Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

\~\~\~\~ Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», в якому просить суд визнати її право на одержання відповідно до ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за вкладами за рахунок [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб за рахунком № 26202514400001 на суму 1\~241,81 грн. та № 26201514400002 на суму 70\~000,00 грн., відкритих у ПАТ «Банк Михайлівський»; зобовязати уповноважену особу [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» подати до [PERSON] гарантування вкладів фізичних зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно рахунків [PERSON], відкритих у ПАТ «Банк Михайлівській» за № 26202514400001 та № 26201514400002 у межах гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що у лютому 2015 року між нею та ПАТ «Банк Михайлівський» згідно із заявою (офертою) від 07 лютого 2015 року № 200211418 було укладено договір про надання та використання платіжної картки «Депозитна карта «Дохідна пятниця». На виконання вказаного договору було відкрито поточний рахунок № 26202514400001. Крім того, 21 березня 2016 року між позивачкою [PERSON], та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено договір № 980-006-000004020 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» з Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський». Згідно з пунктом 1 договору банківського рахунку № 980-006-000004020. Банк по ініціативі Клієнта відкриває Клієнту на його імя поточний рахунок № 26201514400002 в гривні для зберігання грошей Клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України, умов цього договору та розпоряджень Клієнта, а Клієнт зобовязується оплачувати послуги Банку. В подальшому поточний рахунок використовувався для поповнення та зняття готівкових коштів через касу Банку, для безготівкових зарахувань та повернення коштів. Крім того, позивачкою, як позикодавцем, 21.03.2016 року було укладено договір «Суперкапітал» № 980-006-000208031 з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», що є позичальником за вказаним договором, за умовами якого передбачено, що кошти у розмірі 50\~000,00 грн. надаються позивачем позичальнику в тимчасове користування зі сплатою відсотків за користування коштами, з терміном повернення в установлений договором строк на рахунок № 26201514400002 в ПАТ «Банк Михайлівський». Також, умовами договору передбачено право позичальника достроково повернути кошти з власної ініціативи. На виконання вказаного договору 21березня 2016 року від позивача кошти в сумі 50 000,00 грн. було перераховано на рахунок ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр». Крім того, позивачкою, як позикодавцем, 22.03.2016 року було укладено договір «Капітал+» № 980-006-000208377 з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», що є позичальником за вказаним договором, за умовами якого передбачено, що кошти у розмірі 20\~000,00 грн. надаються позивачем позичальнику в тимчасове користування зі сплатою відсотків за користування коштами, з терміном повернення в установлений договором строк на рахунок № 26201514400002 в ПАТ «Банк Михайлівський». Також, умовами договору передбачено право позичальника достроково повернути кошти з власної ініціативи. На виконання вказаного договору 22березня 2016 року від позивача кошти в сумі 20 000,00 грн. було перераховано на рахунок ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр». Згідно з довідкою № ЗГЗ/4697 від 30 травня 2017 року про стан рахунку № 26202514400001, виданою ПАТ «Банк Михайлівський» (виписка по особовому рахунку № 26202514400001 за період з 19 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року, копія додається), станом на 19 травня 2016 року на рахунку № 26202514400001 в ПАТ «Банк Михайлівський» знаходилися кошти позивача у розмірі 2\~882, 33 грн., у тому числі: вхідний залишок у розмірі 1\~640, 52 грн; кошти в сумі 209, 03 грн., зараховані на зазначений рахунок 19.05.2016 року в результаті здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитно-інвестиційний центр» переказу коштів (транзакції) з призначенням платежу «Оплата процентів за договором № 980-006-000208377 «Капітал+» від 22 березня 2016 року; кошти в сумі 1\~032, 78 грн, зараховані на зазначений рахунок 19.05.2016 року в результаті здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитно-інвестиційний центр» переказу коштів (транзакції) з призначенням платежу «Оплата процентів за договором № 980-006-000208031 «Суперкапітал» від 21 березня 2016 року. Згідно з довідкою № ЗГЗ/4696 від 30 травня 2017 року про стан рахунку № 26201514400002 за період з 19 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року, виданою ПАТ «Банк Михайлівський» (виписка по особовому рахунку №26201514400002, копія додається), 19 травня 2016 року на рахунок [PERSON] № 26201514400002 в ПАТ «Банк Михайлівський» було зараховано 70\~000, 0 грн., у тому числі: 20 тис. грн. з призначення платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-006-000208377 «Капітал+» від 22 березня 2016 року» (платник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитно-інвестиційний центр»); 50 тис. грн. з призначенням платежу «Повернення договору № 980-006-000208031 «Суперкапітал» від 21 березня 2016 року» (платник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитно-інвестиційний центр»). 13.06.2016 року виконавчою дирекцією [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про запровадження з цієї дати тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський», а з 13.07.2016 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський». Позивачка звернулась до відповідача з проханням включити її до переліку вкладників, однак їй було відмовлено в цьому, у звязку з чим вона звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 07.02.2018 р. відкрито провадження по справі. \~\~\~\~ Відповідач ПАТ «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» до суду направив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволені позову посилаючись на те, що позивачка не є вкладником, а зарахування на рахунок позивача у ПАТ «Банк Михайлівський» грошових коштів в сумі 70 000,00 грн., які надійшли з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» не є депозитним вкладом позивачки, оскільки вказані грошові кошти надійшли від юридичною особи, яка не є стороною правовідносин виниклих між сторонами у справи, також вважає укладений правочин нікчемним. Крім того, до суду від представника відповідача надійшла заява, в якій представник вказує, що спір, який виник між сторонами, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, у звязку з чим вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю. Відповідач [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволені позову посилаючись на те, що позивачка не є вкладником, а зарахування на рахунок позивача у ПАТ «Банк Михайлівський» грошових коштів в сумі 70 000,00 грн., які надійшли з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» не є депозитним вкладом позивачки, оскільки вказані грошові кошти надійшли від юридичною особи, яка не є стороною правовідносин виниклих між сторонами у справи, також вважає укладений правочин нікчемним. Крім того зазначав, що дані позивача не могли бути враховані [PERSON] гарантування при складанні та затверджені Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», оскільки у переданому Уповноваженою особою [PERSON] гарантування Переліку рахунків ПАТ «Банк Михайлівський» інформація про позивача була відсутня. \~\~\~\~ Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав: \~\~\~\~ Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~\~\~\~Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд вважає необгрунтованою заяву представника відповідача щодо закриття провадження у справі, у звязку з тим, що розгляд даної справи підлягає в порядку адміністративного судочинства, оскільки спір між сторонами виник з цивільних правовідносин, а саме із цивільно-правової угоди банківського вкладу, отже має розглядатись в порядку цивільного судочинства. \~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» 7 лютого 2015 року № 200211418 було укладено договір про надання та використання платіжної картки «Депозитна карта «Дохідна пятниця», в рамках якого Банком на її імя був відкритий рахунок № 26202514400001. 21.03.2016 року між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» був укладений договір банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» № 980-006-000040201, відповідно до умов якого, позивачу було відкрито поточний рахунок № 26201514400002. \~\~\~\~ Крім того, позивачем, як позикодавцем 21.03.2016 року був укладений договір № 980-006-00208031 «Суперкапітал» з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», що є позичальником за вказаним договором, за умовами якого позивачка надала позичальнику у власність грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн. в тимчасове користування зі сплатою відсотків за користування коштами. Строк користування не більше 182 дня з поверненням на поточний рахунок позивача № 26201514400002 в ПАТ «Банк Михайлівський». Крім того, позивачем, як позикодавцем 22.03.2016 року був укладений договір № 980-006-00208377«Капітал+» з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», що є позичальником за вказаним договором, за умовами якого позивачка надала позичальнику у власність грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн. в тимчасове користування зі сплатою відсотків за користування коштами. Строк користування не більше 42 дня з поверненням на поточний рахунок позивача № 26201514400002 в ПАТ «Банк Михайлівський». \~\~ Згідно довідки №ЗГЗ/4696 від 30.05.2017 року про стан рахунку позивача №26201514400002 ПАТ «Банк Михайлівський», 19.05.2016 р. з банківського рахунку ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" позивачу було здійснено повернення коштів в сумі 70 000,00 грн. , які знаходяться на рахунку позивача № 26201514400002ПАТ «Банк Михайлівський» Згідно довідки №ЗГЗ/4697 від 30.05.2017 року про стан рахунку позивача № 26201514400001 ПАТ «Банк Михайлівський», станом на 19.05.2016 року на рахунку позивача знаходяться грошові кошти у розмірі 2\~882,33 грн.. 21 листопада 2016 року через установу банку-агента [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб відділення №1 ПУМБ в м. Харкові позивачці було виплачено частину коштів, які знаходилися на її рахунку № 26202514400001 в ПАТ «Банк Михайлівський» у сумі 1 640, 52 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № 821332. Тобто на рахунку позивача № 26201514400001 ПАТ «Банк Михайлівський» на момент звернення до суду знаходяться грошові кошти у розмірі 1\~241,81 грн. Згідно рішення [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб від 23.05.2016 № 812 було запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Банк Михайлівський». Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб (далі - [PERSON] гарантування) прийнято рішення про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку з 13 липня 2016 року. З листа від 6 червня 2017 року № 06.06.17/02-вих. вбачається, що, на думку уповноваженої особи [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» [PERSON], відсутні підстави для включення інформації про позивача до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів [PERSON]. Аналогічна позиція викладена у листі представника ПАТ «Банк Михайлівський» (за довіреністю) [PERSON] від 12 червня 2017 року № ЗГ/20517 та у листі уповноваженої особи [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» [PERSON] від 30 червня 2017 року № ЗГЗ/4883. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону особа [PERSON] складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів [PERSON] відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів [PERSON] станом на день початку процедури виведення [PERSON] банку з ринку. Уповноважена особа [PERSON] протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення [PERSON] банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів [PERSON], із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню [PERSON] відповідно до п.п. 4-6 ч. 4 ст. 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно дост. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначеніст. 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються [PERSON] після проведення аналізу ознак, визначенихст. 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені [PERSON], а також підтвердження відсутності таких ознак. Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону виконавча дирекція [PERSON] затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою [PERSON] переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів [PERSON]. [PERSON] не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення [PERSON] банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті [PERSON]. [PERSON] також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України». Згідно п. 3 ч. 1 ст. Закону вклад, це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; Вкладником, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону, є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації [PERSON] зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Підстави нікчемності правочинів неплатоспроможного банку перелічені в ч. 3 ст. 38 Закону. Згідно ч.ч. 1, 3ст. 1066 ЦК Україниза договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та «Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті» (далі Інструкція), затвердженоїпостановою Правління НБУ № 22 від 21.01.2004р. відповідно до п.1.4 глави 1 якої розрахунковий документ, це документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача. Згідно п. 1.9 глави 1 доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків банки приймають до виконання виключно в межах залишку коштів на цих рахунках або якщо договором між банком та платником передбачено їх приймання та виконання в разі відсутності/недостатності коштів на цих рахунках. Аналогічне положення закріплене в п. 3.6. глави № Інструкції. Згідно з п. 1.24 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»переказ коштів, це рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. У відповідності до правових висновків, викладених у Постановах Верховного суду України від 19.08.2014 р. у справах № 3-47гс14, № 3-48, від 02.09.2014 у справі № 3-80гс14, від 09.09.2014 у справах № 3-45гс14, № 3-49гс14, від 21.10.2014 у справі № 3-147гс14 кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на рахунок переходять у власність останнього, який має виключнеправо розпорядження ними, а банк в свою чергу у межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів. Відповідно до ч. 1ст. 202 ЦК Україниправочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Аналіз зазначених вище правових норм дає підстави для висновку, що переказ коштів за своєю суттю не є правочином в розумінніст. 202 ЦК України, отже не може бути визнаний недійсним або нікчемним в порядку ст. 38 Закону України, оскільки Уповноважена особа [PERSON] не є стороною правочину, на виконання якого було здійснено переказ коштів. Крім того, слід зазначити, що згідно п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону [PERSON] протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч. 2ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів. З огляду на положення п. 5Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»вимоги про застосування наслідків нікчемності застосовуються виключно за рішенням суду. Відомості про заявлення таких вимог Банком, чи Уповноваженою особою [PERSON] відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку, що дії Уповноваженої особи [PERSON] з приводу відмови у включенні позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами є неправомірними, у звязку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно дост. 141 ЦПК України. \~\~\~\~

Outcome: approved