Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до Цуманської селищної ради Волинської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшли: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , право на земельну частку (пай) для ведення особистого селянського господарства, розміром2,32 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в КСП ім. Ватутіна Дубищенської сільської ради Ківерцівського району Волинської області. Належність вищевказаного нерухомого майна [PERSON] стверджується витягом з погосподарської книги №1 за 1996-2000рр. Дубищенської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0100730, а також іншими документами. Вказує, що згідно інформаційного листа КП Волинське обласне бюро технічної інвентаризації за №237 від 22.01.2021р., право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано, технічна інвентаризація не проводилась. [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Дубищенської сільської ради Ківерцівського району Волинської області 20 січня 1998 року, за умовами якого усе належне йому на день смерті майно заповів своїй дочці - [PERSON] . Однак через розбіжності у написанні прізвища спадкодавця, у правовстановлюючому документі - сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0100730) унеможливлює позивачу по справі оформити право на спадкове майно після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Просить суд встановити факт належності « [PERSON] », який помер [INFO] сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0100730 який виданий 31.12.1996р. Ківерцівською районною державною адміністрацією Волинської області, на ім`я « [PERSON] », а також просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та право на земельну частку (пай) для ведення особистого селянського господарства, розміром2,32 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в КСП ім. Ватутіна Дубищенської сільської ради Ківерцівського району Волинської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.03.2021 року відкрито загальне позовне провадження у вищевказаній справі та призначено підготовче засідання. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилась. До суду подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити. Представник заінтересованої особи - Цуманської селищної ради Волинської області до суду подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позовної заяви не заперечив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Згідно з ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.03.2018 року (а.с.14). Факт належності [PERSON] права на земельну частку (пай) для ведення особистого селянського господарства, розміром 2,32 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в КСП ім. Ватутіна Дубищенської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, стверджується наявною в матеріалах справи копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0100730, який виданий 31.12.1996р. Ківерцівською районною державною адміністрацією Волинської області, а також довідкою виданою Дубищенською сільською радою Ківерцівського району Волинської області (а.с. 17, 21). З копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0100730, який виданий 31.12.1996р. Ківерцівською районною державною адміністрацією Волинської області вбачається, що він виданий на ім`я « [PERSON] », тоді як вірним є « [PERSON] », вказані розбіжності у написанні прізвища виникли у зв`язку з допущенням технічної описки при видачі вказаного правовстановлючого документу. Таким чином з представлених письмових доказів, суд встановив, що « [PERSON] », який помер [INFO] , належить Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0100730 який виданий 31.12.1996р. Ківерцівською районною державною адміністрацією Волинської області на ім`я « [PERSON] ». На момент відкриття спадщини діяли норми Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу. Статтею 549 ЦК України, (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 527 ЦК України, (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України, (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. В силу ст. 534 ЦК УРСР, (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно п. "г" ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України однією з підстав виникнення права власності на земельну ділянку, є прийняття спадщини. Згідно статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку у порядку спадкування переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як встановлено судом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилась спадщина, до складу якої увійшли: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , право на земельну частку (пай) для ведення особистого селянського господарства, розміром 2,32 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в КСП ім. Ватутіна Дубищенської сільської ради Ківерцівського району Волинської області. Факт належності спадкодавцю - [PERSON] , на праві власності житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та права на земельну частку (пай) для ведення особистого селянського господарства, розміром 2,32 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в КСП ім. Ватутіна Дубищенської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, стверджується наявною в матеріалах справи копією витягу з погосподарської книги №1 за 1996-2000рр. Дубищенської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0100730, довідкою №1798 від 29.12.2020р. Дубищенської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, з яких вбачається, що спадкодавець [PERSON] , який помер [INFO] на день своєї смерті був зареєстрований та проживав з дочкою, позивачем по справі - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , згідно із записом №37 в погосподарській книзі №1 за 1996-2000рр., земельна ділянка з будинком з надвірними будівлями і спорудами, 1963 року побудови, належить спадкодавцю [PERSON] (а.с. 14, 16-18). Судом встановлено, що [ADDRESS] згідно розпорядження голови Волинської обласної державної адміністрації №216 від 17.05.2016р. була перейменована на вул. Незалежності (а.с. 19). Згідно довідки комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» №237 від 22.01.2021р. вбачається, що право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано, технічна інвентаризація не проводилась (а.с. 20). Як вбачається з заповіту, посвідченого секретарем Дубищенської сільської ради Ківерцівського району Волинської області 20 січня 1998 року, [PERSON] , який помер [INFO] розпорядився належним йому майном на користь своєї дочки - [PERSON] . Заповіт не змінено та не скасовано (а.с. 15). Факт родинних відносин спадкодавця [PERSON] та позивача по справі [PERSON] , а також зміни її прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.08.1948р. та копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 18.08.1968р. (а.с. 12-13). Постановою № 37/02-31 від 18.02.2021 року приватний нотаріус Ківерцівського районного нотаріального округу відмовив Мельник В.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність у спадкодавця оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно (а.с. 22). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Ківерцівського районного нотаріального округу №67/01-16 від 31.03.2021 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] заведена спадкова справа №1 за 2021 рік, на підставі заяви про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом, поданої представником дочки спадкодавця - [PERSON] . Інші спадкоємці із заявами про прийняття чи відмову у прийнятті спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались та свідоцтва не видавались (а.с.39-40). Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцям - позивачам по справі оформити свідоцтво про право на спадщину, суд дійшов висновку про задоволення позову у відповідності до заявлених вимог.

Outcome: approved