Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача - Залозецького селищного голови [PERSON] з вимогами скасувати накладене на нього розпорядженням №88 від 30 серпня 2016 року дисциплінарне стягнення у виді догани, у зв'язку з численними скаргами громадян та за незабезпеченість питною водою в достатніх обсягах необхідних для життєдіяльності селища, зриви у поставках води із необґрунтованих та незрозумілих причин та скасувати накладене на нього розпорядженням №85 від 25 серпня 2016 року дисциплінарне стягнення у виді догани за порушення трудової дисципліни, що виразилось у прогулі, тобто відсутності більше трьох годин 29.07.2016 року на роботі протягом робочого дня. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, вважає накладення дисциплінарного стягнення безпідставним та незаконним, так як його вини у незабезпеченості питною водою в достатніх обсягах необхідних для життєдіяльності селища, зривах у поставках води не має, все це трапилось через аномально посушливе літо. Він звертався до відповідача, щоб виніс рішення і заборонив використовувати мешканцями селища воду на підливання городів, так як вода в резервуарах не встигала заповнюватися і відповідно від цього виходили з ладу водяні насоси. Ним як керівником вживалися всі можливі заходи по ліквідації поломок водяних насосів, враховуючи, що Залозецькою селищною радою фінансування поломок водяних насосів не проводилося. Що до прогулу, то вважає, що так як він працює понаднормово, то мав право на відгул. Намагався за добу повідомити Залозецького селищного голову про те, що має намір відпроситися по особистих справах, однак, відповідач був відсутній на робочому місці, а необхідності ставити до відома бухгалтера чи приймальню Залозецької селищної ради він не вбачав. Вважає накладення цих доган наслідком особистого упередженого ставлення відповідача до нього та конфліктних стосунків, що склалися між ними. Відповідач та його представник позову не визнали пояснили, що КП «Залозецький ККП» є комунальним комерційним підприємством, власником якого є територіальна громада селища Залізці в особі Залозецької селищної ради. Селищна рада виконує функції органу управління КП «Залозецький ККП». Відповідно до Розділу 4 Статуту в систему управління підприємством входить начальник, який призначається на посаду на конкурсній основі за контрактом, згідно розпорядження селищного голови. Тобто, право застосовувати дисциплінарні стягнення до начальника КП «Залозецький ККП» надано Залозецькому селищному голові, відповідно до ч. 1 ст. 147' КЗпПУ. Відповідно до п. 2.18 Статуту предметом господарської діяльності КП «Залозецький ККП» є експлуатація об'єктів водопровідно - каналізаційного господарства. Пункт 4.5. Статуту передбачає, що начальник КП «Залозецький ККП» самостійно вирішує питання господарської діяльності очолюваного ним підприємства. Отже на Позивача покладений обов'язок організувати роботу очолюваного ним підприємства для забезпечення мети та предмету діяльності підприємства, зокрема, і у експлуатації об'єктів водопровідно - каналізаційного господарства, так як КП «Залозецький ККП» проводить планові та аварійні відключення водопостачання в зв'язку з заміною насосів, водяних лічильників, заміни автоматики на водяних вежах, ліквідації пошкоджень водяної мережі. На неодноразові звернення мешканців смт.Залізці, Зборівського району, про непланові відключення води та неякісне водопостачання, працівниками Залозецької селищної ради було проведено опитування населення, щодо якості задоволення потреб отриманих послуг від Залозецького комбінату комунальних підприємств і результати опитування розглянуто на виконкомі, тому дієвим заходом реагування за надання неякісних послуг по водопостачанню відповідачем притягнуто начальника КП «Залозецький ККП» до дисциплінарної відповідальності, зокрема, винесено догану. Крім цього, розпорядженням № 85 від 25.08.2016 року на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Суть дисциплінарного правопорушення полягає в тому, що позивач як начальник КП «Залозецький ККП» 29.07.2016 не з'явився на роботі, причини неявки нікому не повідомив. Тому 29.07.2016 приблизно о 15 год. в Залозецьку селищну раду від головного бухгалтера КП «Залозецький ККП» поступила заява про зникнення начальника цього підприємства [PERSON], який без повідомлення причин з 09 до 14 год. цього дня не появився на роботі. За таких обставин відповідачем повідомлено поліцію про зникнення людини за номером телефону «102». Оскільки на наступний день [PERSON] з'явився на робочому місці, то 01.08.2016 року відповідач направив йому вимогу № 327 про надання пояснення щодо причини прогулу, а 08.08.2016 року відповідач повторив таку вимогу, оскільки пояснення позивач так і не надав. Позивач 08.08.2016 року надав письмове пояснення про те, що 29.07.2016 перебував у відгулі (а.с.78) Оскільки дане пояснення документально не підтверджене, відповідач прийняв рішення про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. В ході судового розгляду справи, судом було встановлено, що Комунальне підприємство «Залозецький комбінат комунальних підприємств» - комунальне підприємство, засновником якого є територіальна громада смт. Залізці в особі Залозецької селищної ради. Позивач працює на посаді начальника Комунального підприємства «Залозецький комбінат комунальних підприємств» з 11 травня 2012 року, згідно Розпорядження селищного голови Залозецької селищної ради №54 від 11 травня 2012 року. Отже, право застосовувати дисциплінарні стягнення до начальника КП «Залозецький ККП» надано Залозецькому селищному голові, відповідно до ч. 1 ст. 147' КЗпП України. Розпорядженням селищного голови Залозецької селищної ради №88 від 30 серпня 2016 року відповідачем накладено на позивача дисциплінарне стягнення у виді догани через численні скарги громадян та через незабезпеченість питною водою в достатніх обсягах необхідних для життєдіяльності селища, за зриви у поставках води. Відповідно до змісту ст.ст.147 - 149 КЗпП України заходи стягнення у виді догани чи звільнення застосовуються за порушення трудової дисципліни. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідач надав лист за підписом Залозецького селищного голови № 327 від 01 серпня 2016 року, зареєстрований за вхідним №37 від 01 серпня 2016 року в Комунальному підприємстві «Залозецький комбінат комунальних підприємств» та лист №338 від 08 серпня 2016 року, зареєстрований за вхідним №39 від 08 серпня 2016 року в Комунальному підприємстві «Залозецький комбінат комунальних підприємств» із вимогою надати письмові пояснення з приводу відсутності на робочому місці 29 липня 2016 року понад три годин, пояснень позивач не надав, що є доказом того, що позивач відмовився від дачі пояснень з приводу відсутності на робочому місці 29 липня 2016 року. На вимогу суду дати пояснення для встановлення поважних причин відсутності позивач пояснив, що по особистих обставинах. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ч.1 ст. 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин. Крім установлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення з роботи є встановлення поважності причин відсутності. Законодавством не визначено перелік обставин, за наявності яких прогул вважається вчиненим з поважних причин, тому, вирішуючи питання про поважність причин відсутності працівника на роботі, звільненого за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати будь-які докази із числа передбачених ст.57 ЦПК України. Факт відсутності позивача на роботі упродовж робочого часу 29.07.2016 року підтверджується матеріалами справи. Окрім того, сам позивач не заперечує проти своєї відсутності на роботі 29.07.2016 року, в зв'язку з особистими обставинами. Отже, суд прийшов до висновку, що позивач вчинив прогул 29 липня 2016 року без поважних причин, у зв'язку з його відсутністю на роботі більш 3-х годин протягом робочого дня, бо обставини згоди керівника про відсутність на робочому місці 29 липня 2016 року підтвердження не знайшло, а повідомлення на гарячу лінію про відсутність на робочому місці селищного голови, лише доводить ту обставину, що позивачем не узгоджено його відсутність із відповідачем. Зазначене вище свідчить про те, що позивача правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а тому відповідне розпорядження селищного голови не слід скасовувати. Обставини, зазначені відповідачем у розпорядженні №88 від 30 серпня 2016 року про накладення на позивача дисциплінарного стягнення не конкретизовані: не вказано конкретного часу та обставин вчинення порушення, не зазначено, в чому саме полягає незабезпеченість питною водою в достатніх обсягах необхідних для життєдіяльності селища та зриви у поставках води, не вказано, яким документом передбачена відповідальність позивача за порушення поставок питної води, в яких обсягах вода має поставлятися, чи входить це до трудових обов'язків начальника. Відповідно до положень Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників та службовців підприємств, установ, організацій, затверджених постановою Державного комітету праці СРСР від 20.07.84 р. N 213, які є чинними, порушення трудової дисципліни визначається як невиконання або неналежне виконання, з вини працівника, покладених на нього трудових обов'язків. Згідно з п.4.2. Залозецького КПП при призначенні начальника підприємства з ним обов'язково укладається контракт, в якому визначаються строк призначення, права, обов'язки та відповідальність, умови звільнення з посади, інші умови призначення за згодою сторін. Як вбачається з пояснень учасників, позивач працює на посаді начальника Залозецького КПП не за контрактом, а на підставі звичайного безстрокового трудового договору. Тобто його конкретні обов'язки та відповідальність як цього вимагає Статут підприємства, не визначені. У п.2.18 Статуту Залозецького КПП, вказано, що предметом господарської діяльності КП «Залозецький ККП» є експлуатація об'єктів водопровідно - каналізаційного господарства. Однак Статут не містить вказівок того, що до обов'язків начальника Залозецького КПП чи інших посадових осіб, належить контроль за забезпеченням питною водою у відповідних обсягах необхідних для життєдіяльності селища, який порядок та обсяги поставки води, не вказано, яким документом передбачена відповідальність позивача за порушення поставок питної води. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України у певних категоріях справ, зокрема щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності, обов'язок доказування правомірності прийнятих при цьому рішень, вчинених дій покладається на відповідача. Тобто предметом доказування в даній справі є факт неналежного виконання позивачем його трудових обов'язків і даний факт відповідач зобов'язаний довести. Однак, відповідачем не доведено, що до трудових обов'язків позивача належить контроль за забезпеченням питною водою у відповідних обсягах необхідних для життєдіяльності селища, отже не доведена вина позивача в невиконанні або неналежному виконанні покладених на нього трудових обов'язків. В свою чергу, в силу ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування», до відання виконавчих органів селищної ради належить ряд власних (самоврядних) повноважень, в тому числі управління об'єктами житлово-комунального господарства, що перебувають у комунальній власності територіальної громади, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації. Зазначені вище обставини свідчать про те, що позивача неправомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а тому відповідне розпорядження селищного голови підлягає скасуванню. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову. Отже, позов про скасування накладеного на [PERSON] розпорядженням №88 від 30 серпня 2016 року дисциплінарного стягнення у виді догани, у зв'язку з численними скаргами громадян та за незабезпеченість питною водою в достатніх обсягах необхідних для життєдіяльності селища, зриви у поставках води із необґрунтованих та незрозумілих причин слід задовольнити. В задоволенні позовних вимог про скасування розпорядження селищного голови Залозецької селищної ради [PERSON] №85 від 25 серпня 2016 року «Про оголошення догани начальнику Комунального підприємства «Залозецький комбінат комунальних підприємств» [PERSON] відмовити. Крім цього, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 275 грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Outcome: approved