Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 06 травня 2016 року звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON] громади в особі Сальницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, відповідно до якого просить встановити факт, що [PERSON], яка померла 02 вересня 2006 року була тіткою позивачки, встановити факт належності [PERSON], яка померла 02 вересня 2006 року, сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії ВН № 0132136, виданого 11 січня 1997 року та визнати за нею право на право на земельну ділянку площею 1,58 умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Сальницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області і належала [PERSON], відповідно до сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії ВН № 0132136 від 11 січня 1997 року, посилаючись на те, що 02 вересня 2006 року померла тітка позивача - [PERSON]. З приводу оформлення спадщини, у визначений законом термін позивач зверталася до нотаріуса, однак їй було рекомендовано питання щодо визнання права власності на майно вирішувати в судовому порядку у зв'язку із відсутністю документів, які б підтверджували їхні із тіткою родинні відносини. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, відповідачі не заперечують проти їх задоволення, а треті особі заперечень щодо заявлених позовних вимог не мають. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: Копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 056085 від 04 вересня 2006 року підтверджується, що 02 вересня 2006 року у віці 85 років, в с. Гнатівка Хмільницького району Вінницької області померла [PERSON], про що 04 вересня 2006 року складено відповідний актовий запис № 33. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, а саме: право на право на земельну ділянку площею 1,58 умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Сальницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області і належала [PERSON], відповідно до сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії ВН № 0132136 від 11 січня 1997 року. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на території Сальницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області за № 444/86-16 від 23 лютого 2016 року, вартість зазначеної земельної ділянки становить 62 371 гривню 36 копійок. З 2002 року і до часу смерті, спадкодавець проживала разом із позивачем у селі Краснопіль Чуднівського району Житомирської області, оскільки потребувала постійного стороннього догляду, а власної сімї вона не мала. Після смерті [PERSON] позивач вступила у володіння та управління її спадковим майном. Сестра позивача, [PERSON], спадщини після смерті тітки не приймала та на її прийняття не претендує. Інших спадкоємців першої черги, крім [PERSON], які б претендували на спадкове майно після смерті [PERSON] немає. Брат [PERSON] (батько позивача) - [PERSON], помер вже близько тридцяти років тому. Факт, що [PERSON], яка померла 02 вересня 2006 року, тіткою [PERSON], підтверджується довідкою Сальницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області № 670 від 22 березня 2016 року, із змісту якої слідує, що догляд за [PERSON] здійснювала її племінниця - [PERSON]. Крім того, у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0132136, тітка позивача зазначена як [PERSON], в той час як у свідоцтві про її смерть - [PERSON]. Факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий на імя [PERSON], в дійсності належав [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] та випискою Сальницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області із погосподарської книги № 11, у яких прізвище, імя та по батькові тітки позивача є повністю ідентичні записам у свідоцтві про смерть серії 1-АМ № 056085. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, доведено, що позивач являється спадкоємцем за законом, інші спадкоємці на спадщину не претендують, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджує його право на успадкування майна спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки питання про розподіл судових витрат позивачами не ставиться, понесені судові витрати по оплаті судового збору необхідно залишити за останніми. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved