Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

лікар-фтизіатр Кролевецької центральної районної лікарні звернувся до суду з заявою, посилаючись на те, що по [ADDRESS] живе [PERSON], 1975 року народження, який хворіє на відкриту форму туберкульозу, що являє загрозу для населення, у зв'язку з погіршенням стану здоров'я потребує негайного лікування. [PERSON] неодноразово було попереджено про необхідність госпіталізації для стаціонарного лікування в протитуберкульозному закладі, для чого Кролевецькою ЦРЛ надавався автомобіль з метою його транспортування. Проте [PERSON] від госпіталізації відмовився. Посилаючись на викладене, заявник просить задовольнити заяву про примусову госпіталізацію хворого на відкриту форму туберкульозу [PERSON] на строк три місяці. Представник заявника в судовому засіданні підтримала заяву з указаних вище підстав. Представник Кролевецької міської ради Сумської області, як органу опіки та піклування, проти задоволення заяви не заперечує. Відповідно до положень ч.1 ст.285 ЦПК України [PERSON] в судове засідання не викликався, оскільки за даними протитуберкульозного закладу він становить загрозу розповсюдження туберкульозу. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно п.12 ч.1 ст.1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» визначено, що туберкульоз - це соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу. Хворий на заразну форму туберкульозу - хворий на туберкульоз, у мокротинні якого виявляються мікобактерії туберкульозу, який є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують (п.13 ч.1 ст.1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз»). З висновку районного лікаря-фтизіатра Кролевецької ЦРЛ (а.с.4), виписки з амбулаторної картки [PERSON] (а.с.5) вбачається, що [PERSON] хворий на заразну форму туберкульозу та перебуває на обліку в Кролевецькому туб. кабінеті. Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» на хворих на туберкульоз та інфікованих мікобактеріями туберкульозу покладено обов'язки дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. Згідно ч.1, 3 ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих на строк до трьох місяців. Згідно з мотивованим висновком лікаря фтизіатра Кролевецької ЦРЛ Шкоди В.І. від 17 лютого 2015 року [PERSON] підлягає госпіталізації до протитуберкульозного закладу. [PERSON] відмовився від проходження лікування, що підтверджується актом від 17.02.2015 року (а.с.3). Зважаючи на те, що [PERSON] порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу він підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу. З викладеного ст.ст. 1, 11, 20, 25 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз",

Outcome: approved