Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що її батько, [PERSON], помер 01 жовтня 2014 року. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. У встановлений законом шестимісячний строк вона звернулася до приватного нотаріуса Томаківського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Під час звернення нотаріус запропонував йому представити її свідоцтво про народження та інші документи. Однак в її свідоцтві про народження серії ЯЕ № 976862, виданого Микільською на Дніпрі сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області 01 червня 1956 року, в графі «Батько» відсутній запис, тобто відсутній факт родинних стосунків між спадкоємцем та спадкодавцем. Дані про її прізвище, імя та по батькові в свідоцтві: «Шевченко Галина Миколаївна». У звязку з цим приватний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька і запропонував звернутися до суду, щоб підтвердити факт наявності родинних відносин між ним та нею. В 1979 році вона вийшла заміж і змінила своє прізвище на «Войтюк», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-КИ № 27797. Заявник зазначає, що її батько [PERSON] та мати [PERSON] з 1954 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких 20 квітня 1956 року народилася вона. В 1961 році батьки зареєстрували між собою шлюб і мати змінила своє прізвище на «Савельєва», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-УР № 52574, проте вони за свого життя не вирішили питання її батьківства, тому в актовому записі про її народження № 10, вчиненому 01 червня 1956 року Микільською на Дніпрі сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області взагалі відсутній запис про батька. Заявник також зазначає, що з 1954 року її батьки вели спільне господарство, мали єдиний сімейний бюджет. Батько завжди визнавав її своєю дочкою, одразу після її народження, виховував її - водив до дитсадку, ходив на батьківські збори в школу, де вона навчалась, слідкував за її успіхами у навчанні, матеріально утримував. 13 вересня 1999 року померла її мати. Після її смерті вона продовжувала спілкуватися з батьком, постійно підтримувала його, допомагала господарювати в домоволодінні - саджала на земельній ділянці городину, доглядала за садом, ремонтувала разом з чоловіком та батьком будинок. В 2002 році вона забрала його проживати до свого помешкання, де він разом з її сімєю і проживав до дня своєї смерті, а коли помер, то за свій кошт поховала його. Заявник також зазначає, що на сьогоднішній день вона не може реалізувати своє право на спадщину та отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом, а тому змушена звернутися з даною заявою до суду. Сторони у судове засідання не з'явилися, але подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому заявник наполягає на заявлених вимогах, а заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області протизаявлених вимог про встановлення факту батьківства заперечення не надано. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про народження серії ЯЕ № 976862, виданого 01.06.1956 року, суд вбачає, що заявник у справі [PERSON] (дошлюбне прізвище її [PERSON]) народилася 20.04.1956 року, де в графі «Батько» відсутній запис, а в графі «Мати» зазначено «Шевченко Віра Іллівна». Зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-УР № 52574 суд вбачає, що в 1961 році батьки [PERSON], яка є заявником у даній справі, зареєстрували між собою шлюб і мати останньої змінила своє прізвище з «Шевченко» на «Савельєва», проте батьки за свого життя не вирішили питання щодо батьківства, тому в актовому записі про її народження № 10, вчиненому 01 червня 1956 року Микільською на Дніпрі сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області взагалі відсутній запис про батька. При цьому заявник стверджує, що її батько [PERSON] та мати [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах з 1954 року і [PERSON] дійсно є її рідним батьком. [PERSON] помер 01 жовтня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-КИ № 588559. Крім того, зазначені у заяві обставини підтверджуються наступними доказами: записом про прописку [PERSON] в Домовій книзі; довіреністю від 15.01.2008 року за № 21, якою батько [PERSON] уповноважив [PERSON], яка є заявником у даній справі та доводиться останньому донькою, отримувати належні йому грошові кошти; довідкою наданою Томаківською селищною радою 27.05.2015 року за вих. № 1081, де зазначено що [PERSON] до дня своєї смерті проживав за адресою: [INFO] разом з [PERSON], яка доводиться йому донькою; повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 27.05.2015 року, з якого слідує що заявником про внесення актового запису про народження [PERSON] є її батько [PERSON]; наявною у заявника довідкою № 91 про причину смерті батька [PERSON]; виданим нотаріусом витягом № 39516553 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03.02.2015 року; свідоцтвом про право на спадщину за законом АЕІ № 063396 від 12.11.2001 року виданим батьку [PERSON] після смерті матері [PERSON]. Відповідно до ч.2\~ст.256 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом ч.1\~ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~\~ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до\~ ст. 130 СК України \~у випадку смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини на час її народження, факт його батьківства може бути встановлений по рішенню суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений відповідно до ч.1 ст. 135 зазначеного Кодексу. Відповідно до п. 15 постанови ВСУ "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.95 року суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених\~ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Крім того, \~ч.2 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~також визначено, що при вирішенні питання про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року необхідно застосовувати відповідні норми\~КпШС\~беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю\~\~дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2\~ст.55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved