Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» в особі філії Молочний комплекс «Карпатські Луки» (вул.Стебницька,73, м.Трускавець, 82200; код ЄДРПОУ 19096149) на його користь 27256,32 грн. середнього заробітку за весь час затримки заробітної плати по день фактичного розрахунку та 20000,00 грн. моральної шкоди, завданої невиплатою заробітної плати, а всього стягнути 47256,32 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не з"явилися. Представник позивача [PERSON] просить розглядати справу у його відсутності та відсутності позивача [PERSON], проти винесення заочного рішення не заперечують. Та просить додатково долучити до матеріалів справи розрахунок середнього заробітку та врахувати його при вирішенні справи, оскільки в позовній заяві він обчислений невірно, про що представником позивача [PERSON] подано у суд письмову заяву. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» в особі філії Молочного комплексу «Карпатські Луки» у судове засідання не з"явився. Позивач [PERSON], в обґрунтування своїх позовних вимог, в позовній заяві зазначив, що з 14.06.2007 року перебував в трудових відносинах з філією ТзОВ «МІК» Молочний комплекс «Карпатські Луки», працюючи на посаді головного механіка. 01.08.2014 року припинив трудові відносини з філією ТзОВ «МІК» Молочний комплекс «Карпатські Луки» у зв'язку із скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпПУ. На день його звільнення сума заборгованості по заробітній платі складала 24223,33 грн. У зв'язку з безпідставною невиплатою заробітної плати зі сторони роботодавця - філії ТзОВ «МІК» Молочний комплекс «Карпатські Луки» 09.09.2014 року він звернувся до Бориславського міського суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. 11.04.2014 року Бориславським міським судом Львівської області було видано судовий наказ по справі №438/1334/14-ц, згідно якого вирішено стягнути з філії ТзОВ «МІК» Молочний комплекс «Карпатські Луки» на його користь 24223,33 грн. заробітної плати. Наказ вступив в законну силу 06.10.2014 року. Після цього наведений вище судовий наказ ним було скеровано до відділу державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції для його виконання в примусовому порядку. Так, відділом державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції заборгованість по зарплаті стягнуто в його користь в повному обсязі та перераховано йому відповідно до платіжних доручень №2409, № 2407 від 31.10.2014 року, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження, яка винесена 11.11.2014 року державним виконавцем Кравчук Н.Я. Згідно із вимогами п.п.5, 8 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов'язку в натурі, відшкодування збитків. Відповідно до вимог ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний у день звільнення працівника видати працівникові належно оформлену ним трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Згідно з вимогами ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день його звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимог про розрахунки. Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки на день фактичного розрахунку. З наведених норм чинного цивільного законодавства України та фактичних обставин випливає те, що він має право на стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку заробітної плати. Середній заробіток за весь час затримки на день фактичного розрахунку обчислено у відповідності до Постанови КМУ від 08.02.1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Відповідачем затримано виплату заробітної плати за період з 01.04.2014 року по 31.10.2014 року, отже всього прострочено виплату на 214 днів. Середній заробіток обчислюється наступним чином: 2714,78 (зарплата за липень 2014 року) + 4517,10 (зарплата за серпень 2014 року) / 61 (кількість днів) =118,55 грн. Середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати обчислюється шляхом множення середньоденного заробітку на кількість прострочених днів (118,55 х 214) та дорівнює 25369,70 грн., що підтверджується поданим його представником [PERSON] розрахунком від 15.05.2015 року Окрім того, відповідачем, з вини якого безпідставно затримано виплату заробітної плати завдано йому моральну шкоду, яку він оцінює в 20000,00 грн. та яка полягає в наступному. Через невиплату зароблених ним коштів він зазнав моральних страждань та порушились його звичні життєві зв'язки, оскільки впродовж дев'яти місяців він не міг нормально харчуватись, оздоровитись та забезпечити сім'ю, а також у нього відсутня була можливість відвідати рідних та друзів, які проживають за межами Львівської області. У вересні 2014 року через душевні страждання та затяжну депресію, пов'язану із відсутністю коштів на саме необхідне, він потрапив на стаціонарне лікування до Бориславської міської лікарні із діагнозом гіпертонічний криз із загрозою інсульту. На стаціонарі він провів 6 днів з 03.09.2014 року по 09.09.2014 року. Кошти на лікування доводилось позичати у своїх знайомих. Додатково хоче зазначити, що і його дружина [PERSON] також працювала у відповідача та їй як і йому заробітну плату роботодавець безпідставно не виплачував, а стягнуто її виконавчою службою в процесі примусового виконання судового наказу. Своє право на отримання заробітної плати у встановлені законом строки, на компенсацію збитків за час невиплаченої заробітної плати з урахуванням індексу інфляції, компенсації за затримку з виплати заробітної плати та за невикористану відпустку, порушено відповідачем, а тому підлягає захисту. С У Д О М В С Т А Н О В Л Е Н О, що позивач [PERSON] з 14.06.2007 року перебував в трудових відносинах з філією ТзОВ «МІК» Молочний комплекс «Карпатські Луки», працюючи на посаді головного механіка. 01.08.2014 року припинив трудові відносини з філією ТзОВ «МІК» Молочний комплекс «Карпатські Луки» у зв'язку із скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпПУ. Згідно з довідкою директора ТОВ «МІК» Руденко А.П. від 05.08.2014, вих. 0309, заборгованість по заробітній платі позивача [PERSON] складає 24223,33 грн. У зв'язку з невиплатою заробітної плати позивачу [PERSON] зі сторони роботодавця - філії ТзОВ «МІК» в особі молочного комплексу «Карпатські Луки», [PERSON] звернувся до Бориславського міського суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. 11.09.2014 року Бориславським міським судом Львівської області видано судовий наказ по справі №438/1334/14-ц; 2-н/438/168/2014, яким вирішено стягнути з філії ТзОВ «МІК» в особі молочного комплексу «Карпатські Луки» на користь [PERSON] 24223,33 грн. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Вищевказаний судовий наказ Бориславського міського суду Львівської області скеровано до відділу державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції для його виконання в примусовому порядку, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження державного виконавця відділу державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції Кравчук Н.З. ВП №44996389 від 11.11.2014 року. З цього вбачається, що всі належні позивачу [PERSON] виплати при звільненні були виплачені йому не в день звільнення, а стягнуто вищевказаним судовим наказом. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно розрахунку представника позивача [PERSON] від 15.05.2015 року, обчисленого у відповідності до Постанови КМУ від 08.02.1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» встановлено, що відповідачем філією ТзОВ «МІК» в особі молочного комплексу «Карпатські Луки» затримано виплату заробітної плати працівнику [PERSON] за період з 01.04.2014 року по 31.10.2014 року, а саме протягом 214 днів. Середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати обчислюється шляхом множення середньоденного заробітку (2714,78 (зарплата за липень 2014 року) + 4517,10 (зарплата за серпень 2014 року) / 61 (кількість днів) =118,55 грн.) на кількість прострочених днів ( 214 днів ) та дорівнює (118,55 х 214) = 25369,70 грн. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення середньої заробітної плати за час затримки є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно із ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ч.3 ст.23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд погоджується з доводами позивача [PERSON], що завдана йому моральна шкода полягає в його моральних стражданнях, пов'язаних з тим, що порушились його звичні життєві зв'язки, оскільки впродовж дев'яти місяців він не міг нормально харчуватись, оздоровитись та забезпечити сім'ю, а також відсутність можливостей відвідати рідних та друзів, які проживають за межами Львівської області. У вересні 2014 року через душевні страждання та затяжну депресію, пов'язану із відсутністю коштів на саме необхідне, потрапив на стаціонарне лікування з 03.09.2014 року по 09.09.2014 року до Бориславської міської лікарні із діагнозом гіпертонічний криз із загрозою інсульту, що підтверджується копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого) [PERSON] за №720. Проте, виходячи з засад розумності і справедливості, суд вважає за необхідне позовну вимогу про стягнення моральної шкоди задовольнити частково, враховуючи характер та тривалість страждань і переживань позивача [PERSON] у зв'язку з порушення відповідачем його законних прав та інтересів і стягнути з відповідача ТОВ «МІК» в особі філії ТзОВ «МІК» в особі молочного комплексу «Карпатські Луки» на користь позивача моральну шкоду у розмірі 500 гривень. При встановлених в судовому засіданні обставинах, позов позивача підлягає до задоволення частково. З врахуванням наведеного та

Outcome: approved