Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явив до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 січня 2014 року у Тернопільському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що складено актовий запис за №31. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що від шлюбу [INFO] року народився син [PERSON] . Однак, сімейне життя не склалося, внаслідок різних характерів та поглядів на життя між нею та відповідачем виникли неприязні відносини, що призвело до того, що між ними припинились подружні відносини та вони почали проживати окремо. За таких обставин просить шлюб розірвати, вважає, що сім'я фактично розпалася та шлюб носить формальний характер. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, попередньо подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив , що заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі, щодо примирення заперечує. За вказаних обставин, відповідно до ст. 223 ЦПК України справу слід розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] вступили у зареєстрований шлюб 16 січня 2014 року, про що зроблено актовий запис №31 Тернопільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області та 31 липня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області , повторно, видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторін [INFO] року народився син [PERSON], про що зроблено актовий запис №1686 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, яким 18 липня 2014 року видано свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Сімейне життя сторін не склалося, внаслідок різних характерів та поглядів на життя між позивачем та відповідачем виникли неприязні відносини, що призвело до того, що між сторони припинили подружні відносини та проживають окремо. За наведених обставин сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, а позов [PERSON] - до задоволення . Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved