Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Позивач 17.04.2020 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради про негайне відібрання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. Також просять тимчасово влаштувати дітей до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення. Позовні вимоги мотивовані тим, що малолітні діти проживають з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 05.06.2018 року дітей постановлено на облік як таких, що опинилися у складних життєвих обставинах. Відомості про батька дітей внесені на підставі ч.1 ст. 135 СК України. Мати дітей, [PERSON] отримує державну допомогу на дітей, не працює, має шкідливі звички, не займається вихованням дітей. За інформацією Шевченківського ВП Приморського ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області мати [PERSON] з початку 2019 року була 10 разів притягнута до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків. Малолітні діти систематично пропускають заняття в школі, чинять хуліганські дії. Діти не спостерігаються в поліклініці, медичних карток немає. 11.03.2020 року малолітні діти були затримані на вулиці за жебракуванням. Станом на 24.03.2020 року [PERSON] не вирішила питання щодо переходу дітей до іншого навчального закладу. 31.03.2020 року [PERSON] було влаштовано до реабілітаційного центру для проходження лікування від наркотичної залежності. Ухвалою суду від 21.04.2020 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 18.06.2020 року. У підготовчому засіданні 18.06.2020 року розгляд справи було відкладено на 14.07.2020 року, з метою повторного сповіщення позивача. В результаті проведених дій у підготовчому засіданні 14.07.2020 року було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 05.08.2020 року. У судовому засіданні 05.08.2020 року було долучено до матеріалів справи докази та відкладено розгляд справи на 08.09.2020 року. З метою подання належним чином засвідченого розпорядження, розгляд справи у судовому засіданні 08.09.2020 року було відкладено на 04.11.2020 року. У судовому засіданні 04.11.2020 року представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову, повідомила, що не хоче, щоб від неї забирали дітей, вона зміниться та буде займатися їх вихованням. Представник третьої особи Косюра О.В. не заперечував проти позову. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Судом встановлено, що [INFO] у матері [PERSON] народився син [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси. [INFO] у матері [PERSON] народився син [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження з зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України відомості про батька [PERSON] та [PERSON] вказані зі слів матері. Згідно наказів Служби у справах дітей Одеської міської ради №№122, 123 від 05.06.2018 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] поставлено на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, як дитину, що проживає в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 27.03.2020 року №109 «Про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з урахуванням змін внесених розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №134 від 08.04.2020 року «Про внесення змін до розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 27.03.2020 року №109 «Про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] з позбавленням батьківських прав та тимчасове влаштування їх до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення» постановлено негайно відібрати малолітніх [PERSON] та [PERSON] від матері [PERSON] , без позбавлення батьківських прав. Відтак, згідно довідки-характеристики Ст. ДОП Шевченківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області майора поліції О.І. Семчонок, [PERSON] характеризується опосередковано, має шкідливі звички, спілкується з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя, в життєдіяльності колективу будинку участі не бере, від сусідів заяв та скарг на поведінку в побуті не надходило. Раніше чотири рази притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання обов`язків по вихованню дитини (ст.184 КУпАП). Згідно даних бази ІПС «АРМОР» ГУНП в Одеській області [PERSON] у 2019 році притягувалася до адміністративної відповідальності 10 разів за ст.184 КУпАП. З листа Шевченківського відділення поліції Приморського відділу поліції в місті Одесі ГУНП в Одеській області №36/1-2030 від 23.10.2019 року вбачається, що 29.09.2019 року [PERSON] та [PERSON] вчинили хуліганські дії, а саме розбили бокове скло автомобіля Інфініті. Згідно характеристики [PERSON] зі школи, дитина навчається в Одеській СШ №59 з 03.09.2019 року. За період навчання зарекомендував себе як дисциплінований учень, виявляє зацікавленість до предметів художньо-естетичного напрямку. На уроках уважний, але мало активний. Має багато пропусків школи без поважних причин. Правила поведінки завжди виконує, мати не контролю навчання сина, немає впливу на його поведінку, на виклики до школи не реагує. Згідно характеристики [PERSON] зі школи, дитина навчається в Одеській СШ №59 з 03.09.2019 року. За період навчання зарекомендував себе як недисциплінований, незібраний учень. На уроках не працює, навчається не в повну міру своїх сил, не виявляє зацікавленості до навчання і потребує постійного контролю. Має багато пропусків школи без поважних причин. Мати не контролю навчання сина, немає впливу на його поведінку, на виклики до школи не реагує. Згідно листа Одеської спеціалізованої школи №59 І-ІІІ ступенів Олімпійського резерву Одеської міської ради №76 від 12.03.2020 року, 19.02.2020 року [PERSON] був затриманий співробітниками поліції на трасі здоров`я у пізній час, 11.03.2020 року [PERSON] та [PERSON] були затриманні під час жебракування. Відповідно до листа Одеського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді №04/01-91 від 31.01.2020 року родина [PERSON] проживає у трикімнатній квартирі. В приміщенні брудно, електро-, водопостачання наявні. Опалення центральне. У дітей облаштовані окремі ліжка, місця для відпочинку та навчання. Наявний одяг відповідного віку та сезону. Холодильник не працює, з продуктів харчування тільки крупи, приготовленої їжі немає. Діти не надглядаються у дитячій консультації, медичні карти відсутні. Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Березівської районної державної адміністрації» довідкою №119 від 27.07.2020 року повідомив, що з 27.03.20020 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у закладі. Згідно довідки №187 від 02.11.2020 року мати дітей приходила за довідко вперше 27.07.2020 року та 01.11.2020 року приїхала відвідати дітей, але стороннім вхід заборонено у зв`язку з карантином. [PERSON] з 31.03.2020 року по 22.05.2020 року знаходилася в центрі соціально-психологічної допомоги «12 кроків». 22.05.2020 року відмовилася від проходження курсу реабілітації, яка передбачає 6 місяців перебування в центрі. Згідно з ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. № 3, ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Пунктом 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866 встановлено що, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Цією ж постановою визначено, що про відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють, орган опіки та піклування того ж дня письмово інформує органи прокуратури за місцем проживання дитини та у семиденний строк після прийняття рішення звертається до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав, про відібрання дитини в матері, батька без позбавлення батьківських прав. Відповідно ст. 150 СК України, встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 1 ст.170 СК України, закріплено загальні положення про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Так, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У відповідності до вказаного положення відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 СК України, а саме: батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. А також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенціїпро захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. У частині 2 пункту 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про переконливість наданих позивачем доказів та необхідність відібрання у відповідача дітей, що наразі, буде відповідати їх інтересам, адже [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків у повному обсязі, діти не мають впливу зі сторони матері, постійно пропускають школу та опиняються у відділку поліції. За таких обставин, з метою захисту інтересів дитей та подальшого забезпечення належних умов виховання та всебічного розвитку, суд вважає доцільним позов задовольнити.

Outcome: approved