Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме, будинком [ADDRESS]. У позові позивач вказала, що їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 25.11.2015р. укладеного між нею та [PERSON], який діяв від імені власника будинку [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Пянковською О.Г., зареєстровано в реєстрі № 3619, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 48340047 від 25.11.2015р. Відповідно до п.14 договору купівлі-продажу, продавець, зобов`язався передати житловий будинок покупцю для вільного користування і безперешкодного володіння ним, звільнити його та зняти з реєстрації всіх осіб, які в ньому зареєстровані не пізніше 09.12.2015р. Свої зобов`язання за договором купівлі-продажу від 25.11.2015р. продавець виконав частково. Відповідачі звільнили будинок від речей, виселися та передали його та технічну документацію на нього покупцю. Відповідно до довідки голови квартального комітету 38 від 22.03.2016р. вона як власник будинку заселилася у ньому та мешкає з грудня 2015р. Однак, в спірному будинку залишились зареєстровані відповідачі [PERSON], колишній власник будинку та його син [PERSON], що підтверджується довідкою головою квартального комітету № 38 від 12.01.2015р. Втім, відповідачі виїхали із зазначеного будинку, не проживають в ньому - [PERSON] з червня 2015р., [PERSON] з 2005 року. Реєстрація відповідачів за вказаною адресою перешкоджає позивачу у здійсненні права власності на житловий будинок. Позивач вказує, що будучи власником будинку вона не може в повній мірі володіти, користуватися і розпоряджатися нею на свій розсуд, оскільки реєстрація відповідачів за зазначеною адресою чинить їй перешкоди. Як власник будинку, вона має право вимагати усунення перешкод в користуванні власністю з боку відповідачів, шляхом визнання їх такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням. Просить усунути їй перешкоди у користуванні належним їй будинком, визнавши відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинком [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про день слухання справи повідомлялись відповідно до ст.74 ЦПК України, у зв'язку з чим проведено заочний розгляд справи зі згоди представника позивача. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, свідка, оцінивши всі пред`явлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Відповідно до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від від 25.11.2015р. укладеного між нею та [PERSON], який діяв від імені власника будинку [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Пянковською О.Г., зареєстровано в реєстрі № 3619, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 48340047 від 25.11.2015р. Відповідно до п.14 договору купівлі-продажу, продавець, зобов`язався передати житловий будинок покупцю для вільного користування і безперешкодного володіння ним, звільнити його та зняти з реєстрації осіб, які в ньому зареєстровані не пізніше 09.12.2015р. Свої зобов`язання за договором купівлі-продажу від 25.11.2015р. продавець виконав частково. Відповідачі звільнили будинок від речей, виселися та передали його та технічну документацію на нього покупцю.. Відповідачі не мешкають за вказаною адресою, однак залишилася зареєстрованими в будинку. Реєстрація відповідачів в зазначеному будинку чинить позивачу перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні власністю. У відповідності зі ст.319 ЦК України позивач є власником вказаного будинку, а тому має законне право володіти, користуватися та розпоряджатися ним на власний розсуд, а також вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо ці порушення не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Відповідно, у зв`язку із припиненням права власності особи на майно, припиняється і його право володіння і користування цим майном. Продавши зазначений будинок та виїхавши на постійне проживання в інше місце, відповідач [PERSON] втратив право користування ним. Право користування житловим приміщенням його сина [PERSON] було похідним від права власності на будинок його батька. З припиненням для власника права власності на житлове приміщення члени його сім»ї втрачають право користування ним. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] з 2005р. не проживає за місцем реєстрації та не є членом сім`ї власника будинку, а тому втратив право користування житловим приміщенням. Крім того, відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення про позбавлення права власності на житлове приміщення або його користування. Факт відсутності відповідачів за зазначеною адресою підтверджено показами свідка [PERSON], який пояснива суду, що за дорученням власника будинку [PERSON] продав його позивачу, оскільки сам власник виїхав мешкати до Росії. Його син [PERSON] був зареєстрований у зазначеному бужигку, однак не мешкав там з 2005р. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та вважає необхідним усунути перешкоди позивачу в користуванні та розпорядженні належним йому майном, а саме, будинком [ADDRESS], шляхом визнання відповідачів такими, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного та

Outcome: approved