Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом та просив суд позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та призначити його опікуном на малолітньою дитиною. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що малолітня [PERSON] , в інтересах якої він діє, проживає разом з ним після смерті своєї матері [PERSON] , на підставі заяви відповідача про передачу дитини на виховання від 24.09.2019 року. Мати дитини [PERSON] , яка померла [INFO] , перебувала у шлюбі з відповідачем з 13 червня 1998 року, який розірвано не було, проте з 2008 року вони перестали проживати однією сім`єю та вести спільне господарство. З травня 2011 року [PERSON] почала проживати разом з позивачем в цивільному шлюбі, в якому проживали до дня її смерті. Під час проживання однією сім`єю народилася дитина [PERSON] , [INFO] , батьком якої відповідно до вимог ст. 122 СК України записаний [PERSON] . Після смерті матері дитини в грудні 2018 року дитина проживала разом з позивачем та його матір`ю, яку називала бабусею та, оскільки позивач не був записаний батьком дитини в січні 2019 року [PERSON] була направлена до санаторію, де перебувала більше пів року. За цей час відповідач, знаючи, що мати дитини померла, жодного разу не провідав доньку, не цікавиться станом її здоров`я та потребами, не допомагає матеріально. 24 вересня 2019 року відповідач в заяві про передачу дитини на виховання, надав згоду на те, щоб дитини перебувала на вихованні позивача. На сьогоднішній день [PERSON] проживає з позивачем та його матір`ю, їй забезпечені гідні умови проживання та навчання. Позивач стверджує, що він працює, має стабільний дохід та може забезпечити належні умови навчання та проживання дитини, що свідчить про його можливість бути опікуном дитини. Ухвалою судді від 29.04.2020 позовна заява прийнята судом до розгляду та в порядку підготовки справи до судового розгляду з Криворізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) витребувані докази на підтвердження викладених в позові обставин. 17 липня 2020 року підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 65) Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзиву не подано. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, Орган опіки та піклування Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, Служба у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації своїх представників в судове засіданні не направили, від кожного з них надійшла заява, в яких вони просили справу розглядати за їх відсутності, заперечень проти задоволення позову не надали. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши у сукупності всі матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8), копією актового запису про народження дитини №44 від 29 липня 2011 та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 52-54). Мати малолітньої [PERSON] померла [INFO] , що вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11). [PERSON] народилася в період перебування в шлюбі [PERSON] та [PERSON] , укладеного 13 червня 1998 року, який на момент народження дитини не був розірваний (а.с. 10) В той же час, батьки малолітньої [PERSON] , [INFO] на момент її народження разом не проживали, мати дитини з травня 2011 року і по день свої смерті періодично проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з позивачем [PERSON] , що вбачається з довідки Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 12). На час розгляду справи в суді [PERSON] , [INFO] , на підставі заяви батька [PERSON] від 24.09.2019 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тищенком О.І., знаходиться на утриманні та вихованні позивача (а.с. 9). Згідно вказаної заяви, відповідач надав згоду на те, щоб [PERSON] на свій розсуд на користь його дитини, до її повноліття, вирішував всі фінансові, матеріальні та моральні питання, що пов`язані з її вихованням. В постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Законодавство України, а саме Сімейний кодекс України в ст. 150, визначає, що батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, зобов`язані поважати дитину, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування про неї. Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до діючого СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 зазначеної статті). Таким чином, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Ухилення від виконання батьками обов`язків по вихованню дитини це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особи мають реальну можливість виконати обов`язки, але не вчиняють відповідних дій. Факт того, що відповідач самоусунувся від виховання та утримання свої дочки [PERSON] підтверджується, окрім вказаної вище заявою, також і актом обстеження умов проживання сім`ї від 24.02.2020 року, складеним комісією у складі секретаря, голови органу опіки та піклування виконкому Вільненської сільської ради, представників навчального закладу (а.с. 16). Згідно вказаного акту [PERSON] , [INFO] проживає за адресою [ADDRESS] разом з [PERSON] , якого вважає своїм батьком, який вирішує всі матеріально-побутові питання, займається вихованням дитини, цікавиться успіхами в навчанні. Дитина проживає у власному будинку, який належить позивачу, санітарний стан якого задовільний. Батько дитини [PERSON] за весь період проживання, жодного разу дочку не навідав, не приймає участі у її вихованні, навчанні і оздоровленні, з дитиною не спілкується, взагалі нею не цікавиться. Дитина навчається в 3-му класі Червоношахтарької середньої загальноосвітньої школи (а.с. 13) Згідно висновку ради опіки та піклування Вільненської сільської ради Криворізького району від 26 лютого 2020 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 15) При цьому на засіданні ради опіки та піклування встановлено, що дитина вважає позивача [PERSON] своїм батьком, а матір [PERSON] - бабусею, відносини позивача з [PERSON] добрі, є взаєморозуміння та повага, бабуся піклується дитиною, коли позивач на роботі, дитина в родині почуває себе захищеною і любимою донькою і онукою. Таким чином, у судовому засіданні зібрано достатньо доказів, підтверджуючих факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дитини, оскільки відповідач не цікавиться її життям, не надає матеріальної допомоги та моральної підтримки, повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, тому суд вважає за необхідне, виходячи з інтересів дитини, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . При вирішенні вимоги позивача про призначення його опікуном дитини, суд виходить з наступного. Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (стаття 58 ЦК України). Статтею 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Як видно зі статті 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. З матеріалів справи видно, що відповідно до висновку ради опіки та піклування Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 21.04.2020 року (а.с. 30), враховуючи надані [PERSON] документи щодо умов проживання, можливості матеріального забезпечення дитини (а.с. 14, 17-18), орган опіки та піклування вважає, що [PERSON] може виконувати обов`язки опікуна над дитиною позбавленою батьківського піклування - малолітньою [PERSON] , [INFO] . Тому вимога позивача про визнання його опікуном на малолітньою дитиною також підлягає задоволенню в судовому порядку. В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 1681,60 грн. на користь держави.

Outcome: approved