Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся в суд із даним позовом стверджуючи, що 26.06.2008 р. між ними та відповідачем було укладено кредитний договір № 010/14-10/341 G 180, згідно умов якого відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 30 000,00 доларів США із сплатою 14,75 % річних та кінцевим терміном погашення 25.06.2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань між Банком та Позичальником був укладений договір Іпотеки від 20.11.2007 року. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, однак відповідач порушила умови договору, в зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 47343,67 доларів США, що еквівалентно 543008 грн. 22 коп. Оскільки відповідач не дотримується умов вищезазначеного кредитного договору, станом на 06.05.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 47343,67 доларів США, що за курсом обміну валют НБУ становить 543008,22 грн. Тому позивач просить ухвалити рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, а саме на нежитлові приміщення з №1 по №12 включно загальною площею 107.8 (сто сім цілих вісім десятих) квадратних метрів, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], та визначити спосіб реалізації предмета іпотеки, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Таким чином суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. 16.11.2007 р. між сторонами укладено Генеральну кредитну угоду №183 з лімітом суми, еквівалентної 210 000,00 (двісті десять тисяч) гривень та терміном дії - до 15.11.2022 р. (а.с.16-19). В рамках даної Генеральної кредитної угоди 26.06.2008 р. між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір №010/14-10/341 G183 згідно умов якого відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 30 000,00 доларів США із сплатою 14,75 % річних та кінцевим терміном погашення 25.06.2018 року (а.с.20-21). Для забезпечення виконання зобов'язання позичальником між Відкритим Акціонерним Товариством «Райффайзен Банк Аваль» (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) було укладено договір іпотеки від 19 листопада 2007 року (а.с.8-12). Згідно п.п. 1.2, 1.3 Договору іпотеки предметом іпотеки є нежитлові приміщення зазначені в плані літерою «А», а саме приміщення з №1 по №12 включно загальною площею 107,8 (сто сім цілих вісім десятих) квадратних метрів, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], який належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Калуського нотаріального округу 19.10.2007 року по реєстру № Д-1713, зареєстрованого Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації 07.11.20007 року номер запису: 380 в книзі: 12, та в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за №20936220. Заставна вартість предмета іпотеки на час укладення іпотечного договору становила 335 719 (триста тридцять п'ять тисяч сімсот дев'ятнадцять) гривень 00 коп., загальна вартість нерухомого майна становила 300197 (триста тисяч сто дев'яносто сім) гривень 00 коп. Відповідно до умов даного договору у випадку невиконання Іпотекодавцем своїх зобов'язань за Кредитним договором іпотекодержатель має право отримати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна (предмету іпотеки). Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання Згідно ч.2 ст.1050 ч.2 ст.1054 наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно п. 1.9.1 Кредитного договору Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником своїх боргових та інших зобов'язань за договором. 27.05.2013 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» була направлена відповідачу вимога про дострокове виконання грошових зобов'язань за Кредитним договором №010/14-10/341 G183 (а.с.8). Як встановлено в судовому засіданні, свої зобов'язання за кредитним договором Банк виконав в повному обсязі, надавши відповідачу, [PERSON], кредитні кошти в розмірі та порядку, передбаченому вищезазначеними договорами. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до п. 10.1 Генеральної кредитної угоди та п. 4.1.1. Кредитних договорів за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню від сумі несвоєчасно виконано грошового зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. Оскільки відповідач належним чином не виконувала свої обов'язки за кредитними договорами, станом на 06.05.2014 року виникла заборгованість в розмірі 47343,67 доларів США, що складається з: 36027,09 доларів США (413212,71 грн.) - заборгованість за кредитом, 10727,67 доларів США (123041,01 грн.), 588,91 доларів США (6754,50 грн.) - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6-7). П.5.2. Договору Іпотеки передбачає, що Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки та задовільнити всю суму зобов'язання на момент звернення стягнення, у тому числі суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісійною винагородою незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, який зазначено у Кредитному договорі, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за Кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум процентів, комісійної винагороди, сум неустойки (пені, штрафних санкцій. Ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язань іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. П.5.5.1 Договору іпотеки передбачено право Іпотекодержателя у відповідності до ст.36 Закону України «Про іпотеку» на власний розсуд згідно ст.37 вказаного Закону набути право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання Іпотекодавцем зобов'язань за Кредитним договором, або ж згідно ст.38 Закону України «Про іпотеку» продати предмет іпотеки будь-якій особі-покупцеві, при цьому ціна продажу предмета іпотеки може бути встановлена за вибором Іпотекодержателя або в розмірі заставної вартості предмета іпотеки, або на підставі оцінки майна, що підготовлена незалежним суб'єктом оціночної діяльності. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає до задоволення, та вважає, що реалізацію предмета іпотеки слід провести шляхом продажу майна Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» в особі Івано-Франківської обласної дирекції від свого імені будь-якій особі згідно договору купівлі-продажу. Як вбачається з платіжного доручення (а.с.1), банком при подачі позову до суду сплачено 3654,00 грн. судового збору, тому на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» дані судові витрати. На підставі наведеного, ст.ст.3, 33, 38 Закону України "Про іпотеку", ст.ст.509, 526, 527, 530, 610, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved