Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.05.2017 року звернулася з позовом до Коропузької сільської ради Городоцького р-ну Львівської області про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами по [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті матері. Вимоги мотивувала тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], яка мала на праві фактичної власності житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами в [ADDRESS] Проте через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок - державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] Зазначила, що з 2000 року вона постійно проживала без реєстрації у вказаному будинку разом з матір»ю до дня її смерті. Була єдиною дитиною в сім»ї. Після смерті матері також користувалася житлом, дбаючи про його технічний стан, обробляла земельну ділянку. В даний час має намір провести капітальний ремонт житлового будинку, зареєструватись у ньому, тому виникла потреба оформити спадщину. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, просили його задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Представник відповідача - Великолюбінської селищної ради в судове засідання не з'явився, 03.08.2017р. подав заяву, в якій висловився на задоволення позовних вимог, просив про розгляд справи за його відсутності (а.с.39). Вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, її представника, суд приходить переконання про задоволення позову. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно норм гл.84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди,прибудови до них, побудовані до 5 серпня1992року. У відповідності до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, який затверджено Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства 24.06.2011 N 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (додається). Згідност.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Як вбачається із копії технічного паспорта (а.с.4-7) будинок збудований у 1940 р., головою домогосподарства до [INFO]. була [PERSON] Спірний будинок в [ADDRESS]., складається з однієї житлової кімнати, коридору, кухні, житлова площа - 12,7 м.кв., загальна - 34,4 м.кв. Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.13) [PERSON] померла [INFO] За життя [PERSON] розпорядилась своїм майном і зокрема склала заповіт, що посвідчений 31 січня 1997 року секретарем виконкому Коропузької сільської ради Городоцького району Львівської обл. і зареєстрованого в реєстрі за №12, та згідно якого все своє майно, в т.ч. спірний будинок, заповіла своїй дочці [PERSON] Вказаний заповіт не скасовувався та не змінювався (а.с.9). Із копії свідоцтва про народження (а.с.10) убачається, що [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] Згідно свідоцтва про одруження від 04.03.1964р. змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.11). З матеріалів копії спадкової справи № 129/2017 (а.с.27-38) видно, що спадкова справа відкрита після смерті [PERSON] на підставі заяви позивача. Згідно довідок виконкому Коропузької сільської ради №202, 203 від 06.03.2017р., після смерті [PERSON], [INFO]. головою домогосподарства по [ADDRESS], є [PERSON], яка проживає у вказаному будинку без реєстрації місця проживання (а.с.14-15). Спадкодавиця збудувавши житловий будинок в [ADDRESS], не здала його в експлуатацію та не виготовила свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що є перешкодою для оформлення позивачем спадкових прав на нерухомість та отримання свідоцтва про право власності на неї. Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті набула або володіла житловим будинком [ADDRESS]. неправомірно, або що такий є самочинно побудований, в суді не встановлено. У листі - відповіді Самбірського міжміського бюро технічної інвентаризації від 05.09.2017р. вказано, що право власності на житловий будинок [ADDRESS]. не зареєстровано (а.с.48). Таке підтверджується також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, інше (а.с.47). За наведеного, та досліджених в сукупності матеріалів справи суд приходить переконання, що [PERSON] мала на праві власності житловий будинок [ADDRESS]. і що позивач прийняла спадщину по заповіту, а інші спадкоємці по закону відсутні, тому є підстави до визнання за позивачем в порядку спадкування за заповітом, права власності на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями і спорудами, якими є сарай, криниця та огорожа. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати понесені ним при зверненні до суду.

Outcome: approved