Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся у суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № CGZ0GK00000055 від 24.12.2007 року [PERSON], отримав кредит у розмірі 44018, 40 дол. США з сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.12.2019 року, кредит відповідач зобов'язаний був повернути згідно графіку, що вказаний в додатку до договору. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором «Приватбанк» та [PERSON], уклали договір іпотеки, згідно якого було надано в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 67,30 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON], на підставі договору купівлі продажу від 24.12.2007 року. Всупереч умов кредитного договору відповідач [PERSON], не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та відсотків, чим порушує прийняті на себе зобов'язання. Станом на 17.05.2011 р., сума основного боргу за договором складала: - 58 448,31 доларів США Згідно ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Тому, просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу та виселити всіх мешканців які проживають у спірній квартирі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, в їх обґрунтування послався на ті ж обставини, які викладені у позовній заяві. Додатково пояснив, що 24.12.2007 року позивач [PERSON] отримав гроші відповідно до кредитного договору, що підтверджується заявою про переказ готівки від 24.12.2007 р.. Окрім цього, відповідачі на протязі 2008 року сплачували кошти за даний кредит, що свідчить про те, що [PERSON] та [PERSON] погодились із умовами кредитного договору та виконували його. В судовому засіданні відповідач [PERSON], зазначив, що на підставі доручення являється представником [PERSON] та [PERSON]. Позов не визнав, додатково пояснив, що [PERSON] не підписував договору та коштів в банку не отримував. Просить у позові відмовити, оскільки позивачем не доведений факт видачі готівки [PERSON], так як відсутній касовий ордер про отримання останнім готівки у банку. Окрім цього з повідомлення експерта Львівського НДІСЕ вбачається що експериментальні зразки підписів [PERSON] та надані вільні зразки різняться між собою, тому є всі підстави стверджувати, що [PERSON] не підписував кредитний договір та коштів не отримував. Поручителька -[PERSON] здійснювала проплати в банк, оскільки їй постійно погрожували, що заберуть квартиру. Просив у позові відмовити. В судовому засіданні 14.02.2013 р. відповідач [PERSON] суду пояснив, що 24.12.2007 року був у банку і мав намір отримати кредит, однак у зв'язку із суперечками у сім'ї договору не укладав, у жодних документах не підписувався. Окрім цього, зазначив, що не знає про укладення [PERSON] договору поруки, так як разом із нею разом не проживає. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися про причини своєї неявки суд не повідомили. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус [PERSON] у судовому засіданні 13.12.2012 р. суду пояснив, що 24.12.2007 року він посвідчував договір купівлі - продажу квартири між [PERSON] та [PERSON], під час якого особисто був присутній [PERSON]. Згідно даного договору, гроші за квартиру покупець ([PERSON]) повинен був надати на протязі дня. Також, цього дня він посвідчував договір іпотеки квартири №24-12-2007 року, під час посвідчення якого, були присутні представник ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 24.12.2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON], був укладений кредитний договір № CGZ0GK00000055 про надання споживчого кредиту, згідно з яким банк надав позичальнику кредит в сумі 44018, 40 дол. США з сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.12.2019 року. Кредит відповідач, зобов'язаний був повернути згідно графіку, що вказаний в додатку до договору. В забезпечення виконання зобов'язань ПАТ КБ «Приват Банк» і [PERSON], уклали договір іпотеки від 24.12.2007 року. Відповідно до п. 33.3 договору Іпотекодавцем було надано в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру загальною площею 67,30 кв.м., житловою площею 36,10 кв.м., за адресою: [ADDRESS], що належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі - продажу від 24.12.2007 року. Окрім цього, 24.12.2007 року було укладено договір поуки між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON], згідно якого, остання відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Всупереч умов договору відповідач [PERSON], не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та відсотків, чим порушує прийняті на себе зобов'язання. Станом на 17.05.2011 року сума основного боргу за кредитним договором складає : - 58448,31 доларів США з яких: 37067,80 доларів США - заборгованість за кредитом; 8827,73 доларів США- заборгованість по процентам за користування кредитом; 1404,00 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом ; 7335,83 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 31,21 доларів США- штраф п.5.4 Договору (фіксована сума); 2781,76 доларів США - штраф п. 5.4. Договору (процентна складова). Згідно ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Як передбачено ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч .2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання, щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту . Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Представником позивача в судовому засіданні було надані копії платіжних доручень, з яких вбачається, що [PERSON] на протязі 2008-2009 років частково вносив кошти по кредитному договорі № CGZ0GK00000055 від 24.12.2007 року, що свідчить про те, що він фактично прийняв та виконував умови за даним кредитним договором. Також, суд критично оцінює твердження [PERSON], що [PERSON] не підписував договору та коштів в банку не отримував, оскільки, у судовому засіданні була оглянута кредитна справа [PERSON] по кредитному договору № CGZ0GK00000055, в матеріалах якої наявні: анкета-заява [PERSON] про надання кредиту, заява та договір страхування мана наданого в заставу ПАТ КБ «Приватбанк». Окрім цього, факт укладення кредитного договору та факт видачі [PERSON] готівки підтвердження заявою про переказ готівки від 24.12.2007 року та копією електронного видаткового касового ордеру №1168 від 24.12.2007 р., з якого вбачається що [PERSON] було видано готівкою - 39000 доларів США. З метою встановлення автентичності підпису [PERSON] у заяві про переказ готівки від 24.12.2007 року, судом призначалась судово-почеркознавча експертиза. Однак, провести дану експертизу виявилось неможливим, оскільки відповідачем ([PERSON]) в розпорядження експерта не надано в достатній кількості оригіналів вільних зразків своїх підписів, у зв'язку із чим остання не мала можливості дати експертний висновок. Відповідно до ч.1 ст.146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цим осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у її визнанні. Враховуючи те, що відповідач ухилявся від надання документів, внаслідок чого не була проведена експертиза, тому твердження представника відповідача про те, що [PERSON] не підписував договору та коштів в банку не отримував спростовується. Згідно ст.ст.33, 39 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовільнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В рішенні суду зазначається і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу. Відповідно до ст. ст. 369, 578 ЦК України при укладенні вказаного кредитного договору, [PERSON], надав письмову згоду на передачу нерухомого майна в іпотеку, тим самим погодився відповідати своїм майном за зобов'язання за кредитним договором. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є - [PERSON] Крім того, у спірній квартирі зареєстровано четверо осіб : - [PERSON] [INFO], - [PERSON] [INFO], - [PERSON] [INFO], - [PERSON] [INFO] (див. Довідка КП «Комінтех» а.с. 71). Згідно ч.1 ст.33 Закону України « Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на майно. Ст.39 ч.2 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до ст.109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Таким чином, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], підлягають виселенню з спірної квартири. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі. Крім того в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved