overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 08.06.1991 року Палацом одруження «Орджонікідзевський» м.Харкова, актовий запис № 512. Вказував, що на даний час шлюбні відносини з дружиною припинені та носять формальний характер, сім'я розпалася через різні погляди на життя, що призвело до фактичного припинення з 2011 року шлюбних стосунків та небажання їх відновити, спільне господарство не ведуть з травня 2015 року. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. Позивач,[PERSON], у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказував, що позов підтримує. Зазначив, що дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із відповідачем, питання її утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, в якій з позовом погодилася та просила справу розглянути за її відсутності. Зазначила, що фактично шлюбні стосунки припинені з травня 2015 року, дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із нею, питання її утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає. Зазначила, що просить залишити прізвище після розірвання шлюбу " [PERSON] ". Суд, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 08.06.1991 року Палацом одруження «Орджонікідзевський» м.Харкова, актовий запис № 512. Дошлюбне прізвище відповідача - Нікіфорова /оригінал свідоцтва про укладання шлюбу а.с.7/. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] /а.с.10/, яка проживає з відповідачкою. Сторонами не заперечувалось, що сімейно-шлюбні відносини між ними на теперішній час припинені та носять формальний характер черезрізні погляди на життя. Сторони спільне господарство не ведуть. На примирення не згодні. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами немає, неповнолітня дитина залишається проживати із відповідачем, що було добровільно вирішено сторонами, питання її утримання теж вирішено добровільно. Відповідно до вимог ст.113 СК України відповідач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 10.05.2013 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 196. Вказував, що на даний час шлюбні відносини з дружиною припинені та носять формальний характер, сім'я розпалася через відсутність взаєморозуміння та постійні сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків та небажання їх відновити, спільне господарство не ведуть. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. Позивач,[PERSON], у судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказував, що позов підтримує. Зазначив, що дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із відповідачем, питання її утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає.\~ Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, в якій з позовом погодилася та просила справу розглянути за її відсутності. Зазначила, що фактично шлюбні стосунки припинені з 05.07.2016 року, дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із нею, питання її утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає.\~Зазначила, що просить залишити прізвище після розірвання шлюбу " Копилова ". Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 10.05.2013 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 196. Дошлюбне прізвище відповідача Мішньова /оригінал свідоцтва про укладання шлюбу /а.с.3/. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] /а.с.4/, яка проживає з відповідачкою. Сторонами не заперечувалось, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з 05.07.2016 року та носять формальний характер черезвідсутність взаєморозуміння та постійні сварки. Сторони спільне господарство не ведуть.\~ На примирення не згодні. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами немає, неповнолітня дитина залишається проживати із відповідачем, що було добровільно вирішено сторонами, питання її утримання теж вирішено добровільно. Відповідно до вимог ст.113 СК України відповідач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «Копилова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 12.07.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 688. Вказував, що на даний час шлюбні відносини з дружиною припинені та носять формальний характер, сім'я розпалася через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та ведення сумісного господарства, що призвело до фактичного припинення з жовтня 2015 року шлюбних стосунків та небажання їх відновити, спільне господарство не ведуть з жовтня 2015 року. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. Позивач,[PERSON], у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказував, що позов підтримує. Зазначив, що дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із відповідачем, питання її утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, в якій з позовом погодилася та просила справу розглянути за її відсутності. Зазначила, що фактично шлюбні стосунки припинені з жовтня 2015 року, дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із нею, питання її утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає. Зазначила, що просить залишити прізвище після розірвання шлюбу " [PERSON] ". Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 12.07.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 688. Дошлюбне прізвище відповідача - Винник /оригінал свідоцтва про укладання шлюбу а.с.4/. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] /а.с.5/, яка проживає з відповідачкою. Сторонами не заперечувалось, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2015 року та носять формальний характер черезвідсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та ведення сумісного господарства. Сторони спільне господарство не ведуть. На примирення не згодні. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами немає, неповнолітня дитина залишається проживати із відповідачем, що було добровільно вирішено сторонами, питання її утримання теж вирішено добровільно. Відповідно до вимог ст.113 СК України відповідач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 15.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 475. Вказував, що на даний час шлюбні відносини з дружиною припинені та носять формальний характер, сім'я розпалася через відсутність взаєморозуміння та часті сварки, що призвело до фактичного припинення з липня 2014 року шлюбних стосунків та небажання їх відновити. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. Позивач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказував, що позов підтримує. Зазначив, що діти після розірвання шлюбу залишаються проживати із відповідачем, питання їх утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, в якій з позовом погодилася та просила справу розглянути за її відсутності. Не заперечувала проти того, що фактично шлюбні стосунки припинені з липня 2014 року, діти після розірвання шлюбу залишається проживати із нею, питання їх утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає. Зазначила, що просить залишити прізвище після розірвання шлюбу " [PERSON] ". Суд, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 15.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 475. Дошлюбне прізвище позивача - Колєнова /оригінал свідоцтва про укладання шлюбу а.с.4/. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] /а.с.6/ та[PERSON], [INFO] /а.с.7/, які проживають з відповідачкою. Сторонами не заперечувалось, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинились з липня 2014 року та носять формальний характер черезвідсутність взаєморозуміння та часті сварки. Сторони спільне господарство не ведуть. На примирення не згодні. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами немає, неповнолітні діти залишаються проживати із відповідачем, що було добровільно вирішено сторонами, питання їх утримання теж вирішено добровільно. Відповідно до вимог ст.113 СК України відповідач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17.03.2000 року Лизогубівською сільською радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 9. Вказував, що на даний час шлюбні відносини з дружиною припинені та носять формальний характер, сім'я розпалася через відсутність взаєморозуміння та сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків та небажання їх відновити, спільне господарство не ведуть. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. Позивач,[PERSON], у судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказував, що позов підтримує. Зазначив, що дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із відповідачем, питання її утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає.\~ Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, в якій з позовом погодилася та просила справу розглянути за її відсутності. Зазначила, що фактично шлюбні стосунки припинені з 27.09.2010 року, дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із нею, питання її утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає.\~Зазначила, що просить залишити прізвище після розірвання шлюбу " Колосова ". Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 17.03.2000 року Лизогубівською сільською радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 9. Дошлюбне прізвище відповідача Тусько /оригінал свідоцтва про укладання шлюбу /а.с.4/. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] /а.с.5/, яка проживає з відповідачкою. Сторонами не заперечувалось, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з 27.09.2010 року та носять формальний характер черезвідсутність взаєморозуміння та сварки. Сторони спільне господарство не ведуть.\~ На примирення не згодні. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами немає, неповнолітня дитина залишається проживати із відповідачем, що було добровільно вирішено сторонами, питання її утримання теж вирішено добровільно. Відповідно до вимог ст.113 СК України відповідач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «Колосова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17.09.1994 року Старобільським районним відділом ЗАГС Луганської області, актовий запис № 130. Вказував, що на даний час шлюбні відносини з дружиною припинені та носять формальний характер, сім'я розпалася через різні характери та відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків та небажання їх відновити, спільне господарство не ведуть. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. Позивач,[PERSON], у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказував, що позов підтримує. Зазначив, що дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із відповідачем, питання її утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає. Також, вказував що шлюбні відносини припинені з вересня 2015 року, та саме з цього часу сторони не ведуть спільне господарство. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, в якій з позовом погодилася та просила справу розглянути за її відсутності. Зазначила, що фактично шлюбні стосунки припинені з вересня 2015 року, дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із нею, питання її утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає. Зазначила, що просить залишити прізвище після розірвання шлюбу " [PERSON] ". Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 17.09.1994 року Старобельським районним РАЦС Луганської області (російською мовою відповідно до свідоцтва: Старобельский рай ЗАГС Луганской области), актовий запис № 130. Дошлюбне прізвище відповідача - [PERSON]. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. Сторонами не заперечувалось, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2015 року та носять формальний характер черезрізні характери та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. На примирення не згодні. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами немає, неповнолітня дитина залишається проживати із відповідачем, що було добровільно вирішено сторонами, питання її утримання теж вирішено добровільно. Відповідно до вимог ст.113 СК України відповідач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач[PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17.12.2016 року Комінтернівським районним у м.Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, актовий запис № 791. Вказував, що на даний час шлюбні відносини з дружиною припинені та носять формальний характер, сім'я розпалася через відсутність взаєморозуміння, різні характери та погляди на життя, що призвело до втрати почуття любові і взаємоповаги, фактичного припинення шлюбних стосунків та небажання їх відновити, спільне господарство не ведуть. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. Позивач,[PERSON], у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказував, що позов підтримує. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, в якій зазначила, що проти задоволення позову не заперечує та просить розірвати шлюб з позивачем, справу просила розглянути за її відсутності. Зазначила, що просить залишити прізвище після розірвання шлюбу " [PERSON] ". Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 17.12.2016 року Комінтернівським районним у м.Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, актовий запис № 791. Дошлюбне прізвище відповідача - [PERSON]. Сторонами не заперечувалось, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з січня 2017 року та носять формальний характер черезвідсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. На примирення не згодні. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами немає. Відповідно до вимог ст.113 СК України відповідач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 19.09.1998 року відділом ЗАГСу Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області. Вказував, що на даний час шлюбні відносини з дружиною припинені та носять формальний характер, сім'я розпалася через протилежні погляди на шлюб та сімю, постійні сварки, відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків та небажання їх відновити, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. Позивач,[PERSON], у судове засідання не зявився, в позовній заяві просив суд розглядати справу за його відсутності. Зазначив, що діти після розірвання шлюбу залишаються проживати із відповідачем, обовязок по їх утриманню зобовязувався виконувати в повному обсязі, спору про поділ майна немає.\~Також, вказував що на протязі останніх років сімейне життя поступово погіршувалась, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, на даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, в якій з позовом погодилася та просила справу розглянути за її відсутності. Зазначила, що фактично шлюбні стосунки припинені з жовтня 2015 року, діти після розірвання шлюбу залишаються проживати із нею, питання їх утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає.\~Зазначила, що просить залишити прізвище після розірвання шлюбу " Яковенко ". Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 19.09.1998 року відділом ЗАГСу Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області., актовий запис № 13. Дошлюбне прізвище відповідача Петрова. Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON], 17.102.1999 року народження та [PERSON], 12.09.2006, які проживають з відповідачкою. Сторонами не заперечувалось, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинені та носять формальний характер черезвідсутність взаєморозуміння, протилежні погляди на сім'ю та шлюб. Сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо.\~ На примирення не згодні. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами немає. Відповідно до вимог ст.113 СК України позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «Яковенко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 23.05.2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Вказував, що на даний час шлюбні відносини з дружиною припинені та носять формальний характер, сім'я розпалася через відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків та небажання їх відновити, спільне господарство не ведуть. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. Позивач,[PERSON], у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказував, що позов підтримує. Зазначив, що дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із відповідачем, питання її утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає. Також, вказував що шлюбні відносини припинені з жовтня 2015 року, та саме з цього часу сторони не ведуть спільне господарство. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, в якій з позовом погодилася та просила справу розглянути за її відсутності. Зазначила, що фактично шлюбні стосунки припинені з жовтня 2015 року, дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із нею, питання її утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає. Зазначила, що просить залишити прізвище після розірвання шлюбу " [PERSON] ". Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 23.05.2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 180. Дошлюбне прізвище відповідача - [PERSON]. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. Сторонами не заперечувалось, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2015 року та носять формальний характер черезвідсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. На примирення не згодні. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами немає, неповнолітня дитина залишається проживати із відповідачем, що було добровільно вирішено сторонами, питання її утримання теж вирішено добровільно. Відповідно до вимог ст.113 СК України відповідач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище - «[PERSON]».

Outcome: approved