Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позивач вказав, що [INFO] помер його дід - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [INFO] померла бабуся Позивача - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина яка складається з ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Однак Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, через те, що після смерті діда та баби його дядько [PERSON] спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити (а.с. 32). Представник відповідача - Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області, в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву, згідно якої проти задоволення позову не заперечував та просив проводити розгляд справи у його відсутності (а.с. 37). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності нез'явившихся осіб за наявними доказами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер дід Позивача - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. ? частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. належала [PERSON] на праві приватної власності на підставі Договору про передачу в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, завіреного Чугуївською нотаріальною конторою від 08 серпня 1955 року. Також право власності [PERSON] на ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] підтверджується технічним паспортом . Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно зі статтею 524 Цивільного кодексу Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно зі статтею 548 Цивільного кодексу Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Пунктом 1 частини 1 статті 549 Цивільного кодексу Української РСР встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Дядько Позивача, [PERSON], фактично вступив в управління майном померлого [PERSON] відразу після його смерті, так як доглядав за будинком, користувався майном, яке залишилося після спадкодавця, продовжував ним користуватися аж до самої смерті, крім того, не заявляв про відмову від прийняття спадщини. Однак за життя [PERSON] не встиг зареєструвати належним чином на себе право власності на ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] через відсутність коштів. [INFO] померла бабуся Позивача - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. ? частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] належала на праві приватної власності [PERSON] на підставі Рішення народного суду Чугуївського району Харківської області. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] належав на праві приватної власності [PERSON] на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Новопокровської селищної ради 02 квітня 1980 року . Однак у вказаному Свідоцтві було допущено помилку, а саме Свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок було видано на ім'я [PERSON], замість потрібного [PERSON], тобто в Свідоцтві неправильно вказано ім'я бабусі Позивача. Також відповідно до довідки Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області у зв'язку із збільшенням домоволодінь, будинку [ADDRESS], який належав [PERSON], була присвоєна поштова адреса: [ADDRESS] . Відповідно до положення п. 6. ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N5 від 31.03.95, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для Позивача юридичне значення, так як це необхідне для оформлення та юридичного закріплення права власності на спадкове майно, що належить йому за законом. Згідно зі ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, згідно статті 1258 ЦКУ право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово. Згідно зі ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Дядько Позивача, [PERSON], фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], так як постійно проживав з померлою на час відкриття спадщини, крім того, не заявляв про відмову від прийняття спадщини. Однак за життя [PERSON] не встиг зареєструвати належним чином на себе право власності на ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. та на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. через відсутність коштів. [INFO] помер дядько Позивача - [PERSON]. Останні роки життя [PERSON] Позивач доглядав за ним, а після смерті за власні кошти здійснив його поховання. Факт родинних відносин між [PERSON] та померлим [INFO] [PERSON] підтверджено в судовому засіданні - Свідоцтвом про народження [PERSON], де матір'ю [PERSON] зазначено [PERSON], батьком - [PERSON]; Свідоцтвом про народження [PERSON], де вказано батьками [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] ; Свідоцтвом про народження [PERSON], де батьком [PERSON] вказано [PERSON]. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Батько Позивача, [PERSON], помер [INFO]. В передбачений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом Позивач, [PERSON], звертався. Отже, є таким, що прийняв спадщину. Після звернення до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину Позивачу було відмовлено через те, що після смерті діда та баби його дядько [PERSON] спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. У зв'язку з чим Позивач змушений був звернутись до суду, оскільки не може оформити та юридично закріпити за собою право власності на спадкове майно. Згідно зі ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 Цивільного кодексу України. Згідно зі ст. 1262 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно зі ст. 1266 Цивільного кодексу України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до Глави 10 п. 4.9, 4.10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" свідоцтво про право на спадщину видається на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Згідно Наказу Міністерства юстиції України №914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлювальними документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved