Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги, мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] . 20.06.2011 року [PERSON] склав в його користь заповіт, який посвідчено секретарем Кам`яногірської сільської ради та зареєстровано за №07. Однак йому про даний заповіт стало відомо лише в липні 2020 року, оскільки він перебував за кордоном України. Після чого він одразу звернувся до Магерівської селищної ради та зібрав відповідні довідки для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак, коли він звернувся до нотаріуса, йому було роз`яснено, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. При цьому йому було роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини може бути вирішено судом. Вважає, що його необізнаність про те, що він є спадкодавцем майна померлого [PERSON] є поважною причиною того, що він пропустив строк для прийняття спадщини. Просить задовольнити позов та визначити йому додатковий трьохмісячний строк достатній для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] з дня вступу рішення в законну силу. Ухвалою суду від 04.01.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі. 03.02.2021 року клопотання позивача задоволено та ухвалою суду замінено первісного відповідача Магерівську селищну раду Львівської області належним відповідачем Добросинсько-Магерівською сільською радою Львівського району Львівської області у справі за позовом [PERSON] до Магерівської селищної ради Львівської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. З метою забезпечення доказів для об`єктивного з`ясування обставин справи, витребувано в Західному міжрегіональному управлінні Міністерства Юстиції (м.Львів) Жовківській державній нотаріальній конторі інформацію із спадкового реєстру про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 25.02.2021 року ухвалою суду відкладено підготовче судове засідання у зв`язку із тим, що в суду були відсутні відомості щодо повідомлення учасників справи про час та дату підготовчого судового засідання. 22.03.2021 року ухвалою суду повторно з метою забезпечення доказів для об`єктивного з`ясування обставин справи, витребувано в Західному міжрегіональному управлінні Міністерства Юстиції (м.Львів) Жовківській державній нотаріальній конторі інформацію із спадкового реєстру про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 20.04.2021 року постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 25.05.2021 року. Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву у якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи відповідач був належно повідомлений. Відповідачем - Добросинсько-Магерівською сільською радою Львівського району Львівської області надіслано до суду лист про відсутність заперечень проти позовних вимог позивача та розгляд справи у відсутності їх представника. А тому суд, оглянувши письмові заяви сторін, вирішив розгляд справи проводити за відсутності сторін у справі та на підставі поданих до суду доказів. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть виданим повторно Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 20.07.2020 року серія [NUMBER] (арк. спр. 3). Із копії заповіту встановлено, що 20.06.2011 року [PERSON] склав в с.Кам`яна Гора Жовківського району Львівської області заповіт, який посвідчено секретарем Кам`яногірської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 07. Із змісту заповіту встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №018807 заповів [PERSON] . За даними, які є у виконкомі Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області, заповіт від імені заповідача не змінювався і не скасовувався (арк. спр. 7-8). Відповідно до копії свідоцтва про права на спадщину за законом виданого 01.06.2011 року державним нотаріусом Жовківської ДНК Львівської області встановлено, що спадкоємцем майна гр. [PERSON] померлого [INFO] є його брат [PERSON] , 1972 р.н. Спадкове майно на яке видано це свідоцтво складається з права на земельну частку площею 1,38 га., що перебуває у власності КСП «Незалежність» Жовківського району Львівської області і належало померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого Жовківською райдержадміністрацією 25.06.2011 року та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів 26.05.2011 року за №5999 (арк. спр. 10). Згідно із копією сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого головою Жовківської РДА 25.06.2011року встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) видано громадянину України - [PERSON] , члену колективного сільськогоcподарського підприємства (сільськогоcподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) КСП «Незалежність» Жовківського району Львівської області і таке право передано [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.06.2011 року (арк. спр. 11-12). Із листа Жовківської ДНК від 06.04.2021 року №265/01-16 встановлено, що після смерті [PERSON] померлого [INFO] спадкова справа не заводилась, ніхто із спадкоємців в нотконтору для оформлення спадщини не звертався. Про що подано інформаційну довідку із Спадкового реєстру (арк. спр. 42-43). Відповідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. На підставі ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини, є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог ч.ч.1, 2 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до обставин викладених у позовній заяві, причиною пропуску строку для прийняття спадщини [PERSON] є те, що він про даний заповіт дізнався лише в липні 2020 року, оскільки перебував за кордоном України, а тому не зміг вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що спору про спадкування не існує, а сама спадщина відповідно до вимог ст. 1277 Цивільного кодексу України відумерлою не визнана, а отже вона є досі відкритою, тому, відповідно до ч.1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, позивач має право на її прийняття як спадкоємець. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право па спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд враховує те, що позивач [PERSON] підставно звернувся до суду із цим позовом, оскільки у інший спосіб захистити своє право можливості немає. Ураховуючи зазначене вище, суд вважає, що причини пропуску строку позивачем для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини є поважними, оскільки він не знав про існування заповіту, значно пізніше дізнався про заповіт і проте, що є спадкоємцем майна померлого [PERSON] , а тому позивачу належить продовжити такий строк. Також, заслуговує на увагу й та обставина, що позивач [PERSON] ще не звертався до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, тобто ще не узаконив своє право на спадкове майно, а тому, спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилась, й відповідно нотаріусом не було здійснено повідомлення та виклик спадкоємця [PERSON] за заповітом, що стверджується листом Жовківської ДНК від 06.04.2021 року №265/01-16 та інформаційною довідкою із Спадкового реєстру (арк. спр. 42-43). Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Зібрані в справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є достатні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] .

Outcome: approved