overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області та просить суд винести рішення, яким визнати за ним, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на земельну ділянку площею 1,77 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] та право власності на земельну ділянку площею 0,23 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] , що розташовані на території Вільшанської сільської ради, Недригайлівського району Сумської області, в порядку спадкування за законом. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про причини неявки не повідомив. Представник відповідача Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, у якій розгляд справи просить провести без участі представника відповідача, заявлені вимоги визнає повністю. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв`язку із визнанням відповідачами обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Димитровської міської Ради про визнання права власності. В обґрунтування вимог вказав, що [INFO] року помер його батько - [PERSON], який постійно проживав в [ADDRESS]. Він на момент смерті батька проживав разом з ним за даною адресою. Після його смерті залишилася квартира, розташована за вище зазначеною адресою, що належила йому на підставі договору купівлі-продажу. Він є єдиним спадкоємцем на майно, яке залишилося після смерті батька. Позивач просить суд визнати за ним права власності на квартиру. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, обгрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Представник Димитровської міської Ради в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є рідним сином [PERSON], що стверджується свідоцтвом про його народження (арк.спр. 11). [INFO] року [PERSON] помер (арк.спр. 5). Судом встановлено, що 2 червня 1998 року на регіональній товарній біржі "Юго-Восток" в м. Димитров була укладена угода купівлі-продажу квартири, згідно якої [PERSON] придбав однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] (арк.спр. 7). Згідно довідки бюро технічної інвентарізації в м.Димитров вказана квартира була зареєстрована на ім'я [PERSON] (арк.спр.10). Так як спiрнi правовiдносини мiж сторонами виникли до 01.01.2004р., то необхiдно керуватися нормами Цивiльного Кодексу України в редакцiї 1963 року. Відповідно до ст.153 ЦК України, договiр вважається укладеним, коли мiж сторонами в потрiбнiй у належному випадку формi досягнута угода по всiм iстотним умовам. Відповідно до ст.224 ЦК України iстотними умовами для укладення договору куплi-продажу є передача продавцем майна у власнiсть покупця i обов'язок покупця прийняти майно i сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.227 ЦК України договiр куплi-продажу жилого будинку повинен бути нотарiально оформлений, якщо хоча б однiєю iз сторiн є громадянин. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом на спадщину після смерті його батька - [PERSON] Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який бажає постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якого протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З огляду на ст.392 ЦК України, якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою, до суду може бути подано позов про визнання цього права. Суд вважає за можливе визнати за позивачем в порядку право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], що належала на праві власності померлого. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Дніпровської сільради, в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого [PERSON] право власності на земельну ділянку, розташовану на території цієї сільради та призначену для ведення особистого селянського господарства. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, [INFO] помер його дідусь [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка, розташована на території Дніпровської сільради та призначена для ведення особистого селянського господарства. Позивач [PERSON] є спадкоємцем померлого згідно його заповіту, у зв`язку з чим вимагає визнати за собою право власності на цю земельну ділянку. У судовому засіданні представник позивача адвокат Кравченко В.А. підтримав позов, просить його задовольнити. Представник відповідача Сашков М .В . у судовому засіданні заявив про визнання позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, вказані у заповіті; відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Таким чином, заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Дружелюбівської сільради та [PERSON] , в якому вимагає визнати дійсним договір купівлі-продажу двох земельних ділянок, призначених для ведення особистого селянського господарства, та визнати за собою право власності на ці земельні ділянки. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, згідно договору, укладеного у простій письмовій формі, він придбав у відповідача [PERSON] дві земельні ділянки, розташовані на території Дружелюбівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. При цьому він домовився з продавцем про купівлю ділянок, уклав з нею письмовий договір (розписку) та здійснив розрахунок за це майно, проте продавець від нотаріального оформлення договору ухилився. Враховуючи це, позивач й звернувся до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні представник позивача адвокат Сашков М.В. підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник Дружелюбівської сільради судове засідання не з`явилися, але надали заяви про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206, ч.6 ст.263 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Дружелюбівської сільської [PERSON], в якому вимагає визнати за собою в порядку набувальної давності право власності на об'єкт нерухомого майна греблю в с.Гасанівка Вільнянського району Запорізької області. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, він з 2007 року заволодів та відкрито користується греблею в с.Гасанівка, використовує її за цільовим призначенням, відноситься до неї як до своєї власності, претензій з приводу такого володіння ніхто не заявляв; вважає, що він таким чином набув право власності на греблю, у зв'язку з чим й звернувся до суду із зазначеними вимогами. У підготовчому засіданні позивач підтримав позов та просить його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] заявив про визнання позову. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Дружелюбівської сільської ради, в якому вимагає визнати за собою в порядку набувальної давності право власності на автозаправну станцію по [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що більше 20-ти років відкрито володіє і користується цим об`єктом, відноситься до нього як до свого власного майна, у зв`язку з чим вважає, що добросовісно набув право власності на нього. У підготовчому засіданні представник позивача адвокат Сашков М.В. підтримав заявлені позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] у підготовче засідання надав заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність); відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Дружелюбівської сільської Ради, в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого батька [PERSON] право власності на житловий будинок та земельну ділянку. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, 11.10.2008 року помер батько позивача [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшли: житловий будинок № 15 по вул.Центральній в с.Гасанівка Вільнянського району Запорізької області; земельна ділянка площею 3,6288 га, розташована на території Дружелюбівської сільської Ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач [PERSON] є спадкоємцем померлого згідно його заповіту, та постійно проживав зі спадкодавцем на момент його смерті (без реєстрації); у зв'язку із неможливістю оформити право власності у нотаріальному порядку позивач й звернувся до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, вказані у заповіті. згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Таким чином, заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - земельну ділянку, що розташована на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 1.46 га., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії І-ОД №084814, виданим 06 квітня 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області, пенсія за лютий 2018 року в сумі 2604 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою Балтського об'єднаного УПФУ Одеської області №560/07 від 15.08.2018 року, вказуючи, що спадкове майно належало померлому 13.02.2018 року [PERSON]. Позивач являється спадкоємцем за заповітом після померлого та прийняв спадщину, проте не може оформити право власності на вказане майно, оскільки втрачені правовстановлюючі документи. В підготовче засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представник відповідача в підготовче засідання не зявився, надавши до суду клопотання в якому просить розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п.24 Постанови №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України дав розяснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження обставин справи. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування, а тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - земельну ділянку, що розташована на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 1.64 га., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ЯИ №121036, виданим 05 березня 2010 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області, вказуючи, що земельна ділянка належала померлому 09 березня 2018 року [PERSON]. Позивач являється спадкоємцем за законом після померлого та прийняв спадщину, проте не може оформити право власності на земельну ділянку, оскільки державний акт, яким посвідчене право власності померлого на цю ділянку, був втрачений. В підготовче засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представник відповідача в підготовче засідання не зявився, надавши до суду клопотання в якому просить розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п.24 Постанови №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України дав розяснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження обставин справи. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування, а тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - земельну ділянку, що розташована на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 1.6629 га., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №535179, виданим Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області, земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0.25 га. та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0162 га, що розташовані в с.Загнітків Кодимського району Одеської області, вказуючи, що спадкове майно належало його матері [PERSON] , померлій [INFO] . Позивач являється спадкоємцем за законом після померлої та прийняв спадщину, проте не може оформити право власності на вказане майно, оскільки втрачені правовстановлюючі документи. В підготовче засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, надавши до суду клопотання в якому просить розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п.24 Постанови №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування, а тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved