Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в період часу з січня 2017 року по 26 травня 2017 рік. А також, просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] право власності на: - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; - право на земельну частку (пай) із земель, що знаходяться в колективній власності КСП АФ Озерне, села Озерне Ізмаїльського району Одеської області, розміром 3,48 в умовних кадастрових гектарах (свідоцтво про право на спадщину серії ВЕР № 643503; 643501 (сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ОД № 0236240, виданий Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області 10.11.1997 року за № 782. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Крижановською С.М. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що позивачу необхідно було протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця звернутися із заявою про прийняття спадщини і заява нею не була подана. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Представник відповідача Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що родину спадкодавця знає добре. [PERSON] був інвалідом дитинства. В січні 2017 року спадкодавець [PERSON] захворів та позивач [PERSON] з цього часу почала проживати разом із ним, оскільки останній потребував стороннього догляду і позивач за ним доглядала. Підтвердила факт проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в період часу з січня 2017 року по 26 травня 2017 рік. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що сім`ю спадкодавця знає добре. Спочатку [PERSON] проживав один. З січня 2017 року спадкодавець [PERSON] захворів та його сестра [PERSON] почала проживати разом з ним за адресою: [ADDRESS] , оскільки останній потребував стороннього догляду і позивач за ним доглядала. Підтвердив факт проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в період часу з січня 2017 року по 26 травня 2017 рік. Вислухавши пояснення представника позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.03.2021 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало наступне майно: - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.02.2010 року, що також підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 26715919 від 15.07.2010 року, виданого комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» ; - право на земельну частку (пай) із земель, що знаходяться в колективній власності КСП АФ Озерне, села Озерне Ізмаїльського району Одеської області, розміром 3,48 в умовних кадастрових гектарах (свідоцтво про право на спадщину серії ВЕР № 643503; 643501 (сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ОД № 0236240, виданий Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області 10.11.1997 року за № 782, свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.06.2007 року зареєстровані в реєстрі за №№ 2-1816, 2-1819. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 31.05.2017 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 58189623 від 05.11.2019 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємців за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] немає. Відповідно до статті 1262 ЦК України - у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Спадкоємцем за законом другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України після смерті [PERSON] є його сестра [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 07.03.1975 року, виданого виконавчим комітетом Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 16.05.1966 року, виданого виконавчим комітетом Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Як було встановлено в судовому засіданні та підтверджено поясненнями свідків, [PERSON] в період часу з січня 2017 року по 26 травня 2017 рік проживала разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину такими, що підлягають захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved