Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про надання дозволу на оформлення проїзного документа без згоди батька. Позовні вимоги мотивує тим, що 30 травня 2013 року, рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області між нею та [PERSON] - шлюб розірвано. Від даного шлюбу у них народилась неповнолітня донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. З 2006 року вона самостійно матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а відповідач у свою чергу участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Більш того, відповідач безпідставно чинить перешкоди у здійсненні нею заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зокрема, відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку, дозвіл на виїзд неповнолітньої доньки - [PERSON] - за кордоном для відпочинку та оздоровлення останньої. Водночас донька часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за порадами лікарів, необхідний періодичний відпочинок дитини на узбережжі моря, а також виїзд дитини за кордон, вочевидь сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості. Тому вважає, що така позиція відповідача як батька неповнолітньої [PERSON] шкодить її інтересам та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку, порушує право дитини та вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами. Тому на підставі вищенаведеного просить надати дозвіл на оформлення проїзного документа громадянину України, який не досяг 16-річного віку, неповнолітній [PERSON], [INFO], без згоди батька [PERSON] , а також надати дозвіл на багаторазові тимчасові виїзди з України до Угорщини та інших країн Шенгенського простору [PERSON] без згоди батька [PERSON]. Позивач - [PERSON] у судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник позивача - [PERSON], в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує, просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, судовою повісткою в порядку статті 74 Цивільно - процесуального кодексу України, причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. -2- В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФМ № 473812 виданого Мукачівським міським відділом актів громадянського стану Закарпатської області, 26 травня 1990 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №262 (а.с.9). З свідоцтва про народження серії І-ФМ № 050269 виданого 04 квітня 2000 року Мукачівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану вбачається, що 14 березня 2000 року у [PERSON] та [PERSON] народилась донька - [PERSON] (а.с.10). 30 травня 2013 року, заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований Мукачівським відділом записів актів громадянського стану Закарпатської області 26 травня 1990 року, за актовим записом № 262 - розірвано (а.с.11). Згідно з Довідки за № 14-224 від 12 червня 2015 року про неотримання аліментів наданої міським відділом ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції, [PERSON] дійсно не отримувала аліменти від [PERSON] за період з 01 квітня 2010 року по 01 червня 2015 року згідно виконавчого листа № 2-659 від 04 квітня 2006 року, який видано Мукачівським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON], [INFO], оскільки боржник ухиляється від сплати аліментів (а.с.16). Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. У відповідності до вимог статті 7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини. Як убачається зі статті 11 Закону України Про охорону дитинства батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 3 Конвенції про права дитини, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статті 2 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до пункту 22 частини 1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року N 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", встановлено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон. З частин 1 та 3 статті 212 Цивільно - процесуального кодексу України вбачається, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, і достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності. Судом знайдено підставність задоволення позовних вимог [PERSON] про надання дозволу на оформлення проїзного документу та на виїзд за кордон - її доньці [PERSON], [INFO], яка не досягла 16-річного віку без згоди батька [PERSON] -3- Ласловича, оскільки такий участі у забезпеченні та вихованні дитини не приймає, чинить перепони для матері, що виражається у ненаданні дозволу на виїзд за кордон доньки для її оздоровлення та суперечить Конвенції про права дитини, якою встановлено, що дитина повинна бути забезпечена спеціальним захистом, їй повинні бути надані можливості та сприятливі умови, для фізичного, розумового, духовного розвитку, рости здоровим в умовах свободи і гідності. Також, дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення - мати право на здоровий ріст під опікою і відповідальністю батьків; гармонійний розвиток особистості; рости матеріально забезпеченим. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved