Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Керівник Кіровоградської місцевої прокуратури в інтересах недієздатної особи [PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] ,[PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача виконавчий комітет Фортечної в м. Кропивницькому раді в якій просить визнати недійсним укладений між [PERSON], та [PERSON] і [PERSON] договір купівлі-продажу квартири за адресою м. Кропивницький (Кіровоград), [ADDRESS] від 16.11.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON]; витребувати шляхом повернення майно - квартиру за адресою м. Кропивницький (Кіровоград), [ADDRESS], з володіння добросовісного набувача - [PERSON] на користь [PERSON]. Скасувати державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна, а саме квартиру [ADDRESS] (Кіровоград), яке внесене до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності: 15376628 від 07.07.2016року; стягнути з [PERSON] на користь Прокуратури Кіровоградської області 4 800 грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що [PERSON] є недієздатним за рішенням суду. а його опікун отримавши довіреність від [PERSON] нотаріально посвідчивши, уклала незаконно договір купівлі продажу квартиру [ADDRESS] (Кіровоград), яка належала на праві приватної власності [PERSON] потім квартира була продана ще раз і на теперішній час власником є [PERSON]. [PERSON] позовні вимоги визнала, надала до суду заяву в письмовому виді де зазначила, що з позовними вимогами погоджується. [PERSON] і [PERSON] до суду не зявилися про час розгляду справи належно повідомлялися про причини неявки суд не повідомили. [PERSON] належно про час розгляду справи повідомлена ,надала до суду заяву де зазначила ,що погоджується з рішенням суду. Представник виконавчого комітету Фортечної в м. Кропивницькому раді в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Ухвалою суду від 30.05.2017 року відкрито провадження та призначено до розгляду. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи суд находить позов, який підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON], [INFO] являється інвалідом з дитинства II групи, за діагнозом «легка розумова відсталість, основний тип дефекту». Рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 16.06.2010 року [PERSON] визнано недієздатним, встановлено опіку та призначено опікуном [PERSON], яка являється сестрою недієздатного. Зі змісту вказаного рішення вбачається, що [PERSON] страждає на хронічний психіатричний розлад в формі, насліди менінгоенцефаліту з вираженим психоорганічним синдромом досягаючим ступені недоумства. За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.04.2006на праві власності належало нерухоме майно - квартира № 835 по проспекту Університетському в м. Кіровограді (Кропивницький). Відповідно до інформації виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради від 12.12.2016 №1-16/212/1 встановлено, що 16.11.2015 року [PERSON] вищевказану квартиру, в порушення вимог ст.ст.67, 71 ЦК України, п.п. 1.2, 4.2, 4.4. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88 продано без дозволу органів опіки та піклування. За результатами вивчення інформації виконавчого комітету встановлено наступне. Приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] 10.11.2015 року посвідчено довіреність, якою [PERSON] уповноважив [PERSON] на продаж належної йому на праві приватної власності квартиру [ADDRESS]. Між [PERSON] (продавець) та [PERSON] і [PERSON] (покупці) 16.11.2015 року укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] Вказаний правочин від імені [PERSON] вчинено [PERSON], на підставі вищевказаної довіреності від 10.11.2015 року. При цьому, в п.6 Договору зазначено, що внаслідок продажу майна не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб, у тому числі недієздатних осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Позивач, як заінтересована особа, заперечує дійсність правочину, а саме договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладеного 16.11.2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог встановлених, зокрема, ч. 2ст. 203 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.2 ст. 203 Цивільного кодексу України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до вимог ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Частиною 2 цієї статті визначено, що обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Одним з таких випадків є визнання особи недієздатною. Так, відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Статтею 41 Цивільного кодексу України визначені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, зокрема: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун; відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун (стаття 1184 цього Кодексу). Таким чином, правочин, укладений недієздатною особою, за приписами ст. ст. 41, ч. 2 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України підлягає визнанню недійсним. При цьому, варто зазначити, що [PERSON] при укладанні спірного правочину діяла саме як представник [PERSON] за довіреністю, а не як опікун - законний представник недієздатної особи відповідно до ст. 242 ЦК України. Цивільне законодавство України розрізняє 3 види представництва: представництво за законом, комерційне представництво та представництво за довіреністю. Зокрема, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (ч. 1 ст. 237 ЦК України). Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє (ч. 1 ст. 238 ЦК України). За правилами ч. 2 ст. 242 ЦК України опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦК України, представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Іншими словами у даних правовідносинах [PERSON] виступила в якості представника за довіреністю дієздатної особи. Однак, оскільки [PERSON] в силу своєї недієздатності не мав права на вчинення будь-яких правочинів, у тому числі щодо продажу належного йому нерухомого майна, то [PERSON] не мала також права на вчинення такого правочину від його імені на підставі довіреності. Законним способом відчуження нерухомого майна недієздатної особи є укладення правочину з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 67, 71 ЦК України, п.п. 1.2, 4.2, 4.4. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34 166/131/88, тільки з дозволу органу опіки і піклування. Від імені недієздатної особи необхідно діяти опікуну на підставі рішення суду про встановлення опіки. Довіреність на вчинення правочину в даному випадку видана бути не може, з огляду неможливість недієздатним розуміти значення своїх дій та керувати ними. Вказаними діями [PERSON] грубо порушено житлові права [PERSON] На отримані кошти [PERSON] 22.07.2016 року придбано житловий будинок за адресою с. Клинці Кіровоградського району по вул. Набережна, 19, право власності на який оформлено на свого співмешканця [PERSON], [INFO] При цьому, [PERSON] зареєструвала в будинку за адресою: Кіровоградський район, с. Обознівка вул. Леніна, 86, який належить на праві власності [PERSON] Подаючи звіти про використання коштів та майна недієздатного [PERSON] за 2014, 2015 роки, [PERSON] вказала про отримання його пенсії, державної допомоги та вказувала, що недієздатний проживає вдома. Однак, відповідно до акту обстеження умов проживання недієздатної особи та перевірки виконання опікунських обов'язків від 29.11.2016 року недієздатний не проживає ні за адресою [ADDRESS], ні за адресою - вул. Зеленогорівська, 18, ні за адресою - [PERSON] 103, а проживає тривалий час в с. Нова Павлівка Кіровоградського району. Враховуючи вищевикладене, опікуном [PERSON]С, всупереч інтересів недієздатної особи [PERSON] з корисливою метою на шкоду підопічного здійснено реалізацію належного йому житла, чим порушено його житлові та майнові права. За даним фактом 23.12.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 42016121010000131 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.167 КК України. На даний час Кропивницьким ВП ГУНП в області здійснюється досудове розслідування. В подальшому, після продажу [PERSON] вказаної квартири [PERSON] і [PERSON], останні продали її [PERSON] [PERSON] і [PERSON] та [PERSON] 07.07.2016 року укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. На даний час, право власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] З огляду на продаж спірної квартири [PERSON], остання підлягає витребуванню з її незаконного володіння на підставі ст. 388 ЦК України. В разі якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно (ст.388 Кодексу): вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", реституція, як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України), застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Відсутність волевиявлення [PERSON] на продаж належної йому квартири полягає у його недієздатності та не можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу, що встановлено рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.06.2010 року. Враховуючи те, що квартира [ADDRESS] вибула з володіння недієздатного [PERSON] без його волі іншим шляхом, а саме всупереч установленої законодавством процедури укладення правочинів щодо недієздатних осіб виключно з дозволу органів опіки і піклування та протиправних, у зв'язку з цим, дій [PERSON], вказане є підставою для витребування цього майна у добросовісного набувача - [PERSON] виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Відсутність волевиявлення [PERSON] на продаж належної йому квартири полягає у його недієздатності та не можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу, що встановлено рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.06.2010 року. Враховуючи те, що квартира [ADDRESS] вибула з володіння недієздатного [PERSON] без його волі іншим шляхом, а саме всупереч установленої законодавством процедури укладення правочинів щодо недієздатних осіб виключно з дозволу органів опіки і піклування та протиправних, у зв'язку з цим, дій [PERSON], вказане є підставою для витребування цього майна у добросовісного набувача - [PERSON] Відповідно до ч.2 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорюванні права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист. Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження звертатися до суду з позовом (заявою, поданням). З огляду на вказане вище, та зважаючи, що порушення у цій сфері спричиняють шкоду правам та інтересам недієздатної особи у вигляді позбавлення житла, виникла необхідність у задоволенні позовних вимог та відновити порушене право. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь Прокуратури Кіровоградської області 4 800 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 41, 67,71,203 ,215, 242, 244 ЦК України , Закону України «Про прокуратуру»

Outcome: approved