Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Направленим позовом заявник просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів та неустойки (пені) в розмірі 69 369, 88 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що відповідач добровільно не виконує судове рішення в частині стягнення аліментів, внаслідок чого утворилась заборгованість по їх сплаті. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України, розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечення сторін щодо цього. Відповідач відзиву на позов не подав, свого ставлення до позову не висловив. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 26.12.2006 року по справі №2-4286/06 з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів прибутку, починаючи з 25.10.2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки-розрахунку Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області за № 7.22-36/6/67356 від 18.10.2018 року загальна заборгованість по аліментам [PERSON] на користь [PERSON] по виконавчому листу №2-3406/06, виданого Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення аліментів на утриманя дочки [PERSON] за період з грудня 2011 року по 1.10.2018 року становить 69 369, 88 гривень. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями норм законодавства України. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22 Постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року №3, передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідачем не надано доказів суду про відсутність його вини у виникненні заборгованості по аліментах. Відповідно позивач має право на стягнення неустойки. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України по справі № 6-94цс15 від 01.07.2015 року. Суд погоджується із розрахунком пені, наданим позивачем, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів в сумі 69 369, 88 грн. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висноку про задоволення позову. Позивач була звільнена від сплати судового збору, а відтак, такі витрати по даній справі у розмірі 768, 40 гривень слід стягнути з відповідача на користь держави на підставі положень ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved