Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «КБ «Надра», [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів Бориспільський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ у Київський області про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що йому з 22 листопада 2012 року на праві власності належить автомобіль Renault Clio Symbol, ДНЗ [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] . 27 лютого 2018 року у Регіональному сервісному центрі МВС України у м. Луцьку, при отриманні витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна йому стало відомо, що відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №44519315 від 15 травня 2017 року, виданої Бориспільським ВДСВ ГТУЮ у Київській області, накладений арешт на автомобіль легковий, Renault Clio Symbol, номер об`єкта [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] . Підстава накладення арешту у вказаній постанові не зазначена. Виконавче провадження, де він є боржником відсутнє. 17 квітня 2018 року він звернувся із заявою до Бориспільського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області про зняття арешту з майна. Згідно відповіді Бориспільського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області вих. №23412 від 14 червня 2018 року вбачається, що йому було відмовлено в знятті арешту з майна та запропоновано звернутися до суду. В подальшому йому стало відомо, що арешт накладено в межах виконавчого провадження №44519315 з примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області №2/161/1082, виданого 02 квітня 2014 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» боргу в розмірі 577 922,63 грн. Арешт на автомобіль Renault Clio Symbol накладено постановою головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Хорошою Н.В. від 15 травня 2017 року. Наведене дає підстави для висновку, що арешт на вказаний автомобіль накладено в рамках виконавчого провадження, де боржником є [PERSON] і в той час (15 травня 2017 року), коли вказаний автомобіль належав на праві власності йому, а не боржнику в цьому виконавчому провадженні. Також вказує, що у своїй відповіді від 14 червня 2018 року державний виконавець вказав, що арешт було накладено на автомобіль Renault Clio Symbol, (2004), сірого кольору, днз [NUMBER] та автомобіль Renault Clio Symbol, (2005), сірого кольору, днз [NUMBER] . Автомобіль, який йому належить на праві власності Renault Clio Symbol, сірого кольору має державний номерний знак [NUMBER] . Вважає, що державним виконавцем не було перевірено хто на момент винесення постанови про арешт майна був власником автомобіля Renault Clio Symbol, ДНЗ [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , і арешт був накладений з порушенням ЗУ «Про виконавче провадження». Покликаючись на викладені обставини, просить суд зняти арешт з майна, а саме: легкового автомобіля Renault Clio Symbol, днз [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] , з 22 листопада 2012 року на праві власності належить автомобіль Renault Clio Symbol, ДНЗ [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] (а.с. 4). Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вбачається, що відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №44519315 від 15 травня 2017 року, виданої Бориспільським ВДСВ ГТУЮ у Київській області, накладений арешт на автомобіль легковий, Renault Clio Symbol, номер об`єкта [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] (а.с. 5). Судом встановлено, що арешт накладено в межах виконавчого провадження №44519315 з примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області №2/161/1082, виданого 02 квітня 2014 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» боргу в розмірі 577 922,63 грн. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають із дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.319 ЦК України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Підстави зняття арешту з майна, передбачені ст.59 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, відповідно до ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. За приписами ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Арешт майна, за відсутності реального виконання рішення, обмежує право власності позивача, а тому таке право підлягає захисту шляхом звільнення його з-під арешту, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України. Таким чином, державним виконавцем не було перевірено хто на момент винесення постанови про арешт майна був власником автомобіля Renault Clio Symbol, ДНЗ [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , томусуд приходить до висновку, що вимога про зняття арешту підлягає до задоволення, оскільки накладення арешту на майно порушує права позивача та позбавляє його можливості вільно розпоряджатися належним майном.

Outcome: approved