Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до територіальної громади в особі Снітинської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. У позові вказав, що 01.10.1996 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) в розмірі 3,72 ум.кад.га, яка належала їй відповідно до свідоцтва про право на земельну частку (пай) с. ПЛ 016529 від 27.01.1997 року. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] 06.07.2016 року він звернувся до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказаний земельний пай, однак постановою нотаріуса було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Позивач прохає суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) площею 3,72 умовних кдастрових гекатірв, що розташований на землях Снітинської сільської ради Лубенського району Полтавської області, та належав померлій 01.10.1996 року [PERSON] відповідно до сертифікату с. ПЛ 016529 від 27.01.1997 року, виданого на підставі розпорядження голови Лубенської РДА № 395 від 18.10.1996 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач Снітинська сільська рада Лубенського району Полтавської області надіслала заяву, в якій справу прохає розглянути без участі свого представника, проти позову не заперечує. Третя особа - Управління Держгеокадастру в Лубенському районі Полтавської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа перша Лубенська державна нотаріальна контора Полтавської області надала суду письмову заяву, в якій прохає справу розглянути без участі свого представника, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01.10.1996 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) в розмірі 3,72 ум.кад.га, яка належала їй відповідно до свідоцтва про право на земельну частку (пай) с. ПЛ 016529 від 27.01.1997 року. Позивач є єдиним спадкоємцем після померлої за законом. 06.07.2016 року він звернувся до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказаний земельний пай, однак постановою нотаріуса було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Відповідно до довідки Управління Держгеокадастру в Лубенському районі Полтавської області від 13.05.2016 року № 31-1602-0.5-1808/2-16 [PERSON] за життя не отримувала сертифікат на право на земельну частку пай с. ПЛ 016529 від 27.01.1997 року площею 3,72 ум.кад.га, виданого на підставі розпорядження голови Лубенської РДА № 395 від 18.10.1996 року. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п.11 ППВСУ №7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечень з боку відповідача та інших учасників по справі, а також те, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, суд вважає, що заявлені позовні вимоги до територіальної громади в особі Снітинської сільської ради Лубенського району Полтавської області підлягають задоволенню.

Outcome: approved