Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16.04.2008 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №11333556000 строком на одинадцять років, за яким позивач передав відповідачу кредит у сумі 27790 доларів США на придбання однокімнатної квартири в м. Херсон, із сплатою за користування кредитними коштами 12,50 відсотків річних. Даний договір укладено на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності, відповідно до яких відповідач зобов'язався своєчасно повернути отримані кредитні кошти, своєчасно сплачувати проценти за користування ними, а також належним чином виконувати інші умови кредитного договору. В забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору був укладений договір поруки з [PERSON], згідно якого остання зобов'язувалась нести солідарну відповідальність за невиконання [PERSON] кредитного договору. Відповідач умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів виконував не належним чином, внаслідок чого станом на 14.04.2014 року виникла заборгованість перед позивачем за кредитним договором у розмірі 8414,55 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 7941,86 доларів США, заборгованості пол. процентам в розмірі 429,23 доларів США, пені за прострочення сплати процентів в сумі 34,56 доларів США та пені за прострочення сплати кредиту в розмірі 8,90 доларів США. Тому, представник позивача просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованості по кредиту в сумі 8414,55 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.04.2014 року становить 109196,36 грн. Також, просить стягнути з них витрати на судовий збір в розмірі 1091,96 грн. сплачених при подачі позову. [PERSON] звернулося до суду із зустрічним позовом до позивача з вимогою визнання договору поруки припиненим, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір №11333556000 від 16.04.2008 р. на загальну суму 27790,00 доларів США, з остаточним терміном повернення кредиту 16.04.2029 року зі сплатою 12,50% річних. В забезпечення виконання кредитного договору між нею та вказаним банком було укладено договір поруки від 16.04.2008 року. Так, відповідно до п.1.1 договору поруки поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати по зобов'язанням боржника, що випливають з кредитного договору від 16.04.2008 р., в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. 15.01.2014 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору №11333556000, за умовами якої було виключено з кредитного договору посилення на забезпечення зобов'язання у вигляді застави та цього дня було припинено договір іпотеки. Згідно з пунктом 2.1. кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Разом з тим, додаткова угода про внесення відповідних змін до кредитного договору не була доведена до відома поручителя (відповідача), і не було одержано його згоди на внесення вищевказаних змін. Дані зміни пов'язані зі збільшенням відповідальності поручителя, оскільки була впевнене, що відповідач буде виконувати свої зобов'язання по основному договору, в противному випадку зобов'язання виконається за рахунок заставленого майна. Однак, на даний час з'ясувалося, що без згоди поручителя внесено істотні зміни до кредитного договору, яким змінено забезпечення зобов'язання з застави на поруку. В зв'язку з такими діями сторін, договір поруки, за приписами ч.1 ст.559 ЦК України, вважаються припиненими з моменту зміни зобов'язання без згоди поручителя, тобто з 15.01.2014 року. Тому просила суд визнати зобов'язання, що виникло з договору поруки від 16.04.2008 року такими, що припинили свою дію з 15.01.2014 року. У судове засідання представник позивача не з'явився, але до суду надано заяву про розгляд справи без участі представника позивача, просить у задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] відмовити, з підстав, викладених у запереченнях, відповідно до яких, вносячи зміни до кредитного договору, не відбувалася заміна видів забезпечення зобов'язання, як вказано за змістом зустрічної позовної заяви, а відбулося припинення одного з видів забезпечення за основним зобов'язанням, що не є наслідком збільшення відповідальності поручителя, так як останній поручався за своєчасною сплатою боржником предмету договору в розмірі 27790,00 доларів США та в цьому обсязі і залишився відповідальним. Припинення іпотеки як одного із видів забезпечення стосується виключного питання кількості видів забезпечення виконання основного зобов'язання боржником, і не впливає на обсяг відповідальності поручителя. Відповідач [PERSON] та її представник у судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи повідомлялося належним чином, причини неявки суду не відомі, свою позицію виклали у зустрічній позовній заяві. Відповідно до матеріалів справи, первісні вимоги в частині стягнення кредитної заборгованості в солідарному порядку з поручителя не визнали, в частині вимог просили відмовити за необґрунтованістю. Відповідач [PERSON] та його представник у судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи повідомлялося належним чином, причини неявки суду не відомі, первісні та зустрічні вимоги не визнали ,до суду надали письмові заперечення, відповідно до матеріалів справи, в задоволенні позову просили відмовити за необґрунтованістю. Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні зустрічного позову слід відмовити, а первісний позов підлягає задовольню за наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України 2003 року за договором кредиту банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16.04.2008 року між кредитною позивачем та [PERSON] було укладено договір кредиту за №11333556000, за яким банк надав останньому кредит на придбання однокімнатної квартири в м. Херсон в розмірі 27790,00 доларів США до 16.04.2029 року, із сплатою за користування кредитними коштами 12,50 відсотків річних. З метою забезпечення виконання умов вказаного договору був укладений договір поруки від 16.04.2008 року з [PERSON], яка зобов'язувалася відповідати по зобов'язаннях, що витікають з кредитного договору. Кредитний договір був укладений строком на одинадцять років, протягом цього часу відповідач [PERSON] повинен був щомісяця погашати кредит, відповідно до графіку погашення, та проценти за користування ним. Відповідно до ч. 1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідач порушив умови Кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого, станом на 14.04.2014 рік виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 8414,55 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.04.2014 року становить 109196,36 гривень. У відповідності до ч.1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до розрахунку, які надані позивачем, залишок по кредиту складає 8414,55 доларів США, який складається із заборгованості за кредитом в сумі 7941,86 доларів США, заборгованості пол. процентам в розмірі 429,23 доларів США, пені за прострочення сплати процентів в сумі 34,56 доларів США та пені за прострочення сплати кредиту в розмірі 8,90 доларів США. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] заборгованості по Кредитному договору в розмірі 109196,36 грн. підлягають задоволенню. Що стосується зустрічних позовних вимог щодо солідарного стягнення вищевказаної заборгованості з поручителя слід зазначити наступне. Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Із матеріалів справи було встановлено, що 16.04.2008 року, з метою забезпечення виконання умов кредитного договору №11333556000, був укладений договір поруки з [PERSON] За умовами договору поруки поручитель зобов'язувався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Також матеріалами справи встановлено, що 16.04.2008 року, з метою забезпечення виконання умов кредитного договору №11333556000 між позивачем та [PERSON] був укладений договір іпотеки, предметом якого виступав об'єкт нерухомості - однокімнатна квартира в м. Херсон. 15.01.2014 року між банком та кредитором було укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до кредитного договору №11333556000, яким п. 2 договору було викладено в новій редакції, а саме: у забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором приймається - порука [PERSON] 15.01.2014 року між вищевказаними сторонами було укладено договір про розірвання іпотечного договору від 16.04.2008 року. При укладенні вищевказаної додаткової угоди, згода [PERSON], як поручителя за цим кредитним договором, отримана не була. Суд не погоджується з твердженням [PERSON], що внаслідок укладання вищевказаних змін до кредитного договору збільшився обсяг відповідальності поручителя. Так, статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст. 554 ЦК України). Термін "порука", застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки. Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зміст даної норми свідчить про те, що підставою для припинення поруки є зміна основного зобов'язання, що спричиняє збільшення відповідальності поручителя, без його згоди. Як випливає із ч. 1 ст. 559 ЦК України поручитель не залишається зобов'язаним навіть на початкових умовах. До припинення поруки призводять не будь-які зміни умов основного зобов'язання, а лише такі, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання можуть виникнути через різні обставини: збільшення розміру плати за кредит, відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються відсотки за користування чужими грошовими коштами; підвищення розміру відсотків, встановлення (збільшення розміру) неустойки, зміна способу і форми майнового обтяження, умов відповідальності тощо (Постанова ВСУ від 25 вересня 2013 року № 6-97цс13). Із матеріалів справи встановлено, що укладенням додаткової угоди не було внесено змін до обсягу основного зобов'язання, в наслідок чого не відбулося збільшення обсягу відповідальності поручителя. За таких обставин, при укладенні додаткової угоди, банк та боржник діяли з дотриманням пункту 2.1. кредитного договору, не отримуючи згоди поручителя. Розірвання договору іпотеки є наслідком припинення одного із видів забезпечення за основним зобов'язанням і не є зміною зобов'язання. Припинення іпотеки як одного із видів забезпечення стосується виключно питання кількості видів забезпечення виконання основного зобов'язання боржника і не впливає на обсяг відповідальності поручителя. Умови кредитного договору щодо розміру основного зобов'язання, порядку його оплати, сплати відсотків, графіку погашення, умов відповідальності, тощо залишились незмінними. Враховуючи вищевказані обставини справи суд врахуванням положень ст. 11 ЦПК України, щодо вирішення справ на підставі наданих доказів, приходить до переконання про відмову в задоволенні зустрічного позову. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з поручителя є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 99 Конституції України і Указу України від 25 серпня 1996 року № 762/96 «Про грошову реформу в України» грошовою одиницею і єдиним законним засобом платежу на території України є гривня. Згідно ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Тому стягненню підлягає сума в розмірі 8414,55 доларів США за курсом Національного банку України, що станом на 14.04.2014 року становить 109196,36 грн.(12,97709 гривень за 1 долар. США Х 8414,55 доларів). Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення солідарно з відповідачів заборгованості по кредитному договору в розмірі 109196,36 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, також підлягають задоволенню вимоги позивача, щодо відшкодування судових витрати у розмірі 1091,96 грн., що підтверджуються наданими до суду квитанціями.

Outcome: approved