Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач 04.08.2014 року звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2006 року. Від сумісного проживання вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. В свідоцтвах про народження у графі «батько» вказаний [PERSON], який бажав цих дітей та визнав їх, що підтверджується свідоцтва ми про народження дітей. На даний час вони з відповідачем мешкають окремо, сімейно-шлюбних відносин не підтримують з лютого 2011 року. На даний час, діти знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання їхніх неповнолітніх дітей не надає, чим ставить її в скрутний матеріальний стан. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON], 1978 року народження, уродженця смт. Іларіонове аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення їх повноліття. До початку відкритого судового засідання позивач надала суду заяву в якій позовні вимоги змінила просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 350 грн. на кожну дитину щомісячно, справу розглянути без її участі. До початку відкритого судового засідання відповідач надав заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, згоден сплачувати аліменти у розмірі 350 грн. на кожну дитину, просить справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. З копії свідоцтв про народження вбачається, що сторони є батьками дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.4), [PERSON], [INFO] (а.с.5). У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У частині 1 статті 12 Закону України „Про охорону дитинства" зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 6 ст.12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. З довідки, що на а.с.6 матеріалів справи виданої виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району №1448 від 21.07.2014 р., вбачається, що [PERSON], 1983 р.н. проживає в [ADDRESS] спільно з дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Отже, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що неповнолітні діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України . На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. Частиною першою статті 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів, у разі виникнення якої одержувач має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.. Таким чином, враховуючі обставини перелічені у ст.182 СК України, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 04.08.2014 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуюче вищевикладене, суд вважає наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановленими. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частин вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved