Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 11 березня 2015 року пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання їх малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] та на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народивсяодин син. На даний час сторони проживають окремо. Дитина проживає з позивачем, тому вона позбавлена можливості працювати у зв'язку із доглядом за малолітньою дитиною. Оскільки відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину та дружину, яка доглядає за дитиною, просить стягнути з нього аліменти у розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліменти на її утримання у розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити у повному обсязі, розглянувши справу в її відсутності. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання подав заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності та відсутності відповідача, позов визнає у повному обсязі. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливо вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони - позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 24 квітня 2014 року, про що зроблено актовий запис № 344 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Від шлюбу сторін [INFO] року народився син [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 27 лютого2015 року, видане Великоберезовицькою сільською радою. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, з відповідачем вони проживають окремо, коштів на утримання дружини та дитини він не надає, інших джерел отримання доходу у позивача немає, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною. Неповнолітній [PERSON] проживає разом із позивачем [PERSON], що слідує з довідки № 844 Великоберезовицької сільської ради від 11 березня 2015 року. Відповідач [PERSON] працює, має постійний заробіток, що підтверджується довідкою №ATT00000012 від 06 квітня 2015 року, виданою товариством з обмеженою відповідальністю «Агротехтранс». Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків із утримання неповнолітньої дитини та дружини, яка доглядає за дитиною. Таким чином [PERSON] не виконує обов'язку з утримання дитини та дружини, а тому наявні передбачені законом підстави для стягнення з нього аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1. ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає до задоволення шляхом стягнення аліментів в її користь із відповідача щомісячно 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, та стягнення аліментів у користь [PERSON] із відповідача щомісячно 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років відповідно до ст. ст. 75, 80, 180, 183 Сімейного кодексу України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на неповнолітню дитину та аліментів на дружину, з якою проживає дитина, в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 80, 84, 180 - 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved