Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду з зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що [INFO] помер її дід [PERSON] Місцем проживання та смерті діда було с.Бистрик Кролевецького району Сумської області. У записах погосподарських книг виконкому Бистрицької сільської ради за 1991 - 1995 роки він значився головою домогосподарства - житлового будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS], яке станом на 15 квітня 1991 року було зареєстроване як колгоспний двір. Членами колгоспного двору на вказану дату були - член колгоспу ім.Шевченка - [PERSON] - син голови домогосподарства, працівник Бистрицької сільської ради - [PERSON] - невістка голови домогосподарства, неповнолітні діти: [PERSON] - онука голови домогосподарства та [PERSON] - онук голови домогосподарства. Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] був його син (батько позивачки) [PERSON], який прийняв його частку у майні колгоспного двору в порядку спадкування та з [INFO] став головою колгоспного двору. [INFO] в с.Бистрик Кролевецького району помер її батько [PERSON] Після смерті батька відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 2/5 частки житлового будинку та господарських будівель за адресою [ADDRESS]. На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, згідно з яким все його майно він заповів дочці [PERSON] Спадкоємцем на вказане майно є вона ([PERSON].), бо спадщину після смерті батька прийняла, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном та подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці відсутні. Вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину на частку нерухомого майна в державній нотаріальній конторі в зв»язку з тим, що будинок не зареєстрований. За зміненими позовними вимогами просить суд встановити факт належності на праві власності як членам колишнього колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року, [PERSON], який помер [INFO], [PERSON], який помер [INFO], [PERSON], [PERSON], [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS], по 1/5 частці кожному та визнати за нею, [PERSON], право власності на 2/5 частки спадкового майна - житлового будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом та на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS], як за членом колишнього колгоспного двору. Треті особи з самостійними вимогами [PERSON], [PERSON] просять визнати за кожним право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] як за членами колишнього колгоспного двору. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала повністю з підстав, визначених у позовній заяві, проти позовних вимог [PERSON], [PERSON] не заперечує (а.с. 46, 91). Відповідач Бистрицька сільська рада Кролевецького району, будучи належним чином повідомлена про час та місце проведення судового засідання, до суду свого представника не направила, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника сільради (а.с. 47). Треті особи з самостійними вимогами [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, до суду не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, свої позовні вимоги підтримують повністю з підстав, визначених у позовних заявах, проти позовних вимог [PERSON] не заперечують (а.с. 48, 92, 93). Згідно ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання сторін, третіх осіб з самостійними вимогами, суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду (характеристика будівель і споруд) по [ADDRESS] домоволодіння складається з житлового будинку літ.А-1, загальною площею - 118,6 м2, житловою площею 48,5 м2 , прибудови - а, веранди - а1, ганку -гн та господарських будівель сараю літ. Б, літньої кухні літ. В, гаража літ. Г, сараю літ. Д, сараю літ. Ж, навісу літ. З, водогону літ. І, погребу літ. пг, огорожі літ. №. Рік забудови 1975 (а.с. 22-26). Будинок по [ADDRESS] побудований на підставі проекту, затвердженого рішенням райвиконкому від 28 квітня 1976 року (а.с. 63). За змістом архівного витягу № 01-22/К-21 від 23 травня 2016 року земельна ділянка, розташована в с. Бистрик Кролевецького району, загальною площею 0,80 га, була передана [PERSON] у користування для розширення особистого підсобного господарства на підставі рішення виконавчого комітету Бистрицької сільської ради народних депутатів Кролевецького району Сумської області від 15 жовтня 1994 року № 14 (а.с. 28). Згідно довідки КП «Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації» № 186 від 6 травня 2016 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 11). За змістом погосподарської книги № 12 Бистрицької сільської ради на 1991-1995 роки, особовий рахунок [NUMBER], станом на 15 квітня 1991 року господарство [PERSON] є колгоспним двором, останній є головою колгоспного двору, [PERSON] , [PERSON], [PERSON]., (змінила прізвище на [PERSON]), [PERSON] - членами господарства (а.с. 37-39). Згідно ч.1 ст.120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно ч.2 ст.123 Цивільного кодексу Української РСР розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Виходячи зі змісту ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР розмір часток членів колгоспного двору [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON]., (змінила прізвище на [PERSON]), [PERSON] господарства за адресою [ADDRESS], є рівними. Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Перелік фактів, які встановлюються судом, наведений у ЦПК України, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Судом встановлено , що [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON], (змінила прізвище на [PERSON]), [PERSON] до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в майні колгоспного двору. За таких обставин, враховуючи досліджені у справі докази того, що [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON], (змінила прізвище на [PERSON]), [PERSON] на законних підставах володіли житловим будинком з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS], і зазначене нерухоме майно фактично належало їм як членам колгоспного двору , вказаний факт можливо встановити за рішенням суду, встановивши факт належності на праві власності як членам колишнього колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року, вказаного житлового будинку з господарськими будівлями по 1/5 частці за кожним. Згідно ст.41 Конституції України право власності є непорушним. Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст. 120, 123 ЦК України суд вважає, що порушене право позивачки та третіх осіб з самостійними вимогами підлягає захисту шляхом визнання права власності за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на нерухоме майно, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та складається з житлового будинку літ.А-1 загальною площею 118,6 кв.м, житловою площею 48,5 кв.м. з господарськими будівлями: сарай літ. Б, літня кухня літ. В, гараж літ. Г, сарай літ. Д, сарай літ. Ж, навіс літ. З, водогін літ. І, погріб літ. пг, огорожа літ. №, по 1/5 частці за кожним як за членами колгоспного двору. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] в с. Бистрик Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 10 (а.с.12). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO], батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.13). Згідно п. г п. 6 Постанови пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22 грудня 1995 року № 20 загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] (а.с.12). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, заповіт відсутній (а.с.76). ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом. [PERSON] прийняв спадщину за змістом ст. 529, п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] в с. Бистрик Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 20 (а.с.14). Спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO]. Таким чином, на час відкриття спадщини 2002 року діяв ЦК Української РСР (1963 року) і суд вважає, що підлягають застосуванню саме положення вказаного закону. Позивачка [PERSON] народилася [INFO] у с. Бистрик Кролевецького району Сумської області. У свідоцтві про народження її батьками значаться батько - [PERSON], мати - [PERSON].(а.с.15). [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 16). [PERSON] прийняла спадщину за змістом ст. 529, п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, подала державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (а.с.9, 19, 20, 27). [PERSON] склав заповіт 7 червня 2002 року, за змістом якого все своє майно заповів [PERSON] (а.с.18), заповіт не змінений та не скасований (а.с.27, 78-80). За змістом роз'яснення нотаріуса [PERSON] фактично відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий будинок (а.с. 40). Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст. 4 ЦПК України суд вважає, що порушене право позивачки підлягає захисту шляхом визнання права власності за [PERSON] на 2/5 частки нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], що знаходиться за адресою [ADDRESS], та складається з житлового будинку літ.А-1 загальною площею 118,6 кв.м, житловою площею 48,5 кв.м. з господарськими будівлями: сарай літ. Б, літня кухня літ. В, гараж літ. Г, сарай літ. Д, сарай літ. Ж, навіс літ. З, водогін літ. І, погріб літ. пг, огорожа літ. №. Станом на 6 травня 2016 року загальна вартість нерухомого майна становить 172 127 грн., відповідно вартість 1/5 частки нерухомого майна становить 34 425 грн. 40 коп., третіми особами з самостійними вимогами сплачено судовий збір по 344 грн. 26 коп. кожним. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах - за подання до суду позовної заяви майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551 грн. 20 коп) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати . Суд вважає, що третіми особами з самостійними вимогами не доплачено судовий збір в розмірі по 206 грн. 94 коп. кожним. Відповідно до ст. ст. 120, 123, 529, 534, 549 ЦК Української РСР (1963 року),

Outcome: approved