Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті її батька [PERSON], який помер 29 серпня 2018 року в м.Шахтарськ Донецької області. При цьому заявниця зазначає, що встановлення даного факту їй потрібно для оформлення спадщини. При зверненні до Мелітопольського МВ ДРАЦС ГТУЮ Запорізької області їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть бабусі, оскільки документи, що видані уповноваженими органами на окупованій території Донецької області не є дійсними та не створюють правових наслідків. Тому для проведенні державної реєстрації смерті бабусі, у звязку з відсутністю належного документа, просить суд встановити даний факт смерті. В судове засідання заявниця не зявилася, однак від її представника за довіреністю [PERSON] надійшла заява про розгляд справи в його відсутність та задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи у судове засіданні не зявився, заперечень проти задоволення заяви суду не надав. Відповідно до ч. 2\~ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, тому за правилами ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно свідоцтва про смерть серії ДНР №107655 від 29.08.2018, виданого Шахтарським міськрайонний відділом запису актів цивільного стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки [PERSON], [INFO], помер 29 серпня 2018 року в м.Шахтарськ Донецької Народної Республіки /а.с.10/. Такі ж дата і місце смерті [PERSON] зазначені в довідці про причину смерті №352 від 29.08.2018 /а.с.16/. Той факт, що померлий [PERSON] був громадянином України підтверджується копією паспорта\~громадянина України\~серії ВА\~642307,\~виданого Шахтарським\~МВ УМВС\~України в\~Донецькій області. Згідно\~довідки про\~взяття на\~облік внутрішньо\~переміщеної особи\~вказане зареєстроване\~місце його\~проживання:\~[INFO] /а.с.12/. Згідно\~Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ, сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями»\~було визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до\~Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей»\~запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженого\~розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1085-р., на території м.Макіївка Донецької області органи державної влади не здійснюють свої повноваження. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті проводиться державним органом реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою чи рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно Закону України\~"Про\~забезпечення прав\~і свобод\~громадян та\~правовий режим\~на тимчасово\~окупованій території\~України"\~від 15\~квітня 2014\~року будь-які\~органи,\~їх посадові\~та службові\~особи на\~тимчасово окупованій\~території та\~їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи створені у порядку непередбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Мелітопольським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області було відмовлено заявниці у реєстрації смерті [PERSON], оскільки для підтвердження факту смерті не пред`явлено документ відповідної форми /а.с.11/. Тобто, свідоцтво про смерть [PERSON], видане Шахтарським міськрайонним відділом запису актів цивільного стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки та довідка лікарського закладу про причину смерті №352 від 29.08.2018 - на території тимчасово непідконтрольній Україні, не створюють правових наслідків. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Встановлення даного факту необхідно заявниці для оформлення спадщини. Документ, виданий лікарським закладом м.Шахтарськ, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, суд приймає до уваги і оцінює разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку з метою повного та всебічного зясування обставин справи, реалізації прав та інтересів заявника. Таким чином, наявність вищевказаних доказів, на думку суду, є достатньою підставою для встановлення факту смерті в певний час, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення даного факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті, що надасть заявниці можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved