Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, 31 липня 2004 року між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб у виконкомі Пістрялівської сільської ради Мукачівського району, актовий запис №3, під час якого у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак, під час спільного проживання виявилось, що у них з відповідачем різні погляди на життя. Позивач вказує на те, що спільне життя у них не склалося, між ними припинено шлюбні відносини. Примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому такий слід розірвати. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] » без змін. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд констатує наступне. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] виданого виконкомом Пістрялівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, між [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано шлюб 31 липня 2004 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №3, прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с.4). Під час шлюбу у сторін по справі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] видане виконкомом Пістрялівської сільської ради Мукачівського району) та [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] видане виконкомом Пістрялівської сільської ради Мукачівського району) (а.с.7, 8). Відповідно до вимог статті 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Правилами статтей 104 та 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст.112 Сімейного кодексу України). Відповідно до статті 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Судом встановлено та знайдено підставність задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що шлюб між подружжям існує формально, збереження їх сім`ї є неможливим, а подальше спільне їх життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. На підставі статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, позивачу по справі [PERSON] залишити прізвище - " [PERSON] ". Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] ..

Outcome: approved