Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.06.2015 р. звернулася до суду із вимогами до [PERSON] про позбавлення батьківських прав стосовно [PERSON], [INFO], стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, їх спільна від шлюбу із [PERSON] дитина знаходиться на повному її утриманні, відповідач протягом десяти років жодним чином не виявляв і не виявляє зараз бажання бачитися та спілкуватися з донькою, не цікавився її життям, здоров'ям, не відвідував і не відвідує її вдома, у дитячому дошкільному чи загальноосвітньому закладах, медичних установах тощо; ніякої матеріальної допомоги та утримання дитини не надавав і не надає. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому порядку, від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому порядку. В судове засідання третя особа: орган опіки та піклування Печерської районної в м. Києві держадміністрації не з'явилася, про час і місце судового розгляду оповіщена у встановленому порядку, від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON], [INFO], уродженки с. Жорнокльови Драбівського району Черкаської області, є відповідач [PERSON], позивач [PERSON] (після реєстрації 18.11.2013 р. шлюбу [PERSON]), про що свідчать: свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане повторно 23.05.2003 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Драбівського районного управління юстиції Черкаської області; свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER], видане 3.07.2015 р. відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Драбівського районного управління юстиції у Черкаській області. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухиляння батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухиляння батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 2005 р. проживає окремо від дочки, не спілкується із нею, не займається її вихованням, не цікавиться її життям, здоров'ям, не навідує її, не надає матеріальної допомоги. Зазначені обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні: характеристиці директора, класного керівника гімназії №238 управління освіти Дарницької районної в м. Києві держадміністрації на [PERSON], [INFO], ученицю 6-Б класу про те, зокрема, що батько жодного разу не звертався до класного керівника та адміністрації школи з питань навчально-виховного процесу своєї дитини, не був присутній на жодному із класних зборів батьків, будь-яких контактних даних та засобів зв'язку із ним немає. Згідно висновку органу опіки та піклування Печерської районної в м. Києві держадміністрації №105/-1-2501/В-12 від 7.08.2015 р. [PERSON] після розлучення зник з життя дитини та не приймає жодної участі у її вихованні; безпосередньо на засіданні комісії малолітня [PERSON] повідомила, що вона навіть не пам'ятає як виглядає її біологічний батько, бо він пішов із сім'ї, коли дівчинка була зовсім маленькою; дитина зазначила, що батько ніколи не приїжджав до неї, не телефонував та жодним чином не проявляв свою батьківську турботу; дитина не заперечує щодо позбавлення свого біологічного батька батьківських прав; Печерська районна в м. Києві держадміністрація, вивчивши матеріали справи, враховуючи пропозиції комісії з питань захисту прав дитини від 4.08.2015 р., діючи в інтересах малолітньої дитини, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] Судом не встановлено, що відповідачу [PERSON] чинили перешкоди у виконанні належним чином свої батьківських обов'язків. Суд, враховуючи характер поведінки відповідача, його відношення до виконання своїх батьківських обов'язків, ту обставину, що він взагалі не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, повністю усунувся від матеріального забезпечення своєї дочки, вважає, що відповідач має бути позбавлений батьківських прав. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ч.3 ст.193 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Суд, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання своєї малолітньої доньки, позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання малолітньої підлягають задоволенню, та, визначаючи розмір аліментів, враховує положення ст.182 СК України, приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.06.2015 р., і до її повноліття. Відповідно до п.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд, враховуючи позовні вимоги [PERSON], відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід присудити відшкодування 243,60 грн. судового збору та в дохід держави відшкодування 243,60 грн. судового збору, оскільки позивач звільнена від його оплати при подачі позову про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved