Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача,- арбітражного керуючого [PERSON] про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Сторони в судове засідання не прибули, що відповідно до вимог ч.4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду питання про винесення додаткового рішення. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заява про винесення додаткового рішення підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач звернувся до суду з позовом до до Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача,- арбітражного керуючого [PERSON] про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.03.2018 року позов [PERSON] до Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача,- арбітражного керуючого [PERSON] про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено частково. Суд вирішив поновити [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], і/н [NUMBER] на роботі на посаді мийника посуду їдальні Івано-Франківського обласного державного обєднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості з 29 червня 2017 року.Стягнути з Івано-Франківського обласного державного обєднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, код № 00375409, на користь [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], і/н [NUMBER] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.06.2017 року по 14.03.2018 року у розмірі 47724 гривні 45 копійок з відрахуванням всіх встановлених законодавством податків і платежів.Стягнути з Івано-Франківського обласного державного обєднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, код № 00375409, на користь [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], і/н [NUMBER] заборгованість по заробітній платі за період з січня 2017 року по 29.06.2017 року у розмірі 19873 гривні 82 копійки. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно ст.83 КзпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи. Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України "Про відпустки" за бажанням працівника частина щорічної відпустки замінюється грошовою компенсацією. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню, оскільки судом не ухвалено рішення стосовно позовної вимоги про стягнення компенсації за невикористану відпустку. Позивач мала на час звільнення 52 дні невикористаної відпустки, що підтверджується копією наказу про звільнення. Суд розраховує компенсацію за невикористану відпустку наступним чином: сума доходу позивача згідно відомостей Пенсійного Фонду за період з 29.06.2016 р. до 31.05.2017 р., що становить 51430,05 грн. : кількість календарних днів (за мінусом святкових) за цей період, яка складає 326 днів = 157,76 грн. х 52 дн. = 8203,52 грн. А тому суд вважає,що з відповідача на користь позивача слід стягнути компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 8203 гривні 52 копійки. На підставі викладеного та

Outcome: approved