Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Заявник [PERSON] який діє від імені та в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Вимоги заяви мотивовані тим, що [INFO] в м. Києві померла гр. [PERSON] , [INFO] . Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , є її донька [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з 1/3 частки житлового будинку з господарськими побудовами та спорудами під [ADDRESS] , яку померла [PERSON] прийняла після смерті [INFO] свого чоловіка [PERSON] , оскільки постійно проживала разом з ним на час відкриття спадщини, та не заявляла про відмову від неї, але юридично не оформила свої спадкові права. Іншого майна у померлої [PERSON] не було. 30.03.2001 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , який зареєстровано відділом РАГС Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №60. [PERSON] був власником житлового будинку [ADDRESS] , що належав йому на підставі свідоцтва про право особистої власності на вказаний житловий будинок, виданого 28.02.1980 року Димитровською міською радою Донецької області, та зареєстрований за ним на праві власності на підставі в Красноармійському БТІ 06.03.1980 року. Після одруження [PERSON] та [PERSON] стали проживати разом в житловому будинку [ADDRESS] , і 01.08.2001 в установленому порядку [PERSON] була зареєстрована в цьому будинку. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті свого чоловіка [PERSON] декілька років проживала в житловому будинку [ADDRESS] сама. В 2011 році у зв`язку з похилим віком (79 років) та погіршенням стану здоров`я [PERSON] переїхала проживати в місто Київ до своєї дочки [PERSON] (заявника), яка доглядала її, надавала їй матеріальне забезпечення, піклувалася про стан її здоров`я в питаннях госпіталізації, будь-якої медичної допомоги та медичного догляду. [INFO] [PERSON] померла. Похованням [PERSON] займалася [PERSON] та члени її сім`ї. Після смерті [PERSON] в 2008 році відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . Син та дочка померлого [PERSON] і [PERSON] звернулися із заявою про прийняття спадщини до Мирноградської (Димитровської) державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право власності на частку житлового будинку. [PERSON] із заявою до держнотконтори про прийняття спадщини на частину житлового будинку не зверталася. 20.06.2017 Мирноградська (Димитровська) державна нотаріальна контора видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку спадкового майна - житлового будинку. Його право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 19.08.2019 Мирноградська державна нотаріальна контора видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку спадкового майна - житлового будинку, її право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В рішенні суду від 17.03.2020 вказано, що на день смерті спадкодавця [PERSON] з ним була зареєстрована його дружина [PERSON] , яка вважається такою, що прийняла спадщину. Після смерті [PERSON] спадкові справи не відкривались, про що свідчить інформація, надана Мирноградською державною нотаріальною конторою, та Двадцятою Київською державною нотаріальною конторою. Згідно з витягом зі Спадкового реєстру №61344838 від 18.08.2020, сформованого Мирноградською державною нотаріальною конторою, інформація про спадкові справи після смерті [PERSON] відсутня. Представник заявника вказує, що в липні 2020 року, як представник [PERSON] він звернувся до Мирноградською державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS] . Згідно повідомлення держнотконтори від 29.07.2020 для отримання свідоцтва необхідно надати відповідні довідки про підтвердження факту сумісного проживання [PERSON] та померлої [PERSON] на день її смерті та запропоновано звернутися до суду. Враховуючи викладене, [PERSON] який діє від імені та в інтересах [PERSON] , звернувся до суду та просив встановити факт постійного та сумісного проживання [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована в [ADDRESS] , та [PERSON] , [INFO] ( [NUMBER] ), яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , на день смерті [PERSON] [INFO] . Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.09.2020 було відкрито провадження у справі (а.с. 41). 26.10.2020 від заінтересованої особи [PERSON] до суду надійшов відзив, у якому він вказує, що дійсно, мати [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , з 2001 року знаходилася в шлюбі з його батьком [PERSON] . Після одруження [PERSON] та [PERSON] стали проживати разом в житловому будинку [ADDRESS] , який належав на праві власності його батькові [PERSON] . 01.08.2001 в установленому порядку [PERSON] була зареєстрована в цьому будинку. Вказана обставина підтверджується записом в домовій книзі по житловому будинку [ADDRESS] та рішенням суду від 17.03.2020. Також вказує, що [PERSON] з 2011 року і по день своєї смерті [INFO] постійно мешкала у своєї доньки [PERSON] в м.Києві. 26.10.2020 від заінтересованої особи [PERSON] до суду надійшов відзив, у якому вона вказує, що мати [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , з 2001 року знаходилася в шлюбі з її батьком [PERSON] . Після одруження [PERSON] та [PERSON] стали проживати разом в житловому будинку [ADDRESS] , який належав на праві власності її батькові [PERSON] . 01.08.2001 в установленому порядку [PERSON] була зареєстрована в цьому будинку. Вказана обставина підтверджується записом в домовій книзі по житловому будинку [ADDRESS] та рішенням суду від 17.03.2020 року. Також вказує, що [PERSON] з 2011 року і по день своєї смерті [INFO] постійно мешкала у своєї доньки [PERSON] в м.Києві. У судове засідання представник заявника не з`явився, про час і місце розгляду справи по суті повідомлений належним чином. Надіслав заяву на адресу суду з проханням проводити судове засідання без його участі. Заінтересована особа: Мирноградська державна нотаріальна контора у судове засідання свого представника не направила, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Заінтересована особа: [PERSON] , у судове засідання з`явився, про час і місце розгляду справи по суті повідомлений належним чином. Надіслав заяву на адресу суду з проханням проводити судове засідання без його участі. Заінтересована особа: [PERSON] , у судове засідання з`явилася, про час і місце розгляду справи по суті повідомлена належним чином. Надіслала заяву на адресу суду з проханням проводити судове засідання без її участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , батьками якої у свідоцтві зазначено: [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] ,15.10.1980 року зареєстрували шлюб у Димитровському міськвиконкомі Донецької області (а.с. 15). Відповідно до свідоцтва про одруження від [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 30.03.2001 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області (а.с.16). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] (а.с. 19). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] (а.с.20). Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 20.06.2017 року державним нотаріусом Димитрівської державної нотаріальної контори Червинською Н.Є., спадкоємцями майна [PERSON] , 1938 року народження, який помер [INFO] , є: його син [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на 1/3 частку спадкового майна; його донька [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на 1/3 частку спадкового майна; його дружина [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на 1/3 частку спадкового майна. Спадщина, на яку в видано свідоцтво, складається з: житлового будинку з господарськими побудовами та спорудами номер [ADDRESS] (а.с. 21). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності, частка 1/3, [PERSON] (а.с. 23). Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Мирноградської державної нотаріальної контори Свиридовою А.В. від 19.08.2019 року, спадкоємцем майна [PERSON] , 1938 року народження, який помер [INFO] , є: його син [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , спадкоємиць 1/3 (однієї третьої) частки, його дружина [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , спадкоємиць 1/3 (однієї третьої) частки та його донька [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , спадкоємиць 1/3 (однієї третьої) частки. Спадщина, складається з: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 28 лютого 1980 року Димитровською міською радою, зареєстрованого 06 березня 1980 року Красноармійським бюро технічної інвентаризації, записаного у реєстрову книгу за № 4141(а.с. 23). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності, частка 1/3, [PERSON] (а.с. 24). Згідно з рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 17.03.2020 року позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину житлового будинку залишено без задоволення (а.с.26-27). 22.07.2020 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Столярчук І.В. з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 28). Відповідно до довідки про причину смерті до форми №106/о №357, [PERSON] померла [INFO] , причини смерті: хронічна серцева недостатність (а.с.33). Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №357 від 08.05.2016 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с.34). Відповідно до акту №249-1 від 04.08.2020 року затвердженого комітетом самоорганізації населення м. Мирноград, було проведено обстеження сім`ї [PERSON] , яка мешкає за адресою [ADDRESS] , в ході обстеження встановлено, що [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про смерть [NUMBER] зареєстрованна за адресою [ADDRESS] з 01.08.01 року, фактично не проживала за вказаною адресою з 2012 року, мешкала у м. Києві у доньки [PERSON] по день смерті [INFO] , а до 2012 року вона мешкала у [ADDRESS] , з чоловіком [PERSON] , [INFO] (а.с.37). Згідно з довідкою Мирноградської державної нотаріальної контори від 06.10.2020 №864/01-16, на майно яке залишилося після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , згідно даних Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 61953436 від 06 жовтня 2020 року, спадкова справа не відкривалася. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 61953436 від 06 жовтня 2020 року, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не відкривалася. Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК Українидля прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 розяснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно дост. 212 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд вважає доведеним факт постійного та сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] , на день смерті [PERSON] [INFO] . Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявником [PERSON] , права на отримання спадку. Оскільки строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежена, інших спадкоємців як встановлено в судовому засіданні не мається, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані заявником вимоги обґрунтованими, які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved