Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № б/н від 16.03.2011 року у розмірі 32139,77 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.03.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 13000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами кредитного договору відповідач зобов"язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановлено Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами» та правилами надання банківських послуг, «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Взяті на себе зобов'язання по договору № б/н від 16.03.2011 року Банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредит у розмірі 13000,00 грн. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором № б/н від 16.03.2011 року належним чином не виконує, в зв'язку з чим станом на 30.05.2014 року має заборгованість в розмірі 32139,77 грн. Представник позивача в судовому засіданні викладені в позові обставини підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судому засіданні визнав позов не визнав. Підтвердив, що дійсно отримував кредит в ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 13000,00 грн., але договір про це не укладався. Нараховані відсотки, штрафи не визнав, посилаюсь на те, що заборгованість за відсотками перевищує суму заборгованості за кредитом та з дати останнього платежу по кредиту, відсотки повинні були нараховуватись не більше 6 місяців. Він неодноразово намагався укласти з банком мирову угоду для погашення суми боргу, але банк на його звернення не відреагував. Платежі за кредитом перестав вносити, через хворобу серця та відсутність коштів. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, письмові докази прийшов до наступного. Суд доводи відповідача, що договір не укладався відхиляє, оскільки договір складається з заяви разом з «Умовами» та правилами надання банківських послуг, «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку». Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.03.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 13000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на сумму залишку заборгованості за кредитом. За умовами кредитного договору відповідач зобов"язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник зобов?язався надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Взяті на себе зобов'язання по договору № б/н від 16.03.2011 року Банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредит у розмірі 13000,00 грн. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором № б/н від 16.03.2011 року належним чином не виконує. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. П.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно по ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення Позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за договором № б/н від 16.03.2011 року [PERSON] станом на 30.05.2014 р. має заборгованість в розмірі 32139,77 грн., що підтверджується розрахунком, наданим позивачем, яка складається з наступного: 12631,62 грн. - заборгованість за кредитом; 17501,49 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1506,66 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В ст. 1050 ЦК України встановлені наслідки порушення договору позичальником, зокрема за частиною 2: якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Так в матеріалах справи мається розрахунок заборгованості за договором № б/н від 16.03.2011 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], згідно якого останній платіж за кредитом було зроблено відповідачем 24.10.2011 року в сумі 298,47 грн., тому суд підстав для застосування строків позовної давності не знаходить. В судовому засіданні відповідачем відповідне клопотання про застосування строків позовної давності не заявлялось. Відповідач визнав, що він отримував кредит в ПАТ КБ «Приват банк» та підписував заяву разом з «Умовами» та правилами надання банківських послуг, «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку» які є кредитним договором та був ознайомлений з його умовами, та з наслідками порушення умов кредитного договору, але в своїх запереченнях вказував, що нарахована заборгованість за відсотками перевищує заборгованість за кредитом, що є необґрунтованим та неспівмірним, але суд не може погодитись з таким твердженням відповідача оскільки у таких випадках слід мати на увазі, що положення ч. 3 ст. 551 ЦК щодо зменшення розміру неустойки може бути застосоване лише до процентів, які нараховуються як пеня, оскільки вони є засобами цивільно-правової відповідальності, чи згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК, враховуючи її аналогічну компенсаційну природу, а проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 10561 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність з розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Відповідач в судовому засіданні свої доводи про нарахування відсотків за невиконання умов договору не більше ніж 6 місяців з дня останнього платежу не підтвердив, на норми діючого законодавства, які регулюють дане питання не посилався, тому суд вважає їх надуманими та відхиляє. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приват банк» обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved