Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Заявник Територіальне медичне об'єднання «Фтизіатрія» в особі Міжрайонного диспансерного відділення №1 звернувся до суду і просить надати дозвіл госпіталізувати в примусовому порядку [PERSON] до Київської міської протитуберкульозної лікарні №2 на строк три місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації, посилаючись на хворобу останньої. В судове засідання заявник Територіальне медичне об'єднання «Фтизіатрія» в особі Міжрайонного диспансерного відділення №1 не з'явився, про час місце судового розгляду оповіщений у встановленому порядку, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, враховуючи, що заінтересована особа за даними протитуберкульозного закладу становить загрозу розповсюдження хвороби, відповідно до ст.285 ЦПК України, вважає розгляд справи проводити у його відсутності. Вивчивши матеріали спарви судом встановлено наступне. За даними Міжрайонного диспансерного відділення №1 Територіального медичного об'єднання "Фтизіатрія" у м. Києві [PERSON], [INFO], становить загрозу розповсюдження хвороби -туберкульоз. Данний факт підтверджується витягом з амбулаторної картки хворої від 10.02.2014р. про необхідність примусової госпіталізації хворої [PERSON] Згідно вказаного витягу [PERSON] має діагноз, який свідчить про наявність заразної форми туберкульозу. У зв'язку з цим протитуберкульозний заклад вважає, що [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації строком на три місяці. [PERSON] необхідно пройти курс лікування проти туберкульозу, дотримуватися режиму лікування, виконувати призначення лікаря протитуберкульозного закладу, проходити у встановлені строки необхідні медичні огляди та обстеження, дотримуватися вимог санітарно-гігієнічних і санітарно-противоепідемічних правил і норм у лікувально-профілактичних закладах. Проте, [PERSON] відмовляється від обстеження та лікування. Про свій стан та необхідність проходження курсу лікування в туберкульозному стаціонарі [PERSON] була проінформована. Незважаючи на неодноразові запрошення, в протитуберкульозний заклад не з'являлася. Своєю відмовою від проходження лікування [PERSON] створює особливу небезпеку та загрозу для здоров'я оточуючого населення. Відповідно до ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров'я» туберкульоз віднесено до соціально небезпечних захворювань. Статтею 1 ЗУ «Про протидію захворюванню на туберкульоз» визначено, що туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу. Згідно ч.З ст.20 ЗУ «Про протидію захворюванню на туберкульоз» хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобов'язані: 1) дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування: 2) дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; 3) проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження ж туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; 4) дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. [PERSON] в порушення наведеної норми закону, не виконує зазначені обов'язки ухиляється від лікування небезпечної хвороби, чим ставить в загрозливе становище осіб, ще її оточують. Подальша відмова [PERSON] від проходження лікування може призвести де поширення захворюваності на туберкульоз серед населення, що призводить до порушенш право на безпечну санітарно-еідеміологічну ситуацію необмеженого кола осіб. Згідно висновку Центральної лікарської-консультативної комісії від 11.02.2014р. [PERSON] потребує примусової госпіталізації до протитуберкульозного стаціонару з дотриманням протиепідемічного режиму. Стаття 25 ЗУ «Про протидію захворюванню на туберкульоз» передбачає, що особи винні у порушенні законодавства у сфері протидії захворюванню на туберкульоз, несуті відповідальність згідно із законом. Стаття 11 ЗУ «Про протидію захворюванню на туберкульоз» зазначає, що у разі якщ( хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарноп лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараженн; туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Таким чином, зважаючи на те, що [PERSON] в епідеміологічному відношенні є небезпечною для оточуючих, однак в добровільному порядку відмовляється пройти курс лікування від захворювання на туберкульоз, який супроводжується бактеріовиділенням, суд прийшов до переконання , що [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу.

Outcome: approved