Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернулось в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позов мотивує тим, що 31.08.2006 року між АКІБ «Укрсоцбанк» правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11034458000, з наступними змінами відповідно до додаткових угод № 1 від 22.10.2007 року, № 2 від 30.01.2009 року, № 3 від 30.01.2009 року, № 4 від 20.08.2010 року, відповідно до умов якого останньому було надано кредитні кошти в розмірі 53280 швейцарських франків зі сплатою процентів у розмірі та порядку, встановлених кредитним договором, який зобовязався повернути у повному обсязі не пізніше 31.08.2017 року. В забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника по кредитному договору відповідно до договору іпотеки від 31.08.2006 року прийнято в іпотеку нерухоме майно, трьохкімнатна квартира, загальною площею 66,4 кв.м. та житловою площею 38,8 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] та є власністю [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Банк свої зобовязання перед позичальником виконав, [PERSON] свої зобовязання щодо своєчасної сплати суми кредиту та відсотків за користування грошовими коштами не виконав. Станом на 11.10.2016 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 22\~764,50 швейцарських франків, що по курсу НБУ станом на 11.10.2016 року становить 598 671 грн. 47 коп. та по пені у розмірі 96\~455 грн. 46 коп. Просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме трьохкімнатну квартиру загальною площею 66,4 кв.м. та житловою площею 38,8 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] та власниками якої є відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору. Представник позивача в судове засідання не зявився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, а подав до суду заяву про відкладення розгляду справи у звязку з зайнятістю в іншій справі. Однак, згідно вимог ст.. 223 ч. 3 п. 2 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання не зявилася особа, яку він представляє, або інший її представник. Відповідачі в судове засідання не зявились, а тому судом згідно вимог ст. 280 ЦПК України ухвалено заочне рішення. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 31.08.2006 року між АКІБ «Укрсоцбанк» правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11034458000, з наступними змінами відповідно до додаткових угод № 1 від 22.10.2007 року, № 2 від 30.01.2009 року, № 3 від 30.01.2009 року, № 4 від 20.08.2010 року, відповідно до умов якого останньому було надано кредитні кошти в розмірі 53280 швейцарських франків зі сплатою процентів у розмірі та порядку, встановлених кредитним договором, який зобовязався повернути у повному обсязі не пізніше 31.08.2017 року. В забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника по кредитному договору відповідно до договору іпотеки від 31.08.2006 року прийнято в іпотеку нерухоме майно, трьохкімнатна квартира, загальною площею 66,4 кв.м. та житловою площею 38,8 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] та є власністю [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору щодо своєчасної сплати кредиту та процентів виникла прострочена заборгованість, з метою стягнення якої Банк звертався до суду з позовом до відповідача та фінансових поручителів. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 09 березня 2016 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", стягнуто на користь банку солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 11034458000 від 31.08.2006 року по процентах та кредиту в розмірі 20\~201,54 шв.франків та по пені у розмірі 31\~782 грн. 19 коп., судові витрати в розмірі 2523 грн. 02 коп. з кожного. Рішення суду вступило в законну силу та підлягає виконанню, на час розгляду даної справи судом боржником не виконано, заборгованість не погашена. На адресу відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] банком направлена вимога в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» про необхідність усунення порушення зобовязань за кредитним договором та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 56-59). Відповіді на вимогу банком отримано не було, борг не погашено. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 11034458000 від 31.08.2006 року, наданого суду позивачем, [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує належним чином, у зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість, розмір якої станом на 11.10.2016 року становить 22\~764,50 шв.франків, що по курсу НБУ становить 598\~671 грн. 47 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 19211,01 шв.франків, заборгованість по процентах - за період з 01.07.2015 року по 28.09.2016 року становить 3553.49 шв.франків, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, нарахована за період з 12.10.2015 року по 11.10.2016 року в розмірі 79785 грн. 62 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, нарахована з 12.10.2015 року по 11.10.2016 року в розмірі 16\~669 грн. 84 коп. За змістом ст.ст. 589, 590 ЦК України, ст. 33 Закону України Про іпотеку звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися на підставі рішення суду, а право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки виникає у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону на іпотекодержателя покладається обовязок надіслати іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору встановленої форми із зазначенням строку, протягом якого боржнику слід усунути порушення і який не повинен бути меншим ніж тридцять днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Надіслання такого повідомлення є обовязковою передумовою для початку звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України Про іпотеку у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки Банк свої зобовязання перед позичальником виконав, [PERSON] свої зобовязання щодо своєчасної сплати суми кредиту та відсотків за користування грошовими коштами не виконав. Станом на 11.10.2016 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 22\~764,50 швейцарських франків, що по курсу НБУ станом на 11.10.2016 року становить 598 671 грн. 47 коп. та по пені у розмірі 96\~455 грн. 46 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 39 Закону передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. За таких обставин справи та відповідно зазначених норм матеріального права і положень договору іпотеки, суд приходить до висновку про наявність у даному випадку у позивача права на звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення. Однак, з 03 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до ст. 1 якого, протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Виходячи з положень ст. 3 вказаного Закону, він має тимчасовий характер і втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. В цивільному законодавстві мораторій визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини 1 статті 263 ЦК України). Встановлений Законом мораторій на стягнення нерухомого житлового майна громадян України, наданого як забезпечення зобов'язань за кредитами в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника). Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року (справа № 6-46цс15). Враховуючи викладене, рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат в розмірі 1378 грн., витрати за проведення оцінки в розмірі 500 грн.

Outcome: approved