Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

ПАТ КБ " Акцент-Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання взятих останнім на себе зобов'язань згідно умов кредитного договору від 17.04.2008 року загальною сумою 24098 гривень 77 копійок. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач посилається на те, що за умовами вказаного кредитного договору банк надав відповідачу кредит в сумі 3000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов договору погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов цього правочину. Порушуючи такі умови договору, відповідач належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 20.02.2014 року має прострочену заборгованість на загальну суму 24098,77 гривень і складається з: -заборгованості за кредитом в сумі 3000 гривень; -заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 12020,02 гривень; -заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 7455 гривень; -штрафу (фіксована частина) в сумі 500 гривень та штрафу (процентна складова) в сумі 1123,75 гривень. У судове засідання представник позивача, діючий в силу повноважень, що ґрунтуються на довіреності №1548-О від 06.07.2011 року, не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення в обласній суспільно-політичній газеті «Вісті Придніпров'я» №39 (1532) від 27.05.2014 року, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень на позов, про що суд вважає можливим застосувати наслідки ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті у їх сукупності, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, що складаються з копій заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам від 17.04.2008 року, між ЗАТ КБ «Акцент-Банк» повним правонаступником якого є ПАТ КБ «Акцент-Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У відповідності до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісії, а також інших витрат згідно умов договору. Згідно положень ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями станом на 20.02.2014 року відповідач має заборгованість 59057,31 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 24098,77 гривень і складається з: заборгованості за кредитом в сумі 3000 гривень; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 12020,02 гривень; заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 7455 гривень; штрафу (фіксована частина) в сумі 500 гривень та штрафу (процентна складова) в сумі 1123,75 гривень. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Отже, з відповідача на користь позивача, також, підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду у сумі 243,60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved