Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратили право на користування житловим приміщенням. Позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] . У вище зазначеному будинку, за згодою попереднього власника, був зареєстрований як член її сім`ї її син [PERSON] , відповідач по справі. Однак він більше десяти років у вказаній квартирі не проживає. Відповідач догляду за квартирою не здійснює за комунальні послуги коштів не сплачує, місце проживання відповідачів їй невідоме. Реєстрація відповідача в її квартирі перешкоджає здійсненню нею права власності, користування та розпорядження належним їй майном, а також створює певні незручності матеріального характеру, в частині оплати за комунальні послуги. Просить усунути їй перешкоди у користуванні та розпорядженні її власністю, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явилася, подала суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, розгляд справи проводити у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 167 ЖК України, у разі вибуття члена сім`ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, він втрачає право користування жилим приміщенням, з дня вибуття. Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Пожідаєвою В.О. 19.10.2004 року, Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів від 19.10.2004 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.10.2004 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Довідкою Департаменту адміністративних послуг Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Маріупольської міської ради за № 12-13.07-1602 від 18.11.2019 стверджується, що у вище вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] . Як стверджується матеріалами справи відповідач в зазначеній квартирі не проживає, будь-яких витрат по її утриманню не несе, будь-яких зв`язків з позивачем не підтримує. Відповідно до акту фактичного проживання, відповідач у квартирі позивача не проживає. Згідно статті 317ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що відповідач перешкоджає позивачу у здійсненні права щодо розпорядження житлом, не сплачує комунальних послуг за жиле приміщення, не бере участі в його утриманні. Оскільки відповідач в зазначеній квартирі не проживає понад рік, за відсутності будь-яких домовленостей із власником та законних підстав на збереження за ним житла, ніяких обов`язків щодо утримання будинку не несе, він втратив право користування жилою площею в даній квартирі та в порядку ст.405ч.2ЦК України підлягає до визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), отже, відповідачі підлягають зняттю з реєстраційного обліку.

Outcome: approved