Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про зняття арешту з житлового будинку,\~\~посилаючись на те, що на виконанні ВДВС Михайлівського РУЮ перебував виконавчий лист Енергодарського міського суду Запорізької області №2-842 виданий 17 листопада 2009 року про стягнення з [PERSON] на користь КС «Актив» заборгованості за кредитним договором в розмірі 5312, 95 грн. Постановою державного виконавця від 1 жовтня 2010 року було відкрито виконавче провадження та надано строк на самостійне виконання рішення до 8 жовтня 2010 року. 15 лютого 2011 року державним виконавцем було накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON]. 26 березня 2011 року державним виконавцем на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. 21 березня 2013 року стягував повторно звернувся до виконавчої служби з вказаним виконавчим листом. Постановою державного виконавця від 23 березня 2012 року було повторно відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-842 виданим 17 листопада 2009 року. У звязку зі сплатою боргу в повному обсязі, 30 квітня 2012 року державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». [PERSON] звертався до ВДВС Михайлівського РУЮ із заявою про зняття арешту з його майна, а саме: житлового будинку. Проте йому було розяснено, що в ЗУ «Про виконавче провадження» відсутня норма, згідно якої при поверненні виконавчого документа стягувачеві державний виконавець зобовязаний знімати арешт з майна. Враховуючи викладене, позивач просить зняти арешт з майна, оскільки наявність накладеного арешту на житловий будинок перешкоджає йому належним чином вільно володіти, розпоряджатись та користуватись своєю власністю. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але надав суду заяву з клопотання про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв учасників процесу про розгляд справи без їх участі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджується наданими у справі доказами, 1 жовтня 2010 року на виконання у ВДВС Михайлівського РУЮ надійшов виконавчий лист Енергодарського міського суду Запорізької області №2-842 виданий 17 листопада 2009 року про стягнення з [PERSON] на користь КС «Актив» заборгованості за кредитним договором в розмірі 5312, 95 грн. Постановою державного виконавця від 1 жовтня 2010 року було відкрито виконавче провадження та надано строк на самостійне виконання рішення до 8 жовтня 2010 року. 15 лютого 2011 року державним виконавцем було накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON]. 26 березня 2011 року державним виконавцем на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. 21 березня 2013 року стягував повторно звернувся до виконавчої служби з вказаним виконавчим листом. Постановою державного виконавця від 23 березня 2012 року було повторно відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-842 виданим 17 листопада 2009 року. 30 квітня 2012 року державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку зі сплатою боргу в повному обсязі. Відповідно до листа від 16 жовтня 2015 року за вих. № 14616/5, в.о. начальника ВДВС Михайлівського РУЮ [PERSON] повідомила [PERSON], що станом на 16.10.2015 року на виконанні не перебуває виконавче провадження по стягненню з [PERSON] на користь КС «Актив» боргу згідно виконавчого листа №2-842, виданого 17.11.2009 року Енергодарським міським судом. Згідно з п.п. 8.19, 9.9, 9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженої Наказом Міністерства юстиції №2274/5 25.12.2008 року виконавче провадження під № у Єдиному Державному Реєстрі виконавчих проваджень 31781651 було знищено у 2015 році, що унеможливлює видачу постанови про закінчення виконавчого провадження. Зняття арешту з нерухомого майна та вилучення обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, накладеного 15.02.2011 року є технічно неможливим, так як арешт було накладено в межах виконавчого провадження під № у Єдиному державному Реєстрі виконавчих проваджень 21847448 (а не 31781651), виконавчий лист по якому було повернуто стягувачеві на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення). Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», арешт накладений на майно знімається лише у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення за належністю) та повернення виконавчого документу до суду або органу, який його видав, тобто повернення виконавчого документу на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» не є підставою для зняття арешту з майна боржника. Виконавче провадження під № у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень 31781651 було закінчено на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в звязку з повним фактичним виконанням), але арешт з майна державним виконавцем не було знято в звязку з тим, що в межах цього виконавчого провадження арешт на майно не накладався. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» здійснення електронного документообігу, ведення обліку виконавчих проваджень здійснюється за допомогою Єдиного Державного реєстру виконавчих проваджень, тобто державний виконавець не має можливості зняти арешт не використовуючи Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, який технічно обмежить йому провести вказану операцію, та рекомендовано було звернутись до суду. Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон на відчуження обєктів нерухомого майна від 16 жовтня 2015 року (а.с. 6), на житловий будинок № 278 по вул. Пушкіна, в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, що належить [PERSON], було накладено арешт, постановою державного виконавця ВДВС Михайлівського РУЮ від 15 лютого 2011 року. Відповідно до ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.ст. 316, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили. Згідно ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п 1 ст. 316 Цивільного кодексу України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про зняття арешту з житлового будинку 278 по вул. Пушкіна, в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, що належить йому на праві власності законні, обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved