Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини посилаючись на те, що подружнє життя між ними не склалося. Вони люди різних характерів та поглядів на життя, через що в сім»ї часто виникають непорозуміння та конфлікти. Із серпня 2013 року вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Крім того, відповідач не приймає належної участі в утриманні їх неповнолітньої дитини: дочки [PERSON], [INFO], хоча спроможний та зобов»язаний надавати дитині матеріальну допомогу. Вважає, що їх шлюб існує формально, сім"я розпалася і зберегти її неможливо. Уточнивши позовні вимоги, просить шлюб розірвати, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, лише в частині розірвання шлюбу. В частині стягнення аліментів [PERSON] погоджується на сплату аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 20 грудня 2005 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 20.12.2005 року Відділом РАЦСу Бродівського районного управління юстиції Львівської області України. Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO]. Судом з'ясовано, що сторони з серпня 2013 року не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Між ними існують неприязні відносини. Причиною погіршення стосунків є те, що вони люди різних характерів, мають різні погляди на життя та різні інтереси, що призводить до виникнення в сім"ї непорозумінь та конфліктів. Проти надання терміну на примирення позивач категорично заперечує. Шлюб носить формальний характер. Крім того, як встановлено у судовому засіданні відповідач [PERSON], належної участі в утриманні неповнолітньої дочки не приймає, дитина проживає з позивачем [PERSON]., оскільки відповідач залишив сім'ю, проживає окремо та самоусунувся від виконання батьківського обов»язку щодо утримання дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб слід розірвати, так, як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує стан здоров'я дитини та її матеріальне становище, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, який хворіє цукровим діабетом та перебуває на диспансерному обліку, працює та має стабільний дохід, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 06 до 18 років, тому суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved