Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 10.02.2021 року позивач ОСББ "ЧОРНОМОР-5" звернулось до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] грошову суму в розмірі 58313,29 грн., що складається з: 54470,39 грн. - заборгованість за житлово-комунальні послуги; 2285,75 грн. - інфляційні витрати; 1557,15 грн. - 3% річних. Ухвалою від 18.02.2021 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Матеріали справи містять заяву представника позивача щодо розгляду справи за його відсутності. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач [PERSON] поштову кореспонденцію за адресою проживання не отримує. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористалась, будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надав. Відповідно до ч. 5 ст. 274 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу по суті. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ Представник позивача в позові зазначає, що ОСББ «Чорномор-5» здійснює діяльність з управління, утримання і використання спільного майна співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , а також здійснює іншу діяльність, що передбачена Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» по відношенню до цього майна, зокрема, здійснює функції з надання житлово-комунальних послуг та проведення розрахунків з квартиронаймачами та власниками житлових приміщень даного багатоквартирного будинку. Відповідач [PERSON] з 2014 року є власником квартири [ADDRESS] у вказаному будинку, внаслідок чого є споживачем житлово-комунальних послуг та послуг по утриманню будинків, споруд та прибудинкових територій, однак за вказані послуги відповідач систематично відмовляється здійснювати оплату в повному обсязі. Загальна сума заборгованості [PERSON] за вказані послуги станом на 16.12.2019 року складає 54470,39 грн. На підставі викладеного позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та просить про стягнення суми заборгованості, інфляційних витрат та 3% річних. Правом на подання відзиву або будь-якої іншої заяви відповідач [PERSON] не скористалась. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 03.12.2013 року ТДВ «ЧОРНОМОРГІДРОБУД» передало на баланс ОСББ «ЧОРНОМОР-5» активи житлового комплексу (його частини) за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з Акту прийому-передачі житлового комплексу або його частини з балансу та баланс. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 20.11.2020 року відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що позивачем було укладено ряд договорів про надання комунальних послуг з опалення, водопостачання, постачання електричної енергії тощо в інтересах споживачів - співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Також суду надані виписки з протоколів загальних зборів ОСББ «ЧОРНОМОР-5» щодо встановлення розміру внесків на утримання будинку та прибудинкової території. Судом досліджено довідку-розрахунок заборгованості ОСББ «ЧОРНОМОР-5» (пр. Небесної Сотні, 3А, секція 4, квартира 45, гр. [PERSON] ) з 01.09.2017 по 24.06.2020, відповідно до якого заборгованість [PERSON] станом на 24.06.2020 року становить 54470,39 грн. Стороною позивача суду надані також розрахунки інфляційних втрат та 3% річних за вказаний період. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Положеннями ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. До обов`язків співвласника відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» зокрема входить обов`язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» зокрема визначено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Судом встановлено, що ОСББ «ЧОРНОМОР-5» співвласникам вказаного будинку надаються послуги з управління багатоквартирним будинком, зокрема в інтересах співвласників було укладено ряд договорів про надання комунальних послуг. При цьому відповідач має несплачену заборгованість за вказані послуги, чим була завдана шкода позивачу, який здійснював розрахунки з постачальниками житлово-комунальних послуг. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, заявлені ОСББ «ЧОРНОСОР-5», в ході судового розгляду справи підтверджені наявними в матеріалах справи доказами. Окрім того, суд погоджується з наданими стороною позивача розрахунками інфляційних втрат та 3% річних за невиконання відповідачем зобов`язань по оплаті наданих послуг. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, на підставі вищевикладеного, з урахуванням ненадання відзиву відповідачем. проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved