Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON], [INFO], [NUMBER], виданий Бродівським РВ УМВС України у Львівській області 21.10.2004 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], зареєстрованого в [INFO] на користь [PERSON] (паспорт КС387774, виданий Бродівським РВ УМВС України у Львівській області 22.02.2005 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], [INFO], прож. Львівська область, м. Броди, вул. Й. Рота, 3) в розмірі 1000 грн. щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення [PERSON], [INFO] повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць; стягнути з відповідача судові витрати у справі. Позивач в судове засідання не зявилася. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився та подав суду письмову заяву, в якій просить слухання справи проводити у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув. Про час і місце розгляду справи він повідомлений належним чином, про що свідчать оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик до суду та відмітка відділення звязку про відмову від отримання судової повістки. Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, на підставі\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд розглянув справу у відсутності позивача, представника позивача, відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. З пояснень позивачки, зазначених в позовній заяві вбачається, що 4 березня 2014 року Бродівським районним судом за позовом [PERSON] до [PERSON] між ними розірвано шлюб. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. Факт ухилення [PERSON] від утримання дитини підтверджується тим, що вона зверталась в Бродівське відділення поліції Золочівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області про його розшук. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані\~ утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню в користь держави 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved