Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням у будинку №10 по вул. Володарського в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області і усунути перешкоди у здійсненні нею права користування і розпорядження належним їй майном шляхом скасування реєстрації місця проживання [PERSON] у будинку [ADDRESS] На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 07.10.2005 року позивач уклала шлюб із [PERSON], зареєстрованим Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції, актовий запис про шлюб № 895 від 07.10.2005 року. 06.02.2015 року шлюб було розірвано за рішенням Дніпровського районного суду по цивільній справі № 209/6713/14-ц. Відповідач прописаний за адресою: в будинку [ADDRESS] Будинок належить позивачу одноособово на праві приватної власності, за договором купівлі-продажу ВСК № 305083 реєстр. № 3005 (16.12.2005 р.) посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Юрченко Н.В. Витяг із реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9399553 від 23.12.2005 р. З березня 2014 року між позивачем і відповідачем були припинені шлюбні відносини і він пішов із сім'ї з цього ж часу разом вони не проживають, а він у будинку не мешкає. Відповідач забрав із будинку все належне йому майно і особисті речі. Позивачу відомо, що відповідач створив нову цивільну сім'ю і мешкає у новій родині. Але адреса нового мешкання їй не відома. Будь-яких стосунків вони не підтримують, номер колишнього телефону поміняв, а новий їй не повідомив. Факт того, що відповідач не проживає в будинку більше двох років підтверджується обставинами, встановленими рішенням Дніпровського районного суду від 06.02.2015 року по цивільній справі № 209/6713/14-ц про розірвання шлюбу та актами обстеження, складеними головою вуличного комітету. Наявність реєстрації відповідача у будинку перешкоджає позивачу у користуванні власністю, оскільки при оформленні субсидії на компенсацію вартості комунальних послуг їй можуть або відмовити в її наданні, або значно зменшити її розмір, урахувавши доходи колишнього чоловіка, яких вона фактично не отримує, а сам колишній чоловік вже не є членом її сім'ї та з будинку виїхав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з чим суд, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 16.12.2005 р., реєстр. № 3005, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Юрченко Н.В., Витягом із реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9399553 від 23.12.2005 р. (а.с.6-8). З матеріалів справи вбачається, що з 07.10.2005 року сторони перебували у шлюбі зареєстрованому Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції, актовий запис про шлюб № 895 від 07.10.2005 року. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.02.2015 року шлюб було розірвано, рішення набрало законної сили 17.02.2015, що підтверджується копією рішення суду (а.с. 9). Судом встановлено, що у вищевказаному будинку [ADDRESS], крім власника [PERSON], зареєстровані: її син - [PERSON], [INFO], її мати - [PERSON], [INFO], її бабуся - [PERSON], [INFO], та відповідач [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 189 від 14.03.2016 року, що видана головою квартального комітету № 8 (а.с.14). Із матеріалів справи вбачається, що відповідач фактично не проживає за місцем своєї реєстрації з березня 2014 року і по теперішній час, особистих речей [PERSON] у будинку немає, ні в будинку, ні біля будинку, ні на присадибній ділянці відповідача ніхто не бачив, всі роботи по будинку із середини та на дворі виконують [PERSON] та її син, що підтверджується актом № 5 про обстеження житлових умов від 06.01.2015 року, актом про обстеження житлових умов № 11 від 22.08.2015 року, актом № 14 про обстеження житлових умов від 10.03.2016 року, складеними комісією квартального комітету (а.с.10-12). З доводів позовної заяви вбачається, що наявність реєстрації відповідача у будинку перешкоджає позивачу у користуванні власністю, оскільки при оформленні субсидії на компенсацію вартості комунальних послуг їй можуть або відмовити в її наданні, або значно зменшити її розмір, урахувавши доходи колишнього чоловіка, яких вона фактично не отримує, а сам колишній чоловік вже не є членом її сім'ї та з будинку виїхав. За правилами ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК Української РСР члени сім'ї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, інших документів. Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] дійсно відсутній в будинку [ADDRESS] з березня 2014 року без поважних причин. Вказаний факт, на переконання суду, свідчить про відсутність у відповідача інтересу до спірного будинку, як до приміщення, що потрібне йому для проживання. Факти створення відповідачу з боку позивача перешкод у проживанні в цьому будинку, судом у судовому засіданні не встановлені. Суд вважає, що перебування відповідача на реєстраційному обліку у належному позивачу будинку перешкоджає здійсненню нею у повному обсязі гарантованого Конституцією України права власності, яке згідно із ст. 321 ЦК України є непорушним. Враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], Адміністрації Дніпровського району Дніпродзержинської міської ради про позбавлення права користування жилим приміщенням, усунення перешкод у користуванні житловим будинком, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору при розгляді справи віднести за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved