Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Груп», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2021 матеріали справи №202/166/21 (провадження 2/202/1011/2021) за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Груп» (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, корп.4, буд.6), третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович (1008, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, буд.35), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, передано для розгляду за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва (02105, м. Київ, Івана Сергієнка, 3). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.03.2021 цивільну справу за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Груп», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горая Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, передано до Оболонського районного суду м. Києва, за територіальною підсудністю. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2021 вищезазначену позовну заяву передано судді Ткач М.М. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 квітня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] зазначила про те, що 23.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис №78297, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ФАКТОР ГРУП» загальної суми заборгованості в розмірі 45 586,23 грн., що є правонаступником за кредитним договором №39576 від 12.03.2012 року, укладеним між ПАТ «ТЕРРА БАНК» (правонаступником усіх прав та обов`язків, якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1/08 від 14.08.2013 є ТОВ «ТРАНСМЕДТРЕЙ», правонаступником усіх прав та обов`язків, якого на підставі Угоди про заміну сторони у договорі Відступлення прав вимоги за кредитними договорами б/н від 26.02.2014 є ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ», правонаступником усіх прав та обов`язків, якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 4/09 від 04.09.2014 є ТОВ «ФК «СМАРТ ГРУП», правонаступником усіх прав та обов`язків, якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 17/11.17 від 17.11.2017 є ТОВ «ФК «ФАКТОР ГРУП»). Також зазначила, що вчинений виконавчий напис не відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на те, що нотаріусом не було з`ясовано безспірність вимог стягувача, у зв`язку з чим просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, при цьому разом із позовною заявою представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позов підтримує, просить задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Відповідача ТОВ «ФК «ФАКТОР ГРУП»» уповноваженого представника в судове засідання повторно не направив, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 23 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис №78297 про стягнення з [PERSON] загальної суми заборгованість в розмірі 45 586,23 грн. за кредитним договором №39576 від 12.03.2012 року, укладеним між ПАТ «ТЕРРА БАНК» (правонаступником усіх прав та обов`язків, якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1/08 від 14.08.2013 є ТОВ «ТРАНСМЕДТРЕЙ», правонаступником усіх прав та обов`язків, якого на підставі Угоди про заміну сторони у договорі Відступлення прав вимоги за кредитними договорами б/н від 26.02.2014 є ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ», правонаступником усіх прав та обов`язків, якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 4/09 від 04.09.2014 є ТОВ «ФК «СМАРТ ГРУП», правонаступником усіх прав та обов`язків, якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 17/11.17 від 17.11.2017 є ТОВ «ФК «ФАКТОР ГРУП»). Стягнення заборгованості проводиться за період з 17.11.2017 року по 10.12.2019 року. (а.с. 10). З вказаного виконавчого напису, вчиненого 23.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вбачається, що його вчинено у безспірному порядку внаслідок допущення боржником прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 17.11.2017 року по 10.12.2019 року. Загальна сума заборгованості складає 44 986, 23 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 9 991, 62 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 34 994, 46 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам по кредиту - 0,15 грн.; за вчинення виконавчого напису 600, 00 грн., що всього становить 45 583, 23 грн. При вчиненні нотаріальної дії нотаріус керувався статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич ВЛ. відкрито виконавче провадження №63622334 на підставі виконавчого напису №78297 виданого 23.10.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ФАКТОР ГРУП» заборгованості в розмір 45 583,23 грн. (а.с. 14). Однак позивач [PERSON] вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки винесений з порушенням вимог чинного законодавства України. Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини щодо неправомірності вчинення виконавчого напису нотаріуса, які регулюються спеціальним законодавством України. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. За змістом ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, п.2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, було встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли кредиторам звертатися до нотаріуса для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі. Разом з тим, Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною в частині з моменту її прийняття постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносилися до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, в якій у п.1 Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому п.2 взагалі не передбачено в діючому Переліку. Тобто під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. керувався визнаним нечинним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а, отже, діяв в порушення норм ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до п.3.1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3.5 глави 16 розділу II зазначеного Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Таким чином, та обставина, що позивач не погоджується з розміром заборгованості, а отже існує спір щодо стягнення заборгованості, спростовує безспірність заборгованості боржника. Також, слід зазначити, що у матеріалах справи відсутні повідомлення про наявність заборгованості за кредитним договором та намір відповідача у позасудовому порядку, шляхом вчинення виконавчого напису, захистити свої порушені права. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16). Ураховуючи, що позивач не був у встановленому законом порядку проінформований про наявність у нього заборгованості за кредитним договором та розмір вказаної заборгованості, строк, у який належить погасити існуючу заборгованість, а також наслідки її непогашення, суд приходить до висновку про те, що у даному випадку заборгованість, визначена стягувачем та подана нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не є безспірною. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається зі змісту позовної заяви [PERSON] вважає, що є достатні правові підстави вважати, що вищевказаний виконавчий напис є таким, що вчинений з порушення вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №78297, вчинений 23.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ФАКТОР ГРУП» заборгованості в розмір 45 583,23 грн., що проводиться за період з 17.11.2017 року по 10.12.2019 року. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. При зверненні до суду з позовом [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн. який підлягає стягненню з відповідача ТОВ «ФК «ФАКТОР ГРУП» на користь позивача, на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved