Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Дергачівська міська рада Харківської області, про визнання права власності. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем у справі 10.01.2001 року було укладено договір оренди (найму) двох садових будинків за адресою: [ADDRESS] загальною площею 21,80 кв.м. та № 41загальною площею 37,20 кв.м., строком на 6 місяців, після яких він мав звільнити вищевказані приміщення. Разом з цим після спливу 6 місяців 10.06.2001року він не звільнив вказані садові будинки та продовжив відкрито та добросовісно володіти ними на протязі останніх 15 років. При підготовці даної позовної заяви встановлено, що садовий будинок [NUMBER] загальною площею 21,80 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 16.09.2010 серія [NUMBER], яке видано на підставі рішення виконкому Дергачівської міської ради № 109/2 від 14.09.2010. Право власності [PERSON] на вказаний садовий будинок зареєстровано Дергачівським КПТІ «Інвенрос» 16.09.2010 року за № 31512213, про що видано витяг № 27339146. Також при підготовці даної позовної заяви встановлено, що садовий будинок [NUMBER]загальною площею 37,20 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 16.09.2010 серія [NUMBER], яке видано на підставі рішення виконкому Дергачівської міської ради № 109/1 від 14.09.2010. Право власності [PERSON] на вказаний садовий будинок зареєстровано Дергачівським КПТІ «Інвенрос» 16.09.2010 року за № 31511839, про що видано витяг № 27338641. Відповідно до рішення виконавчого комітету Дергачівської міської ради від 14.09.2010 року за № 109/2 встановлено, що на земельній ділянці [NUMBER] в СТ «Малишевець» в с. Маслії з 1990 року [PERSON] збудовано будинок, право власності на який зазначеним виконавчим комітетом було визнано в цілому за [PERSON] Відповідно до рішення виконавчого комітету Дергачівської міської ради від 14.09.2010 року за № 109/1 встановлено, що на земельній ділянці [NUMBER] в СТ «Малишевець» в с. Маслії з 1990 року [PERSON] збудовано будинок, право власності на який зазначеним виконавчим комітетом було визнано в цілому за [PERSON] В свою чергу рішення виконавчого комітету Дергачівської міської ради від 14.09.2010 року за № 109/1 та за № 109/2 прийнято в тому числі на підставі висновків КП «Архітектурне бюро Дергачівського району» № 194/2010 та 193/2010 про технічний стан і несучу здібність будівельних конструкцій садових будинків та господарських споруд, які розміщені за адресою: [ADDRESS] та буд. 40. Згідно із вказаними висновками будівельні, несучі та інженерно-комунікаційні конструкції виконані у задовільному стані, конструктивні елементи мають необхідну міцність та відповідають будівельно-технічним нормам. Відповідно до технічного паспорту від 25.05.2016 року № 1-28, який виготовлений КП «Інвенрос» на садовий будинок за адресою: [ADDRESS], зазначений садовий будинок складається із садового будинку літ. «А-1» загальною площею 21,8 кв.м., вбиральні літ. «Б» та огорожі літ. «N-N1». Згідно з інформаційною довідкою КП «Інвенрос» від 25.05.2016 за № 0815 на вищевказане нерухоме майно зазначено, що [PERSON] дійсно є власником вказаного майна на підставі свідоцтва про право власності від 16.09.2010 року. Відповідно до технічного паспорту від 25.05.2016 року №1-29, який виготовлений КП «Інвенрос» на садовий будинок за адресою: [ADDRESS], зазначений садовий будинок складається із садового будинку літ. «А-1» загальною площею 37,20 кв.м., вбиральні літ. «Б» та огорожі літ. «N-N1». Згідно з інформаційною довідкою КП «Інвенрос» від 25.05.2016 року за № 0814 на вищевказане нерухоме майно зазначено, що [PERSON] дійсно є власником вказаного майна на підставі свідоцтва про право власності від 16.09.2010 року. У зв'язку із тим, що він останні 15 років, після спливу договірних відносин із [PERSON], продовжує відкрито та добросовісно володіти вказаним майном, яке у нього протягом зазначеного періоду не витребувалося, ним заявляється дана позовна заява про визнання права власності на вищевказане нерухоме майно на підставі ч.3 ст. 344 ЦК України. Позивач в судове засідання не з'явилась, в поданій до суду заяві позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Розгляд справи по суті просила проводити в її відсутність без фіксації судового засідання технічними засобами, що суд вважає за можливе. Відповідач у справі [PERSON] в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві позовні вимоги [PERSON] визнав повністю, не заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог. Справу по суті просив проводити в його відсутність, без фіксації судового засідання технічними засобами, що суд вважає за можливе. Представник Дергачівської міської ради Харківської області - третьої особи у справі - в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві розгляд справи по суті просив проводити в його відсутність, при винесенні рішення покладався на розсуд суду , суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як видно з матеріалів справи, між сторонами у справі 10.01.2001 року було укладено договір оренди (найму) двох садових будинків за адресою: [ADDRESS] загальною площею 21,80 кв.м. та [NUMBER]загальною площею 37,20 кв.м., строком на 6 місяців, після яких він мав звільнити вищевказані приміщення. Після спливу 6 місяців 10.06.2001 року позивач не звільнив вказані садові будинки та продовжив відкрито та добросовісно володіти ними на протязі останніх 15 років. Садовий будинок [NUMBER] загальною площею 21,80 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 16.09.2010 серія [NUMBER], яке видано на підставі рішення виконкому Дергачівської міської ради № 109/2 від 14.09.2010. Право власності [PERSON] на вказаний садовий будинок зареєстровано Дергачівським КПТІ «Інвенрос» 16.09.2010 року за № 31512213, про що видано витяг № 27339146. Садовий будинок [NUMBER]загальною площею 37,20 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 16.09.2010 серія [NUMBER], яке видано на підставі рішення виконкому Дергачівської міської ради № 109/1 від 14.09.2010. Право власності [PERSON] на вказаний садовий будинок зареєстровано Дергачівським КПТІ «Інвенрос» 16.09.2010 року за № 31511839, про що видано витяг № 27338641. Відповідно до рішення виконавчого комітету Дергачівської міської ради від 14.09.2010 року за № 109/2 встановлено, що на земельній ділянці [NUMBER] в СТ «Малишевець» в с. Маслії з 1990 року збудовано будинок, право власності на який зазначеним виконавчим комітетом було визнано в цілому за [PERSON] Відповідно до рішення виконавчого комітету Дергачівської міської ради від 14.09.2010 року за № 109/1 встановлено, що на земельній ділянці [NUMBER] в СТ «Малишевець» в с. Маслії з 1990 року збудовано будинок, право власності на який зазначеним виконавчим комітетом було визнано в цілому за [PERSON] Рішення виконавчого комітету Дергачівської міської ради від 14.09.2010 року за № 109/1 та за № 109/2 прийнято в тому числі на підставі висновків КП «Архітектурне бюро Дергачівського району» № 194/2010 та 193/2010 про технічний стан і несучу здібність будівельних конструкцій садових будинків та господарських споруд, які розміщені за адресою: [ADDRESS] та буд. 40. Згідно із вказаними висновками будівельні, несучі та інженерно-комунікаційні конструкції виконані у задовільному стані, конструктивні елементи мають необхідну міцність та відповідають будівельно-технічним нормам. Відповідно до технічного паспорту від 25.05.2016 року № 1-28, який виготовлений КП «Інвенрос» на садовий будинок за адресою: [ADDRESS], зазначений садовий будинок складається із садового будинку літ. «А-1» загальною площею 21,8 кв.м., вбиральні літ. «Б» та огорожі літ. «N-N1». Згідно з інформаційною довідкою КП «Інвенрос» від 25.05.2016 року за № 0815 на вищевказане нерухоме майно зазначено, що [PERSON] дійсно є власником вказаного майна на підставі свідоцтва про право власності від 16.09.2010 року. Відповідно до технічного паспорту від 25.05.2016 року №1-29, який виготовлений КП «Інвенрос» на садовий будинок за адресою: [ADDRESS], зазначений садовий будинок складається із садового будинку літ. «А-1» загальною площею 37,20 кв.м., вбиральні літ. «Б» та огорожі літ. «N-N1». Згідно з інформаційною довідкою КП «Інвенрос» від 25.05.2016 року за № 0814 на вищевказане нерухоме майно зазначено, що [PERSON] дійсно є власником вказаного майна на підставі свідоцтва про право власності від 16.09.2010 року. У зв'язку із тим, що позивач останні 15 років після спливу договірних відносин із [PERSON], продовжує відкрито та добросовісно володіти вказаним майном, яке у нього протягом зазначеного періоду не витребувалося, позивачем заявлена дана позовна заява про визнання права власності на вищевказане нерухоме майно на підставі ч.3 ст. 344 ЦК України. Відповідно до ч.1, ч.3, ч.4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України одним із способів захисту права власності визначено пред'явлення позову про визнання права власності, якщо таке право оспорюється або не визнається. Згідно з п.13, п.14 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 за № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі - постанова пленуму) можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає,що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державнуреєстраціюречових прав на нерухомемайно та їхобтяжень"). Також, згідно із п. 11 постанови пленуму зазначено, що ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехіднихположень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму якщо особа, яка заявляє про давність володіння, заволоділа чужим майном на підставі договору з його власником (оренди, зберігання тощо), який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності за відповідними вимогами (частина третя статті 344 ЦК). При цьому строк позовної давності починає обчислюватись з моменту закінчення строку дії договору, якщо інший строк повернення речі не був установлений самим договором. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст. 3, 6, 13, 16, 344, 392, п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, п.п.10, 11, 12 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 за № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»,-,

Outcome: approved