Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у відповідності до ст. ст. 191, 198-200 СК України, просить суд: стягувати з [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до закінчення донькою навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 18.10.2010 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом із матір`ю та знаходяться на її утриманні. За рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.01.2011 року були стягнуті аліменти на утримання дітей до їх повноліття. 24.07.2018 року доньці [PERSON] виповнилось 18 років, вона продовжує навчатися та проживати з нею. Дитина [PERSON] є ученицею 2 курсу групи № 32 Відокремленого підрозділу «Обєднане вище професійно-технічне училище сфери послуг Національного університету «Одеська юридична академія» за програмою підготовки молодший спеціаліст за спеціальністю 7433,7435 «Кравець,Закрійник» (бюджет) денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року У звязку з навчанням дитина потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] працездатний, але офіційно не працює для ухилення від сплати аліментів. Матеріальної допомоги на повнолітню доньку не надає. На підставі вищевикладеного, вона і звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна її заява, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не сповістив. Так, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.. Зі згоди позивача, про що свідчить її заява, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 -281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 18.10.2010 року було розірвано на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 2-4909/2010. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-ЖД № 325097, виданим виконкомом Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області . Матеріалами справи встановлено, що згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 2-1015/2011 від 26.01.2011 року, з відповідача стягувались на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей, а саме доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі: з 31.08.2010 року 1/3 частину усіх видів заробітку але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дочки [PERSON], [INFO], тобто до 24.07.2018 року. 24.07.2018 року [PERSON] досягла повноліття та стягнення на її утримання з відповідача припинились. У відповідності до довідок № 265, 267 від 20.08.2018 року, виданих виконавчим комітетом Мологівської сільської ради, [PERSON], [INFO] проживає разом із своєю матірю [PERSON] за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Випасне, вул. Михайлівська, буд. 2. Як вбачається з матеріалів справи, наразі позивач повторно вийшла заміж та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб. Згідно довідки № BZ-5 від 26.09.2018 року, виданої Національним університетом Одеська юридична академія», [PERSON] являється ученицею 2 курсу групи № 32 Відокремленого підрозділу «Обєднане вище професійно-технічне училище сфери послуг Національного університету «Одеська юридична академія» за програмою підготовки молодший спеціаліст за спеціальністю 7433; 7435 «Кравець; Закрійник» (бюджет) денної форми навчання. Наказом від 30.08.2017 року № 3106-70 зарахована на 1 курс. Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. Позивач у своєму позові зазначає, що відповідач на утримання своєї повнолітньої доньки матеріальної допомоги не надає, хоча має можливість її надавати, оскільки є працездатним, проте офіційно не працює. У відповідності до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі. Однак відповідно до коментованої статті і вказаного роз'яснення Пленуму Верховного Суду України обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною. Обов'язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення. Таким чином, цей обов'язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов'язання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. 2. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В ч. 1 коментованої статті міститься відсильна норма, згідно з якою суд визначає розмір аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. В ч. 2 коментованої статті вказано, що суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина суд враховує такі обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати : стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.\~ Враховуючи все вищевикладене, а саме те, що донька позивача та відповідача [PERSON], [INFO], досягнувши повноліття, дійсно навчається на 2 курсі групи № 32 Відокремленого підрозділу «Обєднане вище професійно-технічне училище сфери послуг Національного університету «Одеська юридична академія» за програмою підготовки молодший спеціаліст за спеціальністю 7433; 7435 «Кравець; Закрійник», у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість її надавати, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності\~до ч.1\~ст.\~133\~ЦПК України\~, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу до суду позовної заяви про стягнення аліментів, то його стягнення підлягає з відповідача.

Outcome: approved