Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явив до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу , зареєстрованого 23 червня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області відповідно до актового запису за № 1032. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що від шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON] . Однак, їх із відповідачем сімейне життя не склалося , з цих підстав вони разом не проживають, не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин просить шлюб розірвати, проти примирення категорично заперечує, оскільки перебування у шлюбі суперечить його інтересам , що мають істотне значення. Ухвалою судді від 18 лютого 2020 року у цивільній справі відкрите провадження та призначене підготовче судове засідання на 06 квітня 2020 року . Відповідач відзиву на позов не подавала. Позивач [PERSON] , будучи належно повідомленим у підготовче судове засідання не прибув , однак подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, ухвалити на рішення на стадії підготовчого судового засідання , шлюб розірвати. . Відповідач [PERSON] , будучи належно повідомленою у підготовче судове засідання не прибула. Також, подала до суду письмову заяву , у якій зазначила, що просить розгляд справи проводити за її відсутності . Окрім цього, у заяві вказала , що заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить ухвалити рішення під час підготовчого судового засідання , та розірвати шлюб . Відповідно із вимогами частин 3 та 4 ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем . Ухвалення у підготовчому судовому засіданні рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Судом установлено : Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 23 червня 2018 року, про що складено актовий запис за № 1032 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області , якою 23 червня 2018 року видане Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , про що 17 січня 2019 року складено актовий запис за № 126 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області , яким 17 січня 2019 року видане Свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Сімейне життя сторін не склалося позивач та відповідачка разом не проживають, не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства . Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання,що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав : Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. При цьому , передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду , відповідно до вимог ч. 7 ст. 240 УПК України у формі зупинення розгляду справи і призначення подружжю - сторонам строку для примирення, який не може перевищувати 6 місяців . Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Натомість позивач щодо примирення подружніх стосунків категорично заперечує, стверджує , що перебування в шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення . За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, суд, оцінивши всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо досліджені докази у справі , прийшов до переконання , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу сторін є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, а позов [PERSON] - до задоволення . На підставі наведеного та статтями 4, 5, 89, 141, 200 , 206, 263, 264, 265,268, 352, 354-356 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

Outcome: approved