Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до СТОВ Агрофірма «Дружба», [PERSON] про розірвання договору оренди землі та припинення користування земельною ділянкою. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 10.04.2014 року він уклав з відповідачем [PERSON] договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, зареєстрований в реєстраційній службі Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 11.04.2014 року. Відповідно до п.п.1.1,1.2 вказаного договору [PERSON] передав йому право володіння, користування та цільового використання земельної ділянки, що розташована на території Удачненської селищної ради Красноармійського району Донецької області, площею 5,6984 ріллі, кадастровий номер[NUMBER]. Земельна ділянка була передана йому відповідно до Акту прийома -передачі. Проте, як пізніше з»ясувалось, відповідач [PERSON], в порушення п.1.6 договору не повідомив йому про те, що відносно спірної земельної ділянки укладено договір оренди з іншою особою. Знаходження спірної земельної ділянки в користуванні у відповідача СТОВ АФ « Дружба» порушує його право володіння і користування земельною ділянкою. Позивач просить розірвати договір оренди землі від 30.12.2010 року, укладений між відповідачем СТОВ АФ « Дружба» та [PERSON], зареєстрований у книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № [NUMBER]; зобов»язати відповідача СТОВ АФ «Дружба» припинити користування земельною ділянкою, що розташована на території Удачненської селищної ради Красноармійського району Донецької області, площею 5,6984 ріллі, кадастровий номер [NUMBER]. СТОВ Агрофірма «Дружба» подала зустрічну позовну заяву до [PERSON], [PERSON] про визнання договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб від 10.04.2014 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], недійсним. В обґрунтування зустрічних позовних вимог вказав, що між СТОВ Агрофірма «Дружба» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки від 08.11.2010 року площею 5,6984 га, кадастровий номер [NUMBER], строком на 10 років, зареєстрований у Красноармійському районному відділі Донецької філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру». Ця земельна ділянка була передана у користування СТОВ «Агрофірма «Дружба» відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки 31.12.2010 року, про що мається підпис [PERSON] про передачу земельної ділянки та директором Агрофірма «Дружба» [PERSON] Договір не розірваний, не визнаний недійсним та СТОВ « Агрофірма «Дружба» користується зазначеною земельною ділянкою на правових підставах. Разом з тим, вважають що договір, укладений [PERSON] з [PERSON] необхідно визнати недійсним, а позов [PERSON] необхідно залишити без задоволення, оскільки, по - перше, [PERSON] не має право подавати позов про розірвання договору, бо він не є його учасником та його права відповідно до цього договору не порушено у розумінні ст.. 651 п. 2 ЦК України; по-друге, у [PERSON] не має підстав для вирішення питання про розірвання договору, оскільки з боку СТОВ «Агрофірма «Дружба» умови договору не порушувались та виконувались в повному обсязі. Окрім того, вказана земельна ділянка у СТОВ «Агрофірма «Дружба» [PERSON] не вилучалась та знаходилась у володінні та користуванні у товариства. Також [PERSON] не мав права володіти та користуватись земельною ділянкою, бо вказані права були передані СТОВ «Агрофірма «Дружба», тому п. 1.1 договору між [PERSON] та [PERSON] не відповідають чинному законодавству, а саме ст.ст. 78, 102-2 ЗК України, ст.. 317 ЦК України, ст. 4 Закону України « Про оренду землі». При укладенні договору з [PERSON], [PERSON] не мав вільного волевиявлення, бо воно було обтяжено іншими обов»язками по іншому договору. Просять визнати договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб від 10.04.2014 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] недійсним. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі, у задоволенні зустрічних позовних вимог , заявлених СТОВ «Агрофірма «Дружба» до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору про встановлення права користування земельною ділянкою від 10.04.2014 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], просив відмовити. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, у задоволенні зустрічних позовних вимог С ТОВ « Агрофірма «Дружба» просив відмовити. Представник відповідача СТОВ «Агрофірма «Дружба» Очеретько О.В. позовні вимоги [PERSON] не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, наполягав на задоволенні зустрічних позовних вимог, заявлених СТОВ «Агрофірма «Дружба» до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору про встановлення права користування земельною ділянкою від 10.04.2014 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] до СТОВ « Агрофірма «Дружба» [PERSON] про розірвання договору оренди просив задовольнити, у задоволенні зустрічних позовних вимог СТОВ «Агрофірма «Дружба» до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору про встановлення права користування земельною ділянкою від 10.04.2014 року укладеного між [PERSON] та [PERSON], просив відмовити. Пояснив, що дійсно між ним та СТОВ «Дружба» був укладений договір оренди землі строком , який на момент розгляду справи він не вирішував питання про його розірвання. З приводу отримання орендної плати у нього ніяких претензій до СТОВ «Дружба» не було. В період з 15.08.2013 року по 25.12.2013 року він знаходився в місцях позбавлення полі, коли повернувся, йому необхідні були гроші та він запропонував [PERSON] укласти договір оренди земельної ділянки з метою отримати у нього орендну плату . З приводу сплатити йому орендну плату за час перебування його в місцях позбавлення волі, він до СТОВ «Дружба» не звертався , в 2014 році він орендну плату від СТОВ «Дружба» отримував. Суд заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 5,6984 га , яка розташована на території Удачненської селищної ради Красноармійського району ( а. с. 3 -4). Згідно договору оренди землі від 08.11.2010 року [PERSON] як орендодавець передав, а СТОВ «Агрофірма «Дружба» як орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Удачненської селищної ради Красноармійського району. Договір зареєстрований в Красноармійському районному відділі Донецької регіональної філії державного підприємства « Центр державного земельного кадастру» 30.12.2010 року. Строк дії договору - 10 років ( а. с. 37-38). Згідно Акту приймання-передачі земельної ділянки від 31.12.2010 року [PERSON] передав, а СТОВ «Дружба» прийняв земельну ділянку загальною площею 5,6984 га, в тому числі 5,6984 га ріллі на території Удачненської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] ( а. с. 36) . Згідно Договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) Власник земельної ділянки для сільськогосподарського призначення - [PERSON] передав емфітевту [PERSON] право володіння, користування та цільового використання земельної ділянки (емфітевтичне право), зберігаючи за собою право розпорядження нею. Емфітичне право за договором встановлено на безстроковий термін. Договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.04.2014 року ( а. с. 7-8, 18). Відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов»язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( частина перша статті 627 ЦК України) За змістом частини другої статті 792(« ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму ( оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України « Про оренду землі». Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов»язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов»язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов»язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішення суду про зміну або розірвання договору законної сили. Законом України « Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Згідно ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка набуває ознак об»єкта цивільних прав з моменту її формування з присвоєнням кадастрового номера та внесення в Державний земельний кадастр. Відповідно до частини п'ятої статті 126 Кодексу (у редакції до 01 січня 2013 року) право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону, або договором оренди землі та договором відчуження права оренди землі, зареєстрованими відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі, скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору. У момент державної реєстрації набирає чинності договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не можу змінювати моменту укладення договору. Відповідно до пункту 136 Порядку ведення Поземельної книги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021 (втратив чинність з 01 січня 2013 року), під час державної реєстрації земельної ділянки здійснюється державна реєстрація державного акта або договору оренди земельної ділянки державної та комунальної власності у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі. Відповідно до відомостей Державного земельного кадастру за СТОВ АФ «Дружба» ураховується земельна ділянка площею 5,6984 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Удачненської селищної ради на підставі договору оренди землі, зареєстрованого Красноармійським районним відділом Донецької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 30.12.2010 року, укладеного з власником [PERSON].( а. с. 75). На момент укладення договору оренди від 08.11.2010, частиною першою статті 15 Закону України "Про оренду землі" були встановлені такі істотні умови для договорів оренди землі: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Нормами чинного законодавства України визначено два шляхи дострокового розірвання договору оренди землі: за згодою сторін, за рішенням суду Підставою для судового рішення про дострокове розірвання договору оренди землі є невиконання умов договору та порушення норм чинного законодавства України. Згідно зі статтею 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 Закону України «Про оренду землі» та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Так, підставами для дострокового розірвання договору оренди землі можуть бути: якщо ініціатором витупає власник земельної ділянки (орендодавець) - нецільове використання земельної ділянки, несплата орендної плати, екологічна шкода ділянці від діяльності орендаря, її забруднення та забур'янення тощо, якщо ініціатором виступає орендар - створення перешкод орендареві у користуванні земельною ділянкою тощо. Тобто, право розірвати договір має тільки сторона, яка його укладала. Договір оренди земельної ділянки від 08.11.2010 є дійсним, орендар спірної земельної ділянки СТОВ «Дружба» з 2010 року продовжує користуватися спірною земельною ділянкою , орендна плата сплачувалась своєчасно з квітня 2011 року по квітень 2014 року ( а.с. 74); з приводу отримання орендної платі після звільнення з місць позбавлення волі ( а.с. 73) [PERSON] до СТОВ « Дружба» не звертався. Враховуючи вказані обставини та вищезазначені норми права, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON], який не стороною договоре оренди землі від 08.10.2011 року, до [PERSON], СТОВ «Дружба» про розірвання зазначеного договору слід відмовити. Що стосується позовних вимог СТОВ «Дружба» до [PERSON], [PERSON] про визнання договору оренди землі недійсним, то суд виходить з наступного. Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст.. 15 Закону України « Про оренду замлі» істотними умовами договору оренди землі є : об»єкт оренди ( кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру; індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду, умови збереження стану об»єкту об»єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю, умови повернення земельної ділянки орендодавцеві, існуючі обмеження ( обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об»єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін, умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Частиною другою ст.. 15 Закону України « Про оренду землі» установлено, що відсутність у договорі оренди землі однієї із істотних умов, передбачених цією статтею,є підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону. Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Оскільки п. 1.6 Договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 10.04.2014 року стосовно ствердження власника земельної ділянки [PERSON] про відсутність будь-яких договорів щодо відчуження чи щодо користування спірної земельної ділянки з іншими особами, не відповідає дійсності, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні як матеріалами справи, так і поясненнями сторін, суд приходить до висновку , що укладення нового договору користування земельною ділянкою між [PERSON] та [PERSON] 10.04.2014 року є порушенням права орендаря СТОВ «Дружба» за договором оренди землі від 08.11.2010 року, і яке, в свою чергу, підлягає захисту на підставі ст.. 3 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved