Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,4790 гектарів, призначену для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. В січні 2014 року між [PERSON] та [PERSON] досягнуто угоду купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,4790 гектарів, розташованої за вказаною адресою. В підтвердженні укладання договору відчуження майна [PERSON] надано [PERSON] відповідну розписку на отримання обумовлених грошових коштів в рахунок плати за вказане нерухоме майно у розмірі 100000,00 гривень. З часу придбання будинку та земельної ділянки позивачем здійснюється експлуатація об'єкту нерухомого майна за призначенням. На теперішній час позивач фактично володіючи спірним будинком та земельною ділянкою позбавлений можливості здійснити реєстрацію права власності на нерухоме майно на своє ім'я з причини ухилення [PERSON] від виконання відповідних дій. Вказані підстави зумовили [PERSON] звернутись до суду за захистом своїх майнових прав в порядку ст.ст. 203, 220, 319, 375, 376, 380 ЦК України. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в порядку ст. 158 ЦПК України, надіслав на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в його відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав шляхом надіслання на адресу суду відповідної заяви, з наявним клопотанням розгляду справи в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. 20 січня 2014 року [PERSON] купив у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,4790 гектарів, призначену для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Вказане майно належить [PERSON] на підставі заповіту, складеного 5 травня 2000 року його батьком [PERSON]. Після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] відповідач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак юридично право власності на вказаний житловий будинок разом з земельною ділянкою не оформив. Правовстановлюючими документами на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,4790 гектарів є: заява [PERSON] до виконкому Успенівської сільської ради Мар"їнського району Донецької області на будівництво житлового будинку; виписка з рішення виконкому Успенівської сільської ради Мар"їнського району Донецької області № 9 від 12 травня 1963 року про дозвіл [PERSON] на будівництво житлового будинку; акт від 19 червня 1963 року про відведення земельної ділянки на будівництво житлового будинку; державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН № 053157. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. З наданої суду розписки приватного характеру вбачається, що позивачем [PERSON] передано відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 100000,00 гривень за укладену між ними угоду купівлі-продажу вказаного будинку та земельної ділянки. Досліджувана розписка, як за формою (за загальним правилом оформляється написанням власноручно особою, яка її дає), так й за змістом містить докази виникнення прав та обов'язків осіб, відносно яких цінний документ написано. Враховуючи вищевказане (обставини справи, правові норми), суд приходить до висновку про виконання сторонами по справі договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,4790 гектарів, призначену для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, тому ця угода має бути визнана дійсною, незважаючи на недотримання вимог нотаріального посвідчення. Відповідно до статей 220, 655 ЦК України укладена угода є дійсною та підлягає виконанню. У відповідності зі ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За дослідженням доказів по справі суд прийшов до висновку, що [PERSON], в силу ст. 316 ЦК України має право на домоволодіння [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,4790 гектарів, призначену для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яке здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту належності позивачу права власності на спірне майно. Такий позов може бути заявлено титульним власником, права якого оспарюються, заперечуються або не визнаються іншими особами. Необхідною умовою захисту права власності шляхом його визнання слугує підтвердження позивачем своїх прав на майно. Зазначене підтверджується ст. 392 ЦК України та відповідає тому способу захисту своїх прав та інтересів який обрав [PERSON] З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,4790 гектарів, призначену для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 220, 319, 328, 375, 376, 392 ЦК України,

Outcome: approved