Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] діючи в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ними в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] право власності по 1/4 частині земельної ділянки площею 0,0777 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] передану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 03.09.2012 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що частка померлої [PERSON] не визначена в праві спільної сумісної власності. В судове засідання позивач [PERSON] діючи в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву [PERSON] діючого в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно,необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено що [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному тобто по 1/2 частині належала земельна ділянка площею 0,0777 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 03.09.2012 року, виданого на підставі рішення Ізмаїльської міської ради Одеської області від 29.02.2012 року за № 1885 - VІ, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та направо постійного користування землю, договорів оренди землі за № 511060001001320, кадастровий номер - [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.03.2018 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина земельної ділянки, площею 0,0777 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 03.09.2012 року, кадастровий номер - [NUMBER] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 52878312 від 07.08.2018 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є: - чоловік [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 05.11.1995 року, виданого виконавчим комітетом Новосільської сільської ради народних депутатів Ренійського району Одеської області; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.11.2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.11.2010 року, повторно виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено судом, позивач [PERSON] на час відкритя спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено записом в будинковій книзі на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Частиною 4 ст. 1268 ЦК України передбачено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] був малолітнім, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. В свою чергу, відповідач [PERSON] у передбачений ст. 1270 ЦК України звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнеського В.Г. із заявою про відмову від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] на користь позивачів. 22.12.2018 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області на ім`я [PERSON] та [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль марки SKODA модель RAPID номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] [NUMBER] , кольору синього, 2013 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] . Крім цього 15.03.2019 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області на ім`я [PERSON] та [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом на вклад в сумі 1124,09 грн., з відповідними відсотками, який знаходиться на депозитному рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», вкладу в сумі 1445,24 грн., з відповідними відсотками який знаходиться на депозитному рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», вкладу в сумі 42,89 грн. з відповідними відсотками який знаходиться на картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», вкладу в сумі 75,14 грн., з відповідними відсотками, відкритому в АТ КБ «ПриватБанк». Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, а також, що частину спадкового майна позивачі вже оформили, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про визнання права власності на спадкове майно та права позивачів на спадщину такими, що підлягають захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved