Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що заповіт, посвідчений нотаріусом нотаріального округу м. Тюмень, Тюменської області (РФ) [PERSON], 11.04.2009 року, зареєстрований в реєстрі за №1070, в якому прізвище, ім'я та по батькові спадкоємця вказано "[PERSON]", ([INFO]) фактично складений [PERSON] на користь заявниці [PERSON], [INFO]. Заявник у судове засідання не з'явився, згідно письмової заяви просить справу розглядати без її участі, вимоги заяви підтримує, просить задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву відповідно до якої просить розглянути заяву у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Суд вважає за доцільне розглядати справу у відсутність заявника, представника заінтересованої особи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], громадянин РФ, який є дядькою заявника. Факт смерті підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. За час свого життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений нотаріусом нотаріального округу м. Тюмень Тюменьської області (РФ) [PERSON] 11.04.2009 р. Відповідно до змісту вказаного заповіту [PERSON] заповідав все майно, яке на час смерті буде йому належати - [PERSON]. Спадкове майно знаходиться на території м. Тюмень, РФ. Проте, під час складання заповіту було допущено помилку в написанні прізвища заявника та імені. Помилка відбулась через те, що спадкодавець не міг знати як правильно відображається у паспорті заявника - громадянки України написання її імені та прізвища українською мовою. В заповіті йдеться, що спадкове майно заповідається «[PERSON], [INFO]». Але, в паспорті громадянина України, серії [NUMBER], виданого Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області, 20.05.1996 року, прізвище та ім'я вказано як «[PERSON]». Помилка викликана через те, що перекладання прізвища ускладнено наявністю в українськомовному написанні апострофу, а ім'я українською відображається «[PERSON]», а не «[PERSON]». Невірне перекладання та відсутність тотожності написання П.І.Б заявника в заповіті та громадянському паспорті є перешкодою для вступу [PERSON] у спадщину, а тому встановлення вказаного юридичного факту необхідно заявнику для реалізації своїх спадкових прав. Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 234 ЦПК Українипередбачено - суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до умов ст. 256 ЦПК України усудовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (крім зазначених у ч. 1 цієї статті), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що заява [PERSON], заінтересована особа Сергіївська селищна рада Білгород-Дністровської міськради Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення є обгрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved