Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» звернулося із цим позовом, посилаючись на те, що відповідачі не виконують умови кредитного договору, у зв'язку з чим заборгували 11188-13 доларів США, що за курсом НБУ становить 89426-72 грн. Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що відповідно до кредитного договору №ОД-20/02/2007/840-к/1 від 14.02.2007 року (далі Кредитний договір) ПАТ КБ «Надра» надав [PERSON] кредит в іноземній валюті у розмірі 7598 дол. США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] передав в заставу транспортний засіб марки ВАЗ. Крім того, наданий [PERSON] кредит також забезпечений порукою громадянами [PERSON] та [PERSON], про що складені відповідні договори поруки. Однак встановлені кредитним договором терміни повернення наданого кредиту та терміни сплати відсотків за кредит відповідачами не дотримані. Через невиконання відповідачами своїх зобов'язань перед позивачем по кредитному договору загальний розмір заборгованості станом на 21.01.2013 року складає 11188,13 дол. США, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5918,60 дол. США; заборгованість по відсоткам за користування кредитом складає 3187,16 дол США; пеня за прострочення сплати кредиту складає 1322,57 дол. США; штраф за порушення виконання умов договору складає 759,80 дол. США. На підставі викладеного представник позивача просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та солідарно стягнути вказану суму з відповідачів. Представник [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що згоден із заборгованістю за тілом кредиту у розмірі 5918,60 дол. США та заборгованістю по відсоткам за користування кредитом у розмірі 3187,16 дол. США. Однак щодо вимог позивача про стягнення заборгованості по пені за прострочення сплати кредиту та штрафу за порушення виконання умов договору не визнав та не погодився з розміром цієї заборгованості. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, належним чином про час і місце слухання справи повідомлялись, тому суд, враховуючи думку представника позивача та представника [PERSON], вважає за можливе вирішити спір без їх участі. Заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 1054 ЦК України передбачається, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 14.02.2007 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір №ОД-20/02/2007/840-к/1 (а.с.13-16). Відповідно до п.п 1.1. п.1 кредитного договору банк надав [PERSON] кредит у розмірі 7598 дол. США. Підпунктом 1.3.1 п.1.3 кредитного договору встановлені відсотки за користування кредитом у розмірі 13,49 % річних. Згідно з п.п.1.4 п.1 кредитного договору банк надає позичальнику кредит строком до 13 лютого 2012 року. Частиною1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Судом також встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором [PERSON] передав в заставу транспортний засіб марки ВАЗ-21104, рік випуску 2007, колір чорний, д/н [NUMBER], що підтверджується договором застави від 14.02.2007 року (а.с.17-18). Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Крім того, наданий [PERSON] кредит також забезпечений порукою громадянкою [PERSON], про що складений договір поруки №ОД-20/02/2007/840-П/1-1 від 14.02.2007 року (а.с.19-20) та громадянином [PERSON], про що складений договір поруки №ОД-20/02/2007/840-П/1-2 від 14.02.2007 року (а.с.21-22). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Проте, як випливає з досліджених у судовому засіданні доказів, [PERSON] прийняті на себе зобов'язання не виконав, на попередження банку (досудова вимога №293 від 28.01.2013 року (а.с.23) не реагує та передбачені договором платежі не повертає. Згідно зі ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Відповідно до розрахунків позивача, сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором станом на 21 січня 2013 року (а.с.11-12) складає 11188 дол. 13 центів США еквівалент суми 89426 грн. 72 коп. з яких: заборгованість по тілу кредиту 5918 дол. 60 центів США еквівалент суми 47307 грн. 37 коп.; заборгованості по відсоткам 3187 дол. 16 центів США еквівалент суми 25476 грн. 97 коп.; пеня за прострочення сплати кредиту 1322 дол. 57 центів США еквівалент суми 10571,30 грн. та штраф за порушення виконання умов договору 759 дол. 80 центів США еквівалент суми 6073 грн. 08 коп. Під час судового засідання представник позивача [PERSON] надав пояснення щодо зазначеного та погодився частково з розрахунком, а саме: визнав заборгованість по тілу кредиту у розмірі 5918 дол. 60 центів США та по відсотках у розмірі 3187 дол. 16 центів США, а тому вказані вимоги АК КБ «Надра» підлягають задоволенню щодо стягнення її з [PERSON] Однак, заборгованість по пені та штрафу представник [PERSON] не визнав, а тому суд вважає задовольнити їх частково, виходячи з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). У той самий час, згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов'язання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності. Разом з цим, ч.3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З огляду на положення даної статті, виходячи з критерію справедливості у виконанні зобов'язань між сторонами, суд вважає за доцільне зменшити розмір неустойки за порушення умов кредитного договору та стягнути з [PERSON] пеню за прострочення сплати кредиту у розмірі 300 дол. США та штраф за порушення виконання умов договору у розмірі 150 дол. США Водночас суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню вимоги ПАТ КБ «Надра» щодо стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором з [PERSON] та [PERSON] як таких, що були поручителями відповідача, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно умов договорів поруки №ОД-20/02/2007/840-П/1-1 від 14.02.2007 року та №ОД-20/02/2007/840-П/1-2 від 14.02.2007 (п.1 Предмет договору), поручитель зобов'язаний перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Істотною умовою договору поруки є також строк, на який він укладений. В порушення вимог Закону в договорах поруки строк, на які укладені договори, не встановлений, а лише зазначено у п.5.3., що договір поруки діє до повного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором чи поручителями своїх зобов'язань, згідно умовами цих договорів . Так, згідно зі ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Пунктом 4 ст. 559 ЦК України встановлено, що Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 559, 598 ЦК України, припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати. В п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" надано судам роз'яснення з приводу даного питання. Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Згідно п.1.4 Кредитного договору, [PERSON] зобов'язався повернути кредитору усі кошти до 13.02.2012 року. Проте, свої зобов'язання не виконав. Судом встановлено, що строк дії договорів поруки не встановлені. Протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, згідно п.1.4 кредитного договору, а саме: з 13.02.2012 року по 13.08.2012 року кредитор не пред'явив вимоги до поручителя, а лише звернувся з вимогами до поручителів 23.01.2013 року (а.с.24,25). Таким чином, судом дійшов висновку, що ПАТ КБ «Надра» пропустив строк звернення з вимогою до поручителів, отже порука припинилася з 14 серпня 2012 року, а тому в цій частині позовних вимог позивача щодо стягнення солідарно вищевказаної заборгованості за кредитним договором з [PERSON] та [PERSON] як таких, що були поручителями відповідача слід відмовити. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судові витрати у розмірі 894,27 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved