Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третьої особи [PERSON] державної нотаріальної контори про зняття арешту з нерухомого майна, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2 га., кадастровий номер 0524381000:01:003:0844, для ведення особистого селянського господарства, яка розміщена на території Журавлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області. В жовтні місяці 2017 року він звернувся до [PERSON] ДНК щодо вчинення правочину, але йому було повідомлено, що вчинити даний правочин він не має можливості, так як вказане майно перебуває під арештом, який наклав своєю постановою від 05.07.2012 головний державний виконавець ВДВС [PERSON] РУЮ [PERSON]. На той час права власності на вказану земельну ділянку він ще не набув. В зв'язку з цим, просить суд винести рішення яким зняти арешт на нерухоме майно земельну ділянку площею 2 га., кадастровий номер 0524381000:01:003:0844, для ведення особистого селянського господарства, яка розміщена на території Журавлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримують в повному обсязі і просять їх задовольнити, з обставин викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та представник заінтересованої особи\~[PERSON] державної нотаріальної контори, в судове засідання не зявилися, направивши на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, щодо задоволення позовних вимог не заперечують . Заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2 га., кадастровий номер 0524381000:01:003:0844, для ведення особистого селянського господарства, яка розміщена на території Журавлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, яку він отримав у приватну власність на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області серія та номер 2-9194/15-17-сг від 25.07.2017 (а.с. 7). Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на все нерухоме майно, власником якого є\~позивач [PERSON] існує арешт, який накладено 13.07.2012 за № 12736041 реєстратором: Вінницька філія державного підприємства «Інформаційний центр» МЮУ, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження 33270291 від 05.07.2012 відділ ДВС [PERSON] РУЮ (а.с.6). В судовому засіданні встановлено, що позивач усно звертався до ВДВС [PERSON] РУЮ щодо припинення чинності арешту та отримав відповідь, що дана справа знищена за строками зберігання. Відповідно до довідки від 20.11.2017 за № 215 виданої начальником [PERSON] відділу ДВС, позивача повідомили про те, що на виконанні [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області не має виконавчого листа про стягнення коштів з [PERSON] на користь фізичних, юридичних осіб та держави (а.с. 18). Згідно ст.ст.316,\~317,\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно\~до чч. 1,2,3\~ст.60\~ЗУ «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Таким чином, державним виконавцем, виконавче провадження було завершене, але накладений арешт майна знятий не був, тобто державним виконавцем не було виконано норми чинного законодавства. У ч.1\~ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження»\~зазначено, що, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ч.2\~ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно ч.5\~ст.60 ЗУ "Про виконавче провадження", у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, вирішуючи вимоги позивача, судом враховано положення ст. 3 ЦПК України, якою визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. 10, 11 ЦПК, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 61 ЦПК України, відповідно до\~ ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши\~ належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, приймаючи до уваги позицію представника відповідача про визнання позовних вимог, яка не суперечить вимогам закону, суд\~дійшов висновку про обґрунтованість позовних\~вимог\~позивача в заявлених ним межах та\~про існування правових підстав для\~їх задоволення. Згідно п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій, Герої України у справах повязаних з порушенням їхніх прав (а.с.5). Таким чином, відповідно до вимог ст.88 ЦПУ Країни, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 360 грн. На підставі ст.ст.\~50,\~57,\~60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.316,\~317,\~319,\~321,\~391 ЦК України, ст.ст.4,\~8,15,\~58,59,\~60,\~209,\~212-215,\~218 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved