Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок загальною площею 83,7кв.м. який розташований за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що 04 липня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» , правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» ,та [PERSON] був укладений кредитний договір № 890/3-В-Ж, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 76950,00 грн. під 18,09 % річних з кінцевим терміном повернення 04.07.2018 року. У зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, банком було подано позовну заяву в Іваничівський районний суд Волинської області про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням від 12 червня 2012 року позов задоволено частково, стягнено солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ "Надра" 108328,60 грн. В якості забезпечення вимог за кредитним договором 03 липня 2008 року між ПАТ КБ « Надра» та [PERSON] був укладений договір іпотеки, відповідно до якого останнім було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме : житловий будинок загальною площею 83,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить відповідачу на праві власності . Вказаним договором передбачено, що у випадку порушення іпотекодацем (позичальником) зобов'язань за кредитним договором, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Станом на 10.10.2014 р. заборгованість [PERSON] становить 147185,25 грн., з них 73153,27 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 60198,66 грн. - заборгованість по відсотках; 13833,32 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту. Вимоги позивача про погашення суми боргу залишені відповідачем без задоволення. На підставі наведеного ПАТ КБ «Надра» просить суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 08 липня 2008 року, звернути стягнення на предмет іпотеки - належний відповідачу вищевказаний житловий будинок, відповідно до договору іпотеки від 8 квітня 2008 року, шляхом надання ПАТ КБ «Надра» права продажу із застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», без згоди відповідача, з наданням всіх повноважень продавця, необхідних для здійснення такого продажу, за ціною не нижчою ніж буде встановлена у звіті про проведення незалежної оцінки суб'єкта оцінючної даяльності та стягнути судові витрати по справі. Сторони в судове засідання не з'явилися. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, просить позов задовольнити. Від відповідача також надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначає , що позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 158 Цивільно-процесуального кодексу України - особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Випадки відкладення розгляду справи, передбачені ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України, відсутні. Тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав В судовому засіданні встановлено, що 04 липня 2008 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 890/3-В-Ж, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 76950,00 грн. під 18,09 % річних з кінцевим терміном повернення 04.07.2018 року. ( а.с.4-5) Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Однак, у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, щомісячних погашень кредиту не здійснював, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, що і стало підставою для звернення із позовом до суду. Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 12 червня 2012 року позов ПАТ КБ «Надра» було задоволено частково та стягнено солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість по кредитному договорі в розмірі 108328,60 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між [PERSON] та банком було укладено Договір іпотеки № 890/3-В-Ж , посвідчений державним нотаріусом Іваничівської державної нотаріальної контори Волинської області за реєстровим № 2511, відповідно до якого [PERSON] було передано в іпотеку нерухоме майно , а саме: будинок загальною площею 83,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Належність вказаного житлового будинку з надвірними спорудами [PERSON] під час підписання договору державним нотаріусом Кононенко Л.С. перевірено. ( а.с. 8-9) Згідно п.5.1 договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язання в цілому або в тій чи іншій його частині. В судовому засіданні встановлено, що станом на 10.10.2014 року за [PERSON] наявна заборгованість в сумі 147185,25 грн., з них 73153,27 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 60198,66 грн. - заборгованість по відсотках; 13833,32 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту. Дана обставина підтверджується письмовим розрахунком заборгованості. Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з вимогами ч.1 ст.33, ч.3 ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У частині 3 ст. 33 Закону визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки: на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (тобто шляхом позасудового врегулювання). При цьому правовою підставою для передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання є договір про задоволення вимог іпотекодержателя (або відсутність застереження в іпотечному договорі). Договором іпотеки на іпотекодержателя покладається зобов'язання надіслати іпотекодавцю повідомлення, оформлене відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Надіслання такого повідомлення є обов'язковою умовою для подальшого вчинення виконавчого напису на документах, що встановлюють заборгованість для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Частиною 2 ст. 35 Закону встановлено, що положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодаржателя звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Тобто, у випадку, якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (ст. 37 Закону), - він має право звернутися до суду з метою звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст. 39 Закону, якою передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки або шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Аналогічні положення містяться й у вказаному договорі іпотеки, укладеного між сторонами, згідно з якими ПАТ КБ «Надра» вправі звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Згідно ст. 38 Закону України «Про іпотеку» у рішенні суду ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Таким чином, з огляду на вищевикладене суд вважає, що вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягає до задоволення, оскільки підтверджується відповідним платіжним дорученням. Таким чином, з відповідача в користь позивача слід стягнути 243 , 60 грн. судового збору.

Outcome: approved