Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання права власності на 1/4 частки трикімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 69,7 кв.м, житловою площею 39,8 кв.м. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона , відповідачі та третя особа - [PERSON] є співвласниками трикімнатної квартири [ADDRESS], яка належить вказаним особам на праві спільної сумісної власності згідно свідоцтву про право власності на житло. Оригінал свідоцтва знаходиться у відповідачів. Право власності на квартиру в електронному реєстрі не зареєстровано. До перейменування об'єктів топоніміки міста Харкова рішенням Харківської міської ради [ADDRESS] мала назву - [ADDRESS]. Між позивачем та відповідачами згоди щодо сумісного використання квартири немає. Місце проживання [PERSON] зареєстровано в спірній квартирі, але використовувати її для проживання вона не може через багаторічні неприязні стосунки з відповідачами. Пропозиції позивача про виділ часток співвласників для отримання права розпорядження часткою на власний або ж сумісний продаж квартири та поділ коштів відповідачі ігнорують. Третя особа [PERSON] проти виділу часток або сумісного продажу квартири не заперечує. Будь-яких домовленостей щодо користування квартирою виключно відповідачами або домовленостей щодо встановлення розміру часток в іншому розмірі, ніж рівні, між позивачем, відповідачами та третьою особою не має. Таким чином, частки співвласників квартири є рівними - по 1/4 у кожного. Виділ частки позивача зі спільної сумісної власності на квартиру надасть право розпорядитися належною їй часткою для погашення заборгованості по іпотечному кредиту перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Позивач зазначила, що відповідно до проведеної експертної оцінки вартість квартири [ADDRESS] становить 676577,00 грн. Відповідно, вартість 1/4 частки складає 169144,25 грн. У зв'язку з вищевикладеним позивач звернулась до суду з вказаним позовом та просить визнати за нею право власності на 1/4 частки трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 69,7 кв.м, житловою площею 39,8 кв.м. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити. Відповідачі у судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову, при цьому [PERSON] пояснила, що позивач не зверталась до неї з питанням щодо вирішення даного спору в добровільному порядку. Належним чином повідомлена відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України про час та місце розгляду справи , третя особа у судове засідання не з'явилась, її неявка не перешкоджає розгляду справи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. З матеріалів справи вбачається, що свідоцтво про право власності на житло, видане 21 лютого 2007 року відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради, реєстраційний № 6-07-261875-Ш, посвідчує, що громадянка [PERSON] та члени її сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON] дійсно мають на праві спільної сумісної власності квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальна площа якої становить 69,7 кв.м (а.с. 8). Що також підтверджується довідкою № 1007505 від 19.08.2016, виданою 01.09.2016 КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», в якій, окрім того, зазначено, що згідно постанови Жовтневого ВДВС ХМУЮ від 05.11.2009 накладено арешт на все майно, яке належить [PERSON] та зазначено в примітках, що реєстрацію свідоцтва на право власності на житло, видане УКМтаПВПЖФ 21.02.2007, реєстраційний № 6-07-261875-Ш здійснено на паперових носіях. В електронному реєстрі право власності станом на 31.12.2012 не зареєстровано , назву [ADDRESS] змінено на [ADDRESS] згідно з рішенням Харківської міської ради (а.с. 9). Відповідно до рішення 1 сесії 7 скликання Харківської міської ради № 12/15 від 20.11.2015 Про перейменування об'єктів топоніміки міста Харкова, [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] (а.с. 10). Як вбачається зі звіту про визначення ринкової вартості нерухомого майна - квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] для визначення розміру судового збору від 27.01.2016, ринкова вартість зазначеного майна станом на 27.09.2016 становить 676577 грн без урахування ПДВ (а.с. 6-7). Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно ст. 368 ЦК України, спільна сумісна власність є власністю двох або більше осіб на одне і те ж майно без визначення часток кожного з них у праві власності. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за № 20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, оскільки при встановленні права спільної сумісної власності на квартиру будь-якої домовленості між власниками квартири не існувало, то частки кожного із співвласників вважаються рівними. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема визнання права. Згідно Наказу Міністерства юстиції України № 914/5 від 26.05.2009 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів", рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність правових підстав щодо задоволення позовної заяви та визнання за [PERSON] права власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS], яка належала їй на праві спільної сумісної власності разом з відповідачами [PERSON], [PERSON] та третьою особою [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 лютого 2007 року відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради, реєстраційний № 6-07-261875-Ш. Частиною 3 ст. 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1692 грн, що документально підтверджується квитанціями, долученими до матеріалів цивільної справи (а.с. 4, 5), підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved