Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2006 року по 2015 рік. Від подружнього життя у сторін народилося четверо дітей: син [PERSON] [INFO], дочка [PERSON] [INFO], дочка [PERSON] [INFO], дочка [PERSON] [INFO]. Зазначає, що після розірвання шлюбу, відповідач припинив підтримувати будь які стосунки із дітьми, не цікавиться ними, та їх розвитком, станом здоров»я, не бере участі у їх вихованні та матеріальному забезпеченні. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав, відносно дітей: сина [PERSON] [INFO], дочки [PERSON] [INFO], дочки [PERSON] [INFO], дочки [PERSON] [INFO]. Позивач, [PERSON], та її представник [PERSON] в судове засідання не прибули, надали суду заяву в якій вказують, що позовні вимоги підтримують та просять задовольнити, розгляд справи просить проводити без їх участі. Відповідач [PERSON], в судове засідання 13.06.2018р. повторно не прибув, та не повідомив суд про причини своєї неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач та її представник у поданій заяві не заперечили проти такого порядку вирішення справи. Представник третьої особи органу опіки та піклування Сокальської районної адміністрації в судове засідання не прибув, у поданій суду заяві вказав, що питання щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дітей з приводу чого надано висновок №785/01-11 від 25.04.2018 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Позов підтримує, справу просить розглядати без її участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.10.2006 р. З оглянутої в судовому засіданні копій свідоцтв про народження [PERSON] [INFO] серії [NUMBER], [PERSON] [INFO] серії [NUMBER], [PERSON] [INFO] серії [NUMBER], [PERSON] [INFO] серії [NUMBER] встановлено що їх батьками є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 12.05.2015 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім»ї №98 від 25.01.2018р., виданою Телязькою сільською радою Сокальського району Львівської області, встановлено, що за адресою [ADDRESS], проживають [PERSON], [PERSON] [PERSON] [PERSON] Крім того, у акті зазначено, що [PERSON], виховує п»ятеро дітей, не працює, здійснює догляд за перестарілою особою. Сім»я проживає за рахунок допомоги і підсобного господарства. Згідно довідки про склад сім»ї №97 від 25.01.2018 року виданої Телязькою сільською радою Сокальського району Львівської області встановлено, що за адресою в с. Теляж проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до характеристик наданих Телязькою загальноосвітньою школою 1-3 ступенів на дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] встановлено, що такі навчаються у даній школі. Вихованням та навчанням дітей займається виключно їх мати, [PERSON]. Діти розвинуті, виховані, доглянуті та охайні. Згідно характеристики на [PERSON] №109 від 30.01.2018р. наданої Телязькою сільською радою Сокальського району Львівської області встановлено, що за час проживання на території сільської ради скарг на її ім»я від сусідів та жителів села в сільську раду не надходили. [PERSON] є розлученою, виховує п»ятеро дітей, веде здоровий спосіб життя. Згідно висновку органу опіки та піклування Сокальської районної державної адміністрації №785/01-11 від 25.04.2018 року визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав, відносно його дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO].. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь - яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 вказаної Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач, як батько малолітніх дітей ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться їх потребами, не займається забезпеченням їх розвитку та не надає жодної матеріальної допомоги. При таких обставинах, з метою захисту інтересів дитини, суд прийшов до висновку про позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO], дочки [PERSON] [INFO], дочки [PERSON] [INFO], дочки [PERSON] [INFO]. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved