Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 24 березня 2016 року пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народилося двоє дітей, які на даний час проживають з нею. Оскільки відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати своїх дітей, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30\~% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач згідно з поданою нею письмовою заявою не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст.\~225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 14 травня 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-АП номер 003976, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим. Від даного шлюбу в подружжя є двоє дітей син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (повторним) серії І-ИД номер 201116 від 24 липня 2014 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД номер 086755 від 28 листопада 2008 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати своїх дітей. Неповнолітні [PERSON], [PERSON] проживають разом із позивачем [PERSON], що слідує з довідки № 786 від 24 березня 2016 року, виданої Байковецькою сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за своїм \~станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків із утримання неповнолітніх дітей. Таким чином [PERSON] не виконує обов'язку з утримання дітей, а тому наявні передбачені законом підстави для стягнення з нього аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2. ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. З урахуванням зазначених вище вимог закону, беручи до уваги, що підстав для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не встановлено, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає до задоволення шляхом стягнення в її користь із відповідача щомісячно 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], до досягнення найстаршою дитиною повноліття, відповідно до ст. ст. 180, 183 Сімейного кодексу України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на неповнолітніх дітей в межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180 183, 191 \~Сімейного кодексу України,

Outcome: approved