overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту, зазначивши, що [INFO] помер [PERSON], після якого залишилася спадщина - право на земельну ділянку, розміром 6,53 кадастрових га, розташовану на території Фрунзенської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, належне померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія МК №0109913, виданого Доманівською РДА 25.10.1996року. Посилається на те, що до смерті спадкодавця проживала з ним однією сім'єю з 1986р., без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, шлюб не зареєстрували тому, що у неї не було паспорта. Зазначила, що вчасно звернулася до приватного натаріуса [PERSON] з приводу оформлення спадкових прав, оскільки є спадкоємицею четвертої черги, але їй відмовили у видачі свідоцтва про право власності на спадщину та рекомендували звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON], що необхідно для оформлення спадкових прав, тому змушена звернутися до суду. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, просила встановити факт проживання однією сім'єю з [PERSON], померлим [INFO] Представник Фрунзенської сільської ради сільський голова Ляховець Л.Г. не заперечувала проти задоволення заяви та встановлення факту проживання однією сім"єю зі спадкодавцем з 1986року. Заслухавши пояснення заявника, її представника, представника з/особи, допитавши свідків [PERSON], [PERSON] та дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Так, згідно довідок №213, №214 від 15.04.2014р., виданих Фрунзенською сільською радою Доманівського району Миколаївської області вбачається, що [PERSON] з 1985 року проживав в [ADDRESS], та з 1986р. проживав спільно з [PERSON], [INFO], однією сім"єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство до дня смерті [PERSON] згідно записів погосподарських книг за 1986-2012р.р. Таким чином, у судовому засіданні встановлено факт проживання однією сім'єю заявника [PERSON] із [PERSON], померлим [INFO], а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

Заявник [PERSON] , звернулася до суду із заявою про призначення опікуна [PERSON] . Зазначала, що відповідно до рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області [PERSON] визнано недієздатною, оскільки вона є інвалідом дитинства першої групи підгрупи "А". Заявник просила призначити її [PERSON] опікуном над [PERSON] . Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Сторожинецької міської ради надав суду висновок про призначення недієздатній [PERSON] опікуна в особі її сестри [PERSON] . Заявник в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримавши заяву. Заінтересована особа орган опіки і піклування в судове засідання не направив свого представника, однак надав суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що Рішенням Сторожинецького районного суду від 14.02.2021 року [PERSON] визнано недієздатною. Згідно ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. За правилами ст.55 ЦК України опіка встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Статтею 63 ЦК України визначено, що фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. Таким чином за змістом ч.1 ст.60 ЦК України та ч.1 ст.300 ЦПК України вбачається що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Згідно висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Сторожинецької міської ради, та рішення виконавчого комітету Сторожинецької міської ради №119 від 08 червня 2021 року, саме [PERSON] визначена як особа яка може виконувати обов`язки опікуна щодо громадянки [PERSON] . За таких обставин, суд вважає за можливе заяву задовольнити та призначити [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області, зацікавлена особа: Кропивнянська сільська рада, Хмільницького району, Вінницької області та просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO]. Вимоги мотивованні тим, що [INFO] у с. Ступник померла мати заявниці - [PERSON], [INFO], яка проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], де і була після смерті похована на сільському кладовищі. Заявниця проживала з матір'ю разом в одному будинку. Мати померла через повішання, а знайшли її через день після настання смерті, саме тому не було можливості зробити розтин, тому заявниці не видали довідку про смерть та, як наслідок, тому і не було видане і свідоцтво про смерть з органів РАЦСУ. На сьогоднішній день [PERSON] вирішила звернутись для прийняття спадщини після смерті матері, але не може зробити цього, оскільки в неї відсутня довідка про розтин та, як наслідок, відсутнє свідоцтво про її смерть, а тому [PERSON] вимушена звернутись до суду з даною заявою. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали до суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому заявник зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, а заінтересовані особи не заперечують проти їх задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення заяви виходячи з наступного: Обставина щодо проживання в [ADDRESS], [PERSON] підтверджуються довідкою виконкому Кропивнянською сільською радою Хмільницького району Вінницької області № 492 від 25 листопада 2013 року, яка померла [INFO] (смерть не зареєстрована). Родинні відносини із спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] Встановлення факту, що має юридичне значення, заявнику необхідно для прийняття спадщини після смерті її матері, в позасудовому порядку відповідно до ст. 1297 ЦК України. Будь-якого спору щодо спадкового майна немає. Статтею 256 Цивільного процесуального кодексу України визначено перелік справ про встановлення юридичних фактів, які розглядаються судом в порядку окремого провадження. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'ясень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено факт смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася з цією заявою, в якій просила встановити факт народження дитини - [PERSON] , який народився [INFO] в м. Сімферополі Автономної Республіки Крим. Заявник зазначила, що для державної реєстрації народження дитини звернулася до Маловисківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, але отримала відмову з посиланням на те, що документ про народження дитини видано на тимчасово окупованій території України. Заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 4 статті 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація народження проводиться на підставі визначених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, документів, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , перебуваючи на тимчасово окупованій території в м. Сімферопіль Автономної Республіки Крим, [INFO] народила дитину [PERSON] (а.с. 6). 20 вересня 2019 року Маловисківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області відмовлено заявникові [PERSON] у проведенні державної реєстрації народження дитини, посилаючись на те, що на підтвердження факту народження дитини не надано належного документа, виданого органом виконавчої влади України, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я (а.с.7). Тому, право заявника підлягає судовому захисту шляхом встановлення факту народження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Заявник [PERSON] надала до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло № 1483 від 02.02.1993р., зареєстрованого в КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківське МБТІ» 22.05.1993Р., згідно з яким право власності на квартиру [ADDRESS] належить [PERSON]. На цей час їй необхідно оформити у нотаріуса заповіт, але із-за розбіжностей у її прізвищі, зазначеному у свідоцтві та в паспорті громадянина України серії [NUMBER], просила суд заяву задовольнити та встановити факт від якого залежить виникнення у неї права на складання заповіту на спадкове майно, а саме встановити юридичний факт належності їй свідоцтва про право власності на квартиру № 1483 від 02.02.1993р. В судове засідання заявниця не з»явилася, хоч про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримала. Заінтересована особа Перша Білоцерківська міська державна нотаріальна контора в судове засідання представника не направила, хоч про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], дійсно отримала паспорт громадянина України серії [NUMBER], виданий Деснянським РУГУ МВС України в м. Києві, 29.02.2004р., в якому її прізвище зазначено як «[PERSON]»2004р.. Також, з матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про право власності на житло № 1483 від 02.02.1993р., зареєстрованим в КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківське МБТІ» 22.05.1993р. власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] Тобто, заявниця на думку суду довела ті обставини, що на час приватизації квартири в [ADDRESS] її прізвище дійсно було «[PERSON]», а у паспорті виданому їй 29.02.2004р. Деснянським РУГУ МВС України в м. Києві її прізвище зазначено як «[PERSON]».. В заяві заявник послалася на ті обставини, що цей факт належності їй правоустановлюючого документу необхідно встановити для оформлення заповіту. Судом при вивченні документів, протиріч та інших розбіжностей у записах дати народження, імені та прізвища заявника не виявлено. Відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п.6 ч.1 ст. 256 цього Кодексу у судовому порядку можуть бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім."я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім."ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, з урахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності документу підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Заявник [PERSON], надала до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документу - трудової книжки, виданої 20.07.1976р. на її ім.»я, згідно з якою прізвище позивачки замість правильного « [PERSON]», записано «[PERSON]». Із-за розбіжностей у записах прізвища у паспорті, та інших документах заявниця не може оформити пенсію по віку. В судове засідання заявник не з»явилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вимогу заяви підтримала. Заінтересована особа - Управління ПФУ у Білоцерківському районі представника не направила, хоч про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала письмову заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], дійсно отримала трудову книжку видану 20.07.1976р. на її ім.»