Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 30 грудня 2003 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що по причині різних поглядів на спільне подружнє життя перебування у шлюбі з відповідачем стало неможливим, чоловік не бере достатньої участі у веденні домашнього господарства, не надає належної матеріальної допомоги сім'ї, зловживає спиртними напоями, проявляє до неї неповагу, вчиняє сварки, які носять системний характер та може декілька днів не приходити безпричинно додому, не пояснюючи свою відсутність. З початку 2015 року шлюбні відносини фактично припинились, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить її інтересам з відповідачем, так і інтересам їхніх дітей. До початку судового засідання позивач звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. Про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, на підставі наявних в справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 19 грудня 2003 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], про що в книзі реєстрації актів про одруження 30 грудня 2003 року зроблено запис за №43, місце реєстрації смт. Калинівка Васильківського району (а.с.4). Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.8) та [PERSON], [INFO] (а.с.7). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їхнім інтересам, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved