Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт перебування в родинних відносинах, а саме встановити, що [PERSON] , [INFO] є рідною донькою [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Правдинськ Калінінградської області, РФ, в свідоцтві про її народження в графі батько записаний [PERSON] (російською мовою), а в графі мати - [PERSON] (російською мовою). 26 липня 1968 року її батькові [PERSON] був виданий ордер на 3-х кімнатну квартиру [ADDRESS] і з того часу заявниця мешкає та зареєстрована в цій квартирі. 27 листопада 1997 року квартира [ADDRESS] була приватизована згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та належить на праві спільної сумісної власності: [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . Батьки заявниці - [PERSON] та [PERSON] , 28 лютого 1997 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Комунарського району м. Запоріжжя, актовий запис № 80 і після одруження мати залишила своє дівоче прізвище « [PERSON] ». Згодом, після смерті, [INFO] , батька [PERSON] 1/3 частина квартири [ADDRESS] перейшла заявниці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим Шостою Запорізькою держнотконторою 13.03.2001 року. 06 серпня 2002 року мати заявниці отримала паспорт [NUMBER] , виданого Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області на ім`я « [PERSON] ». [INFO] мати заявниці померла. В заповіті від 04 листопада 2013 року вказано, що мати заявниці [PERSON] все належне їй на праві власності майно, в тому числі належну їй на праві власності частку квартири [ADDRESS] заповіла дочці - [PERSON] . У всіх документах мати вказана як « [PERSON] », а лише в свідоцтві про народження заявниці в графі мати записано « [PERSON] ». У заявниці виникла необхідність після смерті матері прийняти спадщину. У зв`язку з тим, що в свідоцтві про народження в графі мати записано « [PERSON] », а у всіх інших документах " [PERSON] ", заявниця змушена звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин між нею та її матір`ю. Ухвалою суду від 10 березня 2020 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, вирішення питання про проведення судового розгляду в порядку окремого провадження (а.с. 31). В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Шостої Запорізької державної нотаріальної контори до суду не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Заявниця - [PERSON] народилася [INFO] в м. Правдинськ Калінінградської області, РФ, що підтверджується свідоцтвом про народження народження від 21 лютого 1949 року, видане Правдинським Райбюро ЗАГС Калінінградської області, актовий запис № 20, [NUMBER] , де в графі батько записаний [PERSON] ( російською мовою), а в графі мати - [PERSON] ( російською мовою) (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.08.1945 року в м. Куйбишево, [INFO] народилася [PERSON] ( а.с. 8) Батьки заявниці - [PERSON] та [PERSON] , 28 лютого 1997 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Комунарського району м. Запоріжжя, актовий запис № 80 і після одруження мати заявниці залишила своє дівоче прізвище « [PERSON] » ( копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] ) (а.с. 10). 06 серпня 2002 року мати заявниці отримала паспорт серії [NUMBER] , виданого Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області на ім`я « [PERSON] ». Також їй присвоєний ідентифікаційний номер [NUMBER] та ім`я [PERSON] (а.с.9). Згідно заяви, 26 липня 1968 року батькові заявниці - [PERSON] був виданий ордер на 3-х кімнатну квартиру [ADDRESS] і з того часу заявниця мешкає та зареєстрована у вищевказаній квартирі. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло за № 9802 , виданого Комунарською районною радою 27.11.1997 року, про що записано у реєстровій книзі за № 190 р № 35143 від 23 січня 1998 року та копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , 27 листопада 1997 року квартира [ADDRESS] була приватизована згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», вищевказана квартира належить на праві спільної сумісної власності: [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] (а.с. 11, 28-29). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим Шостою Запорізькою держнотконторою 13.03.2001 року р № 2-476 1/3 частина квартири [ADDRESS] належить заявниці - [PERSON] після смерті її батька - [PERSON] (а.с.12). Згідно копії заповіту від 04 листопада 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Пилипенко О.В. за № 2583, мати заявниці - [PERSON] все належне їй на праві власності майно, в тому числі належну їй на праві власності частку квартири [ADDRESS] заповіла заявниці - [PERSON] (а.с.14). Відповідно до копії заяв від 1956 року, 1959 року та 1960 року, написаних [PERSON] на ім`я директора школи, в яких вона просить прийняти для подальшого навчання її дочку: [PERSON] в перший, третій та п`ятий класи відповідно (а.с. 24, 26,27). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10 листопада 2018 року, виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 7119, та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 00021412674, [INFO] померла мати заявниці - [PERSON] (а.с. 15,16). Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності родинних відносин між фізичними особами. Згідно до ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. П.7 вказаної постанови Пленуму роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. З аналізу наведених норм закону та розяснень постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Таким чином, враховуючи докази, досліджені у судовому засіданні, які на думку суду є допустимими, достатніми та належними, судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] є рідною донькою [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . Встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, оскільки це необхідно для оформлення спадщини. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, у справах окремого провадження при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved