Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.09.2011 року по 2013 рік. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який постійно проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. З моменту реєстрації шлюбу, відповідач постійно жив в своє задоволення, зловживав алкоголем, вживав наркотичні речовини, не працював. Вона бажаючи зберегти сім'ю, пробачала його, однак після народження сина, відповідач, взагалі пішов з сім'ї, забувши, що в нього є дитина, матеріально ніколи не допомагав та участі в житті дитини не приймав. На протязі п'яти років, відповідач ні разу не зустрівся і не спілкувався з дитиною, її розвитком та вихованням не займався. Матеріальної допомоги в добровільному порядку сину не надає, від сплати аліментів по виконавчому листу ухиляється, має заборгованість по сплаті аліментів 46 031,70 гривень. Вважає, що відповідач, своєю поведінкою, не бажає виконувати свої батьківські обов'язки до участі по вихованню своєї дитини і не хоче їх виконувати в подальшому. Крім того, невизначеність правового статусу дитини за таких умов, не дає можливості усиновити дитину теперішньому чоловіку позивачки - [PERSON], який, за твердженням позивачки, висловлює таке бажаня для надання можливості всебічного розвитку дитини та створення комфортних психологичних умов її становлення в повноцінній сім'ї. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню неповнолітнього [PERSON]. В суді [PERSON] підтримала позовні вимоги, посилаючись на підстави викладені в заяві, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 169 ЦПК України. Представник третьої особи служби у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті ради Бондуровська М.В., просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надавши висновок виконкому Покровської районної у місті ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO]». Допитавши позивача, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши обставини та давши оцінку доказам, наданих в їх обґрунтування, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, зареєстрованим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 17.09.2011, актовий запис №792. ( а.с. 9) Шлюб між сторонами, рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.10.2013 року, розірвано. Рішення набрало законної сили 14.12.2013 року.( а.с.11) Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с.10) Матеріалами справи підтверджені обставини ухиляння відповідачем від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до довідки наданої Покровським відділом державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, по виконавчому листу № 212/12203/13-ц від 05.05.2014 виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі ? частини на утримання дитини [PERSON], [INFO], заборгованість по аліментам станом на 01.05.2017р. складає - 46031,70 гривень.( а.с.13) Відповідно до довідки Комунального дошкільного навчального закладу №118 загального розвитку, журба [PERSON], [INFO], відвідує комунальний дошкільний навчальний заклад. Дитину приводить та забирає мати [PERSON]. Батько в дошкільний заклад не приходить (а.с.14). Згідно з ст.165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач, як на підставу позову, посилалась на ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідність харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до висновку виконкому Покровської районної у місті ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO]» батько [PERSON], не виконує батьківських обов'язків, не піклується про фізичний стан і духовний розвиток дитини, не готує її до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних і інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, в інтересах малолітньої дитини виконком Покровської районної у місті ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], відносно його сина, [PERSON], [INFO]. ( а.с.31-32) Відповідач впродовж всього часу вихованням дитини не займається, інтересу до його життя не виявляє, не виявляє бажання до спілкування з сином. Враховуючи наведене та те, що позбавлення відповідача батьківських прав дозволить вирішити питання про встановлення правового статусу дитини, суд, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав стосовно його малолітньої дитини. Крім того, суд вважає, що вимога позивача про стягнення на її користь судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, сплачений судовий збір за звернення з заявою до суду, а також витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, на підставі ст.84 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь сторони, яка їх понесла. На підставі викладеного,

Outcome: approved