Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛИК» про стягнення заборгованості по кредитному договору. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 29 березня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11133348000, згідно якого банк надав позичальнику кредитні кошти загальною сумою 70 000,00 доларів США з розрахунку 13,5 % річних за користування кредитом на строк з 29 березня 2007 року по 29 березня 2017 року. 08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» було укладено договір купівлі-продажу права вимоги. Таким чиним позивач набув статус нового кредитора. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується договорами поруки № 11133348000-П від 29 березня 2007 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] та договором поруки № № 11133348000-П2 від 29 березня 2007 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛИК». Станом на 29 липня 2015 року позичальник не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 2 945 871,80 грн. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, розглянувши справу у його відсутність. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про місце, час та дату слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. 29 березня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11133348000, згідно якого банк надав позичальнику кредитні кошти загальною сумою 70 000,00 доларів США з розрахунку 13,5 % річних за користування кредитом на строк з 29 березня 2007 року по 29 березня 2017 року. (а.с. 9-14, 15-17,18) . Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» виконано умови договору № 11133348000 від 29 березня 2007 року. Кошти були надані позичальнику в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені договором. 08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» було укладено договір купівлі-продажу права вимоги(а.с. 28-29,30). Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується договорами поруки № 11133348000-П від 29 березня 2007 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] та договором поруки № № 11133348000-П2 від 29 березня 2007 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛИК»(а.с. 19-20,21-22). Умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний щомісяця вносити кошти в рахунок повернення кредиту в порядку та розмірах, визначених умовами договору. Позичальник, скориставшись кредитними коштами, в порушення умов порядку їх повернення протягом певного часу не проводив платежів в рахунок повернення позики та не розрахувалась з боргом в повному обсязі. Відповідно до умов договору, у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати штрафні санкції на суму заборгованості за весь час прострочення виконання зобов'язань за договором а також вимагати від позичальника виконати грошове зобов'язання в повному обсязі. Таким чином, станом на 29.07.2015 р. утворилась заборгованість в розмірі 2 945 871,80 грн. Сума боргу підтверджується відповідними розрахунками, долученими до матеріалів справи(а.с.26). Таким чином, банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти відповідачу [PERSON]. В свою чергу позичальник скористалась кредитними ресурсами, але свої зобов'язання в частині повернення кредитних коштів за договором належним чином не виконала. Згідно положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. За вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Статтею 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За договорами поруки кожен з поручителів поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники. Умовами договорів поруки передбачено також право кредитора пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню в повному обсязі. При поданні позовної заяви позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22, ст. 5 Закону України "Про судовий збір" . Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідачів. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі по 14 729 грн. 36 коп. з кожного.

Outcome: approved