Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 липня 2018 року звернувся з названим позовом до суду, в якому вказав, що [INFO] померла його баба, [PERSON]. За життя [PERSON] заповіту не склала. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,27 га, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Позивач просить суд встановити факт, що має юридичне значення, що [PERSON] є внуком померлої [PERSON], яка померла [INFO] та визнати за [PERSON] право власності на спадкову земельну ділянку після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Представник позивача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. По справі встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). За життя [PERSON] заповіту не склала. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,27 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Косівської сільської ради, Володарського району Київської області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с.14). Після смерті [PERSON] спадкоємцями за законом є позивач, [PERSON], [INFO], який є внуком померлої [PERSON] та відповідач [PERSON], [INFO], який є сином померлої [PERSON] . Отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не може, оскільки відсутні докази родинних відносин спадкодавця із спадкоємцем, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, "Про судову практику у справах про спадкування", справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкоємцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. В судовому засіданні факт того, що [PERSON], [INFO] є внуком [PERSON], яка померла [INFO], стверджується письмовими доказами дослідженими в судовому засіданні (а.с.28-29), тому суд вважає за потрібне встановити факт, що [PERSON], [INFO] є внуком [PERSON], яка померла [INFO]. Приватний нотаріус Бабак В.С. надала до суду спадкову справу після померлої [INFO] [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що свідоцвта про право на спадщину на спадкову земельну ділянку не видавались. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved