Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до рішення сесії [PERSON] сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області від 23 грудня 1999 року № 49 йому було виділено земельну частку (пай) КСП «Хмелівське» розміром 5,10 в умовних кадастрових гектарах. У звязку з будівництвом автодороги на території [PERSON] сільської ради його земельну ділянку було розділено на три частини та видано державні акти на право власності на земельні ділянки: на земельну ділянку № 15, площею 0,8342 га, державний акт серії МВ № 2336, виданий [PERSON] сільською радою 04 січня 2001 року; земельну ділянку кадастровий номер 3523186800:02:000:2929, площею 1,9193 га, державний акт серії КР № 034143, виданий [PERSON] сільською радою 14 серпня 2008 року; земельну ділянку кадастровий номер 3523186800:02:000:2930, площею 2,3464 га, державний акт серії КР № 034142, виданий [PERSON] сільською радою 14 серпня 2008 року. За договором купівлі-продажу від 05 липня 2007 року земельну ділянку № 15 площею 0,8342 га було придбано Маловисківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області для суспільних потреб, а іншими земельними ділянками позивач продовжував володіти та користуватись на загальних підставах. Згідно інформаційної довідки від 01 червня 2017 року позивачеві стало відомо, що розпорядженнями від 29 квітня 2016 року № 151-р та від 21 липня 2016 року № 248-р земельні ділянки позивача були надані громадянину [PERSON]. Позивач вважає незаконними вищезазначені розпорядження голови Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області, а тому вимагає їх скасувати у судовому порядку. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, вимагаючи зобовязати Маловисківську районну державну адміністрацію Кіровоградської області видати розпорядження про передачу йому у власність земельної ділянки № 2 площею 5,08 га згідно схеми поділу земель КСП «Хмелівське», посилаючись на те, що згідно рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 20 липня 2015 року у справі № 392/473/15-ц за ним визнано право на земельну частку (пай) КСП «Хмелівське» розміром 5,10 умовних кадастрових гектарів. Розпорядженнями голови Маловисківської районної державної адміністрації від 29 квітня 2016 року № 151-р і від 21 липня 2016 року № 248-р йому було надано у власність спірні земельні ділянки загальною площею 4,2657 га (земельна ділянка № 2929, площею 1,9193 га та земельна ділянка № 2930 га, площею 2,3464 га). Як потім виявилось, дані земельні ділянки належали на праві власності громадянину [PERSON]. Позивач за зустрічним позовом зазначив, що він звернувся до [PERSON] сільської ради, яка видала довідку № 155 від 31 січня 2018 року про те, що земельна ділянка № 2, площею 5,08 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, не передавалась у приватну власність. Представник Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області надіслав до суду письмове пояснення по суті справи, відповідно якому відповідач не заперечує проти задоволення позову в повному обсязі, оскільки на теперішній час сталась помилка при передачі у власність спірних земельних ділянок одночасно двом громадянам. Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що первісний позов [PERSON] до Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області про захист права власності на земельну ділянку підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач за первісним позовом [PERSON] є власником земельних ділянок № 15-1, площею 1,9193 га, кадастровий номер 3523186800:02:000:2929 та № 15-2, площею 2,3464 га, кадастровий номер 3523186800:02:000:2930, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Вищезазначені земельні ділянки надані у власність позивачеві [PERSON] відповідно на підставі рішення [PERSON] сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області від 23 грудня 1999 року № 49 (а.с. 7-10, 46, 47). 29 квітня 2016 року головою Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області ухвалено розпорядження № 151-р «Про передачу у власність земельної ділянки громадянину власнику земельної частки (паю)», відповідно якому громадянину [PERSON] передано у власність земельну ділянку загальною площею 5,10 га ріллі, ділянка № 15 згідно схеми поділу по КСП «Хмелівське» за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 17). 21 липня 2016 року головою Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області ухвалено розпорядження № 248-р «Про внесення змін до розпорядження голови Маловисківської райдержадміністрації від 29 квітня 2016 року № 151-р», відповідно якому вирішено передати у власність громадянину [PERSON] земельну ділянку загальною площею 4,2657 га ріллі (ділянка № 2929 площею 1,9193 та ділянка № 2930 площею 2,3464 га) згідно схеми поділу по КСП «Хмелівське» за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 18). Наведені фактичні обставини, які підтверджуються належними і допустимими доказами, вказують на те, що спірними розпорядженнями голови Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 29 квітня 2016 року № 151-р та від 21 липня 2016 року № 248-р громадянину [PERSON] передані у власність земельні ділянки, які на праві власності належать позивачеві [PERSON]. Між тим, відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини 4 статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї) (частина 3 статті 2 ЗК України). Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель (частина 2 статті 4 ЗК України). Відповідно до частин 1 і 2 статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до змісту частини 1 статті 79 ЗК України земельна ділянка як об'єкт права власності це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України). Відповідно до статті 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Приписами статті 140 ЗК України визначено, що підставами припинення права власності на земельну ділянку є: а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника; г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; ґ) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; д) конфіскація за рішенням суду; е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України (стаття 153 ЗК України). Аналіз наведених вище правових норм вказує на те, що земельна ділянка, яка перебуває у власності фізичної особи, право власності якої на земельну ділянку не припинено, не може передаватись органом державної влади іншій фізичній особі. Тому, в порядку судового захисту порушених прав позивача [PERSON] слід скасувати розпорядження голови Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 29 квітня 2016 року № 151-р та про передачу громадянину [PERSON] у власність земельної ділянки № 15 загальною площею 5,10 га згідно схеми поділу по КСП «Хмелівське» за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області та від 21 липня 2016 року № 248-р про передачу громадянину [PERSON] у власність земельної ділянки загальною площею 4,2657 га (земельної ділянки № 2929 площею 1,9193 га та земельної ділянки № 2930 площею 2,3464 га) згідно схеми поділу по КСП «Хмелівське» за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, і скасувати державну реєстрацію права власності відповідача [PERSON] на вищезазначені земельні ділянки. Для задоволення іншої частини первісного позову [PERSON] до відділу у Маловисківському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, [PERSON] сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, [PERSON] про захист права власності на земельну ділянку суд не вбачає законних підстав. Так, з первісної позовної заяви вбачається, що предметом спору в даній справі є захист права власності позивача [PERSON] на земельні ділянки № 15-1, площею 1,9193 га, кадастровий номер 3523186800:02:000:2929 та № 15-2, площею 2,3464 га, кадастровий номер 3523186800:02:000:2930, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Право власності позивача порушено розпорядженнями голови Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 29 квітня 2016 року № 151-р та від 21 липня 2016 року № 248-р. Інші вимоги [PERSON] до відповідачів є похідними від первісної вимоги щодо скасування розпоряджень органу державної влади і не викладені як матеріально-правові вимоги. Тому, для задоволенні іншої частини первісного позову суд не вбачає законних підстав. Зустрічний позов [PERSON] до Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області про зобовязання вчинення певних дій підлягає задоволенню. Відповідачами за зустрічним позовом не заперечується факт набуття [PERSON] права на земельну частку (пай) КСП «Хмелівське» розміром 5,10 умовних кадастрових гектарів згідно рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 20 липня 2015 року у справі № 392/473/15-ц. Представник Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області у судовому засіданні визнала помилку, яка допущена при ухваленні спірних розпоряджень на підставі інформації щодо наявності вільних земельних ділянок, яка була надана [PERSON] сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області та відділом у Маловисківському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області від 31 січня 2018 року № 155 земельна ділянка № 2 площею 5,08 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, є невитребуваною (неуспадкованою) земельною ділянкою (а.с. 103). Тому, в порядку судового захисту права [PERSON] на земельну частку (пай) КСП «Хмелівське» слід зобовязати Маловисківську районну державну адміністрацію Кіровоградської області передати у власність [PERSON] земельну ділянку № 2 площею 5,08 га згідно схеми поділу по КСП «Хмелівське» за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Для задоволення зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області і [PERSON] про зобовязання вчинення певних дій, суд не вбачає законних підстав. Так, відповідно до стаття 17 ЗК України розпорядження землями сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області згідно схеми поділу по КСП «Хмелівське» віднесено до компетенції Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області. Крім того, в прохальній частині зустрічної позовної заяви не викладені як матеріально-правові вимоги до відповідачів [PERSON] сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області і [PERSON].

Outcome: approved