Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

Заявник, [PERSON] , звернулась до суду з заявою в якій просить суд встановити факт постійного проживання без реєстрації [PERSON] , [INFO] разом із спадкодавцем [PERSON] , по день його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Свою заяву заявник мотивує тим, що [INFO] помер її двоюрідний брат [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло. 23.12.2016 року [PERSON] склав заповіт, за яким заповідав усе своє майно нерухоме та рухоме на заявника. З метою оформлення своїх спадкових прав на вказане майно, заявник звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини. Але 16.04.2021 року отримала лист від державного нотаріуса з якого вбачається, що заява заявника не може бути прийнята так як заявником було пропущений строк для прийняття спадщини та вона не надала доказів про фактичне прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] . Державним нотаріусом заявнику було рекомендовано звернутись до Біляївського районного суду Одеської області з питання спадкування після смерті [PERSON] у зв`язку з чим, заявник звернулась до суду з вказаним позовом. Заявник в судове засідання не з`явилась надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що заяву підтримує та просить задовольнити. Від Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області надійшла заява, в якій просили розглянути справу за відсутності їх представника та зазначили, що проти задоволення заяви [PERSON] не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). [PERSON] належить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Вигодянської сільської ради, Біляївського району Одеської області, №7 від 15.07.2004 року. Відповідно до копії заповіту від 23.12.2016 року посвідченого секретарем виконкому А.Ю. Рибачок та зареєстрованому у реєстрі №183, [PERSON] заповів усе своє нерухоме та рухоме майно [PERSON] , [INFO] . Згідно листа державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Шевченко Ю.А. від 16.04.2021 року за №966/02-14 [PERSON] було відмовлено у видачу свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ніхто не був зареєстрований, та не було надано доказів фактичного прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим, заявнику було рекомендовано звернутись до суду з заявою про встановлення факту що має юридичне значення. Відповідно до довідки Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області від 31.03.2021 року за №536 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживала та вела спільне господарство з [PERSON] , по день його смерті [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини першої статті 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем їх проживання. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. З роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах спадкування», слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п.п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Пунктом 3.22 гл. 10 р. 2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 передбачено, що у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Судом встановлено, що заявник на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON] , за одною адресою: [ADDRESS] по день смерті останнього, [INFO] . Факт, про встановлення якого просить заявниця має для неї юридичне значення, оскільки це дозволяє їй реалізувати своє право на спадщину. Згідно із вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт постійного проживання з померлою. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню.

Outcome: approved