Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача Боремельської сільської ради Демидівського району Рівненської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, в особі Відділу у Демидівському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. У позовній заяві позивач [PERSON] просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 3,11 умовних кадастрових гектарів у Колективному сільськогосподарському підприємстві «Застир`я» (далі - КСГП "Застир`я") на території Боремельської сільської ради Демидівського району Рівненської області, що залишилася після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обгрунтування позовних вимог позивач [PERSON] у позовній заяві посилається на те, що [INFO] в с. Боремель Демидівського району Рівненської області померла її мати [PERSON] . За життя її мати [PERSON] працювала у колгоспі в с. Боремель та була членом колгоспу. Внаслідок паювання земель 30 грудня 1996 року був виданий державний акт на право колективної власності на землю КСГП «Застир`я» та у додатку до такого державного акта у список громадян - членів КСГП «Застир`я» була включена [PERSON] (у списку за № 208). Площа земельної частки (паю) у КСГП «Застир`я» становила 3,11 умовних кадастрових гектарів. Таким чином, [PERSON] , як член колективного сільськогосподарського підприємства, набула право на земельну частку (пай). Однак, [PERSON] померла [INFO] та сертифікат на право на земельну частку (пай) їй не був виданий. Оскільки відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай) [PERSON] , то позивач позбавлена можливості оформити право на спадщину після смерті матері [PERSON] у нотаріальній конторі. В судове засідання на розгляд справи позивач [PERSON] не з`явилася. Під час розгляду справи представник позивача [PERSON] - адвокат Новосад В.О. позовні вимоги позивача підтримав, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача Боремельської сільської ради Демидівського району Рівненської області не з`явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі та зазначив, що вимоги позивача визнає та не заперечує проти їх задоволення (а.с. 57). Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, в особі Відділу у Демидівському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, на розгляд справи не з`явився, до суду надав письмові пояснення у яких зазначив, що позовні вимоги позивача не визнає, посилаючись на те, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , за заявою позивача була заведена більше ніж через 20 років після відкриття спадщини, а тому до позовних вимог позивача просив застосувати позовну давність. Вважає, що позивачем не наведено у позовній заяві жодних причин пропуску строку прийняття спадщини. Представник третьої особи просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із змісту свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6) встановлено, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] . Архівною довідкою № 262/0401 від 18 лютого 2020 року підтверджено те, що колгосп «Перемога» с. Боремель утворений 13 жовтня 1947 року. 16 січня 1963 року дане господарство перейменоване у колгосп «Перше Травня» с. Боремель. 9 червня 1974 року господарство було перейменоване у колгосп «Першотравневий» с. Боремель. Відповідно до протоколу засідання правління № 2 від 1 червня 1992 року колгосп «Першотравневий» с. Боремель перейменоване у КСГП «Застир`я» с. Боремель (а.с. 9). Як встановлено із змісту державного акта на право колективної власності на землю серії РВ 00051 від 30 грудня 1996 року КСГП «Застир`я», розташованого на території Боремельської сільської ради (а.с. 42-47), [PERSON] була включена до списку громадян - членів КСГП «Застир`я», які мали право на земельну частку (пай) із земель КСГП «Застир`я». На час видачі КСГП «Застир`я» державного акта на право колективної власності на землю серії РВ 00051 від 30 грудня 1996 року [PERSON] досягла пенсійного віку. Із дослідженого в судовому засіданні повідомлення Відділу у Демидівському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області № 29-17-0.21-77/105-19 від 31 травня 2019 року та № 29-17-0.21-52/105-20 від 1 червня 2020 року (а.