Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Направленим позовом заявник просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав відповідача стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви позивач вказує, що з моменту розірвання шлюбу і по даний час відповідач бачив сина лише декілька разів, ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надавав та не надає, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. В судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце його проведення, відповідач не з`явився, причин неявки суду не повідомили. Позивач та представник третьої особи направили заяви, якими позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому 28.04.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Менського районного управління юстиції Чернігівської області шлюбі. Від даного шлюбу народилась дитина - [PERSON] [INFO] (а.с. 5). Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 12.08.2010 року вказаний шлюб розірвано (а.с. 6). Як вбачається з довідки директора Менського опорного закладу загальної середньої освіти від 13.02.2019 року №59, за період 2014-2019 навчальні роки [PERSON] не цікавився навчанням та вихованням свого сина [PERSON] , не відвідував батьківські збори, шкільні та класні заходи (а.с. 12). Відповідно до нотаріально завіреної заяви відповідача від 13.03.2019 року, останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] (а.с 17). Відповідно до рішення виконавчого комітету Менської міської ради Менського району Чернігівської області №85 від 22.04.2019 року та додатку до рішення позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , є доцільним (а.с.18-19). Наведені правовідносини врегульовані наступними положеннями актів цивільного законодавства. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. ч. 2-3 ст. 150 СК України). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1ст. 164 СК України). Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Правові наслідки позбавлення батьківських прав. Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. У відповідності до абзацу другого п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено ознаки ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, яке має місце у разі, коли останні не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому, у даному пункті Постанови Пленуму Верховного суду України звернуто увагу, що зазначені фактори, як окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними виконання своїх батьківських обов`язків. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки, як встановлено у ході розгляду справи, відповідач вихованням та утриманням дитини не займаюєся, не проявляє батьківської турботи та піклування про сина, на даний час проживаєть окремо, а отже свідомо нехтує своїми батьківським обов`язками. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у дольовому порядку у розмірі по 768, 40 гривень з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved