Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що [PERSON] як мати з донькою не спілкується, не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавиться нею та не відвідує її, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на виховання та лікування дитини. Дівчинка [PERSON], з липня 2010 року по теперішній час, постійно проживає з позивачкою. Крім того, зазначає, що відповідач отримує пенсію на дочку у зв'язку з втратою годувальника, яку використовує на власні потреби. Також відповідач, вживає наркотики, декілька разів лікувалася від наркозалежності та має судимість , за вчинення злочину пов'язаного з вживанням наркотиків, має заборгованість по декільком кредитним договорам. На неодноразові звернення органів опіки та піклування з приводу виховання та утримання дитини відповідач не реагувала. Байдуже ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків, долі та здоров'я дитини змусило її звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з тих же підстав, просили суд позов задовольнити. Та додали, що позивачем як бабусею створено для дитини максимально сприятливі умови для її утримання та виховання. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. [PERSON] пояснила, що її дитина проживає разом з позивачем, батько дитини помер. Вона вийшла з місць позбавлення волі, де перебувала за злочин пов'язаний з наркоманією. Після смерті батька дитини, доньку виховує бабуся. В 2010 році вона перебувала в центрі реабілітації. В 2012 році знову вийшла заміж і проживає з чоловіком. До дитини в школу не ходить. В даний час наркотики не вживає, працює продавцем, проживає в м. Києві в трьох кімнатній квартирі, хоче забрати дитину від бабусі. Дійсно вона укладала кредитні договори. Матеріально утримувала дочку, купувала речі. Крім того вона була вагітна та за станом здоров'я не могла займатись вихованням дитини. Вважає, що [PERSON] створює перешкоди в її спілкуванню із донькою та налаштовує дитину проти матері. Просить не позбавляти її батьківських прав. Представник відповідача суду пояснила, що [PERSON] працює, твердження позивача про те, що вона не цікавиться дитиною не відповідає дійсності. Відповідачка намагалась встановити зв'язок з дитиною. Представник третьої особи - Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі та винести рішення відповідно до діючого законодавства. Прокурор Коваленко О.В. в судовому засіданні висловила думку про те, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав, оскільки бабуся повністю зайнята онукою, а відповідачка не приймає участі у вихованні дитини. Вислухавши пояснення позивача її представника, відповідача, представника відповідача, вивчивши висновок Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, думку прокурора, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що малолітня [PERSON] народилася у сім'ї [PERSON] та [PERSON], [INFO] (а.с.4). Батько дитини [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть від [INFO] серія [NUMBER] (а.с.9). Згідно статті 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Свідок по справі [PERSON] суду показав, що він є чоловіком відповідачки з 2012 року. Він з відповідачкою неодноразово забирав [PERSON] з дитячого садочку. На сьогоднішній день [PERSON] бачили більше року тому, оскільки [PERSON] посварилася з позивачем. До гімназії де навчається [PERSON] не ходили. Гроші перераховували по квитанціям. Наркотики не вживають. Свідок по справі [PERSON] суду показала, що знайома з [PERSON] близько 6 років, познайомились в церкві де є спілка по боротьбі з наркоманією і алкогольною залежністю. Вживали разом наркотики та [PERSON] покинула церкву. [PERSON] в неї забрали в лікарню. Піднімалось питання про позбавлення її батьківських прав. Свідок по справі [PERSON] суду показала, що знайома з [PERSON] з 2010 року, її онука товаришує з [PERSON], ходили разом в дитячий садок, а зараз до школи. За весь цей час вона маму [PERSON] ні школі ні в дитячому садку не бачила, дівчинкою опікується бабуся. Свідок по справі [PERSON] суду показала, що знає [PERSON] з 2005 року, вона є подругою її дочки. Знає, що [PERSON] була вагітна, її дитина проживала з свекрухою. Останні раз бачила її 2 роки назад. Свідок по справі [PERSON] суду показала, що знає [PERSON], у Веприку проходила реабілітацію. Вона з дочкою приїздила в центр. В 2010 році - помер її чоловік. Бабуся онуку возила на море кожен рік. Жили разом в квартирі [PERSON]. Приходила декілька разів в дитячий садочок. Вона проживає поряд з [PERSON], їх діти ходили разом в дитячий садок та товаришують. [PERSON] на випуску [PERSON] в дитячому садку не було до школи вона також не приходила. Все лікування оплачує бабуся. [PERSON] допомоги не надає. Дівчинка проживає на протязі 4-х років в бабусі. Свідок по справі [PERSON] суду показала, що влітку 2010 року до неї звернулась позивачка, та просила допомоги, оскільки [PERSON] вживає наркотики. Вона допомогла направити її в Черкаську область на реабілітацію, [PERSON] реабілітацію не пройшла. Дитина проживала з бабусею в м. Києві. Після 2010 року [PERSON] з дитиною не бачила. Про те, що вживає наркотики сказала сама в 2011 році, реабілітацію проводила добровільно. Судом достовірно встановлено, що після смерті батька дівчинки, а саме: з липня 2010 року, дитина - [PERSON] проживає в м. Києві та повністю перебуває на вихованні бабусі - позивача по справі, яка створила всі умови для розвитку , навчання, відпочинку дитини, займається її духовним розвитком, розвитком її здібностей, повністю її матеріально утримує, і тому суд враховує ту обставину, що відповідачка фактично з цього часу з донькою не проживає, її вихованням не займається, матеріально її не утримує, що підтверджується зібраними по справі доказами: довідками з дитячого садочка, показами свідків, з яких вбачається, що крім бабусі - позивачки по справі, дитиною ніхто не займається (а.с.19, 20, 60). Крім того опікунською радою виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області на засіданні опікунської ради від 22.10.2008 року вирішено: «визначення місця проживання малолітньої онуки [PERSON], [INFO], разом із бабусею гр.. [PERSON] за адресою: [ADDRESS], вважати доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Як вбачається з Висновку № 101-3008/01 від 05.05.2014 р. Органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] (а.с. 55-56). Суд погоджується з висновком, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та ставиться до нього позитивно, оскільки такий висновок винесений з достатніми правовими підставами, мотивований, та містить обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на малолітню доньку [PERSON]. Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом приймається до уваги те, що відповідачкою не надано суду жодного доказу, що позивачка чинить їй перешкоди у вихованні та спілкуванні з дитиною. [PERSON] почала звертатись до компетентних органів тільки після того, як позивачка підняла питання про позбавлення матері батьківських прав, а до цього вона ні в дитячому садочку, ні в гімназії де навчається її дитина, вказаного питання не ставила. Крім того відповідачка не надала суду належних та допустимих доказів того, що вона вилікувалась від наркозалежності та не приймає в даний час наркотичних засобів. В матеріалах справи відсутні переконливі докази, що відповідачка намагалась встановити зв'язок з дитиною, а бабуся негативно налаштовує доньку проти неї, оскільки сама дитина підтвердила, що маму вона бачила рік тому, мати нею не турбується, з нею вона не спілкується, на майбутнє хоче проживати з бабусею, а з мамою - не бажає, оскільки з нею їй не цікаво (а.с.118-120). Тому на думку суду в інтересах малолітньої дитини її доцільно залишити з бабусею не позбавляти звичного укладу життя оскільки корінна зміна обстановки може стати для неї психотравмуючою обставиною. Разом з тим, твердження відповідачки про те, що вона за станом здоров'я не мала можливості займатись вихованням дитини, суд до уваги не бере, оскільки відповідно до наданих документів [PERSON] була вагітною і перебувала на лікуванні 13.01.2014 року до березня 2014 року, а вихованням своєї доньки вона перестала займатись з 2010 року. Крім того, суд критично відноситься до пояснень відповідачки, що вона надає матеріальну допомогу на утримання своєї дочки, оскільки дійсно, нею надано 5 квитанцій про направлення [PERSON] грошових коштів, а саме: 17.04.2014 року - 300 грн., 13.03.2014 року - 650 грн., 16.04.2014 року -700 грн., 18.12.2014 року - 500 грн., 12.03.2015 року - 1100 грн., також ці кошти вона почала відправляти тільки після звернення позивачки до суду та розгляду справи в суді та беручи до уваги те, що вона отримує пенсію по втраті годувальника на утримання дочки, після смерті батька в розмірі 380 грн. щомісячно, але ці кошти не передавала [PERSON] на утриманні якої фактично знаходилась дитина. Інших доказів, крім квитанцій, відповідачкою суду не надано. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved