Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до Гірської міської ради Попаснянського району Луганської області про визнання права власності на житлове приміщення в порядку спадкування за заповітом 1/2 частки та за договором дарування 1/2 частки. В обґрунтування позову позивач вказує, що 20 червня 2012 року її мати, [PERSON], склала на її користь заповіт. 27 травня 2014 року [PERSON], який є сином позивачки подарував їй, згідно договору дарування, ? частку квартири за адресою: Луганська область, м.Гірське, вул.Дружби, буд.14/кв.26, яка належала йому на праві приватної власності. Квартира за адресою: м.Гірське, вул. Дружби, буд.14/кв.26, де проживали мати позивачки і її син належали їм у рівних долях, по ? частки кожному на праві приватної власності. 27 травня 2014 року позивачка звернулася з заявою про оформлення спадщини після смерті своєї матері [PERSON], померлої 20.12.2013 року, у нотаріальному порядку до приватного нотаріуса Первомайського міського нотаріального округу Луганської області. 27.05.2014 року була заведена Спадкова справа за № 19-2014, але за незалежних від позивачки причин, у звязку із проведенням на території Луганської області АТО та бойовими діями у м. Первомайську Луганської області - вона не змогла своєчасно оформити належним чином право власності на спадкове майно після смерті своєї матері у встановленому законом порядку. При цьому позивачка зазначає, що 06.10.2017 року вона звернулась до Попаснянської нотаріальної контори з питання оформлення спадщини, але їй було відмовлено в оформленні спадщини, із посиланням на те, що на теперішній час, м.Первомайськ вважається територією, яка тимчасово не контролюється українською владою і спадкову справу, яка була заведена за заявою позивачки, для ознайомлення, що необхідно для належного оформлення спадщини - витребувати неможливо. Позивачу рекомендовано для захисту своїх порушених прав звернутися до суду. За викладених обставин, позивач у поданому позові просить суд визнати за нею, [PERSON], у порядку спадкування за заповітом та за договором дарування право власності на квартиру, яка розташована за адресою: Луганська область, Попаснянський район, м. Гірське, вул. Дружби, буд.14/кв.26, після смерті її матері [PERSON], яка померла 20.12.2013 року. До початку судового розгляду позивач та її представник надали до суду письмові заяви, згідно яких підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі, справу просили розглянути без їх участі. Представник відповідача Гірська міська рада - позов визнав в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Предметом даного позову являться вирішення питання про право власності на житло в арпядку спадкування за заповітом та за договором дарування, коли це питання неможливо вирішити в нотаріальному порядку. Відповідно до ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що на лежали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1261 Цивільного Кодексу України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів на а.с.17 вбачається, що гр.[PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження: все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, вона заповіла [PERSON]. Копією свідоцтва про смерть на а.с.15 підтверджується, що мати позивачки [PERSON] дійсно померла 20 грудня 2013 року, а позивачка - її донька є спадкоємцем спадщини за заповітом. 27.05.2014 року була заведена Спадкова справа за № 19-2014, номер у Спадковому реєстрі № 56126813 і це підтверджується відомостями, наданими приватним нотаріусом Попаснянського районного нотаріального округу [PERSON] від 06.10.2017 року. При цьому, судом втановлено, що згідно договору дарування 1/2 частки зазначеної квартири [PERSON] ( дарувальник) - брат позивачки та [PERSON] ( обдарована ) склали договір про те, що дарувальник безоплатно передає, а обдарована приймає у приватну власність ? частку двохкімнатної квартири №2 6 у будинку під № 14 по вулиці Дружби у місті Гірське міста Первомайська Луганської області (а.с.14) і це підтверджено копією договору від 27 травня 2014 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27 травня 2014р.(а.с.14,16) При цьому із матеріалів справи вбачається, що на праві приватної, спільної, часткової власності [PERSON] та членам її сімї - [PERSON] належало по по ? частці квартири, яка знаходиться за адресою: Луганська область, м.Первомайськ, м.Гірське, вул. Дружби, буд.14/кв.26, що підтверджується копією витягу на житло № 6294 від 22.12.2008р.(а.с.10), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно(а.с.18). Згідно із «Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р- м.Первомайськ Луганської області віднесений до переліку населених пунктів, на території, на яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. При тому, м. Гірське, раніше, до проведення на териториї Луганської області АТО, перебувало в адміністративному підпордякування м.Первомайськ Луганської області, а тому на теперішній час позивачка не має можливості одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, про що вбачається із відмови нотаріуса позивачці. (а.с.6) Розглядаючи можливість задоволення позовних вимог позивачки, суд, окрім визначених законом підстав про право на спадкування за законом , суд враховує, також, що п.23 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р.№ 7 «Про судову практику у справах про спадкування» , зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. До цього ж, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013року № 24/753/0/4-13 висловлено думку про те, що вризнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту , що має застосовуватися , якщо інсують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. А так, враховуючи, що в межах даного позову, доведено, що є всі відповідні документи, які підтверджують той факт, що померла мати позивачки мала у власності квартиру і право на цю власність переходить до позивачки у порядку спадкування за заповітом, але в зв"язку з тим, що нотарільна контора, куди звернулась позивачка для оформлення права на спадщину залишилась на тимчасово окупованій території , що є перешкодою для оформлення спадкових прав позивачкою у нотаріальному порядку - суд вважає, що 1/2 частка квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] загальною площею 42,4 кв.м входить до складу спадщини після смерті матері позивачки і може бути успадковане її донькою (позивачкою), що є підставою для визнання за позивачкою права власності на зазначене майно в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері, враховуючи, що право власності на іншу 1/2 частку зазначеного житла , позивачка отримала за договором дарування від свого брата (який був власником 1/2 частки зазначеної квартири разом із померлою матір"ю позивачки ) - в зв»язку із чим поданий позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.1216,1218, 1220-1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved