Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши в обґрунтування позову, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок в [ADDRESS] що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок, виданого 29 серпня 2003 року. З відповідачем позивачка проживала в незареєстрованому шлюбі з червня 2004 року по вересень 2012 року. З 16 листопада 2004 року відповідач [PERSON] був зареєстрований в даному житловому будинку. Однак з вересня 2012 року сторони припинили спільне проживання і стали проживати за різними адресами, але відповідач не знявся з реєстрації з належного позивачці будинку. Реєстрація зазначеної особи у вказаному будинку створює позивачу перешкоди в розпорядженні та користуванні домоволодінням, у зв'язку з чим позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право на проживання в житловому будинку по [ADDRESS] Позивач в судовому засіданні підтримала позов та просили його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про місце та час розгляду у справі був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення від 26 квітня 2016 року та від 14 травня 2016 року, про причини неявки суд не повідомив будь - яких заяв та клопотань до суду не направив. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Про місце та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку про причини неявки суд не повідомив будь - яких заяв та клопотань до суду не направив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та представника третьої особи та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України на що учасники судового розгляду у ході судового засідання не заперечували. Заслухавши вищевказані пояснення та вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких обставин. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві особистої власності належить житловий будинок в [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на жилий будинок від 29 серпня 2003 року, що не заперечувалося сторонами у ході судового розгляду у справі. Сторони в період з червня 2004 року по вересень 2012 року проживали разом в незареєстрованому шлюбі. З 16 листопада 2004 року [PERSON] був зареєстрований у вказаному житловому будинку. У вересні 2012 року сторони почали проживати окремо, але [PERSON] так і не знявся з реєстрації з вказаного будинку, що підтверджується довідкою Тишківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області № 264 від 14 квітня 2016 року та актом обстеження житлового будинку від 14 квітня 2016 року. Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. У відповідності до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші, не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку ст.. 72 ЖК України. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відповідач не проживає в [ADDRESS] з вересня 2012 року, що крім письмових матеріалів справи підтверджується свідченнями свідків [PERSON] та [PERSON] Наявністю реєстрації відповідача у належному позивачці домоволодінні чиняться перешкоди, як власнику об'єкту нерухомості, оскільки остання позбавлена можливості оформити пільги щодо сплати комунальних платежів та розпорядитися власність на власний розсуд. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право на проживання в житловому будинку розташованого по [ADDRESS] На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved