Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 жовтня 2019 року звернулась з названим позовом до суду, в якому вказала, що [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не склала. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 4,393 га, яка розташована на території Березнянської сільської ради Володарського районного суду Київської області. Позивач просить суд встановити факт що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] ; встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 027694 та визнати право власності на спадкове майно. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.18). За життя [PERSON] заповіту не склала. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 4,393 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Березнянської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 027694 (а.с.15). Після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом є позивач, [PERSON] , [INFO] . Отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не може, оскільки відсутні докази родинних відносин із спадкодавцем та при видачі державного акту на спадкову земельну ділянку було допущено помилку у прізвищі власника, а саме, замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] », відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, "Про судову практику у справах про спадкування", справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкоємцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Факт того, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , стверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, довідкою № 1024 від 06 серпня 2019 року, яка видана виконавчим комітетом Володарської селищної ради Київської області, в якій зазначено, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживала однією сім`єю з дочкою [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] до дня смерті [PERSON] , а саме, 16 квітня 2019 року (а.с.19). Тому суд вважає за потрібне встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Окрім того, в судовому засіданні при дослідженні письмових доказів, приєднаних позивачем до позовної заяви, встановлено факт того, що в державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 027694, який видано на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 4,393 га, невірно зазначено прізвище власника земельної ділянки, а саме, зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] », що стверджено письмовими доказами (а.с.15,23-29). Тому суд вважає за потрібне встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ -КВ № 027694 виданий на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Держаний нотаріус Дяченко Л.Є. надала до суду інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, з якої вбачається, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] - не заводилась. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання представником відповідача пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved