Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначив, що 16 серпня 2015 року помер її чоловік [PERSON], який при житті проживав у [INFO]. За фактом смерті було видане лікарське свідоцтво про смерть № 2942 від 17.08.2015 р. недержавного зразка, що посвідчує факт смерті. Оскільки [PERSON] помер на території, що Верховною Радою України визнана тимчасово окупованою, вона не має належних медичних документів, передбачених законодавством України, для реєстрації факту смерті цієї особи. Встановлення факту смерті необхідно для державної реєстрації смерті [PERSON], отримання в державному органі України свідоцтва про смерть. Просить суд, встановити факт смерті [PERSON], громадянина України, який помер 16 серпня 2015 року на тимчасово окупованій території України, місто смерті: [ADDRESS]. Заявник в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Заінтересована особа - представник Відділу реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, судом встановлено наступне. Відповідно до\~ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п.8 ч.1ст. 256\~ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'ясень, даних в п.13Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Заявник підтверджує факт смерті [PERSON] лікарським свідоцтвом про смерть № 2942 від 17.08.2015 року, в якому зазначено, що [PERSON], [INFO], що проживав по день смерті за адресою: [ADDRESS], помер 16 серпня 2015 року за адресою: м. Донецьк, Калінінський район, пр. Червоногвардійський, 20/20; довідкою для поховання до форми № 106/у № 2942; довідкою Української православної церкви м. Донецька, згідно якої відспівування померлого [PERSON] відбулося 18.08.2015 року у храмі Всіх святих на Мушкетовському кладовищі; фотографіями місяця поховання померлого. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] і визначає датою його смерті -\~\~16 серпня 2015 року та місцем смерті Україна, Донецька область, Калінінський район, місто Донецьк. Приписами п.8 ч. 1ст. 256\~ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі\~ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть. Суд сприймає надане заявником лікарське свідоцтво про смерть № 2942 від 17.08.2015 р., як носій конкретної інформації факту смерті [PERSON], при цьому не може визнати вказане лікарське свідоцтво належним та допустимим доказом, оскільки відповідно до ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, є недійсним і не створює правових наслідків, але суд бере до уваги, що не прийняття по суті рішення по даній справі може вплинути на права і обов»язки заявника. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті особи є об»єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявником свідоцтво про смерть, виданого державним органом України. Відповідно до\~ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.\~\~

Outcome: approved