Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 вересня 2018 року пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 13 серпня 2013 року відповідно із актовим записом за № 1345 складеним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції . В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей, син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя з відповідачем не склалося, через що вони разом не проживають , не підтримують ніяких стосунків, в тому числі шлюбних та не ведуть спільного господарства . За таких обставин просить шлюб розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Ухвалою судді від 02 жовтня 2018 року у цивільній справі відкрите провадження та призначене підготовче судове засідання на 07 листопада 2018 року, строк якого продовжено. 25 січня 2019 року ухвалою суду підготовче провадження закрите та цивільна справа призначена до розгляду по суті на 27 лютого 2019 року. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою у судове засідання не з»явилася , попередньо 25 січня 2019 року подала до суду заяву, у якій вказала що заявлені позовні вимоги підтримує та просить задоволити їх у повному обсязі , шлюб розірвати. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі . Відповідач [PERSON] , будучи належно повідомленим про дату, час та місце розгляду справи , повторно, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позовну заяву не подавав. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи в порядку статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено : Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 17 серпня 2013 року, про що складено актовий запис за № 1345 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції , яким 17 серпня 2013 року видане Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторін [INFO] року народився син [PERSON], [INFO] року - народилася дочка [PERSON] . Сімейне життя сторін не склалося , позивач та відповідач разом не проживають , не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства . Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, приходить до переконання,що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав : Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про те , що сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить лише формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання , а позов [PERSON] до задоволення . Також вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача . На підставі наведеного та

Outcome: approved