Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Заявниця [PERSON] , звернулась до Деснянського районного суду м. Києва із заявою, про встановлення факту батьківства померлої особи, заінтересована особа: [PERSON] . Вказану заяву [PERSON] мотивує тим, що вона, заявниця [PERSON] , народилася [INFO] в м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданий Залізничним відділом ЗАГС м. Києва 07.06.1976 р. В свідоцтві про народження в розділі батьки записано: Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис № 1231 від 07.06.1976 р. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданий відділом ДРАЦС реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівської області 29.01.2014 р. Мати [PERSON] померла [INFO] що пдтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданий відділом ДРАЦС реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівської області 20.01.2009 р. Батьки заявниці проживали у зареєстрованому шлюбі з 15.05.1960 р. до 22.04.1974 р. та з 20.02.1982 р. по 09.06.1987 р., що підтверджується витягами з Дежавного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 12.10.2020 № 0001111111. Незважаючи на реєстрацію розірвання шлюбу батьки продовжували спільно проживати без реєстрації шлюбу, вони вели спільно господарство. В період спільного проживання її батьків без реєстрації шлюбу [INFO] народилася заявниця [PERSON] . При цьому, в свідоцтві про її народження батьком записаний [PERSON] , але державна реєстрація народження проведена відповідно до частини 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері), що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису при народженні від 12.10.2020 р. № 0001111111. При житті батько [PERSON] визнавав заявницю своєю донькою, утримував, займався вихованням та піклувався протягом усього життя, тобто вони були однією сім`єю і все своє життя знала, що [PERSON] є її рідним татом. Весь час вони проживали однією родиною до часу, поки не вийшла заміж і почала проживати окремо від батьків. За час окремого проживання від батька і до дня його смерті, заявниця завжди піклувалася про нього. З приводу того, що її батьки на день народження заявниці не перебували в зареєстрованому шлюбі та те, що батько в актовому запису про її народження записаний зі слів матері, у неї ніколи не виникало ніяких питань, поки не виникла потреба в оформленні спадкових прав після смерті батька. На її звернення в відділ реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві повідомив, що внести зміни до актового запису про її народження щодо батька неможливо. Враховуючи викладене просила встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , відносно [PERSON] , яка народилася [INFO] . Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Зацікавлена особа в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив розглянути справу у відсутності не зявившихся осіб, які були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши письмові матеріали справи в результаті повного, об`єктивного та всебічного їх дослідження, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] , народилася [INFO] в м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданий Залізничним відділом ЗАГС м. Києва 07.06.1976 р. В свідоцтві про народження в розділі батьки записано: Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис № 1231 від 07.06.1976 р. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданий відділом ДРАЦС реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівської області 29.01.2014 р. Мати [PERSON] померла [INFO] що пдтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданий відділом ДРАЦС реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівської області 20.01.2009 р. Батьки заявниці проживали у зареєстрованому шлюбі з 15.05.1960 р. до 22.04.1974 р. та з 20.02.1982 р. по 09.06.1987 р., що підтверджується витягами з Дежавного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 12.10.2020 № 0001111111. Враховуючи викладене просила встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , відносно [PERSON] , яка народилася [INFO] . Відповідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до вимог ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленого ст. ст. 122 та 125 цього Кодексу Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз.3-5 п.7 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормоюстатей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Частинами 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. У відповідності до вимог ст. ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Необхідність у встановленні батьківства заявниця пов`язує із необхідністю юридичного оформлення родинного зв`язку, оскільки це необхідно для вступу у спадщину, оскільки юридично ці зв`язки на даний час не підтверджені. А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення поданої заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved