Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON]С,, звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення аліментів\~на утримання непрацездатної матері, яка потребує матеріальної допомоги. Позов обґрунтовує тим, що їй на сьогоднішній день 72 роки. Вона пенсіонер за віком, інвалід третьої групи. Позивач - самотня літня жінка, чоловіка або іншої близької людини, яка може допомагати та підтримувати її матеріально - немає. Проживає сама в однокімнатній квартирі. Єдиним доходом позивача є пенсія за віком в розмірі 1382,74 гривні. На обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради, як одержувач будь-якого виду соціальної допомоги - не перебуває. Пенсія, яку вона отримує, не забезпечує їй необхідного мінімуму проживання - частину вона відразу після отримання віддає на сплату комунальних послуг. Сума, яка залишається, є меншою ніж мінімальний прожитковий мінімум і їй ледь вистачає на харчування. Побутовими предметами першої необхідності вона забезпечити себе не може. Змушена постійно позичати кошти. Крім цього, позивач є хворою людиною та потребує постійного лікування, що тягне чимало коштів (до 1000 гривень), їй встановлено діагноз - спондильоз, остеохондроз, сакроілеїд з больовим синдромом. Позивач не може робити хатню роботу, піднімати речі вагою більше 800 грам, їй боляче ходити, сидіти, сили вистачає тільки щоб приготувати собі їсти. Крім того, змушена постійно відвідувати окуліста, отоларинголога, невропатолога. Єдина дочка [PERSON], [INFO], не допомагає матері матеріально, не підтримує морально, не допомагає по дому. Позивач змушена укладати договір на платній основі із Стрийським міським територіальним центром соціального обслуговування про надання соціальних послуг (116 грн. щомісяця), для того щоб їй допомагали з хатньою роботою, купівлею ліків, продуктів. Позивач батьківських прав не позбавлялася, завжди піклувалася про свою дочку, забезпечувала матеріально, розміняла велику квартиру на дві, щоб відповідач мала особисте житло. Тепер, коли мати хвора і безпорадна, дочка відмовляється в добровільному порядку допомагати матері. Не отримавши від відповідача ніякої підтримки на прохання про надання допомоги, позивач вимушена звертатись до суду про стягнення аліментів з повнолітньої дочки [PERSON] на своє утримання. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак її представник подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, зменшивши суму стягнення до 600грн. Відповідач в судове засідання не з'явилась, однак її представник подав до суду заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити за відсутності представника, позовні вимоги визнає, щодо стягнення аліментів на користь матері в розмірі 600 грн., не заперечує. Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши представлені в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON], є матір'ю [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СГ №025905, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Самбірського району Самбірського МРУЮ від 16.07.2005р. Згідно довідки КП «Мрія» від 06.09.2017р., №2643 [PERSON], проживає по вул. 50-років УПА, 1/10 в м. Стрий Львівської області одна. Згідно довідки Стрийського міського управління соціального захисту населення Львівської області від 06.09.2017р., №2205, [PERSON], не перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради як одержувач будь-якого виду соціальної допомоги. Позивач [PERSON], є пенсіонеркою за віком, що підтверджено довідкою Стрийського обєднаного управління ПФУ у Львівській області, виданої 04 вересня 2017р. №9772/02-22. На підтвердження потреби в матеріальній допомозі дочки позивачем надано копію виписки з медичної карти амбулаторного хворого, з якої вбачається, що [PERSON], встановлено діагноз «спондильоз, остеохондроз, сакроілеїд з больовим синдромом». Статтею 51 Конституції України\~передбачено, що повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до\~ст. 202 СК України\~повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов'язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов'язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. В силу\~ст. 205 СК України\~суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Пункт 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" містить роз'яснення, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей. При вирішення спору слід врахувати роз'яснення, викладені в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з ч. 2ст. 205\~СК України\~при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Суд, враховує обставини справи, що позивач є пенсіонеркою, тобто в правовому розумінні непрацездатною, інших членів сім'ї, окрім відповідача, немає, за своїм станом здоров'я потребує лікування, що передбачає витрати на придбання ліків. Наведене свідчить, що позивач потребує утримання своєї дочки. Виходячи з принципів змагальності, всебічності та повноти зясування обставин справи, розумності та справедливості, а також враховуючи, що відповідач\~має можливість матеріально утримувати матір, оскільки отримує постійний дохід та не заперечує щодо стягнення з неї аліментів на утримання матері, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. Згідно ч.1ст. 141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved