Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 10.05.2017 року в суд з цим позовом та з урахуванням уточнення позову просила постановити рішення суд яким: - стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], на її користь аліменти на утримування дитини: сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи 18.10.2017 року і до повноліття дитини; - стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], кошти на її утримування у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18.10.2017 року і до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до 13 квітня 2019 року. Підставою цьому зазначала те, що сімейні стосунки з відповідачем фактично припинились і матеріальної допомоги на утримання спільної дитини та її як матері дитини, яка доглядає дитину до досягнення нею 3-х років, відповідач не надає. Відповідач має можливість надавати дитині матеріальну допомогу, але добровільно допомогу не надає. В ході розгляду справи позивачка підтримала позов у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечував. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи сторони у справі є батьками малолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], який утримується матірю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі постанова), за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд бере до уваги положення п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року, згідно якого «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Тому оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано та беручи до уваги в першу чергу інтереси дитини, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові. Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ст.84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримування від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років. Також, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає коштів на утримання дружини, тому з нього слід стягувати в судовому порядку кошти на її утримання в розмірі, який запропоновано у позовній заяві. Згідно ч.1 ст.79 і ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Однак, оскільки відповідач сплатив аліменти до дня ухвалення рішення суду, як про це заявила позивач, тому стягнення аліментів слід рахувати з 18.10.2017 року. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 640,00 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved