Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

КП «Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 04.08.2006року було укладено договір № 0900/1906 про надання довгострокового кредиту на будівництво житлового будинку на суму 50000грн. Згідно вказаного Договору та відповідно до Правил надання довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам житла на селі, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1597 від 05.10.1998року, Фонд зобов'язався при наявності вільних матеріальних ресурсів та грошових коштів надати [PERSON] довгостроковий кредит на будівництво житла за адресою: [ADDRESS]. У свою чергу [PERSON] зобов'язався використовувати кредит за цільовим призначенням; сплачувати відсотки по кредиту в розмірі 3% від виданої суми одночасно з погашенням кредиту; своєчасно звітувати за використання наданого кредиту; проводити повернення кредиту згідно таблиці, що міститься в п.2.4.1 Договору по 05.10.2019року.Зобов'язання позичальника було забезпечено договором поруки по кредитному договору від 11.07.2006року з поручителями [PERSON] та [PERSON] 15 грудня 2006року згідно з заявами [PERSON] про виділення коштів на придбання плит перекриття та придбання силікатної цегли у сумі 10000грн. та про виділення коштів на кладку стін та перегородок житлового будинку в сумі 10000грн. Фондом було перераховано на розрахунковий рахунок [PERSON] кредитні кошти у сумі 20000грн. Посилаючись на те, що [PERSON] не надав інформацію про цільове використання отриманого кредиту, порушив зобов'язання щодо повернення кредитних коштів та відсотків за їх користування, просить суд розірвати договір про надання довгострокового кредиту та стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість у сумі 26381,29грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 263,81грн. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позов визнали. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що 04.08.2006року між КП «Харківський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та [PERSON] укладено договір № 0900/1906, відповідно до умов якого Фонд надає довгостроковий кредит строком на 14 років для будівництва житлового будинку з надвірними будівлями та інженерними мережами за адресою: [ADDRESS] у сумі 50000грн., а забудовник зобов'язується повернути кредит у повному обсязі, включаючи відсотки по ньому, у сумі 59750грн. до 05.10.2019року (а.с.6). Відповідно до п.1.5 зазначеного договору було визначено строк будівництва - 2 роки з моменту видачі першого кредитного траншу. Відповідно до п.1.8., п.2.1.1. кредит надається забудовнику матеріальними ресурсами або грошовими коштами за наявності вільних матеріальних ресурсів і грошових коштів в сумі 50000грн. у комбінованій формі по мірі виконання забудовником етапів будівельних робіт (а.с.6). Відповідно до п.2.4.1.-п.2.4.9 забудовник зобов'язується проводити повернення кредиту та процентів по ньому згідно графіку з листопада 2008року по 2019рік включно; щомісячно сплачувати відсотки по кредиту у розмірі 3%; використовувати кредит за цільовим призначенням; щоквартально надавати інформацію про використання кредиту за цільовим призначенням; почати будівництво не пізніше 1 вересня 2006року та закінчити будівництво не пізніше 31 серпня 2008року (а.с.6). Відповідно до п.3.3 та п.3.4 вищезазначеного договору за невиконання забудовником п.2.4.7 нараховується штраф у розмірі 0,5% від суми отриманих коштів та за прострочку повернення кредиту чи процентів по ньому забудовник сплачує фонду пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми невнесеного платежу за кожен день прострочки (а.с.7). Відповідно до п.2.2.6. Фонд має право в односторонньому порядку достроково припинити дію договору при не цільовому використанні кредиту, порушенні графіку будівництва чи порушенні строків повернення кредиту чи інших порушень (а.с.6). Відповідно до договорів поруки від 11 липня 2006року, посвідчених державним нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] та [PERSON] є поручителями на випадок несвоєчасної сплати [PERSON] позики, одержаної ним для будівництва індивідуального житлового будинку на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS], та зобов'язалися на вимогу Харківського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі виплачувати платежі по позиці в строк, передбачений зобов'язанням позичальника (а.с.11.12). Відповідно до платіжного доручення № 226 від 25.12.2006року позивач перерахував 20000грн. на рахунок № 174 згідно кредитної угоди № 0900/1906 від 04.08.2006року [PERSON] (а.с.13). Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість [PERSON] перед КП «Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» станом на 25.07.2013року складає 26381грн.29коп., з яких: 20000грн.-заборгованість по кредиту; 2700грн.- відсотки за користування кредитом; 3481,29грн.- пеня згідно п.3.4 договору; 200грн. - штраф згідно п.3.2 договору (а.с.19-20). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.20 ЦК України, п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин " право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором належить виключно позивачеві, в тому числі щодо розірвання кредитного договору. Оскільки відповідач [PERSON] у встановлений договором строк не сплатив суму кредиту, проценти за користування грошовими коштами, тобто не виконав зобов'язання належним чином відповідно до умов договору кредиту, ці суми підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача . Так як позов обґрунтований, судові витрати по справі у порядку ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved