Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Комунальна установа «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» звернулася до суду із заявою про вирішення питання про застосування госпіталізації у захворювання та потребує стаціонарного лікування, а в силу неможливості розуміння своїх дій, загострення симптомів психічного розладу від добровільної госпіталізації до стаціонару відмовляється, що може привести до небезпеки для нього та оточуючих його осіб. В судовому засіданні лікар-психіатр [PERSON] повністю підтримав заяву та зазначив, що [PERSON] давно хворіє, проявляє агресію, говорить, що в нього в роті радіопередатчик, він видає радіохвилі, відмовляється від вживання їжі, боячись, що може бути отруєним. [PERSON] у судовому засіданні не висловився з приводу лікування. Опікун [PERSON] в судовому засіданні підтримав заяву центру вказуючи на те, що поведінка сина є агресивною, боїться за життя матері, якій він погрожує, його стан здоровя вимагає лікування і в теперішній, оскільки з приходом весни, наступає більше загострення. Прокурор також підтримала подану заяву. Вивчивши матеріали справи, історію хвороби, заслухавши лікаря психіатра, прокурора, [PERSON] та законного представника опікуна [PERSON], суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 30.01.2007 року, справа №2-О-85, 2007 рік, [PERSON] визнано недієздатним, а рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 05.09.2007 року, справа №2-4622/07, йому призначено опікуна батька [PERSON]. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів №175 від 27.01.2017 року [PERSON] є інвалідом 1 групи за психічним захворюванням безстроково. Діагноз «Шизофренія параноїдна, епізодичний тип перебігу, змішаний дефект (параноїдний, апато-абулічний)». Хворіє з 1986 року. В ході захворювання, що протікає з частими загостреннями, сформувався виражений дефект особистості «параноїдний, апато-абулічний». У відділенні поведінка одноманітна, коло інтересів обмежене фізиологічними потребами, неохайний за зовнішнім виглядом не стежить. Голосно без причини сміється, по чудернацьки жестикулює, вигукує окремі слова. Часто спостерігається галюцінаторна симптоматика у вигляді вербальних обманів сприйняття переважно коментуючого характеру. Під час огляду настрій знижений, емоційно холодний. Контакт утруднений у звязку з вираженими порушеннями мислення у хворого. Висловлювання не звязані між собою. Мислення розірване. За непрямими висловлюваннями хворого можна виявити уривчасте марення впливу на нього «радіохвилями» (часто повторює «приймач…приймач…хвиля…нова хвиля…». Під час бесіди обєктивних ознак обманів сприйняття не виявляє. До свого захворювання не критичний. За характером вказаних психічних захворювань, [PERSON], потребує стаціонарного лікування, в той же час, в силу неможливості розуміння своїх дій, від добровільної госпіталізації до стаціонару відмовляється, що може привести до небезпеки для нього чи оточуючих його осіб. Відповідно до ч.2 ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише у стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє або виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи встановлені судом обставини та у зв'язку з тим, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад і виявляє реальні наміри вчинити дії, що становлять небезпеку для оточуючих, тому суд прийшов до висновку про доцільність його госпіталізації у примусовому порядку в умовах КУ «ООМЦПЗ».

Outcome: approved