Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в період з 2002 року по 2008 рік перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, в якому мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Фактично ж їх шлюбні відносини припинилися ще в 2003 році. Саме з цього часу дитина залишилася проживати з нею та повністю перебуває на її утриманні. Згідно рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 23 червня 2007 року відповідач [PERSON] повинен сплачувати на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO]. Однак, станом на 01 липня 2016 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 60248,50грн. Всі питання щодо виховання та забезпечення дитини вирішуються нею та її чоловіком - [PERSON], з яким вона з 17 жовтня 2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Стверджує, що відповідач [PERSON] проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав і не надає на даний час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, не дбає про її моральне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей. Донька батька не пам'ятає, не має ніяких до нього почуттів, оскільки вже дев'ять років не бачила його. Питання щодо доцільності позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини було предметом розгляду органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, яка надала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки. А відтак, оскільки біологічний батько ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітньої дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи органу опіки та піклування відділу у справах дітей Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву, в якій позов підтримує, просить розглядати справу у відсутності представника третьої особи та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані турбуватися про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч.2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ч.2 ст. 157 СК України той з батьків, що проживає окремо зобов'язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що сторони - [PERSON] та [PERSON], являються батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що стверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.5). Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу 13 листопада 2008 року шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.4). Після розірвання шлюбу малолітня дитина залишилися проживати з позивачем [PERSON] в квартирі [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] за даною адресою не зареєстрований та не проживає (а.с.20). Згідно розрахунку заборгованості по аліментах Сихівського відділу державної виконавчої служби ЛМУЮ за вих.№13451 від 05.07.2016р., заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], за період з 01.01.2010р. по 01.07.2016р. становить 60248,50 грн. (а.с.17, 18). Як вбачається з характеристик зі школи на неповнолітню [PERSON], [INFO], батько [PERSON] жодного разу не брав участь у вихованні та навчальному процесі дитини (а.с.12, 13). Висновком органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 25.07.2016р. за №3609-337, визнано за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], оскільки він самоусунувся від виконання батьківських обов'язків (а.с.16). Судом достовірно встановлено, що неповнолітня донька сторін залишилася проживати з матір'ю - позивачем [PERSON], яка і займається розвитком, вихованням та утриманням дитини, відповідач [PERSON] з донькою не проживає, не спілкується з нею, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, жодної участі у її вихованні не приймає, матеріально не допомагає. Як вбачається з тверджень позивача, жодних перешкод відповідачу у виконанні батьківських обов'язків не чинилося. Отже відповідач без поважних причин не виконує своїх батьківських обов'язків щодо своєї неповнолітньої доньки та ухиляється від їх виконання. Ці обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи письмовими доказами. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що відповідач свідомо, протягом тривалого часу нехтує та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] року, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться її життям та здоров'ям, не спілкується з дитиною, матеріально не допомагає, а тому його слід позбавити батьківських прав. Крім цього, згідно ст.88 ЦПК України, на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 551,20рн. судового збору. На підставі ст.ст. 150, 155, 164-166 Сімейного кодексу України, п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав",

Outcome: approved