Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом яким просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] право власності на: - земельну ділянку площею 0,7313 га, розташовану на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 25.02.2015 року, зареєстроване реєстраційною службою Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, кадастровий номер - 5122082000:01:003:1204; - земельну ділянку площею 0,8322 га, розташовану на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER], видане 17.12.2015 року, зареєстроване Ізмаїльським міськрайонним управлінням юстиції Одеської області, кадастровий номер - 5122082000:01:001:1736; - земельну ділянку площею 0,6086 га, розташовану на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER], видане 01.04.2015 року, зареєстроване Ізмаїльським міськрайонним управлінням юстиції Одеської області, кадастровий номер - 5122082000:01:001:1737. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкові земельні ділянки. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно,необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належали наступні земельні ділянки: - земельна ділянка площею 0,7313 га, розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 25.02.2015 року, зареєстроване реєстраційною службою Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, кадастровий номер - 5122082000:01:003:1204; - земельна ділянка площею 0,8322 га, розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER], видане 17.12.2015 року, зареєстроване Ізмаїльським міськрайонним управлінням юстиції Одеської області, кадастровий номер - 5122082000:01:001:1736; - земельна ділянка площею 0,6086 га, розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER], видане 01.04.2015 року, зареєстроване Ізмаїльським міськрайонним управлінням юстиції Одеської області, кадастровий номер - 5122082000:01:001:1737. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.10.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайоннного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до заповіту від 25 квітня 2005 року, посвідченого секретарем Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 241, [PERSON] , все своє майно, яке на день смерті буде йому належати де б воно не було та в чому б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, заповів своїм донькам [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожному. Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). До особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відноситься його дружина [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.08.2018 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 12.04.2016 року за № 93, тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Частиною 1 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. В свою чергу, відповідач [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача [PERSON] . Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину такими, що підлягають захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved