Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Зміст позовних вимог, пояснення сторін. 02 квітня 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 02 червня 2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від подружнього життя мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У травні 2014 року відповідач пішов з сім`ї, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого позивачка вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивачка в позовній заяві просить суд розглядати справу без її присутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України повідомлялася про дату, час і місце черезоголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у зв`язку з тим, що він зареєстрований на непідконтрольній Україні території. Відзив на позовну заяву суду не надсилав. Частиною 8 статті 178 ЦПК України встановлено, що у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 02 червня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецька зареєстровано шлюб між учасниками справи, актовий запис № 199. Сторони припинили подружні відносини у травні 2014 року, спільне господарство не ведеться, відповідач пішов з сім`ї. У відповідності до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка в позовній заяві не вказала яке вона бажає залишити прізвище після розірвання шлюбу, суд залишає позивачці її шлюбне прізвище " [PERSON] ". Ухвалою від 24 квітня 2020 року позивачку звільнено від сплати судового збору, а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved