Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

позивач в позовній заяві просить суд стягнути з [PERSON] на її користь 1/5 частину сплачених коштів за житлово-комунальні послуги по утриманню житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] в розмірі 6180,32 грн. та з [PERSON] на її користь 1/5 частину сплачених коштів за житлово-комунальні послуги по утриманню житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] в розмірі 6180,32 грн., а також стягнути з відповідачів понесені нею судові витрати, посилаючись на те, що вона є співвласником житлового приміщення загальною площею 60,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Іншими співвласниками є її колишній чоловік [PERSON] та їх діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. [PERSON] та [PERSON] беруть участь в утриманні вказаної квартири та компенсують їй в добровільному порядку по 1/5 від вартості сплачених комунальних послуг з централізованого опалення квартири, послуг з управління будинком, утримання будинку та прибудинкової території. Натомість [PERSON] та [PERSON] відмовляються в добровільному порядку компенсувати їй вартість сплачених послуг, обґрунтовуючи це тим, що вони у вказаній квартирі не проживають, а тому не повинні брати участь в її утриманні. Така позиція відповідачів є помилковою, оскільки проживання співвласників за іншими адресами, не звільняє їх від обов`язку утримувати їх спільне майно та сплачувати кошти за таке утримання. Досягти згоди з відповідачами, щодо компенсації їй витрат пов`язаних з утриманням їх спільного майна, в позасудовому порядку не вдається, вони ніколи не брали участі в утриманні зазначеного житлового приміщення, вартість всіх комунальних послуг сплачує вона. Отже, враховуючи строки позовної давності, за період з жовтня 2017 по жовтень 2020 включно, відповідачі не здійснювали жодної оплати по утриманню житла і на сьогоднішній день між ними не досягнуто згоди щодо відшкодування витрат на утримання квартири. В свою чергу, нею за вказаний період здійснено оплату житлово-комунальних послуг на утримання квартири за послуги з централізованого опалення на загальну суму: 23 173,35 грн. та за послуги з управління будинком/утримання будинку та прибудинкової території на суму: 9135,63 грн., за мінусом субсидії на житлово-комунальні послуги 7728,29 грн.. Всього за заявлений період нею понесено витрат пов`язаних з утриманням спільного майна на суму: 30901,64 грн., відповідно стягненню з відповідачів підлягає по 1/5 частини таких витрат, а саме по 6180,32 грн.. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 18.12.2020 по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву. в якій просить справу розглядати у її відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просять судове дану справу розглянути у їх відсутності, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Відзиву на позовну заяву не подавали. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є співвласником житлового приміщення загальною площею 60,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Іншими співвласниками вказаного об`єкту нерухомості на праві спільної часткової власності є колишній чоловік позивача та їх діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 19.01.1999 (а.с.6). [PERSON] та [PERSON] беруть участь в утриманні зазначеної квартири та компенсують позивачу в добровільному порядку по 1/5 від вартості сплачених комунальних послуг з централізованого опалення квартири та послуг з управління будинком/утримання будинку та прибудинкової території. Натомість, [PERSON] та [PERSON] відмовляються в добровільному порядку компенсувати позивачу вартість сплачених комунальних послуг, обґрунтовуючи це тим, що вони в зазначеній квартирі не проживають, тому не повинні брати участь в її утриманні. Така позиція відповідачів є помилковою, оскільки проживання співвласників за іншими адресами, не звільняє їх від обов`язку утримувати спільне майно та сплачувати кошти за таке утримання. Досягти згоди з відповідачами, щодо компенсації позивачу витрат пов`язаних з утриманням спільного майна в позасудовому порядку не вдається, вони ніколи не брали участі в утриманні зазначеного житлового приміщення, вартість всіх комунальних послуг сплачує позивач. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У положенні ст. 13 Конституції України зазначено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондує зі ст. 322 ЦК України - власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", у редакції чинній на час виникнення спірних відносин, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України). Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги/регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 13 березня 2019 року у справі N 521/3743/17-ц та від 19.08.2020 у справі № 703/2200/15-ц. Враховуючи те, що житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності відповідачам, вони повинні нести витрати пов`язанні з утриманням такого майна в розмірі відповідно до своєї частки майна. Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 6 ст. 261 ЦК України за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Отже, враховуючи строки позовної давності, за період з жовтня 2017 по жовтень 2020 включно, відповідачі не здійснювали жодної оплати по утриманню житла, і на сьогоднішній день між ними не досягнуто згоди щодо відшкодування витрат на утримання квартири. В свою чергу, позивачем за вказаний період здійснено оплату житлово-комунальних послуг на утримання квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: за послуги з централізованого опалення на загальну суму: 23 173,35 грн., що доводиться копією листа Ватутінського комунального підприємства теплових мереж від 27.11.2020 №251 (а.с.9) та за послуги з управління будинком/утримання будинку та прибудинкової території на суму: 9135,63 грн., за мінусом субсидії на житлово-комунальні послуги 7728,29 грн., що доводиться копією листа Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства від 24.11.2020 №660 (а.с.12). Всього за заявлений період позивачем понесено витрат пов`язаних з утриманням спільного майна на суму: 30901,64 грн., відповідно стягненню з відповідачів підлягає по 1/5 частини таких витрат, в саме по 6180,32 грн.. А тому, суд вважає за необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/5 частину сплачених коштів за житлово-комунальні послуги по утриманню житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] в розмірі 6180,32 грн. та з [PERSON] на користь [PERSON] 1/5 частину сплачених коштів за житлово-комунальні послуги по утриманню житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] в розмірі 6180,32 грн.. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як інвалід другої групи. Згідно із ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати, а тому суд стягує з відповідачів в солідарному порядку судовий збір на користь держави в розмірі 840,80 грн.. Згідно із ч.2 ст.141ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому суд стягує з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача понесені витрати по оплаті професійної правничої допомоги в розмірі 1500,00 грн.. На підставі ст. 16, 257, 261, 322, 360, 526, 544, ЦК України, ст. 13 Конституції України та

Outcome: approved