Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею, як спадкоємицею за законом першої черги після смерті батька [PERSON], померлого 08 березня 2008 року право власності на земельну ділянку площею 0,0313 га, розташовану на території м. Ізмаїл, садового товариства № 9, передану для ведення садівництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV ОД -28-№062967 від 17.06.1998 року, мотивуючи тим, що державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що у державному акті на право приватної власності на землю серії ІV ОД -28-№062967 є виправлення у написанні дати його видачі. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Одеської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV ОД -28-№062967, виданого на підставі рішення [PERSON] міської ради народних депутатів від 29.12.1997 року за № 1456, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 580, [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,0313 га, розташована на території м. Ізмаїл, садового товариства № 9, передана для ведення садівництва. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 170075 від 22.10.2008 року, повторно виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по міст [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер 08 березня 2008 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 0,0313 га, розташована на території м. Ізмаїл, садового товариства № 9, передана для ведення садівництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV ОД -28-№062967. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 51605004 від 17.04.2018 року, згідно якого інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є: - дружина [PERSON]; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 159526 від 27.10.2008 року, повторно виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № 00010942730 від 21.08.2012 року, згідно якого [PERSON] Томіна після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Тірон». Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено судом, позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено записом в будинковій книзі на будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кутузова, б. 162, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Частиною 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь кого із спадкоємців незалежно від черги. В свою чергу, [PERSON] 29.08.2008 року звернулась до [PERSON] державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про відмову від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 29.08.2008 року за № 3 6098. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved