Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення сином повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що 20 серпня 2013 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Лютинською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис за №05. За період шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Проте, спільне проживання у сторін не склалось та з грудня 2015 року вони проживають окремо. З того часу відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина, який повністю знаходиться на її утриманні не надає та не бере участі у його вихованні. До початку судового засідання, від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач на розгляд справи не з'явився, проте від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнає. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 червня 2014 року вбачається, що батьком [PERSON], [INFO] є відповідач - [PERSON] (а.с.5). Як вбачається із довідки №434 від 16.05.2016 року виданої Лютинською сільською радою Дубровицького району Рівненської області [PERSON], [INFO] знаходиться на вихованні та утриманні матері - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3 ст.181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Суду не надано жодних доказів того, що відповідач є нездоровим чи непрацездатним, а також не надано підтвердження того, що на своєму утриманні має інших непрацездатних осіб. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1 п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, на підставі викладеного,

Outcome: approved