Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вироком Великоберезнянського районного суду від 13 травня 2016 року відповідача [PERSON] був визнаний винним у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та засуджений до пяти років позбавлення волі зі встановленням іспитового строку три роки. Позивач зазначав, що відповідач засуджений за те, що він 09 жовтня 2015 року біля 15 год. на околиці с.Забрідь Великоберезнянського району неподалік житлового будинку №1»А» по вул.Возєднання, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, на грунті особистих неприязних відносин, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс йому удар цеглиною в область голови зліва, внаслідок чого він впав на землю та втратив свідомість. Надалі відповідача наніс йому серію ударів руками, затиснутими в кулак, а також ногами в області обличчя та голови. Позивач вказував на те, що згідно даних медичної документації та консультацій спеціалістів у нього виявлено:»ЗЧМТ, множинні забої мяких тканин обличчя, гематоми.Забій головного мозку 1 ст., струс головного мозку. Забіні рани надбрівної дуги справа, чола зліва, нижньої губи, підборіддя, перелом спинки носа та верхньої щелепи зліва. Перелом склепіння черепа зліва. Втиснутий перелом скроневої та тімяної кісток зліва. Травматичний двохсторонній перелом нижньої щелепи, ментальний справа суглобового відростка зліва, перелом середньої стінки гаймоворотньої пазухи справа».Виникли дані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму, якими могли бути руки, затиснуті в кулак, обуті ноги, а також цегла чи камінь. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №970 від 12 жовтня 2015 року та доповнень до неї, йому було спричинено тяжкі тілесні ушкодження і були небезпечними для життя в момент їх заподіяння. Позивач вказував на те, що він довгий час лікувався і на ліки витратив 2737 грн.. Цю суму він просить стягнути з відповідача. Крім того, йому було завдано моральну шкоду, що полягала в спричиненні йому фізичного болю та моральних страждань. Більше одного місяця він знаходився на стаціонарному лікуванні у Великоберезнянській ЦРЛ та в обласній лікарні. Ще більше місяця лікувався амбулаторно. На даний час він боїться в темну годину доби вийти з хати на вулицю та ходити сам по вулицях села Забрідь. Свої моральні страждання він оцінює в 27263 грн., які також просить стягнути з відповідача. В судове засідання позивач не з'явився, однак до суду надійшла заява, в якій позивач просить розглянути справу без його участі, позов підтримує. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був оповіщений належним чином. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до п.3 ч.2ст.11 ЦК України завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обовязків. Статями 22 та 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до ч.2 ст.23 ЦК Україниморальна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно приписів Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що [PERSON] 09 жовтня 2015 року біля 15 год. на околиці с.Забрідь Великоберезнянського району неподалік житлового будинку №1»А» по вул.Возєднання, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, на грунті особистих неприязних відносин, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс позивачу удар цеглиною в область голови зліва, внаслідок чого він впав на землю та втратив свідомість. Надалі відповідача наніс позивачу серію ударів руками, затиснутими в кулак, а також ногами в області обличчя та голови. Згідно даних медичної документації та консультацій спеціалістів у позивача [PERSON] виявлено:»ЗЧМТ, множинні забої мяких тканин обличчя, гематоми.Забій головного мозку 1 ст., струс головного мозку. Забіні рани надбрівної дуги справа, чола зліва, нижньої губи, підборіддя, перелом спинки носа та верхньої щелепи зліва. Перелом склепіння черепа зліва. Втиснутий перелом скроневої та тімяної кісток зліва. Травматичний двохсторонній перелом нижньої щелепи, ментальний справа суглобового відростка зліва, перелом середньої стінки гаймоворотньої пазухи справа».Виникли дані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму, якими могли бути руки, затиснуті в кулак, обуті ноги, а також цегла чи камінь. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №970 від 12 жовтня 2015 року та доповнень до неї, йому було спричинено тяжкі тілесні ушкодження і були небезпечними для життя в момент їх заподіяння. В результаті своїх незаконних дій [PERSON] спричинив [PERSON] тілесні ушкодження та скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження. Ці обставини встановлені вироком Великоберезнянського районного суду від 13 травня 2016 року. Загальними засадами дизпозитивності цивільного судочинства, встановленимист.11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихстаттею 61 цього Кодексу. Розглядаючи вимогу позивача про стягнення з відповідача суми завданої матеріальної шкоди, суд приходить до висновку, що підлягають задоволенню документально підтверджені (чеками, квитанціями) вимоги щодо витрат на придбання медикаментів та інших медичних послуг на загальну суму 2737 грн. (дві тисячі сімсот тридцять сім) гр. Вирішуючи позов в частині відшкодування моральної шкоди, суд дійшов переконання, що в цій частині позов також підлягає до задоволення. Так, відповідно до ч.2 ст.23 ЦК Україниособа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення. Відповідно до п.3 Постанови № 4 Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку із незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних явищ. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода визначається незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Позивач безумовно зазнав моральних страждань у звязку з ушкодженням здоровя, тривалого часу перебування на лікуванні, у зв'язку із самим фактом побиття та втратою почуття захищеності, хвилюваннями у зв'язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм життя, тому на підстав іст.1167 ЦК Українитака шкода має бути відшкодована. З урахуванням наведених норм права та встановлених судом обставин справи, виходячи з принципів розумності та справедливості (ч.3 ст.23 ЦПК України), суд вважає розумним і справедливим зменшити розмір морального відшкодування шкоди до 50000 гривень (пятдесяти тисяч гривень). Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору, оскільки звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом та іншим ушкодженням здоровя. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відтак, з відповідача [PERSON] на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1929 ( одна тисяча девятсот двадцять девять) грн.20 коп.

Outcome: approved