Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON] [INFO], сина [PERSON], [INFO]одження та сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 1\\2 частині всіх видів його заробітку ( доходу ), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на своє утримання на період до досягнення сином [PERSON], [INFO] трьохрічного віку в розмірі по 400 грн. щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що 11 квітня 2005 року вона уклала з відповідачем шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 29. Від даного шлюбу у них народилось п'ятеро дітей: дочка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. З самого початку їхнього спільного сімейного життя, стосунки протягом восьми років були добрі, але потім почали поступово погіршуватися, так як відповідач почав вживати алкогольні напої та пред'являти позивачу різні претензії та обвинувачення, які були безпідставними. На цьому грунті в сім'ї почали виникати сварки, ініціатором яких був [PERSON], під час яких, він у присутності дітей неодноразово застосовував до позивача фізичне насилля та вчиняв бійки. Відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного та вихованням їхніх дітей. Його ставлення до сім'ї та дітей привели до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. Діти знаходяться на повному утриманні позивача та постійно потребують матеріальної допомоги, хоча їх утримання є рівним обов'язком, як матері так і батька. Крім того, позивач і сама потребує утримання, так як доглядає за меншою дитиною, сином [PERSON], [INFO]. На розгляд справи до суду позивач не з'явилась, однак від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду невідомі, про час та місце розгляду справ був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с.21,24). Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки від відповідача до суду не надійшло жодних заперечень проти позову, тому суд, дослідивши докази належного повідомлення про дату та час розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цого кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З копії свідоцтв про народження дітей встановлено, що батьком [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження [NUMBER] від 11.04.2005 року (а.с.6)); [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 13.11.2006 року (а.с.7)); [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 27.11.2008 року (а.с.8)); [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 11.05.2011 року (а.с.9)) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 26.08.2014 року (а.с.10)) є відповідач - [PERSON]. Згідно довідки про склад сім'ї №813 від 02.06.2015 року виданої виконавчим комітетом Селецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області та акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON], яка проживає в в [ADDRESS], встановлено, що діти: [PERSON]; [PERSON]; [PERSON]; [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір'ю [PERSON] в с.Селець Дубровицького району Рівненської області та перебувають на повному її матеріальному утриманні (а.с.12,13-14). Згідно ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Проте, суду не надано відповідачем доказів того, що він є непрацездатним, а також не надано підтвердження того, що на своєму утриманні має інших непрацездатних осіб. Тому, виходячи з вищевказаних норм Сімейного кодексу України, приймаючи до уваги, що неповнолітні діти позивачки проживають разом із нею та перебувають на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дітей не досягнуто, суд вважає вимоги позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей правомірними. Згідно ч.1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач не приймає участі у вихованні дітей, не надає матеріальної допомоги, тому з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку в розмірі по 1\\2 частині всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини. В судовому засіданні не здобуто, а відповідачем не подано доказів, що матеріальний чи сімейний стан, стан здоров'я відповідача не дозволяє йому працювати або що він має інших непрацездатних осіб на утриманні. А тому вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання також підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1 п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved