Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради, в інтересах дитини: [PERSON], [INFO], звернувся в суд з позовом про позбавлення батьківських прав батька дитини - [PERSON] та відібрання дитини без позбавлення матері батьківських прав і стягнення аліментів до [PERSON] мотивуючи позов тим, що батьки дитини тривалий час проживають окремо, відповідач [PERSON] ухиляється від виховання та утримання доньки, не цікавиться її розвитком, не забезпечує умов для проживання, в бесіді з працівниками служби у справах дітей підтвердив, що аліменти не сплачує та має заборгованість, з дитиною не спілкується і не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Дитина проживала в сім»ї матері - відповідачки [PERSON], яка здійснювала виховання дитини. Крім [PERSON], відповідачка має ще одну дитину від другого шлюбу - [PERSON], [INFO]. До служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради 19.03.2014 року надійшло термінове повідомлення Кіровоградської дитячої обласної лікарні про госпіталізацію до травматологічного відділення дитини [PERSON], [INFO] з поверхневою травмою голови, численними забоями, саднами, гематомами голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, сідниць, які спричинила її мати - відповідач по справі. У бесіді з працівниками служби відповідач [PERSON] підтвердила вказані факти спричинення дитині тілесних ушкоджень та ту обставину, що віддала дитину своїй матері - бабусі дитини - [PERSON], яка і звернулась до медичного закладу. Відповідно до інформації Кіровоградської дитячої обласної лікарні від 27.03.2014 року дитина була госпіталізовано до травматологічного відділення у стані середнього ступеню тяжкості, по догляду за дитиною у відділенні перебувала бабуся - [PERSON] За наказом начальника служби від 21.03.2014 року дитина взята на профілактичний облік служби як така, що зазнала фізичного насильства. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 26.03.2014 року було прийнято рішення щодо доцільності відібрання дитини в судовому порядку від матері без позбавлення її батьківських прав і постановою прокурора м. Кіровограда від 26.03.2014 року дитина негайно відібрана у відповідачки, після проходження курсу лікування влаштована в сім»ю бабусі, яка бажає оформити опіку над онукою. Згідно повідомлення слідчого відділу Кіровоградського ВМ УМВС України в Кіровоградській області від 28.03.2014 року відповідачці [PERSON] оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. передбаченого ч.1 ст. 125 КК України за фактом спричинення тілесних ушкоджень своїй малолітній доньці [PERSON] Відповідач [PERSON] не звертався до служби з приводу вирішення питання щодо проживання доньки в його сім»ї. Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства просить задовольнити позов. В судовому засіданні представник позивача та прокурор позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, пояснила, що дійсно побила доньку, розкаюється та бажає повернути дитину в сім»ю, запевнюючи, що більше подібного не повторить. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, пояснив, що дійсно має заборгованість по виплаті аліментів та не бажає приймати участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], висновок прокурора, дослідивши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтв про народження, виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області 13.01.2009 року, актовий запис № 51, записані [PERSON] та [PERSON], яка змінила своє прізвище на [PERSON] після укладення шлюбу з [PERSON]. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов»язків підтверджується в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: письмовою заявою [PERSON] на ім»я начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 06.03.2014 року про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав; довідкою Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції з якої вбачається, що станом на 01.03.2014 року він має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 14 879,07 грн. та поясненнями [PERSON] в судовому засіданні про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно дитини і не має наміру спілкуватись з донькою. Згідно з ч.1 статті 170 Сімейного Кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров»я і морального виховання. Вказане кореспондується і п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в якому наголошено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов»язками. Судом встановлено, що до служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради 19.03.2014 року надійшло термінове повідомлення Кіровоградської дитячої обласної лікарні за вих. № 485 про госпіталізацію до травматологічного відділення дитини [PERSON], [INFO] з поверхневою травмою голови, численними забоями, саднами, гематомами голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, сідниць. Травми дитині спричинила її мати - відповідач по справі [PERSON] У бесіді з працівниками служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради відповідач [PERSON] підтвердила вказані факти спричинення дитині тілесних ушкоджень, обставини події та ту обставину, що зателефонувала своїй матері та віддала їй дитину. Бабуся дитини - [PERSON] звернулась до медичного закладу щодо стану здоров»я дитини. Відповідно до інформації Кіровоградської дитячої обласної лікарні від 27.03.2014 року вих. № 550 дитина [PERSON], [INFO], була госпіталізовано до травматологічного відділення у стані середнього ступеню тяжкості, по догляду за дитиною у відділенні перебувала бабуся. За наказом начальника служби № 37 від 21.03.2014 року дитина [PERSON] взята на профілактичний облік служби як така, що зазнала фізичного насильства. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 26.03.2014 року було прийнято рішення щодо доцільності відібрання дитини в судовому порядку від матері без позбавлення її батьківських прав і постановою прокурора м. Кіровограда від 26.03.2014 року дитина негайно відібрана у відповідачки. Після проходження курсу лікування [PERSON] влаштована в сім»ю бабусі [PERSON], яка бажає оформити опіку над онукою. На даний час дитина влаштована до дошкільного навчального закладу № 3 «Незабудка». Згідно повідомлення слідчого відділу Кіровоградського ВМ УМВС України в Кіровоградській області від 28.03.2014 року відповідачці [PERSON] оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України за фактом спричинення тілесних ушкоджень своїй малолітній доньці [PERSON] Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.05.2014 року [PERSON] звільнена від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України у зв»язку з дійовим каяттям, провадження по кримінальному провадженню № 1204120020001594 від 19.03.2014 року відносно неї закрито. Згідно висновку органу опіки та піклування від 01.04.2014 року № 2079/49-05-24, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 26.03.2014 року, даний орган вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO] та відібрання дитини від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. При вирішенні даного позову судом враховуються вищезазначені обставини, особу відповідачки, яка характеризується посередньо, розкаюється у скоєному, але на даний час не зверталась до компетентних органів щодо вирішення проблеми, а тому суд вважає, що в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження, обґрунтовані доказами і підлягають задоволенню. При цьому відповідачці роз»яснені положення ч. 3 ст. 170 Сімейного Кодексу України. Частиною 4 статті 170 Сімейного Кодексу України передбачено, що при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вимоги ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачають стягнення аліментів на дитину за рішенням суду від дня пред"явлення позову. На підставі викладеного і ст.ст. 164, 180, 183, 170, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved