Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Макарівського районного суду з вказаною заявою посилаючись на те, що вона народилась [INFO] у с. Заболоть, Радомишльського району Житомирської області. 20.04.1981 року нею був отриманий паспорт Радянського зразку 1974 року. З 16.04.1987 року вона знята з реєстрації в с. Забілоччя, Радомишльського району Житомирської області та переїхала з чоловіком та двома дітьми в с. Борівка, Макарівського району, Київської області. При переїзді у 1987 році паспорт був втрачений, з чим вона неодноразово зверталась за місцем попередньої реєстрації, на що їй надавали відповідь, що необхідно звернутись за місцем теперішнього місця проживання, а за фактичним місцем проживання відсилали звернутись за попереднім. Так 04.07.2014 року їй прийшла чергова відповідь з Радомишльського PB УДМС України Житомирської області, про те що, відповідно до п.п.6.6. Наказу MBC України №320 від 13.04.2014 року «Особа, яка втратила паспорт після зняття з реєстрації попереднього місця проживання до оформлення реєстрації нового місця проживання, подає документи до територіального підрозділу за фактичним місцем проживання, у разі зміни місця проживання в межах адміністративно-територіальної одиниці-за останнім місцем проживання». 07.08.2013 року Борівською сільською радою їй надана довідка про те що, вона, дійсно постійно проживає в [ADDRESS] з червня місяця 1987 року. Але Макарівський районним сектором Головного управління Державної міграційної служби України у Київський області їй було роз'яснено що факт її постійного проживання на території України з 1987 року по 1991 рік у період Радянського союзу повинен бути визнаний судом, так як фактично зареєстрована на території України вона не була з 1987 року хоча і відомо що фактично проживала у Борівці, а тому просила суд встановити факт її постійного, безвиїзного проживання на території України станом на 1 серпня 1991 року по 2014 рік. У судове засідання заявниця не прибула, подала через канцелярію суду заяву, в якій просила суд розгляд справи здійснити у її відсутність, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених у заяві. У судове засідання заінтересована особа свого представника не направила, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що заявник по справі народилася [INFO] у с. Заболоть, Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. 20.04.1981 року [PERSON] отримала паспорт Радянського зразку 1974 року серії [NUMBER] виданого Радомишльським PBM в Житомирській області. З 16.04.1987 року [PERSON] знята з реєстрації в с. Забілоччя, Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується копією дублікату талону про зняття з реєстрації з місця проживання в Україні та переїхала з чоловіком та двома дітьми в с. Борівка, Макарівського району, Київської області (а.с. 5, 10, 11) При переїзді у 1987 році паспорт був втрачений, з чим неодноразово зверталась до відповідних органів, на що їй відмовляли. (а.с.7) Так, 04.07.2014 року відповідно до відповіді з Радомишльського PB УДМС України Житомирської області, про те що відповідно до п.п.6.6. Наказу MBC України №320 від 13.04.2014 року «Особа, яка втратила паспорт після зняття з реєстрації попереднього місця проживання до оформлення реєстрації нового місця проживання, подає документи до територіального підрозділу за фактичним місцем проживання, у разі зміни місця проживання в межах адміністративно-територіальної одиниці-за останнім місцем проживання» (а.с.8). Довідкою Борівської сільської ради Макарівського району Київської області від 17.07.2014 року №182 підтверджується те, що гр. [PERSON] [INFO], дійсно постійно проживає в [ADDRESS] з 1987 року. Разом з нею проживає її дочка [PERSON] зі своєю сім'єю. (а.с.9) Як встановлено з заяви та доданих до неї документів, [PERSON] проживає у с. Борівці зі своєю сім'єю з 1987 року. Відповідно до довідки Борівської сільської ради Макарівського району Київської області від 24.01.2002 року №2 у с. Борівка помер чоловік заявниці - [PERSON]. (а.с.12) Відповідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до листа Верховного суду України від 11.06.2004 року, судам при вирішенні справ зазначеної категорії слід керуватися Законом України «Про громадянство України» та Указом Президента України № 215 від 27.03.2001 року «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України». Відповідно до п.44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215: у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УPCP), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Встановлення факту постійного проживання в Україні заявниці необхідно для отримання паспорту громадянина України. Відповідно до ст. 17 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, який діяв станом на 1987 рік, місцем проживання визнається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник [PERSON] проживала постійно, безвиїзно на території України станом на 01 серпня 1991 року по 2014 рік, а тому заявлені вимоги мають бути задоволені. На підставі викладеного,

Outcome: approved