Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Красноармійськвугілля» ВП «шахта «Родинська» про відшкодування моральної шкоди, пов'язаної з травмою на виробництві. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 04.05.1965 р. по 01.01.1978 р. він працював на Шахтоуправління №2 Треста «Красноармійськвугілля» (шахта №1 «Родинська») у якості горноробочого очисного забою, з 02.01.1978 р. він працював на шахті «Центральна» у якості горнорабочого очисного забою, а з 08.8.1994 р. у якості тесля, а з 03.01.1996 р. горно робочим підземним до 21.04.1999 р., правонаступником зазначених підприємств є ДП «Красноармійськвугілля». 08.02.1970 р. у другу зміну приблизно о 16.30 год. з ним трапився нещасний випадок на виробництві, а саме перебуваючи у шахті під землею при видачі верхняка його травмувало останнім у праву ногу, через що був перелом правої кз голені. 28.01.1984 р. приблизно о 13.30 год. з ним трапився нещасний випадок на виробництві, а саме виконуючи роботи під землею у шахті звільнившимся тяговим ланцюгом, що знаходився між забоєм та рештаками, його вдарило в область лівої надбрівною дуги, через що констатовано лікарями гостра черепно-мозкова травма, струс мозку, знаходився на лікуванні з 29.01.1984 р. - 15.02.1984 р. 11.11.1992 р. приблизно о 04.30 год. з ним трапився нещасний випадок на виробництві, а саме виконуючи роботи під землею у шахті під час вилучення задньої стойки секції №75 виникло падіння горизонтального штоку, який впав на грунт та травмував мене у праву голень, через що я знаходився на лікуванні з 12.11.1992 р.-25.11.1992 р. 05.01.1995 р. приблизно о 08.10 год. з ним трапився нещасний випадок на виробництві, а саме під час обробки дошок ножами станка травмував ІІ, ІІІ, ІV, V пальці лівої кісті, через що знаходився на лікуванні з 05.01.1995 р. по 21.03.1995 р. з діагнозом відкритий перелом нф 2 пал., відрив сер. Ф-ги 3 пал лівої кісті. У зв'язку з цими нещасним випадком було складено відповідні акти про нещасний випадок на виробництві форми Н-1, а саме за нещасним випадком від 05.01.1995 р. № бн від 05.01.1995 р., за нещасним випадком від 11.11.1992 р. № 171 від 12.11.1992 р., за нещасним випадком від 28.01.1984 р. № 9 від 29.01.1984 р., за нещасним випадком від 08.02.1970 р. № бн від 10.02.1970 р. Зі висновками МСЕК по травмі від 28.01.1984 р. йому встановлено 5% стійкої втрати професійної працездатності, по травмі від 05.01.1995 р. йому встановлено 5% стійкої втрати професійної працездатності, по травмі від 08.02.1970 р. мені встановлено 5% стійкої втрати професійної працездатності. Враховуючи вище викладене позивач вважає, що з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» на його користь слід стягнути 50 000 грн. як відшкодування моральної шкоди, отриманої у зв'язку з травмою на виробництві. До судового засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - ДП «Красноармійськвугілля» позовні вимоги не визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. З 04.05.1965 р. по 01.01.1978 р. [PERSON] працював на Шахтоуправління №2 Треста «Красноармійськвугілля» (шахта №1 «Родинська») у якості горноробочого очисного забою, з 02.01.1978 р. він працював на шахті «Центральна» у якості горнорабочого очисного забою, а з 08.8.1994 р. у якості тесля, а з 03.01.1996 р. горно робочим підземним до 21.04.1999 р., правонаступником зазначених підприємств є ДП «Красноармійськвугілля». 08.02.1970 р. у другу зміну приблизно о 16.30 год. з [PERSON] трапився нещасний випадок на виробництві, а саме перебуваючи у шахті під землею при видачі верхняка його травмувало останнім у праву ногу, через що був перелом правої кз голені. 28.01.1984 р. приблизно о 13.30 год. з [PERSON] трапився нещасний випадок на виробництві, а саме виконуючи роботи під землею у шахті звільнившимся тяговим ланцюгом, що знаходився між забоєм та рештаками, його вдарило в область лівої надбрівною дуги, через що констатовано лікарями гостра черепно-мозкова травма, струс мозку, знаходився на лікуванні з 29.01.1984 р. - 15.02.1984 р. 11.11.1992 р. приблизно о 04.30 год. з [PERSON] трапився нещасний випадок на виробництві, а саме виконуючи роботи під землею у шахті під час вилучення задньої стойки секції №75 виникло падіння горизонтального штоку, який впав на грунт та травмував мене у праву голень, через що я знаходився на лікуванні з 12.11.1992 р.-25.11.1992 р. 05.01.1995 р. приблизно о 08.10 год. з [PERSON] трапився нещасний випадок на виробництві, а саме під час обробки дошок ножами станка травмував ІІ, ІІІ, ІV, V пальці лівої кісті, через що знаходився на лікуванні з 05.01.1995 р. по 21.03.1995 р. з діагнозом відкритий перелом нф 2 пал., відрив сер. Ф-ги 3 пал лівої кісті. У зв'язку з цими нещасним випадком було складено відповідні акти про нещасний випадок на виробництві форми Н-1, а саме за нещасним випадком від 05.01.1995 р. № бн від 05.01.1995 р., за нещасним випадком від 11.11.1992 р. № 171 від 12.11.1992 р., за нещасним випадком від 28.01.1984 р. № 9 від 29.01.1984 р., за нещасним випадком від 08.02.1970 р. № бн від 10.02.1970 р. За висновками МСЕК по травмі від 28.01.1984 р. [PERSON] встановлено 5% стійкої втрати професійної працездатності, по травмі від 05.01.1995 р. йому встановлено 5% стійкої втрати професійної працездатності, по травмі від 08.02.1970 р. [PERSON] встановлено 5% стійкої втрати професійної працездатності. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв ` язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Законом України «Про охорону праці», а саме, ч. 1 ст. 9, було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров'я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до змін, внесених до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» від 23 лютого 2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов»язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст. 22 Конституції України. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством. Судом встановлено, що в зв'язку з нещасним випадком на виробництві позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, був здоровою працездатною людиною але після одержання травм у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму, переживання з приводу погіршення відносин з оточуючими. Спостерігається критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому відношенні, громадянина. Позивач [PERSON] отримав травму пов'язану з виробництвом і при цьому мала місце протиправність дій відповідача Відокремленого підрозділу «шахта «Родинська» Державного підприємства «Красноармійськвугілля», пов'язаних з порушенням Закону України „Про охорону праці", «Правил безпеки у вугільних шахтах", що стало причиною нещасного випадку. Вищезазначене законодавство, а також роз'яснення Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року із змінами від 25 травня 2001 року «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» пов`язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрєс, а із наявністю втрат фізичного і психичного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Виходячи із наведених вище обставин, суд вважає, що позивачу [PERSON] заподіяно моральну шкоду, і згідно ст. 237-1 КЗпП України, роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, позивач має право на його відшкодування. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань, а саме погіршення стану здоров`я позивача. Виходячи із викладенного, суд вважає можливим стягнути з відповідача Державного підприємства «Красноармійськвугілля» на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 (п'ять тисяч) грн. На підставі викладеного ,

Outcome: approved