Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що на підставі судового наказу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 листопада 2019 року по справі № 208/5504/19, який набрав чинності 04.11.2019 р. стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Народилась дитина [PERSON] [INFO] . В зв`язку з тим, що на утриманні [PERSON] знаходиться крім [PERSON] ще [PERSON] та ще одна дитина [PERSON] . Тому розмір аліментів суттєво змінює його матеріальній стан. Просить суд зменшити розмір аліментів визначених та стягнутих за судовим наказом Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 листопада 2019 року з [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття на 1/6 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Заяви, клопотання позивача, відповідача. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилавшись на обставини зазначені в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причини не явки до суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Процесуальні дії по справі. 27 квітня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судовим наказом Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 листопада 2019 року по справі № 208/5504/19 стягуються аліменти з позивача на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач крім дитини [PERSON] , [INFO] має на утриманні дитину [PERSON] , [INFO] про, що Заводським районним у м. Кам`янське відділом реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видано свідоцтво про народження, актовий запис про народження № 160 від 18.02.2020 р. Батьками дитини є [PERSON] , та [PERSON] . Факт проживання [PERSON] та [PERSON] разом із спільною донькою за однією адресою, підтверджується актом № 115 про проживання без реєстрації від 04.03.2020 р. Застосовані норми права Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», де батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст.ст.180, 192 Сімейного Кодексу України. Відповідно дост.180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку Як вбачається зі змісту ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За положеннями частини 4 статі 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 141 СК України передбачено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Отже, значне погіршення матеріального становища платника аліментів або зміна його сімейного стану, погіршення стану його здоров`я, може бути підставою для задоволення його вимоги про зменшення розміру аліментів. Тягар доказування вказаних обставин покладається на позивача. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 62 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. За встановлених обставин суд вважає, що у позивача змінився матеріальний стан, оскільки в нього народилась друга дитина та має на утриманні матір дитини, з якою він проживає разом та утримує її до досягнення дитиною трирічного віку. Виходячи з викладеного суд вважає, що задоволення позовних вимог та зменшення розміру аліментів з 1/4 частки на 1/6 частку доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде відповідати зазначеним принципам справедливості та неупередженості. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Щодо судових витрат У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 840,80 грн. з відповідачів на користь позивача, що документально підтверджено.

Outcome: approved