Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача. У листопаді 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що з 04.09.1999 року вона та відповідач зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис за № 256. Від шлюбу вони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, оскільки останнім часом їх сумісного подружнього життя вони не знаходили спільної мови у вирішенні багатьох сімейних питань. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і відновити подружні стосунки не можливо. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 04 вересня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис за № 256. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.11.2020 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні. Заяви (клопотання) учасників справи Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу та просив проводити судове засідання за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 04.09.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис за № 256, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.9, 10). Судом встановлено, що між сторонами припинені подружні стосунки, вони не мешкають разом, шлюбно-сімейні стосунки до цього часу між ними не поновлювались, зберігати сім`ю позивач не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі по тексту - "СК України") шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені та не поновлювались, від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, а також повнолітню доньку, однак позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажає, відповідач не заперечує проти його розірвання, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. У відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті при поданні позову, а решту сплаченого судового збору, у відповідності до ст.13, 141 ЦПК України, суд відносить на рахунок позивача.

Outcome: approved