Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач 12.08.2015 року звернувся до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, що зареєстрований 18.09.1971 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 5770. Вказував, що на даний час шлюбні відносини з дружиною припинені та носять формальний характер, сім'я розпалася через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та небажання перейматися проблемами один одного, що призвело до фактичного припинення з 2012 року шлюбних стосунків та небажання їх відновити. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав, суду пояснив, що фактично з 2012 року він не проживає із відповідачем, стосунки не підтримуються, коли він приходив додому, його навіть не впустили в квартиру. Зазначав, що на примирення він категорично не згоден, просить шлюб розірвати, він не може жити в неповазі до нього. Майно спільне у них є, але спору на день розгляду справи немає.\~ Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову категорично заперечувала, зазначала, що їй потрібно подумати. Зазначала, що позивач постійно зловживав спиртними напоями, обманював її, не приймав участі у вихованні та лікуванні їх сина, зараз проживає дійсно окремо, але коли він приходить то влаштовує скандали, його побоюється онука. Саме поведінка позивача стала підставою для припинення стосунків, зараз вона самостійно несе витрати по господарству, позивач будь-якої допомоги не надає. Також суду зазначила, що на примирення вона не згодна, але їй потрібен час для того, щоб подумати. У разі прийняття судом рішення про розірвання шлюбу просила залишити прізвище "Прощай". Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до вимог ст.. 3 СК України сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до вимог ст.. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. А ст..24 СК України гарантовано вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 18.09.1971 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 5770. Дошлюбне прізвище відповідача -\~Луканцова. /оригінал свідоцтва про укладання шлюбу а.с.4/. Від сумісного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до вимог ст..112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В даному випадку спільне господарство не ведеться з 2012 року, сторонами не заперечувалось, що вони мешкають окремо, неповнолітніх дітей немає, будь-яких заходів для примирення обидві сторони вживати наміру не мають, будь-яких перешкод в розірванні шлюбу не встановлено, в ході розгляду справи сторони висловлювали неповагу один до одного, позивач наполягав на тому, що його зневажає відповідач, а відповідач в свою чергу зазначала, що позивач зловживає спиртним та не приділяв жодної уваги вихованню сина, утриманню родини, у звязку із викладеним, суд не вбачає підстав для вжиття заходів для примирення, оскільки подальше спільне життя подружжя не можливо, так як суперечить інтересам сторін. З урахуванням наведеного, суд вважає, що вимоги позову підлягають задоволенню, оскільки збереження шлюбу не є доцільним.

Outcome: approved