Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 червня 2017 року через свого представника [PERSON] звернулася до суду із позовом і просить визнати за нею в порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок (загальною площею 71,60 кв.м., житловою площею 47,90 кв.м.) з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Посилається на те, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на вищезазначений будинок; на земельну ділянку загальною площею 0,6701 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області; на земельну ділянку загальною площею 1,2833 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та на земельну ділянку загальною площею 0,3573 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Позивач є спадкоємцями за законом першої черги, як дружина спадкодавця [PERSON] та прийняла спадщину на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та подавши у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Іншими спадкоємцями, які відмовились від прийняття спадщини на користь позивача є: за законом першої черги - сини спадкодавця [PERSON] - [PERSON] та [PERSON]; за право представлення померлої [INFO] дочки спадкодавця [PERSON] - [PERSON], її дочка - [PERSON]. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Факт володіння померлим [PERSON] вищезазначеним будинком підтверджується довідками виконавчого комітету Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 255 від 16 травня 2017 року та за № 256 від 16 травня 2017 року; копією плану будинку в с. Строкова [PERSON] від 25 лютого 1992 року; висновком ТОВ „Лендвізор" № 1604 від 18 травня 2017 року про технічний стан індивідуального житлового будинку по [ADDRESS]; копією технічного паспорта на одноквартирний (садибний) житловий будинок [ADDRESS], планом будинку, експлікацією та характеристикою до нього; висновком про вартість майна від 20 червня 2017 року. Своє право позивач підтверджує копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 18 червня 2016 року; копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER]; копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 45085192 від 15 вересня 2016 року; копіями свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки від 11 травня 2017 року; матеріалами спадкової справи відносно померлого [PERSON] До суду позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача, Строківської сільської ради, в засідання не з'явився, повідомлений належним чином, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, заперечень не має, наслідки визнання позову роз'яснені та зрозумілі, просить повністю задовольнити позовні вимоги. Відповідно до вимог п.2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не здійснив державної реєстрації права на майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ч.3 ст.3 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01.07.2004 речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно. З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що не здійснення спадкодавцем [PERSON] державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє його спадкоємця права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону. Відповідно до п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.130 ЦПК України, для врегулювання спору до судового розгляду суд з'ясовує, зокрема, чи визнає позов відповідача. Ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. В силу ч.4 ст.174 цього Кодексу, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.4 ст. 130 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 328, 1218, 1261 ЦК України,

Outcome: approved