Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] , будучи зареєстрованим за вищезазначеною адресою, та більше 5 років у зазначеному будинку не проживає, просить визнати його такими, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 26.06.2019 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. В період розгляду спрощеного позовного провадження по даній справі заяв, клопотань та заперечень у порядку ст. 182 ЦПК України сторонами подано до суду не було. Разом з тим, згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що стверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 122088989 від 26.04.2018 року та будинковою книгою [ADDRESS] (а.с. 7-20). Як вбачається з довідки про склад сім`ї № 3133 від 18.06.2019 року за адресою: [ADDRESS] зареєстрований в тому числі відповідач по справі - [PERSON] (а.с.21). Згідно з актами обстеження умов проживання № 189 від 10.06.2018 року, № 89 від 14.03.2019 року та № 174 від 30.05.2019 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак більше одного року за вищевказаною адресою не проживає (а.с.22-24). Відповідно до ст. 71 та ст. 163 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї жиле приміщення за ними зберігається протягом шести місяців. Відсутність за місцем проживання зазначеної особи без поважних причин понад встановлені строки є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житлом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] у житловому будинку позивача без поважних причин не проживає, із заявою про продовження цього строку не звертався, тому після спливу цього строку втратив право користування вказаним жилим приміщенням. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про визнання відповідача - [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 71, 72, 107 ЖК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст.16, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved