Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.05.2016 між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого позивач передав останньому грошові кошти у розмірі 990 000,00грн, а відповідачка зобов`язалася повернути їх позивачу в термін до 11.05.2019. Представник позивача - адвокат Соловйов Є.В. в судових засіданнях підтримав позовні вимоги, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. Представник відповідача - адвокат Філоненко Я.В. в судових засіданнях зазначила, що відповідач визнає позовні вимоги, а саме стягнення боргу за договором позики в розмірі 990 000,00грн. Згідно із ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, вислухавши учасників справи, суд приходить до такого. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 11 травня 2016 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики. Відповідно до пункту 1 договору позики від 11.05.2016 позикодавець передав, а останій прийняв грошові кошти у розмірі 990 000,00грн в борг. Грошові кошти були отримані Позичальником в момент підписання цього Договору Позики. Відповідно до пункту 3 договору позики від 11.05.2016 зазначену Позичальник зобов`язується грошові кошти Позикодавцю наступним чином: повернення всієї суми позики не пізніше 11 травня 2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Суд вважає встановлений факт, що між сторонами у справі укладений договір позики. Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 1047 ЦК України визначає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: "Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк." Суд враховуючи викладене вище та визнання відповідачкою [PERSON] позовних вимог, що прийнято судом, вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню У відповідності до ч. 1 ст.142 Цивільного процесуального кодексу України - у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з зазначеним вище, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 4802,50грн, та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 2 881,5грн.

Outcome: approved