overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач 10.04.2017 року звернувся в суд з даним позовом, в якому просив стягнути заборгованість по кредитному договору. При цьому посилається на те, що 09.01.2011 року відповідач звернувся з заявою до позивача з метою отримання банківських послуг, за якою відповідачу було надано кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив. Таким чином, станом на 02.01.2017 року створилась заборгованість в сумі 20114,60 грн. з них: - 8907,77 грн. тіло кредиту; - 2596,89 грн. нараховано процентів за користування кредитом; - 7175,91 грн. нараховано пені; - 500,00 грн. штраф (фіксована складова); - 934,03 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив позов задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами існують зобовязальні правовідносини, які регулюються ст. ст. 509,510,526,527,530, 651 ЦК України. Судом встановлено, що 09.01.2011 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг підписав заяву №б/н за якою останньому було надано кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. /9-44/. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, таким чином станом на 02.01.2017 року створилась заборгованість в сумі 20114,60 грн. з них: - 8907,77 грн. тіло кредиту; - 2596,89 грн. нараховано процентів за користування кредитом; - 7175,91 грн. нараховано пені; - 500,00 грн. штраф (фіксована складова); - 934,03 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 523 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до вимог ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач 10.08.2015р. звернувся в суд з позовом до відповідача про звільнення майна з-під арешту. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу він є власником автомобіля ВАЗ 211540, 2007року випуску, сірого кольору, шасі(кузов,рама) [NUMBER], тип легковий, реєстраційний номер [NUMBER]. В кінці липня 2015року йому стало відомо, що на автомобіль накладено арешт та заборону на відчуження згідно постанови відділу ДВС Тисменицького РУЮ від 18.11.2013р. та акту опису й арешту майна від 05.06.2015р., у зв»язку з заборгованістю по виконавчому провадженню №28387503 у сумі 31741,89грн. Дана сума коштів ним сплачена 28.07.2015р., однак арешт не був знятий відділом ДВС Тисменицького РУЮ, що обмежує його права як власника автомобіля. Просив зняти арешт з автомобіля, накладений згідно постанови відділу ДВС Тисменицького РУЮ від 18.11.2013р. та акту опису й арешту майна від 05.06.2015р. по виконавчому провадженню №28387503. Позивач у судове засідання не з»явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, у вирішенні даної справи покладається на розсуд суду, борг позивачем погашено. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивач є власником автомобіля ВАЗ 211540, 2007року випуску, сірого кольору, шасі(кузов,рама) [NUMBER], тип легковий, реєстраційний номер [NUMBER].(а.с.12). Згідно постанови заступника начальника відділу ДВС Тисменицького районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.11.2013р., та акту опису й арешту майна від 05.06.2015р. на даний автомобіль накладено арешт, у зв»язку з заборгованістю по виконавчому провадженню №28387503 у сумі 31741,89грн.(а.с.5-9). Відповідно до довідки відділу ДВС Тисменицького РУЮ від 29.07.2015р. №443/04-45 позивач погасив заборгованість по аліментах та заборгованості станом на 29.07.2015р. не має.(а.с.11). Згідно ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. З огляду на викладене, суд вважає, що позов підставний, обґрунтований та підлягає до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України, ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач 10.09.2014 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 24.04.2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. На ґрунті постійних сварок почуття любові та поваги між ними втрачені. Вони з відповідачем проживають окремо. Фактично сім'я припинила своє існування. Вважає подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливими. Шлюбні відносини між припинені з червня 2014 року. Спільне господарство не ведеться. Просить шлюб розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.11). Вказала, що шлюбні відносини припинені з вересня 2014 року. Майнового спору на даний час немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „[PERSON]". Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.12). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з 09.09.2014 року. Майнового спору на даний час немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Просить після розірвання шлюбу змінити його прізвище на дошлюбне „[PERSON]". Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 24.04.2010 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.6,7), яка проживає з позивачем (а.с.5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені за посиланням позивача - з вересня 2014 року, за посиланнями відповідача - з 09.09.2014 року. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного на ґрунті постійних сварок, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Майнового спору на даний час немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач 11.01.2017 року звернувся в суд з даним позовом, в якому просив стягнути заборгованість по кредитному договору. При цьому посилається на те, що 07.07.2010 року відповідач звернувся з заявою до позивача з метою отримання банківських послуг, за якою відповідау було надано кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив. Таким чином станом на 25.10.2016 року створилась заборгованість в сумі 35062,44 грн. з них: - 8508,61 грн. складова заборгованості кредиту за ставкою 2,7%; - 24408 грн. складова заборгованості кредиту за ставкою 3,5%; - 500,00 грн. штраф (фіксована складова); - 1645,83 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив позов задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами існують зобов'язальні правовідносини, які регулюються ст. ст. 509,510,526,527,530, 651 ЦК України. Судом встановлено, що 07.07.2010 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг підписав заяву, за якою останній було надано кредит у розмірі 20000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. /11-48/. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, таким чином станом на 25.10.2016 року створилась заборгованість в сумі 35062,44 грн. з них: - 8508,61 грн. складова заборгованості кредиту за ставкою 2,7%; - 24408 грн. складова заборгованості кредиту за ставкою 3,5%; - 500,00 грн. штраф (фіксована складова); - 1645,83 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 523 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до вимог ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач 11.01.2017 року звернувся в суд з даним позовом, в якому просив стягнути заборгованість по кредитному договору. При цьому посилається на те, що 31.03.2011 року відповідач звернувся з заявою до позивача з метою отримання банківських послуг, за якою відповідау було надано кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив. Таким чином станом на 08.11.2016 року створилась заборгованість в сумі 17106,88 грн. з них: - 4651,39 грн. складова заборгованості кредиту за ставкою 2,9%; - 11164,69 грн. складова заборгованості кредиту за ставкою 3,6%; - 500,00 грн. штраф (фіксована складова); - 790,80 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив позов задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами існують зобов'язальні правовідносини, які регулюються ст. ст. 509,510,526,527,530, 651 ЦК України. Судом встановлено, що 31.03.2011 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг підписав заяву, за якою останній було надано кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. /11-48/. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, таким чином станом на 08.11.2016 року створилась заборгованість в сумі 17106,88 грн. з них: - 4651,39 грн. складова заборгованості кредиту за ставкою 2,9%; - 11164,69 грн. складова заборгованості кредиту за ставкою 3,6%; - 500,00 грн. штраф (фіксована складова); - 790,80 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 523 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до вимог ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач 11.03.2014 року звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 09.08.2002 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області, зроблено запис за № 61. Від даного шлюбу є неповнолітні діти: дочка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO]. Через постійні сварки, непорозуміння, їх взаємовідносини з відповідачем ускладнились, сумісне проживання та збереження шлюбу, є не можливим. Вони практично не спілкуються, спільно не проживають 4 місяці. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу, прізвище залишити «[PERSON]». В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду подала заяву від 08.04.2014 року, відповідно до якої просить справу розглядати у її відсутність, так як в судове засідання з»явитись не має можливості у зв»язку із сімейними обставинами. Позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити. Примирення між ними не можливе. Термін на примирення не потрібен.Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище "[PERSON]". В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду подав заяву від 08.04.2014 року, відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність, так як в судове засідання з»явитись не має можливості у зв»язку з сімейними обставинами. Позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення, оскільки примирення між ними не можливе. Термін на примирення не потрібен. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявних для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів для розгляду справи по суті та постановлення рішення, і вважає, що за даних обставин збереження сім'ї є неможливе і недоцільне, шлюб носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує, а також з урахуванням положень ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому позов підлягає до задоволення повністю. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. ст. 81, 88 ЦПК України. На підставі викладеного ст. ст. 24, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач 12.03.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 15.08.2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, права та обов'язки подружжя, часті сварки та докори на її адресу. Шлюбні відносини між ними були припинені з січня 2015 року. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Примирення між ними неможливе. Між нею та відповідачем наявний майновий спір, який вони будуть вирішувати окремо. Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „[PERSON]". Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с.16). Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „[PERSON]". Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.17). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з січня 2015 року. Між ними наявний майновий спір, який буде вирішуватись в іншому судовому процесі. Діти на даний час будуть проживати з позивачем. Примирення між ними неможливе. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 15.08.2003 року зареєстрували шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO] (а.с.11-13). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з січня 2015 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, права та обов'язки подружжя, часті сварки, що призвело до погіршення відносин між ними. Примирення між ними неможливе. Як вбачається з позовної заяви (а.с.2), заяви відповідача (а.с.17), між сторонами наявний майновий спір, який буде вирішуватися в іншому судовому процесі. На даний час спору щодо місця проживання дітей немає. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач 12.03.2018 року звернувся в суд з даним позовом, в якому просив стягнути заборгованість по кредитному договору. При цьому посилається на те, що 02.07.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № б/н, за яким останньому було надано кредит у розмірі 25000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив. Таким чином станом на 06.12.2017 року створилась заборгованість в сумі 117000,00 грн. з них: - 54307,04 грн. тіло кредиту; - 19532,90 грн. нараховано процентів за користування кредитом; - 43160,06 грн. нараховано пені; Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив позов задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає положенню ст. 280-282 та ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами існують зобов'язальні правовідносини, які регулюються ст. ст. 509, 510, 526, 527, 530, 651 ЦК України. Судом встановлено, що 02.07.2010 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, за яким останньому було надано кредит у розмірі 25000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок /13-48/. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, таким чином станом на 06.12.2017 року створилась заборгованість в сумі 117000,00 грн. з них: - 54307,04 грн. тіло кредиту; - 19532,90 грн. нараховано процентів за користування кредитом; - 43160,06 грн. нараховано пені; Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. В порушенні умов договору відповідач не виконала свої зобов'язання і станом на 06.12.2017 року створилась заборгованість в сумі 117000,00 грн. Відповідно до вимог ст. 523 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до вимог ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст.141 ч.2 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved