Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

ПАТ "Укрсоцбанк" звернулось до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за договором про надання кредиту. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 червня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту № 032/29-403К, відповідно до якого Позивач надав Відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 63 855,00 Доларів США, строком до 16.06.2033 p., із сплатою 13,50 % річних за користування кредитними коштами (згідно п. п. 1.1. договору кредиту). Також в день укладання кредитного договору з [PERSON]було укладено договір поруки: Станом на 09.07.2015 р. [PERSON], [PERSON] мають солідарну заборгованість перед Банком в сумі - 68 035,91 дол. США., що за курсом НБУ становить - 1 494 868,85 грн. Вказана заборгованість складається із боргу: за кредитом (залишок непогашеної частини кредиту) - 54 270,00 дол. США., що за курсом НБУ становить - 1 192 407,47 грн.; за відсотками - 13 765,91 дол. США., що за курсом НБУ становить - 302 461,38 грн.. Дану суму позивач просить стягнути з відповідачів. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглядати без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно ст..224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який був повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність або якщо зазначені ним причини неявки визнані судом не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17 червня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», що підтверджується копією Статуту та [PERSON], був укладений договір кредиту № 032/29-403К, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 63 855,00 Доларів США, строком до 16.06.2033 p., із сплатою 13,50 % річних за користування кредитними коштами (згідно п. п. 1.1. договору кредиту). Також в день укладання кредитного договору було укладено договір поруки № 02-10/2388 від 17.06.2008 р. з [PERSON] Відповідно до умов кредитного договору, відповідач [PERSON] зобов'язувався виконувати наступні умови кредитного договору відповідно до п.п. 3.3.8-3.3.9, а саме своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеними п. 1.1. цього договору; сплачувати проценти за користування кредиту в порядку, визначеному п.п. 2.4., 2.5. цього договору та комісії в розмірах та в порядку, передбачених цим Договором; Відповідач [PERSON] зобов'язувався виконувати наступні умови договору поруки відповідно до п. 1.1., п. 3.1.1., п. 4.1, а саме: -Поручитель зобов'язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов'язань щодо повернення суми Кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій(пені, штрафу) у розмірі, в строки та в порядку, передбачених Договором кредиту; -Протягом одного робочого дня від дати отримання повідомлення Кредитора про невиконання позичальником забезепченого порукою зобов'язання, виконати відповідне зобовязання, шляхом перерахування непогашеної суми кредиту, непогашеної суми процентів на рахунок Кредитора; - У випадку порушення Поручителем вимог п. 3.1.1. цього Договору, Поручитель зобов'язаний сплатити Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ', що діє у період, від суми невиконаного забезпеченого порукою зобов'язання, за кожний день прострочення. Відповідачам було надіслано претензію-повідомлення (вимога) № 08.305-186/9857 від 31.03.2014 p., № 08.305-186/9855 від 31.03.2014 p., про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання за кредитним договором № 032/29-403К від 17.06.2008 p., у якому запропоновано повернути достроково у повному обсязі заборгованість по кредиту та відсоткам. Проте, відповідачами дані повідомлення були проігноровані та невиконані. Згідно п. 4.4 кредитного договору: у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником зобов'язань, визначених п.п. 3.3.2.-3.3.7., 3.3.11.-3.3.13. та 3.3.16., цього договору, порушення Позичальником умов договорів, визначених в п.п. 1.3. цього Договору, протягом більше ніж тридцять днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня Кредитора погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Станом на 09.07.2015 р. відповідачі мають солідарну заборгованість перед Банком в сумі - 68 035,91 дол. США., що за курсом НБУ становить - 1 494 868,85 гри. Вказана заборгованість складається із боргу: - за кредитом (залишок непогашеної частини кредиту) - 54 270,00 дол. США., що за курсом НБУ становить - 1 192 407,47 грн. - за відсотками - 13 765,91 дол. США., що за курсом НБУ становить - 302 461,38 грн. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 510 Цивільного кодексу України - у зобов'язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Відповідно до ст. 540 Цивільного кодексу України - якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. У відповідності до п. 2 ч. 2,ч. 3,ч. 4 ст. 543 Цивільного кодексу України - кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що грунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором. Відповідно до ч.І ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. Ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 549, п. 1 ст. 550, ст. 551, ст. 552 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, плата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі. Сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч.І ст. 612 Цивільного кодексу України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України -договір є обов'язковим для виконання сторонами. Також враховуючи ч. 2 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивілиних і кримінальних справ - договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів. Разом із тим, оскільки пред'явлення позову до солідарних боржників є правом, а не обов'язком банку чи іншої фінансової установи (частина перша статті 543 ЦК), у разі пред'явлення позову до кожного з них окремо суди мають враховувати визначену ЦПК компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позову є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved