Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.08.2011 [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк», підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно якої отримав кредитну картку «Універсальна» . 20.03.2013 року [PERSON] було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Універсальна Gold», відповідно до тарифів якої відповідач отримала кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором заборгованість [PERSON] станом на 30.04.2017 року становить 79273 гривень 15 копійок, яка складається з: 8373 гривні 23 копійки - заборгованість за кредитом, 63438 гривень 82 копійки - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3210 гривен 00 копійок - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина), 3751 гривня 10 копійок - штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б\\н від 20.08.2011 року в сумі 79273 гривень 15 копійок та 1600 гривень судового збору на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки в добровільному порядку відповідач борг не погашає. У судове засідання представник позивача не прибув, але скерував суду клопотання в якому просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про час і місце слухання справи, про що свідчить розписка про отримання повістки. Причин неявки суду не повідомляла, клопотань про відкладення справи не надходило, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши подані представником позивача документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Так,судом встановлено, що 20.08.2011 року [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк» ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами банківських послуг підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та отримала кредитну картку «Універсальна» . Ця обставина підтверджується копією анкети-заяви (а.с.5). 20.03.2013 року [PERSON] було переоформлено кредитну картку «Універсальна» на престижну картку «УніверсальнаGold», відповідно до тарифів якої відповідач отримала кредит в розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 20,40% річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З довідки про умови кредитування з використанням кредитної карки «УніверсальнаGold» та витягу з умов та правил надання банківських послуг вбачається, що за допомогою отриманої кредитної картки [PERSON] набула можливість знімати грошові кошти та розраховуватись ними. Вона зобов'язалася повертати ПАТ КБ «Приватбанк» зняті або витрачені нею грошові кошти протягом 55 днів з дня здійснення кожної трансакції та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 20,40%. У випадку неналежного виконання цих грошових зобов'язань [PERSON] зобов'язалася сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню та штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми заборгованості. Таким чином, відповідач [PERSON] знала про умови приєднання до правил надання банківських послуг, строків, сум та умов погашення заборгованості за кредитом, а також штрафних санкцій у випадку порушення взятих на себе зобов'язань. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. В розрахунку заборгованості за кредитним договором без номеру від 20.08.2011 року встановлено , що [PERSON] має заборгованість - 79 273 гривень 15 копійок, яка складається з: 8373 гривні 23 копійки - заборгованість за кредитом, 63438 гривень 82 копійки - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3210 гривен 00 копійок - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина), 3751 гривня 10 копійок - штраф (процентна складова).(а.с.3,4). У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків, як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих прострочених відсотків та комісії. (а.с. 26). А пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено нарахування пені у разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом. (а.с.27 зворот). Як роз'яснив Верховний Суд України в правовій позиції №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до абз.2 ч.1 ст.360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. З письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с.3-4), вбачається, що у зв'язку з невиконанням кредитного договору у відповідача виникла пеня в розмірі 3210 гривень. Однак за це ж порушення до [PERSON] вже застосований штраф. Ця обставина свідчить про те, що підстави для включення пені в розмір боргу за кредитним договором відсутні. Таким чином, загальний розмір боргу за кредитним договором склав 76 063 гривень 15 копійки (8373,23+63 438,82+500+3751,10), які підлягають стягненню на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути борг за кредитним договором в розмірі 76 063 гривень 15 копійки. Крім того, згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір в розмірі 1600 гривень. Це підтверджується платіжним дорученням №PROM0B185F від 30.05.2017 року. (а.с.36) Пред'явлений ним позов задоволений на 95,9% (17318,24: 21013,24х 100). З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1534 гривень 40 копійки (1600 : 100% х 95,9%). На підставі ст.61 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 14, 16, 514, 525, 526, 530, 543, 549,554, 611, 612, 1054, 1055 ЦК України, ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність",

Outcome: approved