Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, посилаючись на те, що між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] 26 вересня 2008 р. було укладено кредитний договір № 6636-007/08Р. Рішенням позачергових загальних зборів акціонерів АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» перейменований у ПАТ Комерційний банк «Правекс-Банк»», який є правонаступником АКБ «Правекс-Банк», про що свідчить статут банку, зареєстрований 19.09.2009 року Печерською районною державною адміністрацією міста Києва. Згідно з п 1.1. кредитного договору банк надав позичальникові кредит в іноземній валюті на загальну суму 40 200 дол. США для споживчих цілей, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договором страхування нерухомого майна. Згідно п. 1.2. кредит надається строком з 26 вересня 2008 року до 26 вересня 2033 року зі сплатою 12,49 % річних. Відповідно до п. 4.1., 4.2 кредитного договору позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом щомісяця до « 10» числа місяця включно відповідно до Графіку погашення кредиту, встановленого в додатку №2 до даного договору. Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10 числа місяця включно, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент повернення кредиту, зазначений у п. 1.2. даного договору. Відповідно до п. 9.1 кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування грошовими коштами позичальник сплачує банку пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної відсоткової ставки, вказаної в п. 1.2. даного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період розстрочення. На виконання п. 3.1. кредитного договору для забезпечення зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування коштами, пені за несвоєчасну сплату відсотків, а також відшкодування збитків, що може утворитися у зв'язку з можливим порушенням даного кредитного договору, відповідач передав за договором іпотеки №6636-007/08Р від 26.09.2008 року позивачу належне відповідачу на праві власності нерухоме майно: квартиру [ADDRESS]. [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором. Так, станом на 04.11.2013 року загальна сума простроченої заборгованості [PERSON] за кредитним договором, що підлягає поверненню, складає 37 690 доларів США 83 цента, в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом - 31148 дол. США; відсотки за користування кредитом - 6 243 дол. США; пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 299 (двісті дев'яносто дев'ять) доларів США. Станом на 04.11.2013 р. згідно курсу НБУ вказана сума становить 301262 гривні 80 копійок з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 248 965 (двісті сорок вісім тисяч дев'ятсот шістдесят п'ять) гривень 96 коп.; відсотки за користування кредитом - 49906 грн. 93 коп.; пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 2389 грн. 90 коп. Означену суму заборгованості [PERSON] не сплачено. У зв'язку з неналежним виконанням від [PERSON] кредитних зобов'язань представником ПАТ КБ «Правекс-Банк» було направлено відповідачу письмову вимогу від 11.11.2013 р. про усунення порушення. Дана вимога була отримана поштою 19.11.2013 р. Згідно до умов договору іпотеки (розділ 3), при порушенні боржником умов основного зобов'язання щодо строків погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування грошовими коштами, відшкодування збитків, неустойки, штрафів, пені та іншої заборгованості, а також при порушенні умов даного договору та у випадках, установлених законом, у іпотекодержателя виникає право задоволення своїх вимог за основним зобов'язанням, шляхом звернення стягнення на нерухоме майна, передане в іпотеку. Представник позивача просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 6636-007/08Р у сумі 301262 гривні 80 копійок, на користь ПАТ комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, а саме квартиру номер [ADDRESS], що зареєстрована за [PERSON], на праві власності, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною предмету іпотеки, визначеною на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства. Виселити [PERSON] з квартири номер [ADDRESS]. Стягнути з [PERSON] судові витрати на користь ПАТ комерційний банк. У судове засідання представник позивача не прибув, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у відсутність представника, просив позов задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно зі ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України, одним із видів застави є іпотека - застава нерухомого майна. Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. Майновим поручителем є особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника. Згідно із ст. 590 ч.2 Цивільного кодексу України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. У відповідності до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї в включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно із ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно із ст. 41 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Згідно із п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Судом встановлено, що АКБ «Правекс-Банк» (рішенням позачергових загальних зборів акціонерів АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» перейменований у ПАТ Комерційний банк «Правекс-Банк», який є правонаступником АКБ «Правекс-Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6636-007/08Р від 26 вересня 2008 р., відповідно до п 1.1. якого банк надав позичальникові кредит в іноземній валюті на загальну суму 40 200 дол. США для споживчих цілей, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договором страхування нерухомого майна. Згідно п. 1.2. кредит надається строком з 26 вересня 2008 року до 26 вересня 2033 року зі сплатою 12,49 % річних. Відповідно до п. 4.1., 4.2 кредитного договору позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом щомісяця до « 10» числа місяця включно відповідно до графіку погашення кредиту, встановленого в додатку №2 до даного договору. Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10 числа місяця включно, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент повернення кредиту, зазначений у п. 1.2. даного договору. Станом на 04.11.2013 року заборгованість [PERSON] за кредитом складає 31148 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 11.06.2014 року становить 362289,83 грн., заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом складає 6243,83, що за офіційним курсом НБУ станом на 11.06.2014 року становить 72623,48 грн. Відповідно до п. 9.1 кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування грошовими коштами позичальник сплачує банку пеню за день прострочення у розмірі подвійної відсоткової ставки, вказаної в п. 1.2 договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період розстрочення. Станом на 04.11.2013 року нарахована пеня за несвоєчасне погашення відсотків становить 299 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 11.06.2014 року становить 3477,74 грн. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 6636-007/08Р від 26 вересня 2008 р. між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 6636-007/08Р від 26.09.2008 року, відповідно до п.1.1 якого іпотекодавець для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань перед іпотекодержателем за кредитним договором № 6636-007/08Р від 26 вересня 2008 р. щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами кредитного договору [PERSON] передає в іпотеку належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS]. Відповідно до п.3.1.1 договору іпотеки № 6636-007/08Р від 26.09.2008 року при порушенні іпотекодавцем умов основного зобов'язання щодо строків погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування грошовими коштами, відшкодування збитків, неустойки, штрафів, пені та іншої заборгованості, а також при порушенні іпотекодавцем умов даного договору, у іпотекодержателя виникає право задоволення своїх вимог за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, передане в іпотеку. Суд приходить до висновку, що в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 6636-007/08Р від 26.09.2008 року слід звернути стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, а саме квартиру номер [ADDRESS], що зареєстрована за [PERSON], на праві власності шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Встановити початкову ціну для реалізації предмету іпотеки на рівні ціни, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, яка буде проведена суб'єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження. Згідно із ч.2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Житлового кодексу України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно із п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39 - 40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. ПАТ «Правек-банк» 11.11.2013 р. надсилав відповідачу вимоги про наявність заборгованості за кредитним договором та необхідність її дострокового погашення, а також про добровільне виселення відповідача з квартири [ADDRESS]. [PERSON] отримала означене повідомлення 19.11.2013 р., що підтверджується повідомленням про вручення пошитого відправлення, проте заходів щодо погашення заборгованості за кредитом та виселення не вжила. А тому суд приходить до висновку виселити [PERSON] з квартири номер [ADDRESS].

Outcome: approved