Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме проживання однією сім'єю жінки та чоловіки без укладення шлюбу. Відповідно до змісту заяви, заявник з травня 1968 року почала проживати разом однією сім'єю з [PERSON] як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, а також мали спільне господарство в смт.Добровеличківка, Добровеличківського району, Кіровоградської області. Шлюб не реєстрували оскільки не було необхідності та не мали дітей. За час спільного проживання вони придбали будинок в смт.Добровеличківка, Добровеличківського району, Кіровоградської області. [INFO] помер її чоловік - співмешканець [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина. Вона звернулась до нотаріуса, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Заявник та представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та обґрунтували їх обставинами, які викладені в заяві. Також додатково заявник пояснила, що інших спадкоємців немає, а спільних із [PERSON] дітей також не було. Відомості щодо наявності дітей у померлого [PERSON] відсутні. Проживала із [PERSON] з 1968 року по момент його смерті безперервно та придбали частину будинку під час їх спільного проживання за адресою [ADDRESS]. В інших шлюбах за період спільного проживання із [PERSON] не перебували. Заінтересована особа - Добровеличківська селищна рада Добровеличківського району Кіровоградської області, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, явку свого представника в судове засідання не забезпечили. Заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши письмові докази, допитавши свідків, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Із паспорта серії [NUMBER], виданого Добровеличківським РВ УМВС України в Кіровоградській області 19 березня 2003 року, з'ясовано, що прізвище, ім'я та по-батькові заявника - [PERSON]. Датою її народження - [INFO]. Місцем народження є село Глинне, Рокитнівського району, Ровенської області (а.с.4). Згідно свідоцтва про смерть ( серії [NUMBER] від [INFO], виданого Добровеличківською селищною радою, Добровеличківського району, Кіровоградської області) встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в смт.Добровеличківка, Добровеличківського району, Кіровоградської області ( а.с. 7). Згідно довідки № 399 від 10.01.2018, виданої Добровеличківською селищною радою Кіровоградської області, встановлено, що [PERSON] провела поховання чоловіка [PERSON], [INFO], який помер [INFO]. Постійно проживали до дня його смерті та вели спільне господарство по [ADDRESS] ( а.с.9). Відповідно до акту № 72 від 12.01.2018 року депутата Добровеличківської селищної ради по виборчому округу №19, встановлено, що [PERSON], [INFO], постійно проживала разом із співмешканцем [PERSON] із 1968 року і до дня його смерті [INFO], разом вели спільне господарство ( а.с.10). Відповідно до договору купівлі-продажу будинку [PERSON] придбав 1/2 частину будинку за адресою [ADDRESS] ( а.с.11). Відповідно до довідки Добровеличківської селищної ради від 28.11.2017 №3862, підтверджено факт перенумерації будинку по [ADDRESS]. Відповідно до довідки, виданої Ульянівським бюро інвентаризації [PERSON], належить 1/2 частина домоволодіння за адресою [ADDRESS] ( а.с.13). Відповідно до наданої суду копії спадкової справи № 247/2017, заведеної на померлого [PERSON] з'ясовано, що спадкова справа відкрита за заявою [PERSON]. Інші спадкоємці згідно матеріалів спадкової справи відсутні (а.с.37-48). Відповідно до постанови в.о. нотаріуса Добровеличківської районної державної нотаріальної контори від 16 січня 2018 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій ( а.с.12). Свідок [PERSON] надала суду показання, що вона проживала по сусідству із будинком [PERSON] з 1984 року та їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] проживали подружжям та були поєднані спільним побутом з 1978 року по момент смерті [PERSON] за адресою; [ADDRESS]. Сім'ю [PERSON] та [PERSON] знає з 1984 року. Спільних дітей у [PERSON] та [PERSON] не було, інші спадкоємці їй не відомі. Свідок [PERSON] надала суду показання, що вона проживає по сусідству із будинком [PERSON] близько 50 років починаючи з 1968 року та їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] проживали подружжям та були поєднані спільним побутом по момент смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Спільних дітей у [PERSON] та [PERSON] не було, інші спадкоємці їй не відомі. Суд, заслухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав. Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 5 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту проживання однією сім'єю жінки та чоловіки без укладення шлюбу. Метою встановлення факту є реалізація заявницею права на спадщину, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. За змістом статей 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до роз'яснень наданих у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права і обов'язки. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник та померлий [PERSON] дійсно постійно проживали однією сім'єю з 1968 року безперервно та мали спільний побут більше п'яти років до відкриття спадщини, а тому заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved