повністю або частково виконала угоду, то суд має право визнати таку угоду дійсною. Ці ж вимоги викладені і в статті 220 Цивільного кодексу України, діючого в даний час. Відповідно до ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Ст. 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В силу ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Ст. 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України „ Про товарну біржу" біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня. Угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч. 4 ст. 15 Закону України „ Про товарну біржу" угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та господарських будівель(сараю), розташованих в с. Кузубівка (була Козубівка) Лубенського району Полтавської області по провулку вулиці Центральної (було Радянської), 4, зареєстрованого Полтавською універсальною біржею 27 квітня 2000 року за №НЛ-163 між [PERSON] та [PERSON] і визнання права власності є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved