Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду від 15 жовтня 1998 року, реєстраційний № 8-98-12905, вони з сином [PERSON] є власниками однокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частку в спірній квартирі, спадщину прийняла шляхом фактичного вступу в управління, оскільки на момент смерті сина проживала разом з сином та була зареєстрована в спадковій квартирі. Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України вона є спадкоємцем першої черги. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, звернулася до Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори, але їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину із - за розбіжностей в прізвищах, так як після реєстрації шлюбу, прийняла прізвище чоловіка, не змінила паспорт, тому просить встановити факт родинних відносин та право власності на ? частину. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі і дав пояснення про обставини викладені вище. Відповідач Харківська міська рада та третя особа: Дванадцята Харківська державна нотаріальна контора про день і час слухання справи сповіщалися належним чином, про причину не явки не повідомили, заперечень не надали. Вислухавши представника позивача, свідків та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судовим розглядом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду від 15 жовтня 1998 року, реєстраційний № 8-98-12905, [PERSON] та її син [PERSON] є власниками однокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO] року що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 25 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входить усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268, ч.1 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління майном, оскільки на момент смерті сина проживала разом з ним та була зареєстрована в спадковій квартирі, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 16 лютого 2016 р. № 291, виданою КП "Жилкомсервіс". Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право а спадщину на нерухоме майно. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом майна [PERSON], яке складається з 1/2 частини однокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Постановою нотаріуса Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори від 21 березня 2016 року відмовлено у вчинення нотаріальної дії, а саме: в видачі свідоцтва про право на спадщину і причина відмови - розбіжності в прізвищі спадкоємця. У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У свідоцтві про шлюб, який позивач уклала з [PERSON] у 1962 році, їй було присвоєно прізвище [PERSON], дівоче прізвище - «[PERSON]», у свідоцтві про народження спадкодавця вона також вказана, як [PERSON]. 16 грудня 1998 року позивач отримала паспорт громадянина України на прізвище [PERSON], тобто на прізвище до одруження. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що тривалий час знають позивача та ії сина [PERSON], який завжди мешкав разом з [PERSON] в їх квартирі [ADDRESS], інших дітей у позивача не було, а також не було дітей і у [PERSON] З урахуванням вказаних обставин, суд вважає достатніми представлені докази, що підтверджують законність і правочинність вимог позивача.

Outcome: approved