Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право на земельну частку (пай) у землях колективної власності колишнього КСП «Перемога»розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого на підставі рішення Ізмаїльської районної державної адміністрації від 16.02.1996 року, зареєстрованого 21.07.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1204 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу головного територіального управління юстиції в Одеській області Веліксар Т.І. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що заява про відмову від прийняття спадщини від [PERSON] надійшла 28.01.2019 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, якими позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно,необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землях колективної власності колишнього КСП «Перемога»розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого на підставі рішення Ізмаїльської районної державної адміністрації від 16.02.1996 року, зареєстрованого 21.07.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1204. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.08.2007 року, виданого виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить право на земельну частку (пай) у землях колективної власності колишнього КСП «Перемога»розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого на підставі рішення Ізмаїльської районної державної адміністрації від 16.02.1996 року, зареєстрованого 21.07.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1204. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 54899908 від 28.01.2019 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є: - чоловік [PERSON] , що підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00022120117 від 14.02.2019 року та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.02.2019 року, повторно виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.11.1988 року, виданого виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.03.2008 року, виданого виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] »; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.12.1981 року, виданого виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено довідкою наданої виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 30.08.2018 року за № 1272, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Частиною 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь - кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, якою відмовляється від отримання належної йому частки у спадщині, яка залишилась після смерті [PERSON] на користь позивача [PERSON] . В свою чергу відповідач [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] не проживав та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, тому вважається таким, що фактично не прийняв спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved