Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Зміст позовних вимог: [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утриманя неповнолітніх дітей . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем по справі [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюб, який між ними зареєстровано 20 квітня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №37. У шлюбі у них народилося троє дітей : син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з нею та знаходяться на її вихованні та утриманні. Відповідач разом з нами не проживає, оскільки виїхав на заробітки в Польську Республіку і на даний час там проживає з іншою жінкою, а дітьми зовсім не цікавиться, не надає коштів на їх утримання. Вона ніде не працює, займається вихованням дітей, крім того власного житлового будинку не має і їй самій важко утримувати дітей. Відповідач неофіційно працює закордоном, з чого має мінливий нерегулярний дохід, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Крім того, він є фізично здоровою людиною, інших утриманців, крім їхніх дітей, не має. А тому, вважає що він має можливість надавати допомогу на утримання дітей в розмірі по 3000, 00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття . Короткий зміст відзиву на позов: 26.05.2020 р. від представника відповідача адвоката Полупанової О.О. поступив відзив на позов, в якому вона зазначає, що позовні вимоги позивача вони з відповідачем визнають частково, не заперечують проти стягнення з відповідача аліментів, однак заперечують проти розміру аліментів, визначеного позивачем. Зазначає, що відповідач в теперішній час працює менеджером з реалізації продовольчих товарів в Республіці Польща, офіційно працевлаштований та отримує на руки (після вирахування податків і зборів) заробітну платню в сумі 2000,00 злотих щомісяця. В еквіваленті 2000,00 злотих станом на 20.05.2020р. складають 12 744,40 грн. В Польщі відповідач проживає разом з іншою жінкою, яка вагітна та знаходиться на його утриманні. Позивач бажає стягнути з відповідача 9000,00 гривень на місяць. Однак в разі стягнення такої суми коштів, у відповідача буде залишатись 3744,40 гривень, яких недостатньо для забезпечення базових потреб відповідача, а саме: для придбання продуктів харчування, засобів гігієни, одежі, для оплати транспортних послуг при пересуванні на роботу, а також для оплати витрат за житло. Вказує , що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання трьох дітей в розмірі 2000,00 гривень щомісяця на кожного сина, а всього - 6000,00 грн. щомісяця, починаючи з 12.02.2020 року (від дня пред`явлення позову), що в повній мірі відповідає потребам та інтересам дітей. Стислий виклад позицій сторін: Позивач в судове засідання не з"явилася, однак від неї поступила заява в якій просить справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, наведених в позовній заяві. Просить позов задоволити. Відповідач та його представник адвокат Полупанова О.О. в судове засідання не з`явилися, про час і місце слухання справи повідомленені належним чином. Про причини неявки не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.02.2020 р. по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Суд, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюб, який між ними зареєстровано 20 квітня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №37 (а.с 8). Від шлюбу в сторін народилося троє дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5-7 ). Згідно довідки про склад сім`ї позивача виданої Білоославською сільською радою Надвірнянського району за № 781 від 07.02.2020 року вбачається, що позивач на даний час проживає разом з неповнолітніми дітьми у будинку який належить [PERSON] , за адресою [ADDRESS] (а.с. 9 ) Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання складеного депутатом Білоославської сільської ради, позивач на даний час виховує троє дітей одна, оскільки її чоловік більше року із сім`єю не проживає , участі у вихованні дітей не бере, матеріально не допомагає. Довгий час працює у Польщі (а.с. 10). Норми права, які застосував суд: Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Висновки суду: При визначенні розміру аліментів суд враховує факт проживання дітей з матір`ю; вік дітей, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дітей, матеріальне становище та стан здоров"я платника аліментів, який є фізично здоровим, відсутність інших утриманців, тому суд дійшов до висновку, що позов слід задоволити частково і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому судовівитрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 840 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України ,

Outcome: approved