Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач, в особі голови Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області Грачевцова І., звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] батьківських прав. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що громадянка [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Батько дитини [PERSON] помер у [INFO] [PERSON] веде аморальний спосіб життя, до виховання дітей ставиться безвідповідально, зловживає алкогольними напоями, проживає в найманому будинку, постійних заробітків не має. [PERSON] ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області засуджено за вчинення суспільно-небезпечних діянь, що мають ознаки кримінального правопорушення та застосовано заходи виховного характеру, а саме направлення його до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків строком на 3 роки. На даний час хлопець навчається в Макіївському професійному училищі соціальної реабілітації ім. А.С. Макаренка за професією «штукатур, лицювальник-плиточник» та перебуває на повному державному утриманні з 11.07.2018. [PERSON] особисто звернувся до служби у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області про позбавлення батьківських прав його матері [PERSON] , обґрунтовуючи це тим, що мати ніякої уваги йому не приділяє, не цікавиться його життям, дуже рідко дзвонить, жодного разу його не відвідала. З метою захисту законних прав та інтересів дитини позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] . Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 20 листопада 2019 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 02.12.2019. До участі у справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - службу у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області, Макіївське професійне училище соціальної реабілітації ім. А.С. Макаренка. 02 грудня 2019 року ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача - Новобілянська сільська рада Новопсковського району Луганської області до судового засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить справу розглянути без їх участі, позовну заяву підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать рекомендовані потові повідомлення про особисте отримання відповідачем викликів до суду. Представник третьої особи служби у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області позовну заяву підтримує в повному обсязі. Представник третьої особи Макіївського професійного училища соціальної реабілітації ім. А.С. Макаренка до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в порядку ч.1 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 08 липня 2004 року Новобілянською сільською радою Новопсковського району Луганської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Ниркове Попаснянського району Луганської області, паспорт громадянина України серія [NUMBER] виданий Новопсковський РВУМВС України в Луганській області 12.02.1996. Батько [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого Новобілянською сільською радою Новопсковського району Луганської області 29.04.2008. Довідкою № 1206 від 05.11.2019 підтверджено, що [PERSON] зареєстрована, але не проживає за адресою: [ADDRESS] . З акту обстеження матеріально-побутових умов № 1206/1 від 05.11.2019 вбачається, що комісією у складі сільського голови, секретаря сільської ради та депутатів було проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] . За результатами обстеження встановлено, що [PERSON] фактично проживає у найманому будинку за адресою: [ADDRESS] , разом зі старшим сином. Житлово-побутові умови проживання не задовільні, порушені санітарно-гігієнічні норми, в будинку пічне опалення, дрова відсутні, води в дворі не має. Так як [PERSON] не працює, то основним джерелом доходу є випадкові заробітки, підсобного господарства не тримає, присадибну ділянку не обробляє. Відповідно до побутової характеристики, складеної сільським головою с. Новобіла, [PERSON] проживає в селі з 1997 року, не має постійної роботи, єдиним джерелом доходу є випадкові заробітки. До виховання власних синів ставиться безвідповідально, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. З акту обстеження умов проживання від 26.04.2018, складеного службою у справах дітей Новопсковської РДА, Новопсковським РЦСССДМ та сільським головою с. Новобіла, за адресою проживання [PERSON] по [ADDRESS] , вбачається, що будинок має один поверх, складається з 3 кімнат, одна з яких не житлова, в будинку брудно, речі не прибрані, продукти харчування відсутні, засобів гігієни не має. Наявні два ліжка, але вони в непридатному для сну стані, постільної білизни не має, для дитини належні умови проживання не створені. На час здійснення перевірки [PERSON] ходить в брудних речах та здійснює крадіжки речей та продуктів харчування. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 16.04.2018 [PERSON] засуджено за вчинення суспільно-небезпечних діянь, що мають ознаки кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, та застосовано до нього заходи виховного характеру, а саме направлення його до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків строком на 3 роки. Матеріалами справи встановлено, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , на даний час знаходиться в Макіївському професійному училищі соціальної реабілітації ім. А.С. Макаренка, що підтверджується довідкою № 48 від 25.06.2019, з якої вбачається, що вихованець навчається на 1 курсі за професією «штукатур, лицювальник-плиточник» та перебуває на повному державному утриманні з 11.07.2018. Відповідно до інформації навчального закладу про участь матері [PERSON] у вихованні сина, дитина виховувалася тільки матір`ю, оскільки батько помер, життя було важке, доводилося виживати як міг, що стало однією із причин перебування дитини у закладі соціальної реабілітації. За весь час навчання мати [PERSON] сина не відвідувала, нерегулярно спілкувалася з ним по телефону. За рік навчання надіслала дві посилки з вживаним одягом, який був для нього малий. Матір постійно повідомляють про досягнення сина, але вона не зацікавлена його життям. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 20.06.2019 особисто звернувся до служби у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області з проханням допомогти йому скласти позовну заяву до суду про позбавлення його матері [PERSON] відносно нього батьківських прав. Згідно висновку служби у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області від 01.08.2019, комісією з питань захисту прав дитини при Новопсковській районній державній адміністрації визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до пояснення служби у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області від 29.11.2019, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Новопсковській районній державній адміністрації від 31.07.2019 (протокол № 12) членами комісії було вирішено, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] є доцільним. Згідно ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь - яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 вказаної Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Таким чином, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, а також враховуючи, що відповідач [PERSON] будучи повідомленою про існування цивільної справи про позбавлення її батьківських прав, заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надала, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду підтверджено факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, покладених на неї ст. 150 Сімейного кодексу України, відносно неповнолітнього сина. Відповідно до ч. 5 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved