Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

позивач, АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 04.04.2019 у розмірі 23795,23 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 20970,27 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 2645,39 грн., заборгованість за комісією - 18,77 грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 131,23 грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 21,75 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 6,41 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1,41 грн., а також судовий збір в сумі 2102 грн. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 04.04.2019 між сторонами було укладено кредитний договір на підставі заяви відповідача про приєднання № 1426816/010916 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 21000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 38 % річних на строк дії картки. З боку позивача всі зобов`язання за договором були виконані належним чином. Проте, відповідач порушила умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим, у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 23795,23 грн. Ухвалою Новогродівського міського суду Донецької області від 13.01.2021 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" від 17.12.2013 № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Разом з тим, індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (ст. 625 ЦК України) та проценти за позикою (ст. 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. Отже, у разі порушення стороною договору своїх грошових зобов`язань законодавство не виключає можливості одночасного стягнення з боржника пені (ч. 3 ст. 549 ЦК України) та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Вказана правова позиція була викладена у постановах Верховного Суду України у справах № 6-49 цс12, 6-100 цс14, № 6-113 цс 14 від 01.10.2014. Судом встановлено, що 04 квітня 2019 року позивач надав відповідачу на підставі заяви відповідача про приєднання № 1426816/010916 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 38 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказана заява підписана відповідачем. Згідно інформації, яка міститься у розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 21000 грн., термін дії платіжної картки - серпень 2023. Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, що підтверджується випискою по картковому рахунку. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, не повернула надані кредитні кошти зі сплатою відсотків у встановленому кредитним договором порядку та розмірі, що вбачається з виписки по картковому рахунку та розрахунку заборгованості. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 23795,23 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 20970,27 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 2645,39 грн., заборгованість за комісією - 18,77 грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 131,23 грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 21,75 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 6,41 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1,41 грн. За викладених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 23795,23 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2102 грн.

Outcome: approved