Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася в суд з позовом до територіальної громади в особі Вовчицької сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. У позові вказала, що [INFO] року померла її матір - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельного паю площею 4,6 ум. кад. га на території Вовчицької сільської ради. За життя [PERSON] не отримувала сертифікат на право на земельну частку. На час смерті матері позивач проживала з нею та вела спільне господарство, а отже вважається такою, що прийняла спадщину. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Позивач звернулася до нотаріуса щодо оформлення права власності в порядку спадкування на вказане майно, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай). Позивач прохає суд визнати за нею право власності по на земельну частку (пай), розташовану на території Вовчицької сільської ради Лубенського району Полтавської області, площею 4,06 ум. кад. га умовних кадастрових гектари, яка належала померлій [PERSON] Представник позивачів в судовому засіданні заявлені позовні вимоги уточнила, прохає визнати за позивачами не право власності, а право на земельну частку (пай). Відповідач - Вовчицька сільська рада Лубенського району Полтавської області надіслала заяву, в якій справу прохає розглянути без участі свого представника, проти позову не заперечує. Треті особи - управління держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області, Лубенська райдержадміністрація Полтавської області направили до суду листи, в яких прохають справу розглянути без участі своїх представників, при вирішенні позову покладаються на розсуд суду. Третя особа - приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Юрченко М.А. надала суду письмову заяву, в якій прохає справу розглянути без участі свого представника, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивачів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. /а.с.8/ Померла була матір'ю позивача. Факт родинних відносин між померлою та позивачем підтверджується копією свідоцтва про народження. /а.с.6/ Відповідно до довідки депутата Підгірненської сільської ради, підписаної також сусідами [PERSON] та [PERSON], померла [PERSON] проживала разом з позивачем без реєстрації до дня смерті за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство /а.с.9/. Таким чином відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР позивач визнається такою, що прийняла спадщину. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка на території Вовчицької сільської ради Лубенського району Полтавської області, площею 4,06 ум. кад. га умовних кадастрових гектари, видана на підставі розпорядження голови Лубенської РДА № 483 від 06.12.1996 року. Відповідно до листа начальника управління Держземагенства у Лубенському районі від 20.07.2015 року № 31-1602-0.6-2805/2-15 /а.с.12/ відповідно до вказаного розпорядження було виготовлено сертифікат на вказану земельну ділянку с. [NUMBER] від 25.12.1996 року, який за життя [PERSON] не отримувала. Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну частку (пай) через відсутність на неї правовстановлюючого документа. /а.с.13/ Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п.11 ППВСУ №7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечень з боку відповідача та інших учасників по справі, а також те, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлої, бажає оформити спадщину, суд вважає, що заявлені позовні вимоги про визнання права на земельну частку (пай) підлягають задоволенню.

Outcome: approved