Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Комунальне підприємство «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» (далі - КП «ІВУВКГ») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання в загальній сумі 2 071 гривня 47 копійок, а також судових витрат зі сплати судового збору в сумі 229 гривень 40 копійок. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON], проживаючий за адресою: [ADDRESS], є абонентом КП «ІВУВКГ». Станом на 01.12.2013 року у зв'язку з несвоєчасним внесенням відповідачем плати за використану воду за ним утворилася заборгованість у вищезазначеній сумі. У судовому засіданні представник позивача зменшила розмір позовних вимог, остаточно просила стягнути з відповідача на користь КП «ІВУВКГ» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання в загальній сумі 1 484 гривні 70 копійок, а також судові витрати зі сплати судового збору в сумі 229 гривень 40 копійок. Додатково зазначила, що 26.08.2009 року представником КП «ІВУВКГ» було зафіксовано, що встановлений за місцем мешкання відповідача засіб обліку води не працює, про що складено акт. У зв'язку з цим, з серпня 2009 року розрахунок за послуги з централізованого водопостачання проводився з урахуванням нормативів (норм) споживання, затверджених рішенням Ізмаїльської міської ради за №621 від 14.05.2009 року. 11.09.2009 року знятий для проведення ремонту засіб обліку води було допущено до установки, на підставі чого видано наряд. 15.09.2009 року [PERSON] звернувся до КП «ІВУВКГ» із заявою про опломбування засобу обліку води, однак не надав договір та акт виконаних робіт, у зв'язку з чим, справляння плати за надані послуги продовжувалось на підставі та з урахуванням нормативів (норм) споживання. 17.09.2009 року водопровідний ввід за адресою: [ADDRESS], було опломбовано. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.05.2010 року з відповідача на користь КП «ІВУВКГ» стягнена заборгованість за послуги з водопостачання в загальній сумі 586 гривень 77 копійок. 07.05.2010 року, 12.10.2010 року та 26.04.2011 року представниками КП «ІВУВКГ» встановлено самовільне підключення [PERSON] водокористування. З 01.10.2011 року водокористування за місцем мешкання відповідача не здійснюється, у зв'язку з чим, нарахування не проводиться. Відповідач заперечував проти задоволення позову, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним. В обґрунтування заперечень проти позову пояснив, що засіб обліку води був пошкоджений у його відсутність представником КП «ІВУВКГ». Після того, як водомір був відремонтований, 17.09.2009 року він був встановлений знову. В подальшому оплату за використану воду він здійснював згідно з даними лічильника. Не заперечував, що після того як водопровідний ввід працівниками КП «ІВУВКГ» було опломбовано, він користувався водою, зокрема, для того, щоб перед зимовим періодом заповнити у будинку труби. Проте стверджував, що не міг використати такий великий об'єм води. На додаткове запитання пояснив, що в будинку [ADDRESS], протягом тривалого часу він проживає один. [PERSON] та [PERSON], які згідно з довідкою КП «ІМБТІ» є співвласниками даного будинку, проживають за іншою адресою, відповідно, послугою з водопостачання не користувалися. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Стаття 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" за N1875-IV від 24.06.2004 року (далі - Закон N1875-IV) визначає, що споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно з п.1 ч.1 ст.13 Закону N1875-IV послуга з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення відноситься до комунальних послуг. За змістом ч.ч.1, 2 ст.32 Закону N1875-IV, ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» за №2918-ІІІ від 10.01.2002 року (далі - Закон №2918-ІІІ), п.п.17, 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 (далі - Правила №630) послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Пунктом 30 Правил №630 передбачені обов'язки споживача, зокрема, оплачувати послуги в установлені договором строки, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу, виконувати інші обов'язки відповідно до законодавства. Виконавець, у свою чергу, у відповідності до п.32 Правил №630 зобов'язаний: своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров'я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства та цих Правил; контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж; відновлювати надання послуг за письмовою заявою споживача шляхом зняття пломб із запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) протягом доби; забезпечувати за заявою споживача взяття на абонентський облік у тижневий строк квартирних засобів обліку; виконувати інші обов'язки відповідно до законодавства. Судом встановлено, що власниками будинку [ADDRESS], є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.20). Фактично у даному будинку проживає лише [PERSON], що сторонами у судовому засіданні не спростовувалося та у відповідності до ст.61 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягає. 26.08.2009 року працівниками КП «ІВУВКГ» в присутності відповідача [PERSON] складено акт, згідно з яким засіб обліку води не працює, показник водоміра 326 кв.м (а.с.55). Згідно з абз.3 п.15 Правил №630 у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Відповідно до п.п.2, 4 Порядку розроблення та затвердження нормативів питного водопостачання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №1107 від 25.08.2004 року, нормативи питного водопостачання використовуються для визначення обсягів постачання питної води у разі відсутності або тимчасової несправності засобів обліку споживання питної води. Методика визначення нормативів питного водопостачання населення розробляється та затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства за погодженням із центральними органами виконавчої влади з питань охорони здоров'я, охорони навколишнього природного середовища та водного господарства. У зв'язку з цим, з серпня 2009 року розрахунок за послуги з централізованого водопостачання проводився з урахуванням нормативів (норм) споживання, затверджених рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за №621 від 14.05.2009 року (а.с.48, 48 зворот, 84, 84 зворот). 11.09.2009 року знятий за місцем мешкання відповідача для проведення ремонту засіб обліку води допущений до установки, про що видано наряд (а.с.57, 57 зворот). Відповідно до п.9 Правил №630 у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Через те, що засіб обліку води спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача встановлений не був, справляння плати за послуги з водопостачання продовжувалося на підставі та з урахуванням вищезазначених нормативів (норм) споживання. Стаття 23 Закону №2918-ІІІ визначає, що підприємства питного водопостачання мають право у разі внесення споживачем не в повному обсязі плати за використану питну воду обмежити його питне водопостачання до рівня екологічної броні питного водопостачання. У зв'язку з внесенням споживачем плати за надані послуги не в повному обсязі 17.09.2009 року водопровідний ввід за його місцем мешкання був опломбований (а.с.56). 01.10.2009 року працівниками КП «ІВУВКГ» в присутності абонента [PERSON] складено акт, згідно з яким виявлено самовільне підключення (а.с.54). 31.05.2010 року рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з [PERSON] на користь КП «ІВУВКГ» стягнена заборгованість за послуги з водопостачання, яка утворилася станом на 01.01.2010 року, в загальній сумі 586 гривень 77 копійок (а.с.79-81). 07.05.2010 року, 12.10.2010 року та 26.04.2011 року працівниками КП «ІВУВКГ» складено акти, за змістом яких при обстеженні водомірного колодязя, розташованого за адресою: [ADDRESS], виявлено самовільне підключення (зірвана пломба, відкритий клапан) (а.с.78, 86, 87). 22.03.2011 року працівником КП «ІВУВКГ» складено акт, згідно з яким зі слів абонента [PERSON] вода є, проте повторне відключення провести не мали можливості, так як останній поводився агресивно, погрожував монтировкою (а.с.88). З 01.10.2011 року водокористування за місцем мешкання відповідача не здійснюється, у зв'язку з чим, нарахування не проводиться. За змістом особового рахунку [NUMBER], відкритого на ім'я [PERSON], заборгованість за послуги з водопостачання станом на грудень 2013 року складає 1 484 гривні 70 копійок (а.с.3, 49, 50), виходячи з наступного: з травня по жовтень 2010 року включно відповідачу нараховано до оплати 655 гривень 74 копійки (акти від 07.05.2010 року та 12.10.2010 року); у березні 2011 року - 14 гривень 32 копійки (акт від 22.03.2011 року); у квітні 2011 року - 143 гривні 20 копійок (акт від 26.04.2011 року); у червні 2011 року - 361 гривня 34 копійки (акт від 26.04.2011 року); у липні 2011 року - 157 гривень 52 копійки (акт від 26.04.2011 року); у серпні 2011 року - 157 гривень 52 копійки (акт від 26.04.2011 року); у вересні 2011 року - 157 гривень 52 копійки (акт від 26.04.2011 року), всього за період з травня 2010 року по вересень 2011 року включно - 1 647 гривень 16 копійок. При цьому, відповідачем були сплачені наступні суми: у січні 2010 року - 5 гривень 10 копійок, у квітні 2010 року - 2 гривні 54 копійки, у травні 2010 року - 2 гривні 54 копійки, у червні 2010 року - 7 гривень 62 копійки, у серпні 2010 року - 10 гривень 16 копійок, у вересні 2010 року - 15 гривень 20 копійок, у жовтні 2010 року - 2 гривні 54 копійки, у січні 2011 року - 10 гривень 16 копійок, у грудні 2012 року - 105 гривень, всього за період з січня 2010 року по грудень 2012 року - 160 гривень 86 копійок. Таким чином, 1 647 гривень 16 копійок (нарахована заборгованість) - 160 гривень 86 копійок (проведена відповідачем оплата) - 1 гривня 60 копійок (субсидія, надана відповідачу у листопаді та грудні 2010 року) = 1 484 гривні 70 копійок. Оскільки послуги відповідачу [PERSON] надавалися, але їх оплата проводилася частково, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Доводи відповідача [PERSON] про те, що від часу самовільного підключення до повторного опломбування водопровідного вводу він не міг використати зазначений позивачем об'єм води, а тому є неправомірним нарахування останнім заборгованості за послуги з централізованого водопостачання у вищезазначеній сумі, не ґрунтуються на законі з огляду на наступне. Так, згідно з пп.3.2-3.4 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу 27.06.2008 року за №190 (далі - Правила за №190), водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними. У разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць. Пункт 5.18 Правил за №190 визначає, що споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з'єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування. Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника. У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON], який станом на час розгляду справи не є інвалідом ІІ групи, на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 229 гривень 40 копійок.

Outcome: approved