Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 30.04.2011 року у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом за № 140; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]»; стягнути з відповідача на її корить судові витрати, які полягають з оплати за надання їй правової допомоги при зверненні до суду та оплати судового збору. На обґрунтування позову зазначила, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, [PERSON], вона перебуває з 30 квітня 2011 року. Зареєстровано шлюб у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 140. Як для неї, так і для відповідача шлюб зареєстрований вперше. Її прізвище до шлюбу «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], та відповідачем усиновлену її доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини на протязі всього шлюбу між ними були дуже складні. Відповідач вкрай цинічно відносився до неї, постійно принижував її гідність, не цінив родинні відносини, що зробило сімейне життя неможливим. До того ж, відповідач використовує фізичну силу у вирішенні сімейних питань, що психологічно травмує дітей. Її сподівання зберегти родину залишилися безрезультатними. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати разом з нею, з відповідача будуть стягуватися аліменти в судовому порядку. Після розірвання шлюбу бажає залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу та просив проводити судове засідання за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, з 30.04.2011 року. Зареєстровано шлюб у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом за № 140, прізвище позивача до реєстрації шлюбу «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 8, 9). З матеріалів справи вбачається, що між сторонами припинені подружні стосунки, зберігати сім`ю позивач не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі по тексту - "СК України") шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та відносини між сторонами по справі не поновлювались, від шлюбу сторони мають малолітніх дітей, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажає, вважає, що це не можливо, відповідач не заперечує проти його розірвання, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. Приймаючи до уваги висловлене позивачем в позовній заяві бажання і надалі іменуватися шлюбним прізвищем, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.113 СК України, після розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище «[PERSON]». Згідно ст. 11, 88 ЦПК України судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору при розгляді справи у розмірі 640,00 грн. віднести за рахунок позивача. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на правову допомогу. За ч.ч. 1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Позивачкою наданий суду договір про надання юридичних послуг, за яким вона сплатила суму гонорару адвокату Кущ Л.О. у розмірі 500,00 грн. за підготовку процесуальних документів. З поданого позивачкою договору не вбачається перевищення граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу, тому з відповідача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в користь позивачки.

Outcome: approved