Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача, в якому просила суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 01 грудня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва та визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання матері. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 01 грудня 2007 року між сторонами укладено шлюб. Від спільного шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спочатку сімейне життя у сторін сталося добре, проте протягом останнього року сімейні стосунки погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок та як наслідок до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне життя не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та різних поглядів на життя та сім?ю. Позивач зазначає, що діти проживають разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 24 травня 2021 року справу передано головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду від 27 травня 2021 року позовну заяву залишено без руху, оскільки позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, проте судовий збір було сплачено за одну вимогу. Також заявляючи вимогу щодо визначення місця проживання дітей не було залучено в якості третьої особи Службу у справах дітей та сім?ї Оболонської РДА та не зазначено обставин наявності між сторонами спору щодо місця проживання дітей, відсутнє посилання на відомості в який спосіб відповідач заперечує проживання дітей із позивачем та наявність доказів в їх підтвердження. 16 червня 2021 року на адресу суду надійшла заява позивача [PERSON] про зміну предмету позову, в якій просила змінити предмет позову та просить розглядати вимогу про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 17 червня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи на 13 липня 2021 року. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 грудня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено актовий запис № 1943 (а.с. 14). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 15-16). На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Клопотань про надання терміну для примирення сторони не заявляли. Судом встановлено, що з січня 2021 року сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство, що підтверджується поясненнями сторін, наданими в судовому засіданні. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. У відповідності до положень ч. 4 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" та ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи положення ст. 142 ЦПК України та те, що відповідач визнав позов, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп., а з державного бюджету підлягає поверненню позивачу судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved