Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

На розгляд суду пред'явлено вказану заяву, в якій [PERSON] просить встановити юридичний факт на підтвердження родинних відносин, а саме що [PERSON], 1927 року народження, яка померла [INFO] року є бабусею заявника. Заявлені вимоги обґрунтовано наступним. Заявник [PERSON] є онукою [PERSON], яка померла [INFO] року. Будучи спадкоємцем за правом представлення відповідно до ст. 1266 ЦК України, заявник [PERSON] вжила заходи для вступу в права на спадщину. В видачі свідоцтва на спадкове майно відмовлено, з причини наявності певних розбіжностей в особовстановлюючих документах, якими підтверджується родинні відносини між спадкоємцем та спадкодавцем, - прізвище матері заявника в свідоцтві про народження зазначено як «Тунник». З огляду таких обставин, заявник звернулася до суду за захистом оспорюваних прав в спосіб встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту родинних відносин. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явилася, суду адресовано заяву про розгляд справи в її відсутність, заявлені вимоги підтримано, зазначено, що оспорювані права підлягають захисту в порядку п. 5 ч. 2 ст. 239, п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Заінтересованою особою Покровською міською радою Донецької області в порядку ч. 3 ст. 294, ч. 3 ст. 211 ЦПК України заявлено клопотання про проведення судового розгляду в відсутність представника органу місцевого самоврядування, заперечень по суті заявлених вимог не надано. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків Матеріалами справи встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], уродженка м. Красноармійськ Донецької області, громадянка України, перебуває за реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS], - підтверджено відомостями паспорта серійний номер [NUMBER] - а.с. 3). Свідоцтвом про одруження серійний номер [NUMBER], видане виконкомом Шевченківської селищної ради м. Красноармійська Донецької області засвідчено вступ заявника в шлюб зі зміною дошлюбного прізвища «[PERSON]» на «[PERSON]» - а.с. 5. Згідно свідоцтва про народження серійний номер [NUMBER] видане відділом РАЦС м. Красноармійськ Донецької області - 26 лютого 1982 року складено актовий запис № 148 про народження [INFO] року заявника, відомості про матір - [PERSON] (а.с. 6). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00021779796, сформованого 28.12.2018 року, - 28 квітня 1979 року виконкомом Шевченківської селищної ради м. Красноармійська Донецької області складено актовий запис № 17 про шлюб [PERSON] та [PERSON], подружжям визначено єдине прізвище «[PERSON]» (а.с. 9). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00021779934, сформованого 28.12.2018 року, - 22 лютого 1991 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області складено актовий запис № 85 про шлюб [PERSON] та [PERSON], подружжям визначено єдине прізвище «[PERSON]» (а.с. 10). Згідно свідоцтва про народження матері заявника серійний номер [NUMBER] - в книзі записів актів громадянського стану про народження 22 жовтня 1960 року зроблено актовий запис за № 87 про народження (далі мовою оригіналу) - «[PERSON]», відомості про матір (далі мовою оригіналу) - «[PERSON]» (а.с. 8). [INFO] року [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серійний номер [NUMBER] - а.с. 11). [INFO] року [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серійний номер [NUMBER]). Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя не скористалася наданим ст. 1234 ЦК України правом на залишення заповіту, тому спадкування здійснюється за законом. Спадкоємці першої (ст. 1261 ЦК України), другої (ст. 1262 ЦК України), третьої (ст. 1263 ЦК України), четвертої (ст. 1264 ЦК України), п'ятої (ст. 1265 ЦК України) після смерті [PERSON] відсутні. Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. З дотриманням ст. ст. 1221, 1268 ЦК України заявником [PERSON] вжито заходи для прийняття спадщини, відкритої після смерті баби [PERSON], однак в реалізації юридичних прав спадкоємця виникли певні перешкоди. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52407669 від 25.06.2018 року приватним нотаріусом Покровського нотаріального округу заведено спадкову справу № 62620770 після смерті [PERSON] (а.с. 16). Отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті баби на теперішній час має перешкоди, оскільки не надано документів, що підтверджують родинні відносини спадкоємця із померлою (у відповідності до п. 4.2 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дії нотаріусами України, затв. Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року). З огляду на вказане, виникла необхідність встановлення факту родинних відносин заявника з померлою. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічно згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Встановлення факту родинних відносин між заявником [PERSON] та [PERSON] має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, пов'язані реалізацією права заявника на отримання спадщини. Можливість встановлення факту родинних відносин в адміністративному (не судовому) порядку на час розгляду справи відсутня (різниця написання прізвища матері заявника в свідоцтві про народження «Тунник» та в свідоцтві про шлюб «Туник» виникла у зв'язку із неправильним переведенням з російської мови на українську мову). Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 Конвенції кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року № 2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». При вирішенні даного цивільно-правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004. Отже, суд, в сукупності письмових документальних матеріалів, наданих заявником [PERSON] на підтвердження заявлених вимог про встановлення факту родинних відносних, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності, - вважає, що заява є законною та обґрунтованою, та підлягає задоволенню. Відповідно ст. ст. 4, 13, 18, 293, 315, 316, 352, 354 ЦПК України суд, -

Outcome: approved