я, згідно з якою прізвище заявниці замість правильного « [PERSON]», записано «[PERSON]». В копії паспорта заявниці, серії [NUMBER] прізвище заявниці записано «[PERSON]», а відповідно свідоцтва про шлюб від 01.07.1978р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і прізвище заявниці змінилося на [PERSON] З інших документів, наданих заявницею вбачається, що атестат про закінчення Ворошиловградського професійно - технічного училища заявниця [PERSON] отримала 25.07.1976р. і її прізвище записано як «[PERSON]». В копії свідоцтва про народження також прізвище заявниці записано як «[PERSON]» Тобто, заявник, на думку суду, довів ті обставини, що правовстановлюючий документ : трудова книжка заявниці [PERSON], містить розбіжності у записі прізвища фізичної особи та прізвища згідно з її паспортом. В заяві заявник послався на ті обставини, що цей факт належності правовстановлюючого документу їй необхідно встановити для оформлення пенсії. Судом при вивченні документів, протиріч та інших розбіжностей у записах прізвища заявниці, не виявлено, будь-яких заперечень з боку заінтересованої особи, до суду не надано. Відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п.6 ч.1 ст. 256 цього Кодексу у судовому порядку можуть бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім."я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім."ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, з урахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності документу підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Заявник [PERSON] надала до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документу - трудової книжки виданої 22.05.1983р. , згідно з якою її прізвище, ім.»я та по батькові записано «[PERSON]». На цей час їй необхідно оформити пенсію по віку у зв»язку з чим звернулася до Управління ПФУ в м. Білій Церкві, але їй було роз»яснино необхідність встановлення факту належності трудової книжки саме заявнику, із-за розбіжностей у її прізвищі, зазначеному у трудовій книжці та в паспорті громадянина України серії [NUMBER] просила суд заяву задовольнити та встановити факт від якого залежить виникнення у неї права на пенсію, а саме встановити юридичний факт належності їй трудової книжки від 22.05.1983р. В судовому засіданні заявниця вимогу заяви підтримала. Заінтересована особа Управління ПФУ в м. Біла Церква в судове засідання представника не направила, хоч про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення заявниці, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON], [INFO] дійсно отримала паспорт громадянина України серії [NUMBER] виданий міським відділом №1 Білоцерківського МУГУ МВС України в Київській області, 17.12.1999р., в якому її прізвище, ім.»я та по батькові зазначено як «[PERSON]». Також, з матеріалів справи вбачається, що згідно з копією трудової книжки, виданої 22.05.1983р. цей документ видано на ім.»я « [PERSON]». Тобто, заявниця на думку суду довела ті обставини, що трудова книжка заявниці належить саме їй, оскільки в цьому документі зазначено, що працівник народилася [INFO]., що повністю відповідає даним, зазначеним у свідоцтві про народження заявниці, виданому 31.10.1962р. відділом ЗАГС Новоукраїнського району Кіровоградської області. В заяві заявник послалася на ті обставини, що цей факт належності їй правоустановлюючого документу необхідно встановити для оформлення пенсії. Судом при вивченні документів, протиріч та інших розбіжностей у записах дати народження, імені та прізвища заявника не виявлено. Відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п.6 ч.1 ст. 256 цього Кодексу у судовому порядку можуть бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім."я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім."ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, з урахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності документу підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Заявник [PERSON] народилася [INFO] , та у теперішній час не досягла повноліття. Відповідно до довідки № 1115/4 від 10.05.2019 року, наданої КНП «Міська лікарня № 2», [PERSON] вагітна, строк вагітності 36-37 тижнів. Відповідно до роз`яснень п.2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч. 3 ст. 293 ЦПК України). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч.2 ст. 23 СК України, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім`я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Згідно ч. 2 п. 2 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Згідно зі ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Батьки заявника не заперечують проти реєстрації її шлюбу з [PERSON] , надавши суду відповідні заяви, вважають, що шлюб буде відповідати інтересам [PERSON] [PERSON] , надавши відповідну заяву до суду, підтвердив, що бажає зареєструвати шлюб з заявником. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявника. На підставі вищевикладеного, встановивши, що надання права на шлюб [PERSON] відповідає її інтересам, враховуючи той факт, що вона вагітна та має намір укласти шлюб для створення повноцінної сім`ї, батьки заявника на шлюб згодні, [PERSON] теж має бажання укласти шлюб з [PERSON] , суд вважає, що надання права на шлюб буде відповідати правам та законним інтересам заявника.

Outcome: approved