Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, вимоги підтримають та не заперечують щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Розгляд справи проводиться в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення. Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування моральної шкоди, тощо. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що 30 березня 2015 року позивачем по справі, було надано відповідачу позику - грошові кошти в розмірі: 9 218,00 грн. (дев'ять тисяч двісті вісімнадцять гривень 00 копійок). Кошти отримано відповідачем для задоволення власних потреб. Зазначені обставини підтверджуються складеною відповідачем власноруч та підписаною у позивача, розпискою від 30 березня 2015 року, згідно якої, відповідач зобов'язувався повернути позивачу позику суми коштів в розмірі: 9 218,00 грн. (дев'ять тисяч двісті вісімнадцять гривень 00 копійок) до 01 червня 2015 року. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ст. 1046 ЦК України). За приписами ч. 2 ст. 640 ЦК України: «Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії». Борговий документ (розписка) позичальника є підтвердженням передання йому позикодавцем коштів у зазначеній сумі в борг. Відповідно до ст. 1049 ЦК України зобов'язує позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Одностороння відмова від виконання зобов'язання в силу ст. 525 ЦК України не допускається. В порушення умов виконання зобовязання, відповідач грошові кошти не повернула. Судом встановлено, що позивач здійснюючи нарахування процентів за користування його коштами використовує своє право у відповідності до ст. 536 ЦК, ч.1 ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Розрахунок загальної суми заборгованості відповідача по договору, наданий суду позивачем відповідає вимогам закону. Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на отримання правової допомоги, які підтверджуються наявними в матеріпалах справи доказами. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~встановлено, що у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Outcome: approved