Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо - транспортної пригоди, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь суму заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 6957,73 грн., посилаючись на те, що вона є власником автомобіля марки «Шевроле Авео», р. н. [NUMBER], 2008 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданим ВРЕР № 1 ГУ МВС України в Харківській області 11.08.2009 року. 06.11.2012 року відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21104», р. н.[NUMBER], на перехресті пр-та Гагаріна з вул. Зерновою в м. Харкові, відповідно до дорожньої обстановки при виникненні перешкоди не прийняв мір для зменшення швидкості, скоїв зіткнення з автомобілем марки «Шевроле Авео», реєстраційний номер [NUMBER], який належить позивачці, під керуванням [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди заподіяно матеріальну шкоду, в зв'язку з пошкодженням автомобіля, в розмірі 56 957.73 грн. 18.07.2013 року постановою Комінтернівського райсуду м. Харкова було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні відповідача по справі [PERSON] за ст. 124 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Розмір заподіяної матеріальної шкоди, в зв'язку з пошкодженням автомобіля «Шевроле Авео», в сумі 56 957.73 грн. підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 2683 від 16.04.2013 року, виданим Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса. 06.04.15р. рішенням Фрунзенського райсуду м. Харкова були задоволені позовні вимоги частково, а саме: суд стягнув з ПрАТ «НФСК «Добробут» на її користь суму заподіяної шкоди в розмірі 50 000 грн., згідно п. 4 страхового поліса № АВ/2713578. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Добровільно відповідач не сплатив 6957,73 грн. і тому вимушена звертатися до суду з цим позовом. Представник позивача [PERSON], який діяв на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі і дав пояснення про обставини викладені вище. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з*явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судових документів та судової повістки на адресу відповідача, причини не явки суду не повідомив, заяв про слухання справи за його відсутністю та заперечень на позов до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Третя особа ПрАТ «НФСК «Добробут» до судового засідання не з*явилася, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином, не явка третьої особи не перешкоджає слуханню справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого ВРЕР № 1 ГУ МВС України в Харківській області 11.08.2009 року власником автомобіля марки «Шевроле Авео», реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску є [PERSON] Також в свідоцтві зазначено, що [PERSON] має право на керування вказаним автомобілем. 06.11.2012 року в м. Харкові на перехресті пр. Гагаріна з вул. Зернова, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ-21104 державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який відповідно до дорожньої обстановки при виникненні перешкоди не прийняв мір для зменшення швидкості, скоїв зіткнення з автомобілем ШЕВРОЛЕ державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Для оцінки вартості матеріальної шкоди автомобіля, позивач звернувся до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 2683 від 16.04.2013 року, сума матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля марки «Шевроле Авео», реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, який належить [PERSON] на момент 16 квітня 2013 року складає 56957,73грн. Постановою Комінтернівського райсуду м. Харкова від 27 березня 2009 року, яка набрала законної сили, було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні відповідача по справі [PERSON] за ст. 124 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (справа № 641/847/13-п, провадження № 3/641/322/2-013). 31 липня 2013 року Постановою апеляційного суду Харківської області вказана постанова Комінтернівського райсуду залишена без змін, а апеляційна скарга адвоката Бєжанової А.В. в інтересах [PERSON] - без задоволення (справа № 641/847/13-п, провадження № 33/790/485/13, категорія: ст. 124 КУпАП). Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Стаття 22 ЦК України зазначає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, в свою чергу, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 3 ч. 1 ст.1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Як вбачається з Полісу № АВ/2713578 від 26.02.2012 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільна-правова відповідальність [PERSON] при експлуатації транспортного «ВАЗ-21104», реєстраційний номер [NUMBER], застрахована в Приватному акціонерному товаристві "НФСК «Добробут". По даній справі була проведена судова авто товарознавча експертиза Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.. проф..С.М. Бокаріуса.. Згідно висновку експерта № 2683 від 16 квітня 2013 року матеріальна шкода завдана власнику автомобіля «Шевроле Авео», реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок ДТП 6 листопада 2012 року, складає 56957 грив. 73 коп. 06.04.2015 року рішенням Фрунзенського райсуду м. Харкова були задоволені позовні вимоги позивача частково, а саме : суд стягнув з ПрАТ «НФСК «Добробут» на її користь суму заподіяної шкоди майну, у зв'язку з пошкодженням автомобіля «Шевроле Авео», в розмірі 50 000 грн., згідно п. 4 страхового поліса № АВ/2713578 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Не сплаченою залишилася сума матеріальної шкоди в розмірі 6 957,73 грн. (56 957, 73- 50 000). Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, винуватець ДТП повинен сплатити різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до існуючої судової практики (п.16 Постанови Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки») непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму судового збору у розмірі 243,60 грн На підставі викладеного,

Outcome: approved