Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції, про визнання батьківства та виключення відомостей про особу, як батька, з актового запису про народження дитини. Ухвалою суду від 15.11.2019 року судом було винесено ухвалу про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження у справі, якою фактично було поновлено позивачу строк для подання даного позов до суду. 07.02.2020 року позов було уточнено. Свій позов позивач обґрунтовує наступним: 10 серпня 2002 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Шлюб був зареєстрований Центрально - Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що 10 серпня 2002 р. складено відповідний актовий запис за №364. Після реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище позивач « [PERSON] » було змінене на « [PERSON] ». Спільно сторони прожили до квітня 2011 р. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO] . Однак, спільне життя не склалося, у зв`язку з чим сторони почали жити окремо. Шлюбні відносини між ними фактично були припинили ще у квітні 2011 року. З того часу позивач з відповідачем не зустрічалися та інтимних зв`язків не мали. В час подання заяви про розірвання шлюбу позивач була вагітна від [PERSON] , з яким фактично проживала однією сім`єю без офіційного розірвання шлюбу зі своїм чоловіком. Рішенням Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу від 31.05.2012 р. шлюб сторін було розірвано. [INFO] року у позивача та [PERSON] народився син [PERSON] . 5 жовтня 2012 року позивач зареєструвала сина у Центрально - Міському відділі реєстрації державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №882, що підтверджується свідоцтвом про народження. Прізвище дитини було записано « [PERSON] », по батькові « [PERSON] », в графі батько дитини батьком дитини був записаний відповідач [PERSON] . Відповідача [PERSON] батьком дитини було записано на підставі ч.2 ст. 122 Сімейного кодексу України, оскільки син [PERSON] був народжений протягом 10 місяців після розірвання шлюбу з Відповідачем. Бути батьком дитини Відповідач не може, оскільки на час його ймовірного зачаття позивач перебувала в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . Біологічним батьком дитини є її співмешканець [PERSON] . . З моменту народження дитини і до цих пір [PERSON] визнає себе батьком дитини - [PERSON] , визнавав себе таким і в момент вагітності позивача, забирав позивача з полового будинку, займався і займається виховання сина, матеріально його утримує і не заперечує в відділі РАЦС вказати себе батьком дитини в разі задоволення позову. Так, як Відповідач із-за постійних відряджень відмовлявся йти до відділу реєстрації актів цивільного стану, позивач повинна була заявити позов на протязі 3 років з моменту народження сина, але своєчасно це не зробила. До того ж, позивач не обізнана в законах і тому вважає, що пропустила строк пред`явлення позову до суду з поважних причин, а тому просить поновити строк позовної давності та встановити, що Відповідач не є батьком [PERSON] [INFO] . Після звернення позивача до Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби КМУ юстиції у Дніпропетровській області, з питанням щодо зміни прізвища та по-батькові дитини [PERSON] у його свідоцтві про народження з Відповідача на [PERSON] , позивачу було роз`яснено, що вирішити дане питання можливо тільки за рішенням суду, в зв`язку з чим позивач змушена була звернутися до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву у якій просить суд розглядати справу за її відсутністю, без застосування технічного запису, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, про що в матеріалах справи є документальні підтвердження. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, не надав суду жодної заяви або клопотання. На думку суду, така поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву у якій просить суд розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги позивача підтримує та просить задовольнити. Третя особа - Центрально-Міський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в судове засідання не з`явилися, надали на адресу суду заяву у якій просять суд розглядати справу за відсутністю їх представника. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Судом встановлено, що 10 серпня 2002 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Шлюб був зареєстрований Центрально - Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що 10 серпня 2002 р. складено відповідний актовий запис за №364. (а.с.12) Після реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище позивач « [PERSON] » було змінене на « [PERSON] ». Спільно сторони прожили до квітня 2011 р. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO] (а.с.10) Однак, спільне життя не склалося, у зв`язку з чим сторони почали жити окремо. Шлюбні відносини між ними фактично були припинили ще у квітні 2011 року. З того часу позивач з відповідачем не зустрічалися та інтимних зв`язків не мали. В час подання заяви про розірвання шлюбу позивач була вагітна від [PERSON] , з яким фактично проживала однією сім`єю без офіційного розірвання шлюбу зі своїм чоловіком. Рішенням Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу від 31.05.2012 р. шлюб сторін було розірвано (справа №444/3110/12 від 31.05.2012 р). (а.с.13) 27 вересня 2012 року у позивача та [PERSON] народився син [PERSON] . 5 жовтня 2012 року позивач зареєструвала сина у Центрально - Міському відділі реєстрації державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №882, що підтверджується свідоцтвом про народження. Прізвище дитини було записано « [PERSON] », по батькові « [PERSON] » та в графі батько дитини відповідач [PERSON] був записаний таким. (а.с.11) Відповідача [PERSON] батьком дитини було записано на підставі ч.2 ст. 122 Сімейного кодексу України, оскільки син [PERSON] був народжений протягом 10 місяців після розірвання шлюбу з Відповідачем. Бути батьком дитини Відповідач не може, оскільки на час його ймовірного зачаття позивач перебувала в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . Біологічним батьком дитини є її співмешканець [PERSON] . . З моменту народження дитини і до цих пір [PERSON] визнає себе батьком дитини - [PERSON] , визнавав себе таким і в момент вагітності позивача, забирав позивача з полового будинку, займався і займається виховання сина, матеріально його утримує і не заперечує в відділі РАЦС вказати себе батьком дитини в разі задоволення позову. Після звернення позивача до Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби КМУ юстиції у Дніпропетровській області, з питанням щодо зміни прізвища та по-батькові дитини [PERSON] у його свідоцтві про народження з Відповідача на [PERSON] , позивачу було роз`яснено, що вирішити дане питання можливо тільки за рішенням суду. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Частиною першою статі 122 СК України передбачено, що дитина, яка зачата та народжена у шлюбі, походить від подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст.138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка яка батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Згідно ст.128 Сімейного кодексу України , за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.ст.213,215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по-батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів №3 від 15 травня 2006 року у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Статтею 134 СК України визначено, що встановлення батьківства є підставою для внесення відповідних змін у актовий запис про народження дитини. Згідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції № 96\\5 від 12.01.2011року(з послідуючими змінами та доповненнями), підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства(материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення про визнання батьківства, виключення відомостей про батька(матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення ( удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене задоволенню підлягають позовні вимоги позивача про внесення змін до актового запису про народження дитини та внесенню змін в актовому записі про народження дитини в графі " батько". Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, та становить 768,40 грн., та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved