Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. У червні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «СКАТ - ЦЕНТР» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, обґрунтувавши свої вимоги наступним. 10.06.2017 року його було звільнено з ТОВ «СКАТ - ЦЕНТР» згідно п.1 ст.36 КЗПП України, де він працював охоронником. Вважає, що в грубе порушення закону у 2017 році заробітна плата роботодавцем перестала виплачуватись, на момент звільнення, у відповідача малася заборгованість перед ним по заробітній платі: за січень 2017 року в сумі 7192,26 грн., за лютий 2017 року в сумі 4135,26 грн., за березень 2017 року в сумі 4588,78 грн., за квітень 2017 року в сумі 4604,26 грн., за червень 2017 року в сумі 4297,25 грн. В грубе порушення вимог закону, відповідач не здійснив із ним остаточний розрахунок у день звільнення. Залишок заборгованості по заробітній платі в сумі 4442,74 грн. був перерахований на його рахунок 30 травня 2019 року у відповідності до рішення Слов`янського міськрайонного суду від 05.11.2018 року за його позовом до ТОВ «СКАТ - ЦЕНТР», яким на його користь був стягнутий залишок заборгованості по заробітній платі. Вважає, що оскільки відповідач неправомірно відмовився виплачувати йому заборгованість по заробітній платі в день звільнення, за період з 10.06.2017 року по 30.05.2019 року з відповідача на його користь підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 146 045,28 грн., згідно наданого розрахунку. У зв`язку з чим просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 10.06.2017 року по 30.05.2019 року в сумі 146 045,28 грн. 2. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАТ - ЦЕНТР» в судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своє неявки не повідомив. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи 3. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 4. Ухвалою суду від 25.06.2019 року витребувано з Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області інформацію з системи персоніфікованого обліку (ОК-5), щодо суми доходу [PERSON] , станом на теперішній час (а.с.30). 5. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 6. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 7. З копії трудової книжки (серії [NUMBER] ) [PERSON] вбачається, що [PERSON] працював у ТОВ «СКАТ - ЦЕНТР» з 18.07.2014 року, та був звільнений 10.06.2017 року за згодою сторін відповідно до Наказу № 658-1 від 09.06.2017 року (а.с.9). 8. З довідки ОК-5, щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] , за 2017 рік, слідує, що останньому нараховані наступні суми: за січень 2017 року в сумі 7192,26 грн., за лютий 2017 року в сумі 4135,26 грн., за березень 2017 року в сумі 4588,78 грн., за квітень 2017 року в сумі 4604,26 грн., за червень 2017 року в сумі 4297,25 грн. (а.с.42). 9. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом ЄДРПОУ 37716181 (ТОВ «Скат-Центр») місцезнаходженням юридичної особи є : Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, 18 (а.с.20,21). 10. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 05.11.2018 року було ухвалено стягнути з ТОВ «СКАТ - ЦЕНТР» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 4442 грн. 74 коп., з яких підлягають утриманню податки і обов`язкові платежі (а.с.15-17). 11. Відповідно до листа Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві за № Ш-2255 від 24.06.2019 року, згідно платіжного доручення № 10827 від 29.05.2019 року, остаточна заборгованість по заробітній платі у сумі 4442,74 грн. перерахована на рахунок [PERSON] (а.с.48). V. Оцінка суду. 12. Статтею 43 Конституції України, передбачено право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обов`язки, в рівній мірі кореспондується обов`язок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату. 13. Зі змісту ч.7 ст.43 Конституції України, ч.1ст.115 КЗпП України, відповідач мав виплачувати працівнику заробітну плату регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженому у встановленому порядку, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. 14. Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. 15. У частині 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці», який є спеціальним нормативно- правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці, міститься аналогічне визначення поняття «заробітна плата». 16. Частиною першої ст. 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. 17. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оплату праці», основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці ( норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок ( окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. 18. Відповідно до ст.115 КЗпП України, статті 24 Закону України «Про оплату праці заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлено колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництва трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представникам обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. 19. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, які належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. При нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. 20. Отже, відсутність заборгованості перед позивачем із заробітної плати має довести роботодавець. 21. При звільненні з підприємства 10 червня 2017 року остаточний розрахунок по заробітній платі з [PERSON] проведений не був. 22. У викладеному [PERSON] у позовній заяві слідує, що він не отримував заробітну плату при звільненні, а відповідач остаточно розрахувався - 30.05.2019 року. 23. Вказане підтверджується листом Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві за № Ш-2255 від 24.06.2019 року, з якого вбачається, що згідно платіжного доручення № 10827 від 29.05.2019 року, остаточна заборгованість по заробітній платі у сумі 4442,74 грн. перерахована на рахунок [PERSON] (а.с.48). 24. На підставі п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України, суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. 25. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 26. У відповідність до ч. 1ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. 27. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов`язання, це компенсаційна виплата порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку, та є видом матеріальної відповідальності роботодавця. Підставою відповідальності власника (підприємства) є склад правопорушення, який включає два юридичних факти - порушення власником строків розрахунку при звільненні (ст. 116 КЗпП) та вина власника. 28. На відміну від кримінально-правової доктрини, цивільні правовідносини побудовані на принципу презумпції вини особи, яка завдала шкоди, тобто вона звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання (ч. 1ст. 614 ЦК України). Обов`язок доказування відсутності вини покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Визначальним для встановлення наявності чи відсутності вини є не тільки ставлення роботодавця до своєї протиправної поведінки, скільки упущення (свідоме чи несвідоме, умисне чи необережне) контролю за своєю поведінкою. Для визначення цивільно-правової відповідальності роботодавця при відшкодуванні шкоди працівнику форма вини юридичного значення не має. Шкода, заподіяна роботодавцем своєму працівнику, умисними чи необережними діями підлягає відшкодуванню. 29. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. 30. Відповідно до п. 2 р. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. 31. Згідно до пункту 5 розділу IV Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. 32. Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року(з подальшими змінами та доповненнями) розділ ІV пункт 8, передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. 33. Аналогічна позиція щодо розрахунку розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку викладена у постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року по справі № 6-195цс134. 34. Судом встановлено, що згідно розрахункових листів роботодавця ТОВ «СКАТ - ЦЕНТР» за березень позивач відпрацював 15 днів, за які була нарахована заробітна плата у сумі 4588 грн. 78 коп., та за квітень було відпрацьовано 16 днів, за які була нарахована заробітна плата у сумі 4604 грн. 26 коп. (а.с.18,19). Таким чином, середньоденний заробіток позивача становить: (4588 грн. 78коп./15 робочих дня + 4604 грн. 26 коп./16 робочих днів) / 2 = 296 грн. 84 коп. 35. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 року,установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі,наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. 36. Згідно з листів Міністерства праці та соціальної політики України Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік від 05.08.2016 № 11535/0/14-16/13, на 2018 рік від 19.10.2017 р. N 224/0/103-17/214, та на 2019 рік, кількість робочих днів за період з 10.06.2017 року (день звільнення) по 30.05.2019 року (день фактичного остаточного розрахунку заборгованості по заробітній платі) складає 492 днів. 37. У відповідності до викладеного, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день остаточного розрахунку складає 146 045 грн. 28 коп. (296 грн. 84 коп. х 492 робочих днів). 38. У відповідності до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 р. № 13"Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. 39. Відповідно до підпункту14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні. При цьому, відповідно до підпункту168.1.1пункту168.1статті168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 ПК України. 40. Проаналізувавши обставини справи, дослідивши докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню у розмірі 146 045,28 грн., за період з 10.06.2017 року, дня звільнення, відповідно до трудової книги, по 30.05.2019 року, дня фактичного розрахунку, з якої підлягають утриманню податки і обов`язкові платежі, а тому повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 41. Згідно до вимог Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Законом України «Про Державний бюджет на 2019рік», встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2019 року у сумі 1921 грн. 42. Ухвалою суду від 25.06.2019 року, відстрочено [PERSON] сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі (а.с.30). 43. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено повністю, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved