Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій ТОВ «Українська факторингова компанія» просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором № СL-SМЕ 100/052/2011 від 28.10.2011 року в сумі 101536,93 гривень, відшкодувати по справі судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 12 жовтня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» та публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» укладено договір про відступлення права вимоги № 12/10/16 фінансових зобов`язань на підставі кредитного договору № CL-SME 100/052/2011 від 28.10.2011року, укладеного з [PERSON] , забезпеченого договором поруки № SR-SME 100/052/2011/1, укладеним з [PERSON] . Станом на 12.10.2016 року заборгованість відповідачів за вказаним кредитним договором склала 91872,01 гривень. [PERSON] , [PERSON] адресувались повідомлення про наявність заборгованості за кредитним договором, але належну суму до теперішнього часу не повернуто, що змусило ТОВ «Українська факторингова компанія» в судовому порядку захищати свої майнові інтереси. \~ \~ \~ \~Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України. Позивач ТОВ «Українська факторингова компанія» про дату, час проведення судового засідання повідомлений належним чином, відповідно до ст. 130 ЦПК України, директором [PERSON] В. надано, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 221 ЦПК України, заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримано, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалися, судом вжито максимальні заходи для їх повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Інформацію про судове засідання для відповідачів, проживання яких є тимчасово непідконтрольна територія (Донецька область, м. Донецьк), - розміщено на сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (здійснити повідомлення поштою за місцезнаходженням, шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв`язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення не видалося можливий). Повідомлення учасника процесу про судовий розгляд у наведений спосіб слід вважати належним в контексті статті 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» та ч. 11 ст. 128 ЦПК України. За наданою\~Міністерством соціальної\~політики України,\~на запит\~суду,\~інформацією відповідач\~ [PERSON] \~не поставлений\~на облік\~в Єдину\~інформаційну базу\~даних про\~внутрішньо переміщених\~осіб.\~В ЄІБД\~ВПО міститься\~інформація про\~ [PERSON] ,\~а саме\~відповідач \~з 07.05.2018\~року перебуває\~на обліку\~внутрішньо переміщених\~осіб в\~Управлінні праці\~та соціального\~захисту населення\~Краматорської міської\~ради Донецької\~області,\~фактичне місце\~проживання за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~Виклик направлений\~на ім`я\~відповідача на\~вказану адресу\~ проігноровано.\~ \~ З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні правовідносини. \~ \~ \~ \~28 жовтня 2011 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CL-SME 100/052/2011, відповідно до умов якого: \~ \~ \~ \~- п. 2: відповідачу надано кредит в сумі 107000,00 гривень на умовах строковості, платності, з цільовим призначенням (придбання автомобілю); строк кредитування до 28.10.2018 року; - п. 3: процентна ставка за користування кредитом плаваюча - 3,03 % річних, не може перевищувати 21 % річних; - п. 5: в якості забезпечення виконання позичальником зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки, інших витрат виступає автомобіль марки «Chevrolet Lacetti» (а.с. 8-9). З метою підвищення захисту майнових прав кредитора, попередження можливих негативних наслідків порушення зобов`язань боржником, між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] існують договірні відносини поруки щодо встановлення особистого способу забезпечення зобов`язання [PERSON] за кредитним договором № СL-SМЕ 100/052/2011 від 28.10.2011року року, в основі якого лежить особисте завірення кредитора в платоспроможності та сумлінності останнього. Договір поруки № SR-SME 100/052/2011/1 від 28.10.2011року містить всі істотні умови такої угоди: - визначено зобов`язання, яке забезпечується порукою, його зміст та розмір (дотримано положення ч. 1 ст. 553 ЦК України); - визначено відповідальності поручителя (в силу ч. 2 ст. 554 ЦК України встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків); вказано відомості про сторони: кредитора і поручителя; - вказано відомості про боржника (дотримано положення ч. 1 ст. 555, ч. 2 ст. 556 ЦК України) а.с. 17-18. 12 жовтня 2016 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська Факторингова Компанія» уклали Договір № 12/10/16 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступає шляхом продажу новому кредиторові ТОВ «Українська Факторингова Компанія» належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржника, спадкоємців боржника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника, або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору (а.с. 19-20). Відповідно до Додатку № 1 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 12/10/16 від 12.10.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № CL-SME 100/052/2011 від 28.10.2011року, за договором поруки № SR-SME 100/052/2011/1 від 28.10.2011року (а.с. 21-22). Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше встановлено договором або законом. Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, а саме ТОВ «Українська факторингова компанія» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з відповідачами [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання зобов`язання. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно розрахунків позивача заборгованість за кредитним договором № СL-SМЕ 100/052/2011 від 28.10.2011 року, позичальник [PERSON] складає 101536,93 гривень, що складається з: 91872,01 гривень основна заборгованість, 1763,93 гривень 3 % річних, 7900,99 гривень інфляційні витрати. Вказані суми підтверджені розрахунками, доданими до матеріалів справи. З зазначеного вбачається, що [PERSON] порушено положення статті 1054 ЦК України, і як результат наступає судовий захист прав та інтересів фінансової установи (кредитодавця). Згідно ст. ст. 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України відповідач [PERSON] не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання, за прострочення якого повинен сплатити грошову суму, проценти від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Крім того, у відповідності із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 року № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. З наданого позивачем ТОВ «Українська факторингова компанія» розрахунку заборгованості встановлено, що 28.10.2018 року по 16.09.2019 року за договором № CL-SME 100/052/2011 від 28.10.2011 року підсумовано: суму втрат від інфляції на суму простроченого кредиту 7900,99 гривень, розмір 3 % річних на суму простроченого кредиту 1763,93 гривень. Вказані суми підлягають стягненню. Згідно зі ст. 553 ЦК України порука віднесена до зобов`язально-правових способів забезпечення виконання зобов`язань, що стимулюють боржника до належного виконання зобов`язань шляхом створення можливості пред`явлення до нього чи до третіх осіб, які вступили заздалегідь у договір, зобов`язальної вимоги. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником та ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. З договору поруки № SR-SME 100/052/2011/1 від 28.10.2011 року вбачається, що відповідач [PERSON] взяв на себе всі зобов`язання відповідача [PERSON] з виконання останнім зобов`язань у повному обсязі за кредитним договором № СL-SМЕ 100/052/2011 від 28.10.2011 року. Таким чином, за законодавством порука це договір, за яким до зобов`язання основного боржника додатково приєднується зобов`язання іншої особи, яка за нього ручається. За загальним правилом порука є беззастережною, так і за самим договором № SR-SME\~100/052/2011/1\~від 28.10.2011\~року безумовною. Беручи до уваги зазначене, та положення ч. 2 ст. 554 ЦК України, суд вважає за можливе судовим рішенням задовольнити вимоги ТОВ «Українська факторингова компанія» щодо солідарного стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] всієї суми заборгованості за кредитним договором, як таких що відповідають в однаковому обсязі за сплату основного боргу, процентів. Суд вважає за потрібне роз`яснити відповідачу [PERSON] наступне. Згідно ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні. Тобто, закон встановлює, що до виконавшого обов`язки поручителя переходять всі права кредитора по зобов`язанню (в порядку особистої суброгації) можливість заяви зворотних вимог до несправного боржника Суд, з урахуванням встановлених обставин справи, виходячи з вищевказаних правових норм, приходить до висновку про обґрунтованість та підставність позовних вимог ТОВ «Українська факторингова компанія» та ухвалює рішення про стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved