Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач 07.10.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить стягнути з відповідача на її користь за договором позики від 21.02.18 р. суму боргу - 107 799 грн, 78 коп., що є еквівалентним сумі 4 380 доларів США за станом на 04.10.19 р., 1 118 грн, 42 коп. судових витрат, а всього 111 842 грн, 27 коп.. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.02.18 р. відповідач отримала у неї у позику кошти на загальну суму 4 380 доларів США, що є еквівалентним сумі 107 799 грн, 78 коп., та зобов`язалась повернути 21.06.18 р.. Факт отримання позики відповідач підтвердила складенням відповідної розписки. Однак свої зобов`язання за розпискою відповідач не виконала та боргу не повернула, виконання боргового зобов`язання прострочила. Покликаючись на ст. 1 046, ч. ч. 1, 2 ст. 207, ч. 1 ст. 1 049, ст. ст. 1 047, 526, 638, 545, 192, 533, ч. 1 ст. 631, ст. ст. 1 054, 1 055, 536, 1 050,1 048, ч. 1 ст. 202, ч. 3 ст. 203 ЦК України, судову практику, ст. 99 Конституції України, зазначає, що на дату подання розглядуваного позову до суду сума боргу є еквівалентною 107 799 грн, 78 коп.. Добровільно відповідач на її вимогу повернути гроші не реагує і від виконання зобов"язання ухиляється. Прострочення виконання зобов"язання складає 4 042 грн, 49 коп. за 15 міс. і є 3 % річних за період з другого дня для повернення позики - 22.06.18 р. по день звернення з розглядуваним позовом до суду. Загальна сума заборгованості з врахуваннями суми 3 % відсотків річних становить 111 842 грн, 27 коп.. Просить позов задовольнити. 07.11.19 р. було відкрито провадження у справі у спрощеному позовному (усному) провадженні. Вказану вище ухвалу суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачеві було надіслано у встановленому законом порядку. За станом на 12.12.19 р. відповідач відзиву на позову заяву до суду не подала. У судове засідання позивач не з`явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила. У судовому засіданні представник позивача - адвокат позов підтримано у повному обсязі. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, хоча належно повідомлялась. Про причини неявки суду не повідомила. На думку суду, розгляд справи по суті можливий у відсутності сторін. Суд, заслухавши пояснення представника позивача - адвоката, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до повного задоволення. Відповідно до змісту ст. 625 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно ст. 1 046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку саму суму грошових коштів (суму позики). Як вбачається з оригіналу розписки відповідача від 21.02.18 р., наданої у розпорядження суду представником позивача - адвокатом, відповідач отримала від позивача 4 380 доларів США у позику і зобов`язувалась їх повернути до 21.06.18 р.. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Як зазначено у ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору й вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту й інших вимог, які звичайно ставляться. Із змісту ст. ст. 1 054, 1 055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 536 ЦК України, також передбачає сплату процентів за користування чужими грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд враховує, що у договорі позики, що стверджений оригіналом розписки, сторони не зазначили про відсотковість позики. У випадку, коли у договорі не зазначено розміру процентів, цивільно - правова відповідальність за порушення грошового зобов`язання настає на підставі вимог закону, а саме ст. 625 ЦК. Тому хоча у договорі позики, що стверджений оригіналом розписки, сторони не зазначили розміру процентів, цивільно - правова відповідальність відповідача за порушення грошового зобов`язання настає на підставі ст. 625 ЦК. Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК). Згідно зі статтями 251, 253 ЦК строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення; перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Статтею 530 ЦК визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, судом встановлено, що відповідач, дійсно, отримала від позивача в борг як позику зазначену позивачем суму позики, що зобов`язувалась повернути в строк до 21.06.18 р., однак, на даний час свого зобов`язання не виконала. Сума заборгованості за договором позики у гривні за станом на 04.10.19 р. відповідно до курсу Нацбанку України нарахована позивачем вірно та зауважень у суду не викликає. Прострочення виконання зобов`язання мало місце, дійсно, за 15 міс., однак, не за період з 20.06.18 р. по 04.10.19 р., як про це вказує позивач, а за період з 22.06.18 р. (наступний день після дати виконання зобов`язання - повернення позики) по 04.10. 19 р. (дата звернення позивача з розглядуваним позовом до суду). А тому сума боргу, що підтверджений оригіналом розписки від 21.02.18 р., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача і сума 3 % річних за 15 міс. прострочення виконання зобов`язання в розмірі 4 042 грн, 49 коп.. На користь позивача з відповідача слід стягнути у повному обсязі суму судових витрат у справі. При цьому загальна сума стягнення складатиме 12 960 грн, 69 коп., а не 111 842 грн, 27 коп., як про це вказує позивач.

Outcome: approved