Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] ,\~ [INFO] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~Залуквянської сільської\~ради і, просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно за заповітом житловий будинок та по господарські споруди, інвентаризаційною вартістю 267\~399,00 грн., що розташовані по [ADDRESS] , що належали [PERSON] Позивач посилається на ті обставини, що [INFO] р. померла її баба, [PERSON] . Після смерті останньої відкрилась спадщина за заповітом, оскільки ще за життя [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким усе своє майно заповіла їй, [PERSON] Заповіт від імені спадкодавця нотаріально посвідчений державним нотаріусом Галицької державної нотаріальної контори за реєстром №1383, де не змінювався і не відмінявся. Спадковим майном є житловий будинок та погосподарські споруди, що знаходяться по [ADDRESS] , інвентаризаційною вартістю 267\~399 грн. В даний час вона як спадкоємець за заповітом бажає прийняти спадщину та виготовити всі необхідні правовстановлюючі документи, проте перешкодою для цього є те, що правовстановлюючий документ на вищевказане нерухоме майно спадкодавцем не виготовлявся і не реєструвався. Тому приватним нотаріусом Головного управління юстиції в Івано-Франківській області надано їй письмову відмову де було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Також зазначає, що до дня смерті баби, [PERSON] , вона більше як п`ять років була і до сьогоднішнього дня зареєстрована у вищевказаному житловому будинку, що належав спадкодавцю за її життя, проживала разом з нею, вела спільне господарство, здійснювала догляд за нею. Після її смерті вона продовжує проживати в будинку, що числиться за спадкодавцем, доглядає за господарством, підтримує його у належному стані, а тому вважає, що прийняла спадщину та вступила у володіння та користування спадковим майном. Просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] . адвокат Шевчук Н.М. подала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності та у відсутності позивача, а також у заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Відповідач \~Залуквянська сільська рада в підготовче судове засідання не з`явилась, сільським головою [PERSON] М. було подано до суду письмову заяву із змісту якої вбачається, що щодо задоволення позову позивача не заперечує, справу просить розглядати у відсутності представника сільської ради. У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] р. померла баба позивача, [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.04.2019 р. (а.с.12). Копією свідоцтва про шлюб ссерії [NUMBER] від 18.05.1985 р. стверджується, що [PERSON] після укладення шлюбу із [PERSON] , змінила прізвище на [PERSON] (а.с.10). З копії заповіту посвідченого державним нотаріусом Галицької державної нотаріальної контори від 19.10.1980 р. вбачається, що [PERSON] , заповіла позивачу, [PERSON] усе належне їй майно (а.с.11). Даний заповіт не змінювався і не скасовувався, про що свідчить відмітка на ньому. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, а саме на житловий будинок та господарські споруди, які знаходяться по [ADDRESS] Галицького району Івано-Франківської області та згідно довідки обласного комунального підприємства Івано-Франківського бюро технічної інвентаризації, інвентаризаційна вартість даного майна складає 267 399 грн. (а.с.16). Довідкою за №306 від 09.04.2019 р. виданною сільським головою Залуквянської сільської ради стверджується, що [PERSON] на день смерті постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . На день її смерті разом з нею проживала та була зареєстрована [PERSON] (а.с.17). Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину, оскільки до дня смерті [PERSON] , більше як п`ять років була і до сьогоднішнього дня зареєстрована у житловому будинку, що належав спадкодавцю, а також після її смерті продовжує проживати у будинку, підтримує його у належному стані. В даний час бажає оформити свої права на спадкове нерухоме майно, а саме, на житловий будинок та господарські будівлі після смерті баби. З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.04.2019 р. за №190/02-63 зазначено, що відмовити [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після смерті [PERSON] , оскільки позивачем не подано документи, які підтверджують право власності на житловий будинок на ім`я померлої [PERSON] (а.с.19).Через те, що на майно спадкодавця не здійснена реєстрація права власності, позивач змушена звертатися з позовом до суду. Виконком Залуквянської сільської ради щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно не заперечує, про що свідчить письмова заява. Оскільки, спадщина відкрилась у 1991 р., до спадкових правовідносин слід застосувати положення Цивільного кодексу УРСР, який діяв на момент відкриття та прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.1 постанови за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах по спадкування" роз`яснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР, якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року. Строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 30 жовтня 1991 року, тобто до набуття чинності Цивільним кодексом України, а тому застосуванню для вирішення заявленного позову підлягають норми Цивільного кодексу УРСР, якитй втратив чинність з 01 січня 2004 року, але був чиним на момент виникнення та існування спірних правових відносин. Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття останнє постійне місце проживання спадкодавця. У відповідності до ст. 524 Цивільного кодексу УРСР, спадкоємство здійнюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 534 цього ж кодексу, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Згідно ст. 560, 561 Цивільного кодексу УРСР, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінгчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Окрім цього, згідно ст. 549 цього ж кодексу, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. При цьому, такі дії мають бути вчинені протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця. За змістом ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За наведених вище обставин і доказів суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 524, 525, 526, 560, 561 Цивільного кодексу УРСР, ст. 392 ЦК України,

Outcome: approved