Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Золотоніський міжрайонний прокурор звернувся з до суду в інтересах держави до Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, зобов'язання повернути земельну ділянку до земель комунальної власності. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Реєстратор Золотоніського міського відділку Черкаської регіональної філії Центру ДЗК [PERSON] в порушення вимог земельного законодавства 13.01.2010 р. провів реєстрацію, а також видав [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1991 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, по [ADDRESS]. В ході досудового розслідування також встановлено, що [PERSON] згідно з державним актом від 04.08.2005 також належить земельна ділянка 0,1650 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Нова Дмитрівка Золотоніського району. Відносно [PERSON] було розпочате кримінальне провадження за ч.1 ст.367 КК України. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 30.09.2014 по справі 695/3917/14-к [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності та закрито кримінальне провадження у зв'язку з закінченням строків давності. Дана ухвала не оскаржувалась та на даний момент набрала законної сили. Рішенням Піщанської сільської ради № 2 від 26.05.2009 [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] - 0,1991 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,3520 га для ведення особистого селянського господарства та надано земельні ділянки у власність. 13.01.2010 [PERSON] отримано державний акт серії ЯИ № 608261 - на земельну ділянку в с. Піщане Золотоніського району площею 0,1991 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Крім того, 04.08.2005 [PERSON] скористався правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки 0,1650 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в с. Нова Дмитрівка Золотоніського району. Частиною 4 ст. ст. 116 Земельного кодексу України (редакція станом на 01.01.2010) визначено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом (ст. 121), провадиться один раз по кожному виду використання. Тобто в порушення вимог ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України (редакція станом на 01.01.2010) [PERSON] двічі скористався правом на безоплатну приватизацію по одному виду використання - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та отримав у власність земельну ділянку в с. Піщане Золотоніського району з порушенням вказаних вимог Закону. Право, посвідчене державним актом, є похідним від відповідного рішення органу державної влади про передачу земельної ділянки у власність, а тому з огляду на приписи ч. 1 ст. 16 ЦК України та ст. 155 ЗК України захист прав Держави на спірні земельні ділянки не може бути достатнім лише шляхом визнання відповідного рішення недійсним. Враховуючи вказане, та на підставі ст. 155 ЗК України, виданий державний акт також має бути визнаний судом недійсним. Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 216, 393 ЦК України, наслідком визнання спірного рішення та виданого на його підставі державного акту недійсним має бути відновлення попереднього становища, яке існувало до їх видання - шляхом зобов'язання передати земельні ділянки до державної власності. В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги повністю та наполягала на їх задоволенні з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач - представник Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області в судове засідання не з'явився, але надіслав листа про проведення судового засідання без представника сільської ради, позовні вимоги визнають повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надіслав листа про проведення судового засідання без нього, позовні вимоги визнає повністю. Суд, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. [PERSON] згідно з державним актом серії № ЯА 476462 від 04.08.2005 на підставі рішення Новодмитрівської сільської ради від 27.04.2005 р. належить земельна ділянка 0,1650 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в с. Нова Дмитрівка Золотоніського району. Тобто, 04.08.2005 р. [PERSON] скористався правом на безоплатну приватизацію даної земельної ділянки. Рішенням Піщанської сільської ради № 2 від 26.05.2009 [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] - 0,1991 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,3520 га для ведення особистого селянського господарства та надано земельні ділянки у власність. 13.01.2010 [PERSON] отримано державний акт серії ЯИ № 608261 - на земельну ділянку в с. Піщане Золотоніського району площею 0,1991 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 30.09.2014 р. по справі 695/3917/14-к [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.367 КК України, а провадження закрито у зв'язку з закінченням строків давності. Дана ухвала набрала законної сили. Ч.4 ст.116 Земельного кодексу України (редакція станом на 01.01.2010) визначено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом (ст. 121), провадиться один раз по кожному виду використання. В порушення вимог ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України (редакція станом на 01.01.2010) [PERSON] двічі скористався правом на безоплатну приватизацію по одному виду використання - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та отримав у власність земельну ділянку в с. Піщане Золотоніського району з порушенням вказаних вимог Закону. Відповідно до ст.. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Відповідно до ст.92 ЦК України дієздатність юридичної особи, тобто її здатність своїми діями набувати, створювати і здійснювати цивільні права та обов'язки, реалізується її органами, які діють відповідно до установчих документів або закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Згідно ч.2 ст.19 Конституції України -, органи місцевого самоврядування, посадові особи органів місцевого самоврядування зобов'язанні діяти тільки на підставі та в межах компетенції. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ст. 126 ЗК України в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) та виникає з моменту державної реєстрації цього права. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Право, посвідчене державним актом, є похідним від відповідного рішення органу державної влади про передачу земельної ділянки у власність, а тому з огляду на приписи ч.1 ст.16 ЦК України та ст.155 ЗК України захист прав Держави на спірні земельні ділянки не може бути достатнім лише шляхом визнання відповідного рішення недійсним. На підставі ст. 155 ЗК України виданий державний акт також має бути визнаний судом недійсним. Відповідно до вимог ст.ст.216, 393 ЦК України, наслідком визнання спірного рішення та виданого на його підставі державного акту недійсним має бути відновлення попереднього становища, яке існувало до їх видання - шляхом зобов'язання передати земельні ділянки до державної власності. Відповідно до ч.6 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову накладені ухвалою суду від 09.12.2014 р. у вигляді заборони відчуження земельної ділянки кадастровий номер 7121588201 060010026 площею 0,1991 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, державний акт серії ЯИ №608261 від 13.01.2010 р. після набрання рішенням законної сили підлягають скасуванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд, стягує солідарно з відповідачів на користь держави судовий збір 458,33 грн., від яких при подачі заяви був звільнений позивач.

Outcome: approved