Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Орган опіки і піклування Талалаївської РДА звернувся до суду з позовом до відповідачів про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначається, що відповідачі є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка з 07 вересня 2017 року і по теперішній час виховується в комунальному закладі медико-соціального захисту Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» на підставі заяв батьків про тимчасове влаштування дитини і знаходиться на повному державному утриманні. Відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дочки. За час перебування дитини у закладі батьки її не відвідували, не телефонували, не цікавились дитиною, не приймали участі у її вихованні та утриманні. За місцем проживання відповідачі характеризуються негативно, не працюють, ведуть аморальний спосіб життя, не створюють умов для повернення дочки на виховання в сім'ю, зловживають спиртними напоями, безвідповідальні, байдужі до долі дочки, фактично ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, незважаючи на те, що були офіційно попереджені про можливість порушення питання про позбавлення батьківських прав щодо дочки при умові недотримання законодавства щодо її виховання. 17.04.2018 року виконкомом Болотницької сільської ради було прийняте рішення № 10 «Про порушення питання про позбавлення батьківських прав». На засіданні комісії з питань захисту прав дитини РДА винесено рішення від 07.05.2018 року про доцільність позбавленням [PERSON] та [PERSON] батьківських прав. Тому позивач - орган опіки і піклування Талалаївської РДА - просить суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно дитини - [PERSON], та стягнути з них аліменти відповідно до чинного законодавства. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала і просила задовольнити, поскільки відповідачі не виконують своїх обов'язків по вихованню дочки, свідомо ухиляються від її виховання та утримання, не відвідують дитину в будинку дитини, ведуть аморальний спосіб життя, у липні в них ще народилась одна дитина, яку також залишили в лікарні. Відповідачі попереджені про можливість порушення питання про позбавлення батьківських прав щодо дочки при умові недотримання вимог, але з того часу вони своєї поведінки не переглянули, висновків не зробили, поводять себе агресивно, тому є всі підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав та стягнення аліментів. Представник третьої особи - Болотницької сільської ради [PERSON] - в судовому засіданні позов підтримав і просив задовольнити, поскільки відповідачі ведуть аморальний спосіб життя, байдуже ставляться до дитини, в сім'ї постійні скандали, компанії, п'янки, умови для проживання дитини в будинку не створені, самі вони не працюють і не намагаються це робити, їх викликали на засідання виконавчого комітету сільської ради, де вирішувалось питання щодо доцільності позбавлення їх батьківських прав, але вони були байдужі до долі дитини, вона їм була потрібна тільки для отримання грошей, висновків ніяких для себе не зробили, поведінки не переглянули, тому позбавлення їх батьківських прав буде в інтересах дитини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, в матеріалах справи є поштова розписка про вручення відповідачам виклику на попереднє та на судове засідання та копії позовної заяви. Тому суд приходить до висновку, що відповідачі вважаються належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили. Тому суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести розгляд справи на підставі доказів, що містяться у справі, з винесенням заочного рішення по справі, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України, коли у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, заперечення на позов не подав, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування даних умов. Суд, заслухавши представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, зваживши доводи позовної заяви, з'ясувавши обставини справи в межах заявлених позовних вимог, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON], яка народилась [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.08.2017 року (а.с.17). Згідно довідки Прилуцького обласного будинку дитини «Надія» від 07.03.2018 року [PERSON] з 07.09.2017 року виховується в Прилуцькому обласному будинку дитини «Надія» на підставі заяви батьків і знаходиться на повному державному утриманні (а.с.4). За час перебування дитини у закладі батьки дитину не відвідували, не телефонували, не приймали участі у її вихованні та утриманні, що підтверджується актом комісії Прилуцького обласного будинку дитини «Надія» від 07.03.2018 року (а.с. 5). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] та [PERSON] від 13.04.2018 року, проведеного посадовими особами Болотницької сільської ради, будинок, в якому вони проживають, має незадовільний санітарний стан, старі меблі, стіни не білені, в будинку проживають собаки. Будинок має пічне опалення, дров для опалення недостатньо, засоби гігієни відсутні. В господарстві не утримується нічого, сім'я має присадибну ділянку 0, 15 га, в минулому році обробляли. Продуктів харчування заготовлено недостатньо, в сім'ї часто не вистачає основних продуктів харчування - хліба, круп, м'яса, молока, олії (а.с.10). Згідно характеристики з місця проживання на [PERSON] та [PERSON] від 18.04.2018 року, вони зарекомендували себе з негативної сторони - зловживають спиртними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, байдужі до долі своєї дочки, фактично ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків (а.с.8-9) Згідно довідок-попереджень від 14.08.2017 року, винесеного [PERSON] та [PERSON] органом опіки і піклування Талалаївської РДА, їх було попереджено про те, що при умові недотримання ними чинного законодавства щодо виховання дитини, буде поставлено питання про позбавлення її батьківських прав (а.с.11-12). Рішенням виконавчого комітету Болотницької сільської ради № 10 від 17 квітня 2018 року вирішено вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітньої дочки [PERSON] (а.с.7). Рішенням комісії райдержадміністрації з питань захисту прав дитини від 07 травня 2018 року було вирішено вважати за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх дочки [PERSON], так як вони ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню дочки, негативно характеризуються за місцем проживання, не клопотали про повернення дитини на виховання у сім'ю, та не створили умов для її повернення (а.с.13). Розглядаючи позовну вимогу про позбавлення відповідачів батьківських прав, суд виходить з наступного. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН згідно резолюції 1386 (ХІV) від 20 листопада 1959 року встановлено, що дитина потребує любові і розуміння та повинна зростати в умовах турботи, знаходитись під піклуванням і відповідальністю своїх батьків. Стаття 51 Конституції України та статті 150 і 180 Сімейного Кодексу України встановлюють для батьків обов'язок виховувати та утримувати своїх дітей до повноліття. Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» зобов'язує батьків виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважити гідність дітей, готувати їх до самостійного життя, праці, розвивати їх особистість. Такий же обов'язок покладає і стаття 59 Закону України «Про освіту». Аналізуючи вказані норми закону, суд приходить до висновку про те, що ухилення від виконання обов'язку по вихованню дитини завжди є актом свідомої винної поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій і не бажає цього робити. В судовому засіданні встановлено, що дійсно відповідачі [PERSON] та [PERSON] вихованням та утриманням дитини не займаються, не цікавляться її духовним та матеріальним станом, хоча мають можливість це зробити, вони працездатного віку, будь-яких вад здоров'я не мають, але з клопотанням про повернення їм дитини до відповідних органів з моменту поміщення дитини в будинок дитини з 07 вересня 2017 року не звертались, дитину в закладі жодного разу не відвідували, не телефонують туди, не цікавляться дитиною. Приписами ч. 1 статті 164 СК України регламентовано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень пунктів 15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Але разом з тим суд приймає до уваги і положення п. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року із змінами, схваленими резолюцією Генеральної Асамблеї ООН 21 грудня 1995 року, згідно якого в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі не приділяють уваги своїй дитині, не виявляють батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, тому позбавлення їх батьківських прав буде відповідати інтересам малолітньої дитини, яка фактично з вересня 2017 року вже позбавлена батьківського піклування і перебуває в будинку дитини. Суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. (справа "Хант проти України" від 07.12.2006 року). Суд зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітньої дочки. Одночасно суд роз'яснює положення ст. 169 СК України, згідно якого відповідачі не позбавлені можливості у поновленні їх батьківських прав. Крім того, згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Частина 3 ст. 166 СК України передбачає, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище відповідачів, інші обставини справи та вважає за необхідне стягнути з них аліменти на утримання неповнолітньої дитини з кожного в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця. Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Поскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved