Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] зазначив, що 18 січня 2021 року, Сквирський районний суд Київської області, виніс наказ за заявою [PERSON] , відповідно до якого з нього як з боржника стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання трьох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини його доходів. Позивач вказує, що копії наказу разом з відповідними додатками від суду він не отримував. Про існування наказу йому стало відомо від листа із Полонського районного Відділу ДВС, яким направлено постанову про відкриття виконавчого провадження. [PERSON] вважає, що стягувачка [PERSON] , при поданні заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів ввела суд в оману, надала суду неправдиву інформацію, а саме про те, що всі троє перерахованих в заяві дітей проживають з нею та перебувають на її утриманні. Однак, позивач вказує, що з ним проживає та перебуває повністю на його утриманні їхня спільна дочка [PERSON] . Яка проживає разом зі позивачем в [ADDRESS] , а також дочка навчається в 6 класі Черняківської середньої школи. Тому, позивач вважає, що розмір аліментів який повинен стягуватись з нього на утримання дітей повинен бути зменшений із 1/2 частини на 1/3 частину його доходів. Тому, з огляду на вищевикладене, [PERSON] звертається до суду з даним позовом та просить суд: Зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки на утримання їх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі Ѕ частини його доходів, а саме з аліментів розміром Ѕ частини всіх видів заробітку на аліменти в розмірі 1/3 частини із всіх видів доходу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив справу розглянути у його відсутність (а. с. 25,28,32). Відповідачка [PERSON] в судове засідання жодного разу не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові повідомлення (а.с.26,31). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання на підставі вимог ст. ст. 223,247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За вимогами ч. ч. 2,3 ст.181 СК України той з батьків хто проживає окремо може брати участь в утриманні дитини в грошовій чи натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 23 вказаної Постанови, а також положеннями ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Судом встановлено, що 18 січня 2021 року, Сквирським районним судом Київської області, винесено судовий наказ про стягнення з боржника [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання трьох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини його доходів, що підтверджується копією цього наказу (а.с12). Стягувачка [PERSON] , при поданні заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів ввела суд в оману, надала суду неправдиву інформацію, а саме про те, що всі троє перерахованих в заяві дітей проживають з нею та перебувають на її утриманні. Судом також встановлено, що з позивачем проживає та перебуває повністю на його утриманні їхня спільна з відповідачкою дочка [PERSON] , що підтверджується копією Відомостей про зареєстрованих осіб у житловому приміщення осіб №01-17-819 від 30.04.2021 року, де вказано, що за адресою: [ADDRESS] , проживають без реєстрації [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.8) та Актом обстеження факту проживання громадян від 29.04.2021 року відповідно до якого [PERSON] дійсно проживає в будинку [ADDRESS] (а.с.9). Також, [PERSON] , 2009 року народження навчається в 6 класі Черняківської загальноосвітньої школи 1-2 ступенів Чутівської селищної ради Полтавської області, що підтверджується довідкою №53 виданою Черняківською загальноосвітньою школою 1-2 ступенів Чутівської селищної ради Полтавської області 16.04.2021 року (а.с.11) . Відповідно до положення ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи зміст ст.ст.181, 182,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вбачає, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] проживає, та перебуває на повному утриманні позивача, а неповнолітні діти: [PERSON] та [PERSON] знаходяться на утриманні відповідачки [PERSON] , а тому суд вважає, що вимоги [PERSON] щодо зменшення розміру аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved