Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою 19.07.2018 року, в якій просить суд встановити факт його постійного проживання за адресою: [INFO] кут, буд.66, разом із спадкодавцем матірю [PERSON], яка померла 06.05.2009 року у м. Кривому Розі з 2006 року до дня її смерті. Також, [PERSON] просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно: 16/27 частки домоволодіння за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Галківський кут (Калініна), буд.66, яке в цілому складається з житлового будинку А-1 загальною площею 72,2 кв.м., житловою 59,6 кв.м., літньої кухні Б, сараю В, гаражу Г, вбиральні Д, парканів №1-3, замощення І, водоколонки ІІ; 16/27 частки земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Галківський кут (Калініна), буд.66, загальною площею 0,1037 га, цільове призначення якої для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та ведення селянського господарства, які залишилися після смерті матері [PERSON], яка померла 06.05.2009 року у м. Кривому Розі, та яка фактично прийняла, але не оформила свої спадкові справи після смерті чоловіка [PERSON], який помер раніше 01.08.2008 року у м. Кривому Розі. Предявлені вимоги мотивовано тим, що 01.08.2008 року помер батько позивача [PERSON], який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO] (Калініна), буд. 66. Після нього, 06.05.2009 року померла його мати [PERSON], яка на день смерті чоловіка та на день своєї смерті була зареєстрована у вищевказаному будинку. Батькові позивача за життя на праві приватної власності належали: 16/27 частки домоволодіння за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Галківський Кут (Калініна), буд.66, на підставі ухвали народного суду Дзержинського району від 20.03.1972 року про затвердження мирової угоди та визнання права власності; 16/27 частки земельної ділянки за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Галківський Кут (Калініна), буд.66, загальною площею 0.1037 га, на якій розташований вищевказаний житловий будинок. Також, позивач вказує, що 12.07.2018 року він звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом, але постановою від 12.07.2018 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки він не звернувся у встановлений законом термін із заявою про прийняття спадщини, а тому пропустив строк, встановлений для прийняття спадщини. Окрім того, позивач просить звернути увагу, що приблизно з 2006 року його батько та мати стали хворіти і він, як їх єдиний син, став постійно з ними проживати, щоб надавати їм необхідну допомогу. До того ж, позивач є співвласником іншої частки домоволодіння та земельної ділянки 11/27. Місце свого проживання за адресою: [INFO] (Калініна), буд.66 позивач зареєстрував вже після батьків 05.12.2010 року. За вказаних обставин позивач позбавлений можливості реалізувати свої права на успадковане майно, тому визнання за ним права власності можливе лише у судовому порядку. Ухвалою суду від 23.07.2018 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху на надано строк на усунення недоліків (а.с.43). 10.08.2018 року позивачем були усунуті недоліки, зазначені в ухвалі суду, у звязку з чим 03.09.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.48-49). Ухвалою суду від 04.12.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду (а.с.62-63). Інших процесуальних\~дій судом\~не вчинялось. заходи забезпечення позову/доказів судом не вживались. В судовому засіданні позивач [PERSON] предявлені позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Окрім того, зазначив, що починаючи з 2006 року почав проживати разом з батьками за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Калініна (нині Галківський Кут), буд.66, до дня їх смерті. На теперішній час, також, мешкає за вказаною адресою, хоча до 2010 року був зареєстрований за адресою: [INFO]. Окрім того, в судовому засіданні допитаний у якості свідка [PERSON], пояснив суду, що проживає за адресою: [INFO], знайомий з [PERSON], оскільки він мешкає по сусідству у буд.66. [PERSON] до смерті батьків постійно проживав разом з ними і на теперішній час, також, там проживає. Також, у якості свідка, судом допитаний [PERSON], який суду пояснив, що мешкає за адресою: вул. Галківський Кут, буд.60 та є сусідом [PERSON], який почав постійно проживати у буд.66 разом з батьками з 2004 чи з 2005 року, точно не памятає. Останній проживав за вказаною адресою до смерті батьків, і зараз там проживає. Представник відповідача виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника відповідача. Вислухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 01.08.2008 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії І-КИ №235400 від 04.08.2008 року (а.с.7). 06.05.2009 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії І-КИ №282997 від 07.05.2009 року (а.с.8). Як видно з копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00020437348 від 26.06.2018 року, 06.11.1966 року між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис №1774, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-АВ №045687, виданого 22.11.1968 року, батьками позивача [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджує факт родинних відносин між ними (а.с.10). На момент смерті, як [PERSON], так і [PERSON] були зареєстровані за адресою : [INFO] (нині Галківський Кут), буд.66, що підтверджується копією домової книги, що міститься в матеріалах справи (а.с.11-12). Як видно з акта від 07.07.2018 року, складного мешканцями будинків №№25, 60, 62, розташованих по вул. Галківський Кут в м. Кривому Розі, [PERSON], [INFO], дійсно проживав у житловому будинку №66 за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Галківський Кут, з січня 2006 року, разом із своїми батьками [PERSON], який помер 01.08.2008 року та [PERSON], яка померла 06.05.2009 року, до дня їх смерті (а.с.26). За життя [PERSON] належало 16/27 частин житлового будинку №66 по вул. Калініна (нині Галківський Кут) на праві особистої власності на підставі: ухвали народного суду Дзержинського району м. Кривого Рогу від 20.03.1972 року про затвердження мирової угоди та визнання права власності на 2/3 частини; свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою 15.11.1979 року, р.н.5795; договору купівлі-продажу, посвідченого Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою 17.02.1990 року, р.н.1-717, що підтверджується копією реєстраційного посвідчення Криворізького БТІ від 13.12.2000 року (а.с.13, 14, 15, 16-17). При цьому, відповідно до копії реєстраційного посвідчення Криворізького БТІ від 13.12.2000 року, позивачу [PERSON], належить 11/27 частин житлового будинку №66 по вул. Калініна (нині Галківський Кут) на праві особистої власності на підставі свідоцтва про права на спадщину за заповітом, виданого Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою 11.10.1990 року, р.н.1-4754 (а.с.25). Згідно з копією технічного паспорту на житловий будинок №66, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Калініна (нині Галківський Кут), власниками якого є: [PERSON] та [PERSON], вказане домоволодіння складається з: житлового будинку А-1, загальною площею 72,2 кв.м., житловою 59,6 кв.м., літньої кухні - Б, сараю - В, гаражу - Г, вбиральні - Д, парканів №1-3, замощення І та водоколонки ІІ (а.с.27-29). Відповідно до звіту про оцінку майна, виконаного ФОП [PERSON], станом на 17.07.2018 року, вартість 16/27 частин будинку №66, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Калініна (нині Галківський Кут) складає 69682,96 грн. (а.с.31-39). Як видно з копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП №082831 від 02.12.2003 року, [PERSON] належало 16/27 частин, а [PERSON] 11/27 частин земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, Саксаганський район, вул. Калініна (нині Галківський Кут), буд.66 (а.с.18). Також, згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, заповіти/спадкові договори, заведені після смерті [PERSON] та [PERSON], відсутні (а.с.21-24). Як видно з постанови приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] від 12.07.2018 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 16/27 часток у праві власності на житловий будинок№66, розташований по вул. Галківський Кут (Калініна) м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, після смерті матері [PERSON], яка померла 06.05.2009 року, у звязку із пропуском строку, встановленого для прийняття спадщини (а.с.20). Перевіряючи обґрунтованість предявлених позивачем вимог щодо встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті, суд виходить з наступного. Так, п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини тощо. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В судовому засіданні достеменно встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що 01.08.2008 року, у віці 68 років, помер [PERSON], про що 04.08.2008 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис №1432 та видано свідоцтво про смерть серії І-КИ № 235400 (а.с.7). Також, 06.05.2009 року померла [PERSON] дружина [PERSON], що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтва про смерть та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (а.с.8, 9). З урахуванням тієї обставини, що на день смерті чоловіка та на день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована у [INFO] кут (Калініна) в м. Кривому Розі, що підтверджується копією домової книги, остання, відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину після померлого чоловіка [PERSON] (а.с.11-12). У відповідності до вимог ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкрилася в день смерті [PERSON] 06.05.2009 року. Згідно з положеннями ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що до складу спадщини [PERSON] ввійшли: 16/27 частки домоволодіння за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Галківський кут (Калініна), буд.66, яке в цілому складається з житлового будинку А-1 загальною площею 72,2 кв.м., житловою 59,6 кв.м., літньої кухні Б, сараю В, гаражу Г, вбиральні Д, парканів №1-3, замощення І, водоколонки ІІ; 16/27 частки земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Галківський кут (Калініна), буд.66, загальною площею 0,1037 га. З долученої\~до матеріалів\~справи копії\~свідоцтва про\~народження серії\~І-АВ\~№045687,\~видно,\~що позивач\~по справі\~ [PERSON],\~[INFO]є єдиними спадкоємцем [PERSON], що також, підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину, заповітів/спадкових договорів (а.с.10, 21-24). Згідно з ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так, в поданій до суду позовній заяві позивач вказав, що починаючи з 2006 року, до дня смерті батьків і по теперішній час, він спільно постійно проживав з ними за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Галківський кут (Калініна), буд.66, оскільки вони потребували стороннього догляду та допомоги. Вказані обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] У суду не має підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідками, оскільки відомостей про будь-яку їх зацікавленість в результаті розгляду справи немає, їх покази відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах. Встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини, так як у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. При цьому,\~п.23\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №7від\~30.05.2008\~року "Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування"\~роз'яснено,\~якщо постійне\~проживання особи\~зі спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини\~не підтверджено\~відповідними документами,\~у зв'язку\~із чим\~нотаріус відмовив\~особі в\~оформленні спадщини,\~спадкоємець має\~право звернутися\~в суд\~із заявою\~про встановлення\~факту постійного\~проживання зі\~спадкодавцем на\~час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведені факти, суд приходить до переконання про те, що позивач дійсно постійно проживав разом з матірю [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила 06.05.2009 року. Відтак, позивач є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON], як такий, що постійно проживав разом із нею, на час відкриття спадщини. Суд також приймає до уваги доводи позивача [PERSON] щодо прийняття ним спадщини після смерті [PERSON], шляхом фактичного вчинення дій, які свідчать про це, а саме вступу у володіння та користування вказаним вище майном у звязку з його проживанням разом зі спадкодавцем за однією адресою на момент її смерті та реєстрацією у 2010 році у будинку №66, що розташований по вул. Галківський кут (Калініна) в м. Кривому Розі, оскільки вони знайшли своє підтвердження обсягом наданих суду доказів, у тому числі актом, складеним мешканцями буд. №№25, 60, 65 вул. Галківський кут (Калініна) (а.с.26). Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що до складу спадкового майна після смерті [PERSON], на яке вправі претендувати спадкоємець позивач у справі, належить: 16/27 частки домоволодіння за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Галківський кут (Калініна), буд.66, яке в цілому складається з житлового будинку А-1 загальною площею 72,2 кв.м., житловою 59,6 кв.м., літньої кухні Б, сараю В, гаражу Г, вбиральні Д, парканів №1-3, замощення І, водоколонки ІІ; 16/27 частки земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Галківський кут (Калініна), буд.66, загальною площею 0,1037 га, права на які юридично ним не оформлені, що фактично перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі на загальних підставах, тому успадкування нерухомого майна має здійснюватися виключно в судовому порядку. Разом з цим, згідно з постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.07.2018 року, встановлено факт звернення позивача [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] та відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у звязку з тим, що він пропустив піврічний термін, передбачений цивільним законодавством на подання заяви (а.с.20). Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем може бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, за правилом ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, враховуючи ту обставину, що позивач не має можливості оформити право на спадкове майно в нотаріальному порядку, у зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, відсутність будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, з метою захисту спадкових прав позивача, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Також, суд зазначає, що відповідно до позовних вимог [PERSON], останній просить визнати за ним право власності на 16/27 частки домоволодіння та 16/27 частки земельної ділянки, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Галківський кут (Калініна), будинок №66. Разом з цим, згідно з п.4 розділу І Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах, затвердженої Наказом Державної служби статистики України 11.04.2016 № 56, домоволодіння це житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, які розташовані на одній земельній ділянці. Отже, окремого визнання права власності на частину земельної ділянки, що входить до складу домоволодіння в цілому, законодавцем не передбачено. При цьому, суд звертає увагу позивача, що в силу ст.392 ЦК України, рішення суду про визнання права власності на майно підтверджує наявне в позивача право власності як речове право, яке підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Outcome: approved