Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 3850,53 гривні. У позовній заяві зазначено, що 19.12.2007 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір №003-21016-191207, згідно якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 5016,00 грн. на придбання певного майна/послуг, що передбачено п. 1.1 кредитного договору. Відповідно до п.п. 2.3., 2.5. цього договору за користування відповідач сплачує проценти виходячи зі ставки 12 % в рік, а також за ведення кредитної справи сплачує плату в розмірі 1,1 % в місяць. Надання кредиту в розмірі 5016,00 грн. підтверджується меморіальним ордером №45959362 від 19.12.2007 року. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в овному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування та всіх інших виплат, передбачених договором. Станом на 25.02.2014 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 3850,53 гривень, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 2378,91 гривень, заборгованості за відсотками - 169,42 гривень, та заборгованості за комісією - 1302,20 гривень. Тому позивач просить з відповідача стягнути заборгованість по кредиту на вищевказану суму та судові витрати по справі та справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, за отриманням судової повістки до поштового відділення не з'явився, тому суд вважає, що останній відмовився від її отримання і вважає відповідача повідомленим належним чином. Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, оцінивши отримані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору №003-21016-191207 від 19.12.2007 р. [PERSON] ПАТ «Дельта Банк» надало кредит у розмірі 5016,00 грн. на придбання певного майна/послуг, що передбачено п. 1.1 кредитного договору, зі сплатою процентів виходячи зі ставки 12 % в рік (п. 2.3 Договору), а також за ведення кредитної справи в розмірі 1,1 % в місяць (п. 2.5 Договору). Відповідач зобов'язувався щомісячно сплачувати платежі в строки, визначені кредитним договором, але взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував і станом на 25.02.2014 р. утворилась заборгованість по кредиту, що становить 3850,53 гривень, яка складається з: 2378,91 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 169,42 грн. - заборгованість за відсотками; 1302,20 грн. - заборгованість за комісією. Позивачем на підтвердження ціни позову надано належний розрахунок сум заборгованості, який судом перевірено. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З положення ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошових зобов'язань. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ст.ст. 1046- 1050 вказаного Кодексу договір позики повинен у відповідних випадках укладатися у письмовій формі; позикодавець має право у відповідних випадках на одержання від позичальника процентів від суми позики; позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, оскільки відповідач не виконав зобов'язання за договором, позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача належить стягнути суму заборгованості, правильність розрахунку якої судом перевірено, та судові витрати у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved