Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що на обліку відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, перебувають [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах. Матір`ю дітей є [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Шевченківського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 22.10.2019 року № 4651/17.7-04-37 батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , відомості про якого вказані згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Відповідно довідки Дніпровського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 03.11.2018 року № 5346/17.4-04-37, у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] батьком є [PERSON] , [INFO] , відомості про якого записані згідно ст. 126 Сімейного кодексу України. [PERSON] та [PERSON] , [INFO] неналежним чином виконують батьківські обов`язки щодо утримання, виховання, забезпечення повноцінних житлово-побутових умов проживання для дітей. 09.10.2018 до відділу по Шевченківському району надійшов лист комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 8» № 01-1 1/323, згідно якого під час відвідування дільничним педіатром у помешканні, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] було брудно, неохайно, був наявний стійкий неприємний запах, були відсутні дитячі ліжка та чистий одяг. Згідно листа від 02.11.2018 Центру первинної медико-санітарної допомоги № 8, № 295/01-10 дільничним педіатром були повторно зафіксовані факти неналежного утримання дітей за місцем проживання родини по [ADDRESS] : у помешканні було брудно, діти були брудні та неохайні. 07.10.2018 року, дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю згідно направлення дільничного педіатра було доставлено до комунального некомерційного підприємства «Дитяча лікарня №1» Запорізької міської ради, з метою обстеження та лікування. Під час перебування дітей у лікувальному закладі [PERSON] показала себе безвідповідальною матір`ю, зокрема не слідкувала за особистою гігієною, не доглядала за дітьми, медичні призначення виконувала медична сестра. 20.11.2018 р. дітей за направленням служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради було влаштовано до Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко» на час, необхідний [PERSON] для створення для дітей належних умов за місцем проживання. За час перебування дітей у закладі мати, [PERSON] їхньою долею не цікавилася, відвідувала несистематично, із заявами про повернення дітей на виховання до відділу по Шевченківському району служби(управління) у справах дітей Запорізької міської ради не зверталася, не вчиняла жодних активних дій для повернення дітей на виховання. [PERSON] , [INFO] , сина не відвідував взагалі, його долею не цікавився, із заявами про повернення дитини та виховання до відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради не звертався, не вчиняв жодних активних дій для повернення дитини на виховання. Просять суд позбавити [PERSON] , [INFO] , паспорт № [NUMBER] , виданий 18.07.2017 року органом видачі № 1244 батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Позбавити [PERSON] , [INFO] , паспорт № [NUMBER] , виданий 18.07.2017 року органом видачі № 1244 батьківських прав стосовно малолітнього: [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , паспорт № [NUMBER] , виданий 18.07.2017, орган видачі 1244, фактичне місце проживання: [ADDRESS] , на користь особи чи установи, на утримання якої буде знаходитися [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі 1779 грн. щомісяця, з індексацією, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня позову і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , паспорт № [NUMBER] , виданий 18.07.2017, орган видачі 1244, фактичне місце проживання: [ADDRESS] , на користь особи чи установи, на утримання якої буде знаходитися [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі 1779 грн. щомісяця, з індексацією, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня позову і до досягнення дитиною повноліття. Передати малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, для вирішення їх подальшої долі. Ухвалою від 24 січня 2020 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 11.02.2021 року по справі підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява (а.с.50), згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути без її участі. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання не з`явилася, про час та місце розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив не надавала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Факт родинних відносин між відповідачем [PERSON] та дітьми: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с. 10,11), в яких зазначено відповідача як матір дітей. Відповідно до довідки наданої Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області від 03.11.2018 р., відомості про батька [PERSON] зазначені відповідно до ст. 126 СК України, батьком вказано [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Відповідно до довідки наданої Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області від 14.11.2019 р., відомості про батька [PERSON] зазначені відповідно до частини першої статті 135 СК України. Згідно листа Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 8» № 01-11/323 від 05.10.2018 р., зафіксовані факти неналежного утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання родини по [ADDRESS] , було брудно, неохайно, був наявний стійкий неприємний запах, були відсутні дитячі ліжка та чистий одяг. Згідно листа від 02.11.2018 Центру первинної медико-санітарної допомоги № 8, № 295/01-10 дільничним педіатром були повторно зафіксовані факти неналежного утримання дітей за місцем проживання родини по [ADDRESS] : у помешканні було брудно, діти були брудні та неохайні. 20.11.2018 р. дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за направленням служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради було влаштовано до Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко» на час, необхідний [PERSON] для створення для дітей належних умов за місцем проживання. Згідно листа від 08.05.2019 № 606 Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради останнє відвідування [PERSON] , [INFO] матір`ю було зафіксовано 24.04.2019 р., а [PERSON] , [INFO] , вона не відвідувала з 18.02.2019. Оскільки протягом наступних 6 місяців [PERSON] , [INFO] , дітей не відвідувала, їхньою долею не цікавилася, матеріально не підтримувала, 04.11.2019 адміністрацією Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради було складено акти закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я щодо [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В матеріалах справи є висновок органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 10.01.2020 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дітей [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , оскільки матір дитини ухиляються від виконання своїх обов`язків, не цікавляться, не піклується про фізичний та духовний їх розвиток. (а.с.8-9). Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. Згідно з ч.1 ст.8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності закону України міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір (ч. 5 ст. 8 ЦПК України). У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом. Статтею 8 Європейської конвенції з прав людини (далі Європейська конвенція) гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя. Втручання у право на повагу до сімейного життя спричиняє порушення статті 8 Європейської конвенції, за винятком випадків, коли воно здійснюється «згідно із законом», має ціль або цілі, що є легітимними згідно з пунктом 2 статті 8 Конвенції, та є «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення згаданої вище цілі або цілей (пункт 83 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Гаазе проти Німеччини»). При цьому, право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Європейської конвенції (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України»). Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язання виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. А відповідно до розпоряджень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків (пункт 18 Постанови). Виходячи з конкретних обставин справи втручання у право відповідача здійснюється з метою захисту прав і свобод малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підпадає під виняток, передбачений пунктом 2 статті 8 Європейської конвенції і підтверджує наявність вимоги щодо «законної мети» такого втручання. В судовому засіданні знайшло підтвердження, що відповідач зовсім не займається вихованням, дітей, не піклуються про їхній фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, необхідними умовами проживання, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток, здоров`я, вона фактично усунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання, піклування дітей відповідачем, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що є підставою для позбавлення батьківських прав. При задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дітей (ч.3 ст.166 Сімейного Кодексу України). У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. Відповідності до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючі обставини перелічені у ст.182 СК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 1779,00 грн. на кожну дитину щомісяця з усіх її заробітків (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи чи установи, на утриманні якої будуть діти, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 21.01.2020 року, до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 840 грн. 80 коп., за вимогу майнового характеру (про стягнення аліментів), та 840,80 грн. за вимогу не майнового характеру (про позбавлення батьківських прав), всього 1681,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved