Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. 1. 14 квітня 2017 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Біловежівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області з вимогою про визнання права власності в порядку спадкування. 2. Позов обґрунтував тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, в обсяг якої входить спірна земельна ділянка, а позивач є спадкоємцем за законом після померлої, у зв'язку із чим він звернувся до нотаріальної контори із письмовою заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено в оформленні права власності на земельну ділянку, так як оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, виданий померлій [PERSON] втрачений, а тому позивач не може отримати свідоцтво про право на спадкове майно. ІІ. Позиція сторін. 3. Сторони в судове засідання не з'явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач позов визнав. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Встановлені Судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 4. Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.5) [PERSON] померла [INFO] року. 5. Відповідно до рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2016 року (а.с.9,23) за померлою [PERSON] було визнано право власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Біловежівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області і належала померлій 22 червня 2006 року [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. 6. Інформацією з Бахмацької районної державної нотаріальної контори (а.с.18-19) підтверджується, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] відкрита за заявою позивача. 7. Позивачу було відмовлено в оформлені права на вказану вище земельну ділянку, що підтверджується листом Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 24 лютого 2017 року № 408/02-14 (а.с.11). ІV. Оцінка Суду. 8. Статтями 1216-1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК, частини п'ятої статті 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини - дня смерті особи або дня, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі статтею 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Втім, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК). Зважаючи на викладене, право на спадщину є майновим правом спадкоємця, юридичний факт виникнення якого пов'язаний з часом її прийняття, неотримання ж свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця такого права. Враховуючи те, що право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування було визнано згідно із рішенням суду за померлою [PERSON], воно увійшло до складу спадщини, яка відкрилася у зв'язку з її смертю. 9. Крім того, згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування": „У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження". А відповідно до пункту «г» статті 81, частини першої статті 131 Земельного кодексу України (далі ЗК) громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Також, положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 3 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Таким чином, як було зазначено вище право на спадщину є самостійним майновим правом (пункт 8 рішення), яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. 10. Враховуючи викладене, оскільки позивач прийняв спадщину у встановленому законом порядку після померлої матері [PERSON], за якою було визнано право власності в судовому порядку, але яка не зареєструвала своє право на спадкове майно, що створює перешкоди в оформлені позивачем своїх спадкових прав, позовні вимоги підлягають задоволенню. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на земельну ділянку не порушує права та законні інтереси інших осіб. Крім того, судом враховується, що відповідач позовні вимог визнав, що відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача).

Outcome: approved