Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки. Позов мотивує тим,що 21грудня 2015 року о 13 год. 00 хв., у м. Львові по пр. Свободи, 33 [PERSON] В, керуючи автомобілем марки «Фольксваген Гольф», державний реєстраційний номер808-44 ТС, рухаючись у напрямку пл. Міцкевича, здійснила на нього наїзд,чим порушила вимогиР.1 п. 1.5, Р.2 п.2.3 б), Р.10 п.10.1 Правил дорожнього руху України, які виразились у тому, що [PERSON] не була уважною до дорожньої обстановки та перед початком руху не переконалась, що це буде безпечним для всіх учасників руху, та здійснила наїзд на нерегульованому пішохідному переході на позивача, який унаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження. 29.12.2015 року слідчим СУ ГУ НП у Львівській області винесена постанова про закриття кримінального провадження № 12015140000000662 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України. В подальшому відносно відповідачки [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України. Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 19.02.2016, встановлено,що в діях [PERSON] наявний склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Вказує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому було завдано матеріальну шкоду, зокрема пошкоджено його мобільний телефон марки НТС Desire V, а саме виявлено механічні пошкодження дисплейного модуля,який потребує заміни, вартість ремонту становить 3300 грн. Крім того, внаслідок дорожньо- транспортної пригоди йому було завдано тілесні ушкодження та пройдено десятиденний курс лікування, вартість лікарських засобів для проведення лікування становить 540,95 грн. Також внаслідок винних дій відповідачки було пошкоджено його верхній одяг (джинсові штани та куртку) вартість яких він оцінює в сумі 3000 грн. Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вчиненої з вини відповідачки йому завдано моральну шкоду, яка полягає у відчутті сильного болю та переживань за свій стан здоров»я, після настання ДТП він перебував у шоковому стані, що призвело до нервового стресу, відбулись негативні зміни в його сім»ї, завдану йому моральну шкоду оцінює в розмірі 10\~000 грн. З врахуванням наведених мотивів, просить ухвалити рішення про стягнення з відповідачки [PERSON] на його користь 6\~840, 95 грн. матеріальної шкоди та 10\~000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просив позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила,що не ставить під сумнів наявність причинного зв»язку між дорожньо-транспорною пригодою вчиненою з її вини та лікуванням позивача, погоджується і з вартістю лікарських засобів необхідних для його лікування в сумі 540,95 грн. Визнала факт спричинення позивачу матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його одягу в сумі 1500 грн., вказала ,що позивачем не представлено доказів матеріальної шкоди внаслідок пошкодження одягу в сумі 3000 грн. Заперечила факт спричинення позивачу матеріальної шкоди в частині пошкодження його мобільного телефону. Факт заподіяння позивачу моральної шкоди заперечила, вважає,що позивачем не надано належних доказів спричинення моральної шкоди, вважає розмір такої завищеним, тому в задоволенні позову в цій частині просила відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як встановлено в судовому засіданні 21 грудня 2015 року о 13 год. 00 хв., у м. Львові по пр. Свободи, 33 [PERSON] В, керуючи автомобілем марки «Фольксваген Гольф», державний реєстраційний номер808-44 ТС, здійснила наїзд на пішохода [PERSON], внаслідок дорожньо транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні пошкодження, своїми діями порушила вимоги Р.1 п. 1.5, Р.2 п.2.3 б), Р.10 п.10.1 Правил дорожнього руху України. Постановою слідчого СУ ГУ НП у Львівській області від 29.12.2015 року закрито кримінальне провадження № 12015140000000662 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України (а.с.9). Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 19.02.2016р., встановлено,що [PERSON] 21 грудня 2015 року о 13:00 год. у м.Львові по пр.. Свободи, 33 керуючи автомобілем марки «Фольксваген Гольф», державний реєстраційний номер808-44 ТС, не врахувала дорожньої обстановки перед початком руху, не переконалась, що це буде безпечним для всіх учасників руху, внаслідок чого здійснила наїзд на нерегульованому перехресті на гр. [PERSON] Даною постановою суду встановлено,що в діях [PERSON] наявний склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с. 10). Відповідно до ч.1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187\~ЦК\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно п.6 наведеної вище Постанови особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З наявного в матеріалах справи полісу № АЕ/6411610 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Договору Страхування, такий укладено 18.12.2015 між Приватним акціонерним товариством Українська страхова компанія Княжа [PERSON] та [PERSON], якій належить автомобіль «Фольксваген Гольф» 1990 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Строк дії Полісу до 18.12.2016 р. (а.с.17), відтак суд приходить до висновку про те,що відповідач [PERSON] є особою, яка на відповідній правовій підставі володіла транспортним засобом [PERSON]» 1990 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] на час вчинення наїзду на позивача [PERSON] Відтак суд приходить до висновку про те,що у відшкодування матеріальної шкоди завданої позивачу з відповідача як з винуватця вчинення дорожньо-транспортної пригоди підлягає стягненню вартість витрат на лікування в сумі 540,95 грн. (а.с.14-15), та вартість пошкодженого одягу в сумі 1500 грн., що разом становить 2040,95 грн. Щодо стягнення вартості ремонту мобільного телефону позивача суд в задоволенні такої вимоги відмовляє, оскільки позивачем не представлено, а судом не здобуто доказів причинно-наслідкового зв»язку між пошкодженням даного телефону та дорожньо-транспортною пригодою. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди суд приходить до наступних висновків: Згідно ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку зі знищенням чи пошкодженням її майна. Виходячи зі змісту зазначеної норми розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації а також з урахуванням інших осбтавин, які мають істотне значення, враховуючи вимоги розумності та справедливості. Як вбачається з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.9 Постанови № 4 від 31 березня 1995 року N4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Оцінюючи зібрані у справі докази суд приходить до висновку про те, що позовна вимога про відшкодування позивачу моральної шкоди, підлягає задоволенню частково в сумі 5\~000 грн., що виходячи з глибини фізичних та душевних страждань, перенесених позивачем внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, тривалості позбавлення його можливості реалізації своїх задумів та планів та порушення укладу його повсякденного життя саме такий розмір грошового відшкодування моральної шкоди відповідатиме вимогам розумності та справедливості. На підставі викладеного,

Outcome: approved