Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON], діючий на підставі договору від 30.05.2014року про заміну кредитора у зобов'язанні, звернувся до суду з позовом, в подальшому уточненому, до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування вимог зазначив, що 2 лютого 2007 року між Кредитною спілкою «Добробуд» (далі КС «Добробуд») та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №КС-001706, забезпечений договором поруки, відповідно до умов якого відповідачка отримала у позивача кредитні кошти в розмірі 4500 грн. строком на 12 місяців під 24% річних, які вона мала сплачувати позивачу щомісячно до 2 числа наступного місяця згідно встановленого графіку та визначеного порядку розрахунку. Так як відповідачка після здійснення останнього платежу, який мав місце 26.02.2009 року, припинила виконувати зобов'язання і залишок кредитних коштів в сумі 625грн. не повернула, їй новим кредитором відповідно до умов договору були нараховані підвищені відсотки за користування кредитом в розмірі 120 %, що в грошовому виразі за 1933 дні прострочки зобов'язань склало 28597,80 грн. Вказуючи на те, що відповідачка в односторонньому порядку порушила умови договору, позивач просить суд стягнути з неї на його користь 29222,80грн. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, до судового засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, що відповідно до положень ст.224 ЦПК України дає суду правові підстави на розгляд справи у заочному судовому засіданні за письмовою згоди на це позивача. Судом встановлено, що 2 лютого 2007 року між Кредитною Спілкою "Добробуд" і відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № КС 001706, відповідно до п.1 якого предметом договору є споживчий кредит в розмірі 4500 грн., який було надано відповідачці [PERSON] терміном на 12 місяців під сплату 24 % річних (арк.спр. 3). Відповідно до п.10.2 договір набрав чинності з дати його укладання. Згідно з додатком, укладеному між сторонами 02.02.2007 року, який є частиною кредитного договору, відповідачка повинна була щомісячно, відповідно до графіку, сплачувати позивачу 375 грн. основного кредиту та нараховані відсотки в розмірі 91,73грн. (арк.спр.27). Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено, що у разі прострочення позичальником строків сплати відсотків по кредиту від 9 до 12 місяців позичальник сплачує кредиторові підвищену відсоткову ставку в розмірі 120% на суму отриманого кредиту. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Підпис позичальника в договорі та відсутність даних про його оскарження свідчить про те, що умови договору визначені на розсуд сторін і ними погоджені. Як вбачається з особової картки позичальника, останній платіж відповідачкою було здійснено 26.02.2009року. Залишок несплаченої заборгованості з тіла кредиту на березень 2009 року склав 625,00 грн., а процентів - 272,23 грн. (арк.спр.5). Згідно договору від 30.05.2014 року, кредитна спілка «Добробуд» у відповідності з п.6.2.6 Кредитного договору, яким передбачена можливість кредитора уступати вимогу з повернення кредиту третій стороні без згоди на це позичальника, відступила позивачу [PERSON] право вимоги за вказаним кредитним договором (арк.спр.6). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). В такому разі до нового кредитора аа підставі ч.1 ст.514 ЦК України переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тому вимоги позивача щодо стягнення з боржника на його користь коштів є правомірними. Згідно ч.1 ст.518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Такої інформації матеріали справи не містять, тому відповідно до ч.1 ст. 628 та ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 1050 ЦК України визначено, що в разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Аналіз досліджених доказів свідчить про те, що умови зазначеного кредитного договору кредитною спілкою виконані у повному обсязі. Позичальник умови кредитного договору не виконав, отриманий кредит та нараховані проценти кредитору не повернув. Сума заборгованості по тілу кредиту станом на час звернення позивача до суду становить 625грн., а заборгованість по процентам з врахуванням кількості днів прострочки зобов'язань та підвищеної 120-відсоткової ставки - 28597,80грн. (4500грн. х 1933 днів : 365 днів) х 120 %). За встановлених обставин позовні вимоги про стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в доход держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ звільнений від вказаних витрат, судовий збір в сумі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь держави. На підставі ст.ст.514,626,629,638,658,1048,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved