Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Комунальним підприємством „Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради" 29 травня 2014 року до Жовтоводського міського суду було подано заяву про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 1116 грн. 02 коп. по оплаті за послуги по водопостачанню та водовідведенню по квартирі [ADDRESS] за період з 01 жовтня 2009 року по 01 травня 2014 року. Однак ухвалою судді від 19 червня 2014 року у видачі судового наказу було відмовлено з посиланням на те, що боржник [PERSON] згідно із відомостями отриманих судом із адресно-довідкового сектору ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зареєстрованим або знятим з реєстрації за зазначеною вище адресою не значиться (а.с.17). У зв'язку з чим 04 вересня 2014 року позивач звернувся до Жовтоводського міського суду із зазначеним позовом та просив постановити судове рішення, яким стягнути на свою користь з відповідача [PERSON] заборгованість за надані ним послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2010 року по 01.09.2014 року у розмірі 1180,12 грн. та судові витрати по справі у розмірі 243,60 грн.. При цьому позивач посилався на те, що їх підприємство надає послуги по центральному водопостачанню та водовідведенню за адресою [ADDRESS] де мешкає відповідач, який не своєчасно та не в повному обсязі оплачує надані йому комунальні послуги, що призвело до виникнення заборгованості та змусило підприємство звернутися до суду. 27 січня 2015 року уповноважений представник позивача Марченко Р.М. надав суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій окрім зазначеного у позовній заяві просить стягнути також із відповідача судові витрати сплачені позивачем, при публікації оголошення в пресі у розмірі 350,00 грн. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, у своїй письмовій заяві просив позов задовольнити та розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, заперечень щодо позову не надав. Окрім того його виклик до суду був здійснений також на підставі ч.9 ст. 74 ЦПК України шляхом дачі оголошення в друкованому засобі, що підтверджується приєднаною до справи копії газети «Вісті Придніпров`я» № 06(1601) від 22.01.2015 року. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність неявки його до суду, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення без участі відповідача та постановити рішення на підставі письмових доказів, які є у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами, на думку суду, склалися правовідносини в області надання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення з одного боку, та споживання цих послуг - з іншого. Ці правовідносини врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами по наданню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які було затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання цих послуг», а також нормами Житлового кодексу України. Так, згідно змісту позовної заяви, та долучених до неї письмових доказів, квартира [ADDRESS] є приватною власністю відповідача з 30.04.2003 року. Правовідносини між відповідачем та ЖРЕД №4, яке обслуговує даний мікрорайон, базувалися на відкритому на ім`я [PERSON] особовому рахунку № [NUMBER]. В даній квартирі також зареєстрован його син [PERSON] (а.с.5,16). 24 лютого 2014 року КП «Жовтоводський водоканал» ДОР з [PERSON] уклало договір № 7016140/28864 на водопостачання та водовідведення по зазначеній вище квартирі, за яким КП «Жовтоводський водоканал» ДОР взяло на себе обов'язок надавати [PERSON] та членам його сім`ї послуги по водовідведенню та водопостачанню, а [PERSON] зобов'язується своєчасно здійснювати оплату за надані послуги на умовах договору, та за яким визнав заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення, яка станом на 24.02.2014 року становила 1147,10 грн. (а.с.6 на обороті). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, статтею 68 ЖК України встановлено, що наймач повинен своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник приміщення - це фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпорядження приміщенням, зареєстроване в установленому законом порядку. Згідно п.23 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1497 від 30.12.1997 року (які діяли раніше), розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг є календарний місяць, плата за який вноситься не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця. У відповідності ж з п. 18 діючих Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами закону, а одностороння відмова від їх виконання не допускається. Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач повинен своєчасно та у повному обсязі, за встановленими тарифами оплачувати послуги з водопостачання та водовідведення, які було надано по квартирі. З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за надані комунальні послуги з холодного водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2010 року по 01.09.2014 року, що згідно наданого позивачем розрахунку становить 1180,12 грн. Саме зазначена сума й підлягає стягненню з відповідача [PERSON] При цьому суд погоджується з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем та вважає, що він відповідає вимогам закону та умовам договору. У відповідності з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивач поніс судові витрати на сплату судового збору при подані позовної заяви в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1-2) та 350 грн. на оголошення в пресі (а.с.48), то з відповідача на користь позивача слід присудити 593 грн. 60 коп. на відшкодування судових витрат сплачені останнім. На підставі викладеного, у відповідності з зазначеними нормами закону і

Outcome: approved