Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі - Позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство № 22» Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. У вищевказаній квартирі зареєстрований, але фактично не проживає з червня 2014 року її син, [PERSON] (далі - Відповідач). Далі позивач зазначає, що у зв'язку з тим, що Відповідач не проживає у вищевказаній квартирі вже більше трьох років, знятися з реєстраційного обліку добровільно не бажає, позивач змушена звернутися до суду та просити, визнати [PERSON], таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], що є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі по мотивам, що викладені у позовній заяві. В судове засідання, після оголошення перерви, позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Такий учасник справи у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судові повістки (а.с. 25,35), про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. З наведеного вбачається, що не зважаючи на неодноразове повідомлення поштового відділення, про надходження судового листа, зазначене поштове відправлення відповідачем отримано не було. Відсутність такого відповідача за зазначеною адресою та неотримання поштового відправлення слід розцінювати як належне повідомлення про день та час розгляду справи по суті такої особи. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, у судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.29). Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство № 22» Дніпровської міської ради, у судове засідання також не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщались у встановленому законом порядку, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, свідчення свідків, та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], що підтверджується Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради № 385/2 від 27.10.1998 року (а.с.11). Як вбачається із матеріалів справи, 27.10.2012 року [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.17) Судом також встановлено, що у вищевказаній квартирі станом на сьогоднішній день зареєстровані: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №100 від 12 січня 2018 року (а.с.14). Судом також встановлено, що на підставі розпорядження в.о. міського голови № 897-р від 26.11.2015 року вулицю «Будьонного» перейменувано «Данила Галицького». Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] у вказаному житловому приміщенні більше трьох років не проживає, що підтверджується відповідним Актом обстеження квартири від 09.01.2018 року, складеним сусідами (а.с.15). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні, які були допитані судом кожен окремо, дали аналогічні за своїм змістом покази, що Відповідач який є сином Позивача, в квартирі [ADDRESS] не проживає з червня 2014 року, особистих речей також в квартирі не має. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернути до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України. У силу статей 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12 квітня 1985 року № 2 передбачено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з цим доказів поважних причин відсутності відповідача протягом вказаного часу у зазначеній квартирі суду не представлено. Суд зауважує, що відповідач не був позбавлений можливості подати докази по справі як особисто, так й через свого представника або за допомогою поштового зв'язку, оскільки він повідомлявся судом про розгляд цивільної справи у встановленому чинним процесуальним законом порядку. Однак, до судового засідання відповідач не з'явився, належних та допустимих доказів щодо поважності причин неявки суду не представив, не надав жодного заперечення чи пояснення по суті спору. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі у судових засіданнях, надало суду право обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved