Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Любешівської селищної ради Волинської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.Просить суд визначити для нього додатковий строк для подачі до Любешівської державної нотаріальної контори Волинської області заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що після смерті його вітчима [PERSON] , відкрилася спадщина на належне йому на праві власності майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Право на спадщину після смерті [PERSON] за заповітом виникло у позивача [PERSON] .. Окрім позивача інших спадкоємців за законом - не має. Вказує, що у зв`язку з онкологічним захворюванням та великою відстанню між його місцем постійного проживання та місцем проживання спадкодавця, не мав змоги навідувати [PERSON] , тому не знав про існування заповіту складеного в його користь, у зв`язку з чим у встановлений законом шестимісячний строк не звертався до Любешівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На даний момент, тобто по закінченню шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця [PERSON] , позивач може та бажає звернутись до Любешівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, який рахувати з дня набрання рішенням законної сили. Ухвалою Любешівського районного суду від 26 жовтня 2021 року підготовче судове засідання було закрито та дану цивільну справу призначено до розгляду по суті на 17 листопада 2021 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує повністю, з підстав викладених у позовній заяві, просить суд позовні вимоги задовольнити, судові витрати залишити за ним. В судове засідання представник відповідача Любешівської селищної ради Волинської області не з`явився. У поданому до суду відзиві селищний голова Любешівської селищної ради Кух О.І. вказав, що позовні вимоги [PERSON] вважає обгрунтованими та визнає в повному об`ємі, не заперечує щодо їх задоволення. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя був власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] , та де був зареєстрований до дня смерті, що стверджується, наявною в матеріалах справи, копією довідки Любешівської селищної ради Волинської області №11 від 06 травня 2021 року. [INFO] [PERSON] - помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25 червня 2020 року. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі ч.1 ст.82 ЦПК України суд визнає їх доведеними. Статтями 1269, 1270 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини, де вказано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З оглянутого судом заповіту, який посвідчений 06 лютого 2002 року виконавчим комітетом Залізницької сільської ради Волинської області, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого належний йому житловий будинок та господарські споруди, і все те, що буде належати йому на день смерті та на що він за законом матиме право, заповів - [PERSON] . Позивач не був обізнаний про наявність складеного [PERSON] заповіту, а довідався про нього лише по закінченню шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця. Староста с. Залізниця Камінь-Каширського району Волинської області, де було складено та посвідчено заповіт [PERSON] , а також зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій за №3, не повідомив позивача про відкриття спадщини, не викликав [PERSON] як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Як наслідок, у зв`язку з даними подіями, позивач пропустив строк для прийняття спадщини. В даному випадку, з огляду на наявні докази в матеріалах справи та з`ясовані в судовому засіданні обставини, а саме: наявність у позивача інвалідності 2 групи, тяжкого онкозахворювання, значну відстань між місцем постійного проживання спадкоємця [PERSON] (с. Бережки Сарненського району Рівненської області) та місцем знаходження спадкового майна (с. Залізниця Камінь-Каширського айону Волинської області), а також необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, в своїй сукупності свідчать про поважність позивачем причин пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року справа №6-496цс17, в постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 у справі №565/1145/17 та в постанові Верховного суду від 26 червня 2019 року справа №565/1145/14. Частина 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" вказує на те, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Позивач пропустила встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що причини, які заважали позивачу вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини є поважними, у зв`язку з чим [PERSON] пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому йому слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Судові витрати за клопотанням позивача слід залишити за ним.

Outcome: approved