Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 09 квітня 2016 року з відповідачем Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 155. Від спільного життя в них народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідач є його батьком. В даний час позивач знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, постійної роботи не має, але неофіційно працює на різних роботах і має високий дохід. Самостійно утримувати сина позивач не в змозі, а добровільно допомагати відповідач відмовляється. Тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі - 160,00 гривень щомісячно. Позивачка у судовому засіданні присутня не була, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач судовому засіданні присутній не був. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позову не заперечує, просить задовольнити. Зазначає, що інших осіб на утриманні не має, не працює. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, Позивач і Відповідач 09 квітня 2016 року зареєстрували у Центрально-Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 155. Від спільного життя Позивача з Відповідачем в них народився син - [PERSON], [INFO] - свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Батьком записано відповідача у справі. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України" при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України (зі змінами), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач дійсно не утримує свою дитину, яка знаходиться на утриманні позивачки, тому, відповідно до ч. 2 ст. 180 СК України (зі змінами) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України зі змінами). З урахуванням наведеного, згідно з до ч. 1 ст. 182 СК України, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, та відповідно до ст. 180 СК України, суд вважає необхідним з відповідача стягувати аліменти на користь позивачки на утримання дитини [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття у твердій грошовій сумі, що становить 1600 гривень щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181 СК України та

Outcome: approved