Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Керівник Золотоніської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Домантівської сільської ради із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання майна безхазяйним в порядку ст. 137 ЦК Української РСР Вимоги вказаної заяви мотивовані тим, що на території Домантівської сільської ради знаходиться земельна частка (пай), що входить до складу спадщини [PERSON], яка померла 25.07.1998 року. Спадкоємці [PERSON] за законом чи за заповітом до нотаріальних контор для прийняття спадщини не звернулися та майно у порядку визначеному чинним законодавством не успадкували. Домантівська сільська рада, яка на час відкриття спадщини, була державним органом, який уповноважений взяти земельну ділянку на баланс, не вчинила жодних дій для переходу земельної ділянки у власність держави. За таких обставин, враховуючи відсутність у [PERSON] спадкоємців та не прийняття земельної ділянки на баланс сільської ради утворилася ситуація, що вказана земельна ділянка не має власника. Окрім того згідно повідомлення Держгеокадастру, за [PERSON] державний акт на вказану землю не обліковується, хоча згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), які видавались громадянам з колективної власності та інших форм власності за [PERSON] обліковується сертифікат , який виготовлений в одному екземплярі і був отриманий нею та в архів не повертався. Таким чином у заявника виникла необхідність встановити факт належності вказаної земельної части (пай) за [PERSON], що є необхідним для визнання спадщини безхазяйним майном, а оскільки законодавство, повноваження органів та процедура визнання майна безхазяйним змінились, вбачається необхідність визнати не успадковану земельну частку (пай) [PERSON] безхазяйним майном і передати його тогочасному субєкту права державної власності Домантівській сільській раді у судовому порядку. За таких обставин, прокурор, реалізуючи свої повноваження визначені ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», звернувся до суду із даним позовом. У судовому засіданні прокурор Іванова О.І. вимоги вказаної заяви про визнання майна безхазяйним підтримала повністю та надала пояснення аналогічні поясненням викладеним у вказаній заяві. Представник Домантівської сільської ради в судове засідання не зявився із невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином у порядку визначеному чинним законодавством. Представник заінтересованої особи Головного управління Держгеокадастру України в Черкаській області, в судове засідання не зявився із невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином у порядку визначеному чинним законодавством. За таких обставин, враховуючи, що учасники процесу належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи та мали можливість направити свої письмові заперечення відносно вказаних вимог заявника, однак цього не зробили, з метою забезпечення дотримання принципів розумності та своєчасності розгляду і вирішення справи, суд розглядає справу за відсутності представників вказаних осіб. Суд, заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Враховуючи, що вказана сільська рада, яка на час відкриття спадщини, була державним органом, який уповноважений взяти земельну ділянку на баланс, не вчинила жодних дій для переходу земельної ділянки у власність держави, а законодавство, повноваження органів та процедура визнання майна безхазяйним змінились, вбачається неможливість захисту інтересів держави іншим чином, а тому прокурор правомірно та у відповідності до ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» звернувся до суду із вказаною вище заявою. Як вбачається із копії запису акта про смерть №35 від 27.07.1998 року, [PERSON] померла 25.07.1998 року, про що видано відповідне свідоцтво серії І-СР №091622. Відповідно до копії листа виконавчого комітету Домантівської сільської ради №183 від 04.07.2017 року, померла [PERSON] на день смерті була жителькою с. Домантове, проживала одиноко, спадкоємців на території села немає. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] є власником земельної частки 9паю) ТОВ «Домантівське», у розмірі 1,7422 га, що стверджується відповідним списком власників земельних часток (паїв), які померли по ТОВ «Домантівське» станом на 2017 рік, наданих листом виконавчого комітету Домантівської сільської ради №36 від 09.02.2017 року. Суд враховує, що відповідно до інформації Міськрайонного управління у Золотоніському районі та м. Золотоноші Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 29.03.2017 року №22-23-0.181-135/117-17, за [PERSON] державний акт не обліковується, однак згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), які видавались громадянам з колективної власності та інших форм власності за [PERSON] обліковується сертифікат , який виготовлений в одному екземплярі і був отриманий нею та в архів не повертався. Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. За таких обставин у суду є достатньо підстав вважати, що [PERSON] належала земельна ділянка 1,7422 га в умовних кадастрових гектарах в адміністративних межах Домантівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Статтею 256 ЦПК України визначені категорії справ де суд може встановлювати факти, що мають юридичне значення. Окрім того ч. 2 вказаної вище статті визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вказане вище суд вважає за необхідне встановити факт , належності [PERSON] земельної ділянки 1,7422 га в умовних кадастрових гектарах в адміністративних межах Домантівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, що є необхідним для визнання спадщини безхазяйним майном та передачі земельної ділянки до власності територіальної громади села. Встановлення даного факту не повязується з іншим вирішенням спору про право. Згідно з повідомленням Золотоніського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 11.08.2017 року №1897/15.13-04.7, записів про наявність дітей у померлої [PERSON] не виявлено. Як вбачається із Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №47079708 від 15.03.2017 року та №47079721 від 15.03.2017 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Відомості про наявність спадкоємців [PERSON], в тому числі за законом сільською радою теж не надані. За вказаних обставин суд вважає доведеним, що після смерті [PERSON] спадкове майно, яке належало померлій, у вигляді земельної частки (пай) площею 1,7422 га, що знаходиться на території Домантівської сільської ради належним чином ніхто не прийняв та спадщину не набув. Відповідно до ст.58 Конституції України - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Судом встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася в 1998 році, а тому до таких відносин необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року. Як вбачається з рішення судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України від 25.07.2012 року, положення ст. 1277 ЦК України про те, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, застосовується лише до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності ЦК України, тобто з 01.01.2004 року. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до ч.1,3 ст. 137 ЦК УРСР майно, яке не має власника або власник якого невідомий (безхазяйне майно), надходить у власність держави за рішенням виконавчого комітету районного, міської Ради народних депутатів, винесеним за заявою фінансового органу. Заява про визнання майна безхазяйним може бути подана не раніше як через один рік після прийняття майна на облік відповідним фінансовим органом або виконавчим комітетом селищної, сільської Ради народних депутатів. Згідно з п. 2 та п. 5 ч.1 ст. 555 ЦК Української РСР, 1963 року спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, та якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатись органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні та суспільні інтереси. Згідно із ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Невизначеність правового статусу вказаної земельної ділянки, що залишилася після смерті [PERSON], неврегульованість законодавства, відсутність повноважень органів, які мали б здійснювати облік безхазяйного майна та процедура визнання такого майна безхазяйним, не дає змоги використовувати його за призначенням чи органу місцевого самоврядування передати в користування чи самому користуватися з метою наповнення місцевого бюджету для забезпечення виконання власних та делегованих функцій. Враховуючи, що на час розгляду справи в суді, як вже зазначалося вище не передбачений порядок передачі безхазяйного майна у власність держави, суд вважає, що дане майно необхідно передати у власність територіальної громади в особі Домантівської сільської ради. Згідно із ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Таким чином, оскільки після відкриття спадщини сплило девятнадцять років і спадкоємців за заповітом чи за законом на право на дану земельну ділянку немає, суд вважає, що є всі підстави визнати його безхазяйним і передати у власність територіальної громади Домантівської сільської ради, яка відповідно до ст. ст.\~2,\~10 Закону України «Про місцеве самоврядування»\~представляє територіальну громаду.

Outcome: approved