Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА» про сплату різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням та стягнення страхового відшкодування, де уточнивши позовні вимоги просили суд стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА» на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 13695,59 грн.Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА» на користь [PERSON] пеню в розмірі 533 грн. 19 коп.Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА» на користь [PERSON] три відсотки річних в розмірі 95 грн. 68 коп.; Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА» на користь [PERSON] понесені судові витрати в розмірі 908 грн. В обгрунтування позову вказував, що 05.04.2021 року приблизно о 15 год. на перехресті вулиці Європейська та Кагамлика у м.Полтаві сталась дорожньо- транспортна пригода за участі автомобіля РУТА, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля NISSAN JUKE, коричневого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 22.04.2021 року винним у скоєнні дорожно-транспортної пригоди та адмінінстартивного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, було визнано водія автомобіля РУТА 20-СПГ, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу РУТА 20-СПГ, реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в AT «СК «КРАЇНА», поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/5001472 від 13.11.2020 року. Страховою компанією було прийнято рішення про виплату власнику автомобіля NISSAN JUKE, коричневого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] страхового відшкодування в розмірі 43017,58 грн. [PERSON] , не погодилась із розміром страхового відшкодування, визначеного AT «СК «КРАЇНА». Страховик - AT «СК «КРАЇНА» визначив майнову шкоду, що підлягає відшкодуванню [PERSON] , як власнику пошкодженого КТЗ у розмірі 43017,58 грн., тоді як повний розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню страховиком потерпілому (з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу КТЗ) складає 77 803,74грн., втрата товарної вартості автомобіля 13 288,04 грн. (визначено на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження, виконаного судовим експертом Паляницею І.В.). [PERSON] так і не отримала від АТ «СК «КРАЇНА» страхового відшкодування в розмірі 13695,59 грн. Вважала , що АТ «СК «КРАЇНА» повинно додатково сплатити [PERSON] пеню у розмірі 533,19 грн. з розрахунку: 13695,59 грн.(сума боргу) * (2*8:365)* 24(днів прострочення): 100 = 144,09 грн. (пеня за період з 17.08.2021 по 09.09.2021); 13695,59 грн.(сума боргу) * (2*8,50:365)* 61(днів прострочення): 100 = 389,10 грн. (пеня за період з 10.09.2021 по 09.11.2021). Згідно ухвали судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26.08.2021 року\~\~ відкрито провадження по справі, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від представника відповідача акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА» надійшов відзив на позовну заяву де останні просили у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. В обгрунтування відзиву вказували, що AT «СК «Країна» було виконано вимоги п. 34.2 ст. 34 Закону в порядку та у строки визначені Законом, а отже це виключає можливість Позивача самостійно визначати розмір матеріального збитку з метою отримання страхового відшкодування. Згідно Звіту № 85261 від 01.06.2021 року про оцінку колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Nissan Juke» д.н.з. [NUMBER] складає 61 935, 41 грн. За результатами розгляду справи, АТ «СК «Країна» було прийнято рішення щодо виплати на користь Позивача 60 635, 41 грн. страхового відшкодування та виплачено 04.06.2021 року. 27.07.2021 року АТ «СК «Країна» отримало від Позивача Заяву про здійснення доплати страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/5001472. 17.08.2021 року AT «СК «Країна» надало відповідь Позивачу із зазначенням обґрунтування відсутності правових підстав для здійснення доплати страхового відшкодування. Окрім того, звертали увагу суду, що Звіт № 85261 про оцінку колісного транспортного засобу відповідає вимогам Закону та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159). Натомість Висновок експерта № 25-04 від 20.04.2021 року, на який посилається позивач, складено із порушенням вимог Методики виходячи із наступного. 20.10.2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, де останній вважав, що викладені доводи у відзиві на позовну заяву жодними належним та допустимими доказами не обґрунтовані, не відповідають договору цивільно-правової відповідальності, відзив АТ «СК «КРАЇНИ» є необґрунтованим та таким, що не ґрунтується на вимогах чинного Законодавства України, а відтак наполягали на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Ухвалою суду\~від 24.12.2021\~року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , АТ «Страхова компанія «КРАЇНА» про сплату різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням та стягненням страхового відшкодування залишено без розгляду в частині позовних вимог, пред`явлених до [PERSON] . Статтею 11 ЦК України\~визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 12\~\~ЦПК України\~\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.\~81 ЦПК України\~\~передбачено, що кожна сторона повинна довести\~\~ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що 05.04.2021 р. сталась ДТП за участю транспортного засобу «РУТА 20» д.н.з [NUMBER] , що належить [PERSON] , під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу «Nissan Juke» д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , під керуванням [PERSON] . Вказаний факт був також встановлений судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, постановою Октябрського районного суду м.Полтави у справі № 554/3223/21 від 22.04.2021 року, яка набрала законної сили 05.05.2021 року, винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, було визнано водія автомобіля РУТА 20-СПГ, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] . З постанови вбачається, що 05 квітня 2021 року приблизно о 15 годині [PERSON] , по вул. Європейська, 107, у м. Полтава, керуючи пасажирським автобусом РУТА 20 СПГ, д. н. з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом РУТА 20-СПГ, під керуванням [PERSON] , який рухався попереду нього в попутному напрямку від вул. Лялі Убийвовк до вул. Кагамлика, внаслідок цього зіткнувся з автомобілем NISSAN JUKE, що належний [PERSON] , під керуванням [PERSON] , яка рухалася попереду нього в попутному напрямку, чим порушив п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене сг. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постанова суду набула чинності. Між [PERSON] та AT «СК «Країна» було укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/5001472 (далі - Поліс), згідно з яким забезпечено транспортний засіб «РУТА 20» д.н.з [NUMBER] . За результатами розгляду справи, АТ «СК «Країна» було прийнято рішення щодо виплати на користь позивача 60 635, 41 грн. страхового відшкодування та виплачено 04.06.2021 року. Відповідно до висновку експерта № 25-04 судової авто товарознавчої експертизи від 20.04.2021 року складеного судовим експертом Поляниця І.В. вартість відновлювального ремонту КТЗ NISSAN JUKE, [NUMBER] складає 77\~803,74 грн., величина втрати товарної вартості КТЗ NISSAN JUKE, [NUMBER] складає 13288,04 грн. Автомобіль NISSAN JUKE, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] знаходиться на гарантійному обслуговуванні у ТОВ «Сан Моторс» до 20.09.2022 року, проведення відновлення пошкодженого транспортного засобу проводилось ТОВ «Сан Моторс» для збереження гарантії офіційного дилера NISSAN в Україні. Відповідно до довідки, вартість однієї нормо-години роботи з розбирання-збирання автомобіля NISSAN складає 600,00 грн. з ПДВ, вартість однієї нормо-години з кузовних робіт (рихтування, зварювання) автомобіля NISSAN складає 600,00 грн. з ПДВ, вартість однієї нормо-години з фарбування автомобіля NISSAN складає 600,00 грн. з ПДВ. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно з вимогами\~статті 12 цього Закону\~страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Статтями\~28,\~29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18): покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, а отже страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, зобов`язаний сплатити потерпілій розмір завданої шкоди. Відповідно до ч. 3\~ст. 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до п. 22.1\~ст.22 закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1.07.2004 № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтями\~28,\~29 закону № 1961-IV\~передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. В оцінці обставин справи слід виходити з того, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Згідно з п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним\~наказом Міністерства юстиції, Фонду державного майна від 24.11.2003 № 142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до п.8.3 Методики, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду. Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів у зв`язку з ДТП і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до реальних збитків. Відповідно до п. п. 8.6.1 п. 8.6 Методики, величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації усіх типів КТЗ. Підпунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»). Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. Системний аналіз п. 32.7 ч. 1\~ст. 32 Закону № 1961-IV, ст.\~22, абз. 3 п. 3 ч. 1 ст.\~988, ст. ст.\~1166,\~1187,\~1194 ЦК, п. п. 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст.22 ЦК\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил\~ст.22 ЦК, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Відповідно у пункті 6 Постанови №4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено: «Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, явга на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Разом з тим правила регулюванні деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи:, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону № 1961-IV (етапі 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги в частині відшкодування матеріальних збитків страховою компанією такими, що підлягають задоволенню, що підтверджується відповідними доказами. Згідно ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума пені у розмірі 533,19 грн. з розрахунку: 13695,59 грн.(сума боргу) * (2*8:365)* 24(днів прострочення): 100 = 144,09 грн. (пеня за період з 17.08.2021 по 09.09.2021); 13695,59 грн.(сума боргу) * (2*8,50:365)* 61(днів прострочення): 100 = 389,10 грн. (пеня за період з 10.09.2021 по 09.11.2021). Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Пунктом 8 частини 2\~статті 16 ЦК України\~способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Статтею 22 ЦК України\~передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ст.263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Міра, до якої суд має виконати обвязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Згідност.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved