Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання в порядку спадкування за законом права приватної власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON]. В позовній заяві позивач вказала, що [INFO] року помер її дядько [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - №23/5(1) площею 0.75 га., №23/5(2) площею 0.92 га. та №23/13 площею 1.59 га., які розташовані в межах Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області. Вона є спадкоємцем спадщини померлого за законом п'ятої черги, спадщину прийняла, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою, але через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. В судове засідання позивач не прибула, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без неї. В поданій заяві свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача - Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не прибув, надавши до суду заяву про розгляд справи без нього. Проти позову не заперечував (заява №02-16/266 від 17 серпня 2017 року). Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, вважає можливим відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 09 лютого 2016 року відділом ДРАЦС Кодимського районного управління юстиції в Одеській області. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна померлого [PERSON] ввійшло таке майно: - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №23/5(1) площею 0.75 га. та №23/5(2) площею 0.92, загальною площею 1.67 га., вартістю 47603 грн.84 коп., яка розташована в межах Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області та належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]; - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №23/13 площею 1.59 га., вартістю 47603 грн.84 коп., яка розташована в межах Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області та належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що заповіту [PERSON] не склав, тому на час відкриття спадщини єдиним його спадкоємцем за законом п'ятої черги була його племінниця [PERSON] - позивач у справі, що пітверджується довідкою Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області №834 від 14 серпня 2017 року. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який не вчинив жодних з цих дій, вважається таким, що спадщину не прийняв. Позивач протягом шести місяців з дня відкриття спадщини звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини померлого [PERSON], тому вважається такою, що цю спадщину прийняла. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні докази звернення позивача до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлого за законом, однак нотаріус відмовила у видачі позивачеві цього свідоцтва через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, зокрема державних актів на право приватної власності на землю, які втрачено позивачем, оголошення про що було розміщене в газеті "Вісті Кодимщини" №32 від12 серпня 2017 року (відмова нотаріуса №579/02-14 від 13 липня 2016 року). Відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право спадкоємця на судовий захист свого порушеного права на спадщину у разі відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно підтверджується і ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року, прийнятою у цивільній справі №6-17336св15, в якій зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати (відсутності) правовстановлюючого документа, який засвідчує право власності. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний нею спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України, у зв'язку з чим її позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.3 ст.1268 ЦК України вона є такою, що у передбаченому законом порядку прийняла спадщину померлого [PERSON], відповідно до п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України є підставою набуття нею права власності на ці земельні ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved