Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивують тим, що 25.04.1992 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб в Дублянській міській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис №12. За час перебування у шлюбі у них народилась одна дитина, [INFO] , яка на даний час є повнолітньою. Стверджує, що разом з відповідачем вони хоча і проживають разом, однак майже не спілкуються між собою, оскільки не можуть знайти спільну мову, так як не зійшлися характерами, не можуть знайти компромісу в стосунках, одне одному не поступаються, що супроводжується постійними сварками. Шлюбні відносини припинили, спільного господарства не ведуть. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими і подальше спільне життя із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме її та відповідача інтересам. З вищенаведених обставин вважає, що їх сім`я розпалася і зберегти її неможливо. А тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить такі задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що проти позову не заперечує. А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справу без учасників, які не з`явилися в підготовче судове засідання, зважаючи на подані ними заяви, а також те, що вони належним чином повідомлені про дату, час та місце підготовчого судового засідання. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. З свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видано Виконавчим комітетом Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області 25.04.1992 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25.04.1992 року у Дублянській міській раді Жовківського району Львівської області, про що цього ж дня в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 12. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловіку та дружині [PERSON] . Позивач у позовній заяві зазначає, що за час перебування у шлюбі в них [INFO] народилася одна дитина, яка на даний час є повнолітньою. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд враховує, що відповідач у письмовій заяві, яка подана на адресу суду, не заперечує наведене позивачем у позовній заяві. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання є те, що сторони не спілкуються між собою, не можуть знайти спільну мову, так як не зійшлися характерами, не можуть знайти компромісу в стосунках, одне одному не поступаються, що супроводжується постійними сварками, шлюбні відносини припинили, спільного господарства не ведуть. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сім`я фактично не існує. Суд враховує, що відповідач не заперечує позовні вимоги. А тому суд приходить до висновку, що шлюб слід розірвати. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так як відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову згідно квитанції № 0.0.1387579386.1 від 20.06.2019 року, тобто 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок. В той же час, суд враховує, що позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, а тому інших 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову згідно квитанції № 0.0.1387579386.1 від 20.06.2019 року, тобто 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок, слід стягнути з відповідача в користь позивача.

Outcome: approved