Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж звернулося до Запорізького районного суду Запорізької області з вищевказаним позовом. В позові зазначає, що позивач здійснював постачання електричної енергії на об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору № 93002936 від 01.06.2006 про користування електричною енергією та особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , але обов`язків по сплаті за використану електроенергію відповідач не виконує, у зв`язку з чим виник борг у сумі 3559,57 грн. за період з 01.11.2016 р. по 01.03.2018 р. За позовом позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 3559,57 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 02.08.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої просить провести судовий розгляд по справі за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з`явилась, про час та місце розгляду справи судом повідомлена у встановленому законом порядку, матеріали справи містять поштові відправлення, які повернулись до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", які направлялись судом на адресу реєстрації місця проживання, а також реєстр відправлення простої кореспонденції за 06.09.2021 року. Також про розгляд справи повідомлялась шляхом розміщення на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме. Про причину неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала, з заявою про відкладення розгляду справи не зверталась. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З наданих позивачем письмових доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , користується електроенергією на підставі укладеного з позивачем договору № 93002936 від 01.06.2016 про користування електричною енергією (а.с. 5-6). За відомостями департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , з 26.09.1991 по 20.08.2014 року (а.с. 15). Відповідач має заборгованість за спожиту електроенергію за період з 01.11.2016 по 01.03.2018 року в сумі 3559,57 грн., що підтверджено наданим розрахунком та витягом з особового рахунку. Згідно з ст.ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з одержання електричної енергії. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 Цивільного кодексу України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 (надалі - Правила роздрібного ринку електричної енергії). Ч.1 ст.714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. На роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку(п. 1.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії). Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. На час розгляду справи відповідачем не надано доказів того, що заборгованість погашена, дані щодо чинності договору про користування електричною енергією суду не надано. Аналізуючи наведені норми матеріального права, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за електроенергію є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору 2270,00 грн.

Outcome: approved