Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника позивача адвоката [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики (розпискою). В якій прохали: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошовий борг в розмірі 46 958 гривень, неустойку (пеню) за прострочення зобов'язання в розмірі 12 477,96 гривень, 3% річних в розмірі 4087 гривень, інфляційні витрати в розмірі 32 213,19 гривень, а всього 95 736,15 гривень; судовий збір в розмірі 957,37 гривень. В обґрунтування позову зазначили, що 06.01.2015 [PERSON] на підставі усного договору позики з [PERSON], дав останньому в борг 46 958 грн. для його власних потреб. Для підтвердження даного факту відповідач при двох свідках написав власноручно [PERSON] розписку, якою підтвердив, що вказану суму коштів, в повному розмірі від позивача отримав і зобов'язався повернути її до 07.03.2015. З невідомих причин взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав, до зазначеної дати день кошти, в розмірі відповідно до домовленостей не повернув. За спливом досить довгого часу [PERSON] різними способами уникає зустрічей, розмов з позивачем, та під видом різних штучно створених причин намагається уникнути відповідальності, розповідаючи про тимчасові труднощі в житті, безробіття та інші вигадки. Фактично на будь-які претензії відповідач не відповідає, телефонні дзвінки ігнорує, уникає зустрічі з позивачем. Позивач намагався повернути свої кошти, звернувшись до ГУНП в Полтавській області з заявою по факту шахрайства відносно [PERSON], однак отримав стандартну відписку з рекомендацією звернутися за захистом своїх прав до суду. За декілька років з моменту надання відповідачу в борг грошей, у [PERSON] значно погіршився стан здоров'я, однією з головних причин цього звісно ж є моральні переживання, які негативно позначились на фізичному стані. Оскільки право на стягнення пені в кредитора виникло з наступного дня після 06.03.2015, а до суду він звернеться орієнтовно 29.01.2018, то пеня підлягає стягненню лише в межах одного року до дня пред'явлення позову. [PERSON] крім основної суми боргу в сумі 46 958 грн., повинен сплатити неустойку (пеню) за прострочення зобов'язання, три відсотки річних від простроченої суми та відшкодування інфляційних втрат у зв'язку з порушенням зобов'язання. Загальна сума боргу складає : 46958 (основний борг) + 12 477.96 (неустойка)+ 4087 (3%річних)+32213.19 (інфляційні витрати) = 95 736, 15 грн., тому звертається до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача [PERSON] за ордером [PERSON] не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, без застосування засобів технічної фіксації. (а.с.43). Відповідач [PERSON] до суду 01.03.18, 03.04.2018 та 11.05.2018не з'явився, будучи повідомленим на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст. 131 ЦПК України) (а.с.22-23, 30-31, 37-38). Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснюється секретарем судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що 06.01.2015 [PERSON] позичив у [PERSON] на 2 місяці грошові кошти у розмірі 46 958 гривень, про що написав розписку 06 січня 2015 року (а.с.8). Взяті на себе зобов'язання [PERSON] не виконав не повернувши 06.03.2015 кошти на вимогу [PERSON] з різних причин, що підтверджується наявністю у позивача оригіналу зазначеної розписки (а.с.44). Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Таким чином, між [PERSON] та [PERSON] укладено 06.01.2015 договір позики, що підтверджується оригіналом розписки, котра надана суду [PERSON] Взяті на себе зобов'язання [PERSON] виконав передавши кошти [PERSON], що підтверджується наявністю у позивача зазначеної розписки за підписами сторін (а.с.8,44). Взяті на себе зобов'язання [PERSON] не виконав не повернувши 06.03.2015 кошти на вимогу [PERSON] з різних причин, що підтверджується наявністю у позивача зазначеної розписки (а.с.8, 44). Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи із ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, позивач у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України має право вимагати від відповідача 3% річних на загальну суму 4 087 грн., та інфляційні витрати - 32 213 грн. 19 коп., згідно розрахунку заборгованості. У відповідності до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до вимог ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст.4 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня. Таким чином, позивачем була нарахована відповідачу неустойка у розмірі 12 477 грн. 96 коп. на суму основного боргу, згідно розрахунку заборгованості. Таким чином до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] за розпискою від 06.01.2015 підлягає 95 736 грн. 15 коп., у тому числі: 46 958 грн. - основний борг; 12 477.96 грн. - неустойка; 4087 грн. - 3%річних; 32 213.19 грн. - інфляційні витрати. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 957 грн. 37 коп. (а.с.1). Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Також стягнути з [PERSON] судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved