Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача, на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона з 23.03.1970 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із нею та знаходиться на повному її матеріальному утриманні. Відповідач є працездатним та має змогу надавати допомогу на утримання дитини, тому просила стягнути з нього аліменти. Ухвалою від 14 травня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, в якій підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, в якій визнав позовні вимоги. Також надав копію посвідчення учасника бойових дій. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 20.04.1991 року Слобідською сільською радою Миргородського району Полтавської області вбачається, що сторони 20.04.1991 року зареєстрували шлюб, актовий запис №1 (а.с.11). Від шлюбу мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Октябрського районного управління юстиції м.Полтави 19 липня 2004 року, актовий запис № 607 (а.с. 12). Між сторонами не досягнуто домовленості про порядок та розмір утримання дитини. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Встановлено, що суду не надано жодного доказу наявності у відповідача інших утриманців, проблем зі здоров`ям чи матеріальним становищем. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Суд, враховуючи викладене, прийшов до висновку про задоволення позову та стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде відповідати інтересам дитини та не порушувати прав відповідача. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704 грн.80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Надана відповідачем копія посвідчення учасника бойових дій судом не приймається до уваги, оскільки відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - звільнені від сплати судового збору лише у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Окрім того, згідно ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved