Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника адвоката Норочевського О.О. звернувся до суду з позовом до Бердянської міської ради про визнання права на майнові права засновника фермерського господарства в порядку спадкування, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на боці позивача - приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Градова Вероніка Григорівна, Фермерське господарство «Таран В.В.», [PERSON] , [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог вказав, що засновником Фермерського господарства «Таран В.В.» є батько позивача - [PERSON] , який [INFO] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять його права засновника на Фермерське господарство «Таран В.В.». Позивач вказує, що звернувся у встановлений ЦК України строк до приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Градової Вероніки Григорівни з заявою про прийняття спадщини, однак при зверненні до того ж нотаріуса для оформлення спадщини, 16 березня 2017 року нею було прийнято по станову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В постанові нотаріус посилалась на те, що в статуті не зазначено, яким чином розподіляється складений капітал господарства між засновниками та його членами, відсутні частки кожного з них. Проте ЗУ «Про фермерське господарство», встановлено, що складений капітал фермерського господарства складається з його майна. Фермерське господарство «Таран В.В.» не має статутного капіталу, розподіленого на частки, та засноване виключно на праві власності на майно та праві користування земельними ділянками. Вказує, що як спадкоємець першої черги спадкування за законом позивач не може у позасудовому порядку переоформити спадщину на майнові права засновника даного фермерського господарства, а тому змушений звернутись за захистом своїх прав до суду. Відсутність свідоцтва про право на спадщину за законом є перешкодою для проведення державної реєстрації з метою внесення змін до Статуту, які пов`язані із зміною засновників вказаного фермерського господарства на підставі факту смерті фізичної особи [PERSON] . Зазначає, що оскільки права засновника Фермерського господарства «Таран В.В.» є майновими правами, то вони входять до складу спадщини після [PERSON] , тому просить визнати за ним в порядку спадкування право на майнові права засновника Фермерського господарства «Таран В.В.», які належали його померлому батьку - [PERSON] . Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов, просив його задовольнити. Надав пояснення відповідно до позову. Представник відповідача в судовому засіданні просила вирішити позовні вимоги на розсуд суду, з огляду на встановлені обставини під час розгляду справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Градова В.Г, в заяві (а.с.137 т. 2) просила розглянути справу за її відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] в письмових поясненнях від 14.01.2021 (а.с.115 т.2) просила позов задовольнити, в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог Фермерське господарство «Таран В.В.» та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. В минулому судовосу засіданні [PERSON] просила позов задовольнити. Вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке. В судовому засіданні встановлено, що 24.02.2004 Бердянською районною державною адміністрацією проведено державну реєстрацію Фермерського господарства «Таран В.В.», код ЄДРПОУ 32743320, про що 18.10.2005 до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу внесено запис № 1 079 120 0000 000176. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану від 12.07.2016 року про що зроблено відповідний актовий запис № 1029 [PERSON] помер [INFO] у віці 90 років. Встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. В судовому засіданні встановлено, що 12 липня 2016 року приватним нотаріусом Градовою В.Г. була заведена спадкова спраа № 105/2016 за поданими у встановлений строк заявами спадкоємців померлого: сина - [PERSON] та доньки - [PERSON] . Згідно ст. 68 Закону України «Про нотаріат», нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. З копії спрадкової справи вбачається, що між спадкоємцями складено договір про поділ спадкового майна, яке складається з житлового будинку, земельної ділянки та фермерського господарства «Таран В.В.», на яке були оформлені та видані спадкоємцям відповідні свідоцтва про право на спадщину, а саме: 1. Син померлого - [PERSON] , отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 16.03.2017 на земельну ділянку площею 6,44 гектарів в межах згідно з планом, розташована на території Запорізької області, міста Бердянська, Нововасилівська сільська рада, землі резерву, дп. №3 пай № [NUMBER] , передана для ведення сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцю на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП №065660, виданого 16 листопада 2000 року на підставі рішення Нововасилівської сільської ради народних депутатів від 11 серпня 2000 року за №2 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №707, що належала гр. [PERSON] , дружині, яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був чоловік гр. [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Кадастровий номер земельної ділянки 2310494000:02:003:0094, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого Управлінням Держгеокадастру у Беодянському районі Запорізької області 29 грудня 2016 року за №НВ-2302784242016; та на земельну ділянку площею 6,44 гектарів в межах згідно з планом, розташована на території Запорізької області, міста Бердянська, Нововасилівська сільська рада, землі резерву, дп. №3 пай № [NUMBER] , передана для ведення сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцю на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП №065661, виданого 16 листопада 2000 року на підставі рішення Нововасилівської сільської ради народних депутатів від 11 серпня 2000 року за №2, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №709. Кадастровий номер земельної ділянки 2310494000:02:003:0095, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого Управлінням Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізької області 30 грудня 2016 року за №НВ-2302788942016. 2. Донька померлого - [PERSON] , отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 16.03.2017 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належного спадкодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Нововасилівською сільською Радою народних депутатів 04 травня 1989 року та зареєстрованого в комунальному підприємстві з технічної інвентаризації Бердянської міської ради, в реєстровій книзі №6 під реєстровим №746. Також, в судовому засіданні встановлено, що приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Градовою В.Г. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на фермерське господарства «Таран В.В.», про що було винесено відповідну постанову від 16.03.2017. Дана постанова мотивована тим, що згідно наданих документів, а саме статуту Фермерського господарства «Таран В.В.» - не визначена частка у його складеному капіталі, яка належала померлому [PERSON] . Крім того, згідно з інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником даного господарства є також позивач, що не відповідає статуту. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, статутний капітал фермерського господарства дорівнює 0,00 грн. Відповідно до п. 10.1 Головою господарства є засновник. Статуту керування фермерським господарством здійснюється Головою господарства чи з його доручення іншою особою, найнятою по трудовому договору (контракту) - керуючий, чи іншим членом фермерського господарства за дорученням Голови господарства. В пункті 8.1 Статуту зазначено, що джерелами формування фінансових ресурсів господарства є прибуток, отриманий від діяльності. Встановлено, що за період діяльності ФГ «Таран В.В.» розмір статутного фонду не змінювався та не розподілявся між членами господарства. Відповідно пункту 3.2 Статуту (в новій редакції 2015р.), членами ФГ «Таран В.В.» є: - [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області 02.09.1998), проживає за адресою: [ADDRESS] ; ідентифікаційний номер [NUMBER] ; - [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області 09 червня 2004 року, проживає за адресою: [ADDRESS] ; ідентифікаційний номер [NUMBER] . Згідно ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Частиною 2 цієї статті зазначено, що фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про фермерське господарство» головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою (ст.8 ЗУ «Про фермерське господарство»). Згідно абзацу а) ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про фермерське господарство» фермерське господарство та його члени відповідно до закону мають право, серед іншого, продавати або іншим способом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину. Статтею 22 ЗУ «Про фермерське господарство» визначено, що фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 23 «Про фермерське господарство» успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до норм п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності» успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права. Оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і майнові права, які мав спадкодавець. Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" від 25.02.2016 року за № 4 до корпоративних спорів не належать та вирішуються загальними або господарськими судами залежно від суб`єктного складу сторін, зокрема, спори, пов`язані зі вступом до юридичних осіб спадкоємців, правонаступників, осіб, яким було відчужено частку в статутному капіталі господарських товариств. Відповідно до роз`яснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи спір про спадкування частки учасника підприємницького товариства, необхідно враховувати, що це допускається статтями 130, 147, 166 ЦК (435-15), статтями 55, 69 Закону України від 19.09.1991 року №1576-XII (1576-12) «Про господарські товариства» і не підпадає під заборону п. 2 ч. 1 ст. 1219 ЦК України. При цьому успадковується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі. Як вбачається зі змісту Статуту, на момент реєстрації в 2004 році та на період його діяльності за життя засновника [PERSON] статутного капіталу господарства не було. Також вбачається, що у позивача не має частки в статутному капіталі. Майно фермерського господарства формується із майна, майнових прав у складеному капіталі господарства. Отже і об`єктом спадкування господарства є майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства. Складений капітал фермерського господарства за нормами ЗУ «Про фермерське господарство» розглядається, як цілісний майновий комплекс. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Враховуючи вищезазначені обставини, норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог [PERSON] до Бердянської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на боці позивача - приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Градова Вероніка Григорівна, Фермерське господарство «Таран В.В.», [PERSON] , [PERSON] про визнання права на майнові права засновника фермерського господарства в порядку спадкування, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved