Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про оголошення померлим її брата, [PERSON] . В обгрунтування заявлених вимог зазначила, що він постійно проживав у м.Донецьку, з вересня 2013 року працював водієм такси у фірмі "Таксі вдачи". 01.02.2014 року він поїхав на роботу автомобілем ЗАЗ- DAEWOO T 13110, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] та яким керував на підставі довіреності від 05.09.2013 року, після чого зник, ніяких відомостей про нього вона не отримувала. Востаннє розмовляла з ним 01.02.2014 року о 12.15 год. Не маючи відомостей про місцеперебування брата, 05.02.2014 року вона звернулася до Пролетарського РВ ГУМВС України в м.Донецьку з заявою про зникнення [PERSON] . На підставі її заяви було внесено відомості до ЄРДР за № 12014050890000190 від 06.02.2014 року та та відкрито кримінальне провадження за ст.115 ч.1 КК України. До теперішнього часу ніяких відомостей про місцезнаходження брата вона не отримувала, тому, вважаючи його померлим, просила оголосити його померлим, що необхідно їй для оформлення спадщини, що залишилася після його смерті. Заявник у судове засідання не з`явилася, у своїй заяві зазначила про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягає. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.46 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Стаття 47 ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлої від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо на підставі незаперечних доказів стверджується, тобто доводяться обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом РАЦС факту смерті. Вивченням долучених до заяви письмових доказів від 01.07.2014 року № П-171 встановлено, що кримінальне провадження № 12014050890000190 від 06.02.2014 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 115 ч.1 КК України за фактом зникнення [PERSON] направлено до слідчого відділення Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області 10.06.2014 року , для подальшого проведення досудового слідства. Згідно листа Волноваського відділу поліції в Донецькій області від 16.09.2019 року за № 13221/501/07/2019, [PERSON] , [INFO] знаходиться у розшуку, як безвісно зниклий громодянин з 06.02.2014 року по теперішній час. Відповідно до ч.1ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч.2ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи . Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому, заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку просять оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого звязку - дані про те що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації субєктивних прав або виконання обовязків. Відповідно до ст.47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлим майнові правовідносини. Крім того у даному випадку існують і перешкоди заявнику у реалізації ним прав або виконання обовязків, повязаних з відсутністю особи, яку він просить оголосити померлою. За наведених обставин вимоги заяви є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved