Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги позову мотивовано тим, що 25.05.2014 року помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме : житловий будинок, розташований по вул. Партизанська, буд. № 72 в с. В.Ком»яти. Виноградівського району. Мати - [PERSON] померла пізніше 08.07.2015 року. Заповіту батько не залишав. Спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до ст.1261 ЦК України, є позивач [PERSON], син померлого, та сестра ползивача - відповідачка по справі [PERSON] Відповідачка [PERSON] (дочка померлого), відмовилася від своєї частки в спадковому майні на користь позивача, про що свідчать належним чином завірена заява. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно, які б виявили бажання прийняти спадщину після померлого [PERSON] - немає. Після смерті батька позивачем у встановленому ст.1270 ЦК України в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України порядку спадщину прийнято, оскільки позивач після смерті батька постійно проживав у спадковому будинку, й надалі залишається проживати у такому, веде догляд за майном, та обробляє земельну ділянку, що стверджується довідками виконкому Великоком»ятівської сільської ради за №№1183, 1184, 1195 від 12.08.2016 року. Однак оформити свідоцтво про право на спадщину не маю можливості, оскільки батьком позивача за життя не було виготовлено правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач [PERSON], про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідачка [PERSON], про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явилася, однак до суду подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що не заперечує проти задоволення позову. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необовязковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідачкою позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. В судовому засіданні встановлено, що 25.05.2014 року помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме : житловий будинок, розташований по вул. Партизанська, буд. № 72 в с. В.Ком»яти. Виноградівського району. Мати - [PERSON] померла пізніше 08.07.2015 року. Заповіту батько не залишав. Спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до ст.1261 ЦК України, є позивач [PERSON], син померлого, та сестра ползивача - відповідачка по справі [PERSON] Відповідачка [PERSON] (дочка померлого), відмовилася від своєї частки в спадковому майні на користь позивача, про що свідчать належним чином завірена заява. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно, які б виявили бажання прийняти спадщину після померлого [PERSON] - немає. Після смерті батька позивачем у встановленому ст.1270 ЦК України в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України порядку спадщину прийнято, оскільки позивач після смерті батька постійно проживав у спадковому будинку, й надалі залишається проживати у такому, веде догляд за майном, та обробляє земельну ділянку, що стверджується довідками виконкому Великоком»ятівської сільської ради за №№1183, 1184, 1195 від 12.08.2016 року. Однак оформити свідоцтво про право на спадщину не маю можливості, оскільки батьком позивача за життя не було виготовлено правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Не дивлячись на це, право власності [PERSON] на вище названий спадковий будинок, стверджується свідоцтвом на забудову садиби в сільських населених пунктах від 23 лютого 1971 року, довідкою Комунального підприємства « Виноградівського районного бюро технічної інвентаризації» за №641 від 18.08.2016року, технічним паспортом на житловий будинок КП «Виноградівського районного Бюро технічної інвентаризації від 18.08.2016 року, та довідкою виконкому Великоком»ятівської сільської ради за №1182 від 12.08.2016 року, де вказано, що такий рахувався за померлим [PERSON] (на підставі по господарської книги № 15,особового рахунку №9711-1). Позивач [PERSON], не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів. Згідно з положенням ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1268 ЦК України передбачено порядок прийняття спадщини, відповідно до якого спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Аналіз вказаних правових норм та інші обєктивні обставини справи дають підтверджують факт прийняття позивачем спадщини на вказаний житловий будинок та земельну ділянку. Звернення позивача до суду з вимогою визнання за ним права власності на спадкове майно зумовлене відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Таким чином, право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Outcome: approved