Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька. В якій прохав: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і довічно. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] , народився [INFO] . На день подання позову вік складає повних 64 роки. З 04.07.2000 є пенсіонером. Також являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Єдиним доходом є пенсія, яка станом на день подання позову складає 6 101,18 грн. Інших джерел доходу не має. Допоміжного господарства не має. В будинку [ADDRESS] проживає з дружиною [PERSON] . Позивач є людиною похилого віку та пенсіонером та ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС. Додаткової матеріальної допомоги не має. Син [PERSON] проживає окремо з вересня 2010 року. [PERSON] потребує постійного лікування, на що витрачає чимало коштів, щомісяця близько 3000 гривень на ліки. За станом здоров`я потребує постійної сторонньої допомоги. Пенсія яку він отримує, не забезпечує необхідного мінімуму проживання - більшу частину тратить на придбання ліків, які складають близько 3000 гривень щомісяця. Близько 2000 гривень, після отримання віддає дружині [PERSON] на сплату комунальних послуг і в опалювальний сезон ці витрати складають 2548,75 гривень щомісячно. Сума яка залишається близько 1100 гривень є меншою ніж мінімальний прожитковий мінімум і її ледь вистачає на харчування. Побутовими предметами першої необхідності забезпечити себе не може. На отримання аліментів від [PERSON] має одна дитина, а саме [PERSON] , [INFO] , тому вважає за можливе встановлення на його утримання суми аліментів у розмірі 1/6 від частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно. Після розлучення з [PERSON] за рішенням суду з нього стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, через що звертається до суду з цим позовом (а.с.1-2). 24 травня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження в справі. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено справу до судового розгляду в засіданні на 24 червня 2019 року (а.с.11-12). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю. (а.с.32). В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позов [PERSON] визнає повністю, не заперечує проти його задоволення. (а.с.33). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи повідомлена на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (а.с.20,21). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] - батько; [PERSON] - мати, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Октябрським районним відділом ЗАГС м. Полтава 29 березня 1983 року (а.с.6). [PERSON] , [INFO] , є пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] видане УМВС України в Полтавській області 28 серпня 2000 року. (а.с.4) [PERSON] , [INFO] , являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 2), що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] видане Полтавською ОДА 10 травня 1993 року. (а.с.5) [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду як пенсіонер та отримує пенсію за вислугу років в розмірі 6101,18 грн., що підтверджується довідкою №276/03-51 ГУПФУ в Полтавській області від 02 травня 2019 року (а.с.7). Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку, або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Позивач є пенсіонером, має поганий стан здоров`я, та пенсія, яку він отримує, не забезпечує необхідного мінімального проживання. [PERSON] є непрацездатним, позбавлений можливості забезпечити себе побутовими предметами першої необхідності. Відповідно до ст. 205 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Як слідує з матеріалів справи, судовим наказом Октябрського районного суду м. Полтави №554/5819/17 від 11.08.2017 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] розмірі ј від заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 липня 2017 року і до повноліття дитини. (а.с.26) Таким чином з відповідача стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки. Пункт 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" містить роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей. При вирішення спору слід врахувати роз`яснення, викладені в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з ч. 2ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, починаючи з дня пред`явлення позову і довічно. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та вважає за необхідне 50 відсотків судового збору у сумі 384 грн. 20 коп. стягнути з відповідача на користь держави відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved