Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого зазначає, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 30 травня 2012 року, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В подальшому, відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 01.12.2014 шлюб між сторонами розірвано та рішенням цього ж суду від 15.01.2015 року вирішено стягувати з відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини. Також, згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.01.2020 відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] була наявна заборгованість по сплаті аліментів в сумі 29 958 грн. 25 коп., яка потім була погашена. Позивачка за первісним позовом [PERSON] також вказує, що вона з літа 2019 року вела переговори з відповідачем [PERSON] щодо надання дозволу на виїзд сина [PERSON] за межі України до Республіки Фінляндії, де працює сама позивачка, має стабільне місце роботи, забезпечена житлом, і син міг би проживати з нею та її старшою донькою, навчатися у школі, вивчати іноземну мову, але відповідач [PERSON] надав згоду на виїзд їхнього спільного сина за межі України лише на один місяць літніх канікул. В подальшому на її неодноразові пропозиції до відповідача [PERSON] надати дозвіл на проживання сина разом із нею вона отримувала відмову. Також зазначає, що [PERSON] виїжджає за кордон, із сином не спілкується, а його мати постійно створює конфлікти і знущається над дитиною, принижує позивачку [PERSON] . Позивачка [PERSON] вказує, що син проживає разом із її матір`ю [PERSON] , в с. Михайлики, Полтавського району, син навчається в Калашниківській НВК Мачухівської сільської ради Полтавського району, є всі умови для проживання малолітнього сина. Під час перебування позивачки за межами України, вона щодня спілкується із дітьми за допомогою інтернету, вони спілкуються по відеозв`язку. Також, вона вказує, що в неї є можливість виїхати до Республіки Фінляндія, оскільки є роботодавець, який готовий прийняти її на роботу, і вона може забрати туди дітей, забезпечити їх житлом, одягом, продуктами харчування, і усим необхідним для повноцінного сімейного життя. Однак, відповідач [PERSON] заперечує проти того, щоб малолітній син проживав разом з нею. Посилаючись на вищевказані обставини та на те, що проживання сина разом з відповідачем [PERSON] може негативно вплинути на виховання дитини, вона бажає забезпечити синові належний добробут та дати йому хорошу освіту, зробити все можливе для його повноцінного розвитку, не буде перешкоджати побаченням батька з дитиною, просить суд визначити місце проживання їхнього малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , разом з нею, його матір`ю. 16.03.2020 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 14.04.2020 представник відповідача [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, 01.12.2014 рішенням Октябрського районного суду м. Полтави шлюб між сторонами розірвано. Сторони мають спільного сина [PERSON] , 2012 року народження. Рішенням цього ж суду стягнуто з відповідача аліменти на користь позивача на утримання їхнього спільного сина [PERSON] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 01.12.2014 до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що у відповідача у зв?язку із звільненням зі служби в Національній поліції України 28.12.2018, виникла заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 29958,25 грн., яка була погашена 18.12.2019 разом із штрафними санкціями. Також зазначає, що значний час малолітній син проживав в повноцінній сім`ї разом з відповідачем [PERSON] та його дружиною [PERSON] , відвідував дошкільний навчальний заклад "Пролісок" Стасівської сільської ради в період з 10.11.2016 по 15.11.2017 та з 27.04.2018 по 22.05.2019, який знаходиться за місцем проживання відповідача, де в нього утворилися соціальні зв`язки зі своїми однолітками. Поруч із відповідачем [PERSON] проживає його мати [PERSON] , яка є бабусею [PERSON] , яка теж проявляє турботу та бере активну участь у його вихованні, тому відокремлення дитини від бабусі також буде суперечити інтересам малолітньої дитини. Вказує, що дитина перебувала на повному утриманні відповідача [PERSON] в період з 10.11.2016 по 15.11.2016 року та з 27.04.2018 по 22.05.2019 року, мала все необхідне для всебічного, гармонійного, повноцінного життя та розвитку. Матеріальний стан відповідача [PERSON] протилежний, він працевлаштований офіційно, має стабільний дохід, володіє об`єктом нерухомості, автомобілем, проживає повноцінною сім`єю та сплачує аліменти регулярно. Також у відзиві посилається на те, що позивачкою [PERSON] приховано той факт, що вона вже зверталася до суду з проханням визначення місця проживання дитини з нею, але їй було відмовлено рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01.12.2014 року по справі № 554/15928/14-ц. 23.07.2020 відповідачем [PERSON] подано зустрічну позовну заяву про визначення місця проживання дитини з батьком. Вказує, що син [PERSON] періодично проживав то з батьком, то з матір?ю, а в кінці травня 2019 року мати, отримавши згоду від батька, вивезла дитину за кордон, чим обмежила його у спілкуванні з сином. Зазначає, що син проживав певний час з батьком та його родиною за адресою: [ADDRESS] , отримував належне виховання, піклування та турботу. Дитина відвідувала садок, спілкувалася із однолітками, мав усі необхідні умови для повноцінного розвитку. Посилається також на те, що він працевлаштований, має стабільний дохід. На виконання своїх батьківських обов?язків ним укладено декларацію з лікарем, який надає первинну допомогу сину [PERSON] , а бабусею [PERSON] укладено договір страхування життя та здоров?я онука. Вказує, що володіє 1/5 частини квартири в с.Стасі Диканського району Полтавської області яка має 4 роздільні кімнати. Тобто, як вказує відповідач, він має усі умови для сприятливого виховання та проживання сина. 09.09.2020 у зв?язку із звільненням судді у відставку, проведено повторний авто розподіл справи та визначено головуючим суддю [PERSON] . Ухвалою від 14.09.2020 справа прийнята до її провадження та призначено підготовче судове засідання. 20.11.2020 ухвалою суду закрите підготовче судове засідання і справа призначена до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Божко Т.Б. позовні вимоги підтримала повністю, та просила суд визначити місце проживання дитини з матір`ю. Заперечила проти задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] . Посилається на те, що батьками добровільно не досягнута згода щодо місця проживання дитини, зокрема батько не погоджується на те, щоб син залишився проживати з матір`ю у Фінляндії. Після розлучення сторін дитина залишилась проживати із матір?ю, деякий час проживала із батьком. Зараз дитина проживає із бабусею позивачки [PERSON] - [PERSON] в с.Михайлики Полтавського району, ходить до школи. Наразі мати [PERSON] перебуває у Фінляндії, у неї відкрита віза до 2024 року, але вона має намір повернутися до України, де в неї є власне житло. На період проживання позивачки за кордоном є можливість щоб дитина [PERSON] навчався у школі Фінляндії, вивчав іноземну мову, мати йому може забезпечити гарні умови проживання в іншій країні, де вона разом із чоловіком орендує житло, має офіційну заробітну плату та соціальні гарантії. Також вказала, що мати [PERSON] постійно турбується про свого сина, кожен день спілкується з ним через засоби зв?язку, вчить з ним домашні завдання, проте батько майже із сином не спілкується, більшість часу проводить за кордоном. Також зазначила, що [PERSON] має тісні родинні зв?язки із сестрою [PERSON] (дочкою [PERSON] від першого шлюбу), яка не залишила брата самого та проживає з ним у бабусі. Окрім того вказала, що [PERSON] у разі задоволення позову, забезпечить батьку можливість спілкування із сином, буде привозити дитину в Україну на канікули та в інший визначений з батьком період. Просить позов [PERSON] задовольнити, оскільки саме так будуть забезпечені інтереси дитини. Позивачка [PERSON] (в режимі відеоконференції) підтримала свій позов, проти зустрічного позову заперечила. При цьому пояснила, що в 2014 році після розлучення дитина залишилася проживати з нею, їй не було де проживати та не вистачало коштів на утримання дітей, тому вирішила заробити коштів за кордоном. В 2016 році виїхала до республіки Фінляндія, де працює за контрактом, [PERSON] залишився в України проживати із її мамою [PERSON] . З листопада 2016р. син проживав з батьком приблизно 6 місяців, потім вона повернулася в Україну і [PERSON] попрохав забрати його до себе, що вона і зробила, влаштувала сина до іншого дитячого садочка. Через пів року знову поїхала до Фінляндії на роботу, а [PERSON] залишився проживати із батьком в с.Стасі Диканського району. Після повернення до України (через 6 місяців) дитина розповідала, що батько його сварив, ставив у куток, що дуже його образило, тому вона вирішила забрати сина від батька і з кінця травня 2019 року син проживав з нею, коли вона виїжджала за кордон, [PERSON] проживав із бабусею та її донькою [PERSON] . Влітку 2019 року батько [PERSON] дозволив виїхати сину до Фінляндії, де він був з мамою, її чоловіком та донькою [PERSON] . Дітям в іншій країні дуже сподобалося. Зараз контракт на роботу в Фінляндії до квітня 2021 року, але може бути продовжений за її бажанням. Також зазначила, що у разі проживання сина разом із нею у Фінляндії буде мати стандартний графік роботи для жінок, які мають дітей - з 08 до 16 год., субота та неділя вихідний, відпустка влітку 1 місяць та взимку 1 тиждень, тобто дитина не буде залишатися одна. Вважає, що вона, як мати, має більше можливостей дати дитині повноцінний розвиток, саме у неї з сином мається тісний зв?язок, ніж у батька із сином, тому просить визначити місце проживання дитини із матір?ю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти первісного позову та підтримав поданий ним зустрічний позов. Вказав, що після розлучення син [PERSON] залишився проживати із матір`ю, коли [PERSON] виїхала за кордон на заробітки, син пів року проживав у нього, дитина ходила до дитячого садочку, мала окрему кімнату, іграшки, одяг. Потім восени 2017 [PERSON] повернулася до України та забрала сина до себе в м.Полтаву, перевела сина до іншого дитячого садка. Через 6 місяців вона знову поїхала за кордон, а сина залишила проживати з ним. Він проживав із сином та дружиною з її донькою в квартирі батьків дружини [PERSON] . [PERSON] іноді присилала посилки сину (речі, солодощі тощо). В травні 2019 року [PERSON] повернулася в Україну і забрала сина, більше він з ним не проживав. З травня 2019 року він почав їздити за кордон працювати, повернувся додому у жовтні 2019, потім в середині грудня 2019 поїхав знову, в червні 2020 повернувся в Україну, тоді відвідував сина влітку 3-4 рази. В кінці червня 2019 знову виїхав за кордон і повернувся лише у грудні 2020р. Пояснив, що працює в латвійській фірмі міжнародним водієм, його робота пов?язана з постійними переїздами по країнам Європи, він постійно перебуває за кермом, тому немає можливості орендувати житло за кордоном, невзмозі відправляти посилки сину. Зазначив, що на телефоні сина часто змінюється телефонний номер і він немає можливості до нього додзвонитися та спілкуватися із ним. Вказав, що якщо буде задоволено його позов, він буде постійно проживати та працювати на Україні, у квартирі де він проживає із своєю сім?єю є окрема кімната для сина, усі необхідні речі для навчання та відпочинку. Наголосив на тому, що підставою для невизнання позову [PERSON] є те, що у разі проживання сина із матір?ю за кордоном, переїзд [PERSON] до Фінляндії буде стресом для нього, бо інша країна, інші традиції, мова, оточення, а у випадку повернення до України син знову перенесе стрес, так як прийдеться адаптуватися до інших умов, тому вважає, що це буде психологічним стресом для дитини. В судовому засідання представник [PERSON] - адвокат Маліченко Д.В. підтримав зустрічні позовні вимоги, при цьому просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] . Просив суд визначити місце проживання дитини з батьком. Посилався на те, що батько проти того щоб [PERSON] проживав із матір?ю за кордоном. Вказав, що у той період коли дитина проживала із батьком, [PERSON] мав відповідний для його віку розвиток, мав усі необхідні речі, для його комфортного проживання батьком створені усі умови, які наявні і зараз. [PERSON] має в с.Стасі 4-х кімнатну квартиру, мається окрема кімната для сина, в якій є усі необхідні речі, батько та його дружина позитивно характеризуються, дружина працює, має стабільну заробітну плату. Отже, батько має повноцінну сім?ю в якій існує доброзичлива атмосфера, сприятлива для виховання сина. Вважає, що саме в інтересах дитини буде визначення його проживання з батьком, оскільки переїзд дитини в іншу країну буде для нього досить травмуючим фактором. Представник третьої особи - служби у справах дітей Диканської районної державної адміністрації Полтавської області Мирна А.А. в судовому засіданні, посилаючись на Декларацію з прав дитини, вказала на неможливість розлучення дитини із матір?ю. Також пояснила, що батько працює за кордоном, приїжджає та спілкується із дитиною рідко, мати спілкується із сином кожен день, через засоби відеозв?язку вчить із ним домашні завдання, прислухається до бажань та думок дитини. Єгор мріє проживати із мамою, тому саме в інтересах дитини за доцільне визначити проживання із матір?ю, що психологічно краще вплине на стан дитини. Представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради в судове засідання не з`явився, а цей орган надав до суду письмові пояснення в обгрунтування яких вказав, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою контролю, що встановлено законом. У зв`язку з цим, третя особа

Outcome: approved