Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кодимської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. В позові зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилась спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,7207 га та 1,74 га, що розташовані на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області. Позивач являється спадкоємцем за заповітом після померлого та прийняла спадщину. Нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7207 га, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на іншу земельну ділянку було відмовлено через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, які було втрачено. У зв`язку з цим позивач не може захистити своє порушене право в позасудовому порядку, тому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку. В підготовче засідання позивач не з`явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Представник Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в підготовче засідання також не з`явився, надавши до суду заяву, в якій визнав позов та просив розглянути цивільну справу у його відсутність. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, [INFO] помер [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1269 цього ж Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Крім того, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,7207 га, розташована на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННА №311485, виданим 20.01.2018 року державним нотаріусом Кодимської районної державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за №38 (а.с.10) та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,74 га, розташована на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, що підтверджується копією державного акта\~на право приватної власності на землю серії І-ОД №007372, виданого Кодимською РДА 06.04.2004 року (а.с.11). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 31.10.2017 року секретарем виконавчого комітету Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, який зареєстровано в реєстрі за №92. Цим заповітом все належне йому майно [PERSON] заповів [PERSON] (а.с.9). Ця обставина свідчить про те, що спадкування здійснювалось за заповітом. Зі змісту листа державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіної М.М. №964/02-14 від 05.11.2021 року вбачається, що [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про прийняття нею спадщини та заведена спадкова справа №239/2020. Ця обставина вказує на те, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Із матеріалів справи встановлено, що 05.03.2021 року [PERSON] отримала в Кодимській районній державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії НМС №395153, зареєстроване в реєстрі за №220 на земельну ділянку площею 1,7207, кадастровий номер 5122582200:01:002:0166, розташовану на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, яка належала [PERSON] , померлому [INFO] . У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 1,74 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акта про право приватної власності на землю серії І-ОД №007372, державним нотаріусом Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіною М.М. було відмовлено в зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів. Ця обставина підтверджується листом №217/02-14 від 19.03.2021 року (а.с.14). Правовстановлюючі документи на спадкове майно, зокрема державний акт, було втрачено, про що було розміщено оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» №16(109496) від 17.04.2021 року (а.с.12). Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії - відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до абз.3 п.23\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22.09.2021 року, у справі №227/3750/19 також вказав, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа має право звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, способом захисту прав спадкоємця є визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку, оскільки існують перешкоди для оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Таким чином, при відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно\~ внаслідок його втрати, позивач [PERSON] позбавлена можливості оформити своє право на прийняту спадщину шляхом одержання в нотаріальній конторі відповідного свідоцтва про право на спадщину, тому належним способом захисту її порушеного спадкового права є визнання за нею в судовому порядку права власності на належну спадкодавцеві [PERSON] земельну ділянку. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню. Крім того, відповідач визнав позов у повному обсязі, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що з урахуванням положень ч.4\~ст.206 ЦПК України, надає суду підстави для задоволення позову.

Outcome: approved