с. 15, 16) встановлено, що [PERSON] була внесена в додаток 1 до державного акта на право колективної власності на землю серії РВ 00051 КСГП «Застир`я» від 30 грудня 1996 року, списку громадян - членів КСГП «Застир`я» с. Боремель, які мали право на земельну частку (пай). Сертифікат на право на земельну частку (пай) [PERSON] не видавався. Земельна частка (пай) в КСГП «Застир`я» становила 3,11 умовних кадастрових гектарів. В судовому засіданні свідок [PERSON] дав показання про те, що з 1975 року він працював керуючим відділку в колгоспі «Першотравневий» с. Боремель. У ввіреному йому відділку працювала мати позивача [PERSON] - [PERSON] . [PERSON] працювала дояркою та на той час була майже пенсійного віку, але продовжувала працювати. [PERSON] також працювала в колгоспі. І позивач, і її мати працювали в колгоспі постійно, були членами колгоспу. Пізніше він працював головою Боремельської сільської ради Демидівського району Рівненської області, а тому добре знав [PERSON] . У написанні в документах імені матері позивача могли допускатися помилки, оскільки відомості про роботу в колгоспі записувалися відповідальними особами, які не зовсім були досвідченими, а паспорти колгоспникам видавали вже пізніше. Помилки у написанні документів допускалися досить часто. Проте, в с. Боремель з прізвищем [PERSON] інші громадяни не проживали, лише дві людини - позивач та її мати. Свідок [PERSON] дала показання про те, що є сусідкою позивача [PERSON] . Позивач [PERSON] в с. Боремель проживала разом з матір`ю [PERSON] в одному будинку. Коли у 1997 році [PERSON] померла, то [PERSON] продовжувала проживати в її будинку та проживає в ньому досі. Свідок [PERSON] також повідомила, що працювала в колгоспі с. Боремель з 1977 року диспетчером, а пізніше бухгалтером по заробітній платі. [PERSON] постійно працювала в колгоспі, а коли проводилося паювання земель та майна колгоспу, то вона вже була на пенсії. [PERSON] також постійно працювала в колгоспі. В с. Боремель з прізвищем [PERSON] інші громадяни не проживали, лише позивач та її мати. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5) встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Боремель, Демидівського району Рівненської області. Відповідно до довідки № 09-16/507, виданої Боремельською сільською радою Демидівського району Рівненської області 7 травня 2019 року (а.с. 7), Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 64241396 (а.с. 13), встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , прийняла її дочка [PERSON] (позивач по справі). В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції, що діяла на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] ) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Водночас відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Дослідженими доказами по справі встановлено, що [PERSON] , будучи членом КСГП «Застир`я» та будучи включеною у списки громадян, які мають право на земельну частку (пай), що додається до державного акта на право колективної власності на землю КСГП «Застир`я» серії РВ 00051 від 30 грудня 1996 року, набула право на земельну частку (пай). Проте, [INFO] [PERSON] померла, не отримавши за життя сертифікат на право на земельну частку (пай). З урахуванням встановлених обставин справи та зазначених правових норм, суд приходить до висновку, що дочка [PERSON] - [PERSON] успадкувала належне [PERSON] право на земельну частку (пай). Відповідно до постанови приватного нотаріуса Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області № 59 від 15 липня 2019 року (а.с. 14) за заявою [PERSON] 28 травня 2019 року заведено спадкову справу № 20/19 щодо спадщини, яка відкрилася [INFO] внаслідок смерті її матері [PERSON] . Дослідженими доказами по справі встановлено, що позивач [PERSON] , у порядку та строки передбачені ст.ст. 529, 549 ЦК Української РСР, прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Оскільки позивач [PERSON] , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування позовної давності до позовних вимог позивача, згідно заяви третьої особи. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , права на земельну частку (пай), що була набута останньою відповідно до державного акта на право колективної власності на землю КСГП «Застир`я» серії РВ 00051 від 30 грудня 1996 року. Таким чином, враховуючи, що позивач не може реалізувати своє право на земельну частку (пай), тому у відповідності до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право позивача шляхом ухвалення рішення про визнання за позивачем права на земельну частку (пай). Відповідно до ст.ст. 529, 549 ЦК Української РСР, ст.ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved