Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернулася в суд з вказаним позовом, в якому просить розірвати договір №155-1/17 на поставку матеріалів та виконання робіт від 30.03.2018 року укладений між сторонами та стягнути з відповідача 50000 грн. заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТУДІЯ ДВЕРЕЙ» 30 березня 2018 р. був укладений договір на поставку матеріалів та виконання робіт № 155-1/17. За умовами договору (П. 1.1.) відповідач приймає на себе обовязки за завданням позивача поставити матеріали (дверні вироби та конструкції), а також виконати комплекс монтажних робіт, погоджених сторонами у письмовому замовленні № 85/1-68 від 30 березня 2018 року. Згідно Додатку № 2 до договору місце поставки та виконання робіт проводиться за адресою [ADDRESS]. Відповідно до п. 3.1. договору - загальна сума даного договору становить - 61 570,00 без ПДВ. П. 4.1. договору передбачено, що ТОВ «СТУДІЯ ДВЕРЕЙ» зобовязувалось поставити матеріали і виконати роботи протягом 45 робочих днів після підписання даного договору та отримання попередньої оплати від замовника. Згідно п. 3.2.1. договору позивач зобовязувався здійснити попередню оплату за матеріали в розмірі 80 % від загальної суми договору на момент підписання. 30 березня 2018 року позивачем (замовником) були внесені грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн. на рахунок відповідача, що підтверджується чеком до замовлення № 85/1-68. Однак, відповідач своїх обовязків не виконав: роботи не розпочав, відповідно й не виконав, не поставив дверні вироби, відповідно до погодженого сторонами замовлення. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про поставку дверних виробів та проведення комплексу монтажних робіт, однак останній в порушення умов договору зобовязання не виконав. 17 жовтня 2018 року на адресу відповідача була направлена претензія про розірвання договору та повернення коштів в сумі 50 000,00 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 17.10.2018 р., накладною та описом вкладення у цінний лист. Однак, відповідач відповідь на претензію не надав, грошові кошти не повернув. Таким чином, на момент звернення позивача до суду із даним позовом відповідачем не розпочато передбачені договором роботи та не повернуто суму попередньої оплати. Даний позов надійшов до суду 22.11.2018 року, та відповідно до автоматизованої системи документообігу був переданий для розгляду судді Хмель Р.В. Ухвалою суду від 26.11.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено перше судове засідання на 12.12.2018 року. В подальшому через неявку відповідача судові засідання було відкладено до 16.01.2019 року, 20.02.2019 року та до 18.03.2019 року. Представник відповідача в судове засідання не з'явився та не повідомив суду причини неявки. Про розгляд справи відповідач повідомлений в установленому законом порядку ( виклик за адресою, вказаною у ЄДРПОУ та публікація оголошення на офіційному веб сайті Судова влада) Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 30 березня 2018 року між позивачем та відповідачем був укладений договір на поставку матеріалів та виконання робіт №155-1/17. Згідно п. 1.1. даного договору та п. 1.1 додатку №2 даного договору, відповідач прийняв на себе зобов'язання поставити та провести монтаж дверних виробів та конструкцій за адресою [ADDRESS]. Зокрема п. 4.1. даного договору передбачено, що ТОВ «СТУДІЯ ДВЕРЕЙ» зобовязувалось поставити матеріали і виконати роботи протягом 45 робочих днів після підписання даного договору та отримання попередньої оплати від замовника, яка складає 80 % від загальної суми договору на момент підписання ( п. 3.2.1. договору) Позивач свої вимоги за договором виконала, а саме: 30 березня 2018 року внесла на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн. ( чек до замовлення № 85/1-68). У зв'язку з невиконанням відповідачем умов вказаного договору, що виразилось у відсутності поставки товару за вказаною у додатку до договору адресою, 17.10.2018 року [PERSON] направила на адресу ТОВ "Студія Дверей" претензію про розірвання договору та повернення коштів внесених на рахунок відповідача. Направлення відповідачеві даної претензії доведено копіями поштових чеків та описом вкладення. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про поставку дверних виробів та проведення комплексу монтажних робіт, однак останній в порушення умов договору зобовязання не виконав та не надіслав відповідь на письмову претензію. Відповідно до ст.ст. 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 10 Закону України Про захист прав споживачів - споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобовязань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ПК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору. Згідно ч. 1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З огляду на викладене вбачається, що відповідачем дійсно порушені істотні умови договору, а саме непоставлено товар та не розпочато передбачені договором роботи. Дані обставини є підставою в силу ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, для розірвання договору на вимогу позивача. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а ч.1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист драв споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивачем виконано усі вимоги договору, який було укладено між сторонами. Відповідач суду відзив не надав, що вказує на те, що ним не підтверджено виконання умов договору чи неможливість виконання умов договору. Отже, позивачем доведено законність та обґрунтованість вимог, а тому позов слід задовольнити. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved