overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Свій позов мотивує тим, що відповідач є батьком їхніх спільних дітей, але матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову та продовжуючи до повноліття дітей. В судове засідання позивач не з'явилась, але надала суду заяву, де уточнила свої позовні вимоги та просила суд стягувати з відповідача 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову та продовжуючи до повноліття дітей. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, де просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги він визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Суд дослідивши докази по справі, приходить до таких висновків. В ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER], але на утримання дітей матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітка (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, аналізуючи всі докази в сукупності суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Згідно ч. 1 ст 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" [PERSON] звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача підлягає до стягнення 243,60 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1 000 грн. 00 коп. щомісячно і до досягнення нею повноліття. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який було розірвано 16 вересня 2015 року. За час спільного проживання у них народилася донька [PERSON], яка знаходиться на її утриманні та вихованні. По скільки відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги звернулася до суду. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про час та місце розгляду справи. До суду повернулися конверти з відміткою "за закінченням терміну зберігання", що дає суду підстави вважати, що відповідач ухиляється від отримання судових повісток. Беручи до уваги заяву позивача, суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження відповідач являється батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 28 березня 2012 року (а.с.6). Сукупність вищенаведених фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення у відповідача аліментного зобов'язання. На підставі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. За відсутності домовленості між батьками щодо утримання дитини, стягнення аліментів проводиться в судовому порядку, з урахуванням основних правил - це захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів необхідних для її життєдіяльності, збереження по можливості того рівня життя, який дитина мала тоді, коли проживала з батьками. Беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні правовідносини суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюбу між нею та відповідачем, який було зареєстровано 17.05.2002 року Костопільським райвідділом реєстрації актів громадського стану, про що складено відповідний актовий запис за № 63 та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати на оплату судового збору. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, об`єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.05.2002 року у Костопільському райвідділі реєстрації актів громадянського стану, про що складено актовий запис № 63, що стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від подружнього життя сторони мають двох дітей: [PERSON] , 2003 року народження та [PERSON] , 2011 року народження. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття поваги та взаємного кохання, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер, позивач не бажає надалі перебувати з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, а тому примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Окрім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюбу між нею та відповідачем, який було зареєстровано 19 серпня 2006 року виконавчим комітетом Новозаводської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, актовий запис №4. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, об`єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 серпня 2006 рок у Виконавчому комітеті Новозаводської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, про що складено актовий запис № 4, що стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 13.06.2007 року та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося, з травня 2020 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, шлюб має формальний характер, позивач не бажає надалі перебувати з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, а тому примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюбу між нею та відповідачем, який було зареєстровано 25 листопада 2015 року у Виконавчому комітеті Пісківської сільської ради Костопільського району Рівненської області. Актовий запис № 10 та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, просила суд розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, об`єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 листопада 2015 року у Виконавчому комітеті Пісківської сільської ради Костопільського району Рівненської області, про що складено актовий запис № 10, що стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.11.2015 року. Від подружнього життя сторони мають одну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що між сторонами відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер, позивач не бажає надалі перебувати з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, а тому примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Окрім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюбу між нею та відповідачем, який було зареєстровано 25 серпня 2018 року Костопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненській області, актовий запис № 187 та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, об`єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 серпня 2018 року у Костопільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що складено актовий запис № 187, що стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони мають різний погляд на життя, між ними виникають непорозуміння, втрачено почуття любові та поваги, шлюб має формальний характер, позивач не бажає надалі перебувати з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, а тому примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Окрім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вищеозначеною позовною заявою до відповідача [PERSON], вказуючи на те, що 16 березня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, що зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації служби Новотроїцького районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис №09. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO]. Протягом року вони з відповідачем разом не проживають , шлюбні відносини фактично між ними припинено. Причина в тому, що вони не зійшлися характерами в результаті чого виникали сварки та непорузуміння, у них склалися неприязні стосунки один до одного, втратили почуття любові та поваги. Подальше спільне проживання, збереження шлюбу не можливе у зв»язку з небажанням зберегти шлюб між подружжям. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими і подальше спільне життя їх як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Просить розірвати шлюб, визначити місце проживання дитини разом з нею. Позивач у судовому засідані позов підтримала частково. Відповіда у судовому засіданні позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані правовідносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України, роз»ясненями Пленуму ВС України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя", ст.51 Конституції України, відповідно до яких сім'я охороняється державою. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя не можливе. Сім'я зруйнувалася остаточно і відновити її не можливо так як подружжя тривалий час, більше року, не живе разом, не веде спільного господарства. Отже, слід розірвати шлюб. На підставі зазначеного, ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом , в якому в обґрунтування вимог вказує, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1662 від 19.07.2000 р. отримала право на земельну частку /пай/ згідно сертифікату серії ОД № 005578 колишнього КСП ім.Карла Марса, який належав [PERSON] Однак, вказаний сертифікат вона втратила, а тому не може отримати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою. В зв"язку із чим, вона просила визнати за нею право на земельну частку/ пай/. Позивач згідно заяви просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач: Боківська сільська рада Любашівського району Одеської області згідно заяви заперечень по справі не має та просила справу розглянути у відсутність представника. Треті особи: Любашівська районна державна адміністрація згідно заяви заперечень по справі не має та просила справу розглянути у відсутність представника. Відділ у Любашівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області згідно листа просив справу розглянути у відсутність представника. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.07.2000 р. успадкувала після смерті [PERSON], який помер 24 березня 1997 року, право на земельну частку /пай/ в колективному сільськогосподарському підприємстві ім.Карла Марса, села Боково Любашівського району в розмірі 6,44 умовно кадастрових гектари , належного померлому на підставі сертифікату про право на земельну частку /пай/ серії ОД № 005578. На підставі зазначеного свідоцтва до сертифікату про право на земельну частку /пай/ серії ОД № 005578 внесенні відповідні зміни про власника сертифікату. Вартість земельної частки /паю/ в розмірі 6,44 умовно кадастрових гектари вкладає 140\~714, 34 грн. Зазначений факт підтверджується довідкою Відділу у Любашівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області /а.с.5/. Позивач втратив оригінал сертифікату про право на земельну частку /пай/ серії ОД № 005578, про що в районній газеті «Хлібороб» було опубліковане оголошення /а.с.7/. У звязку з чим, позивач позбавлений права розпоряджатися своїм правом на земельну частку/пай/. Положенням ч.1-2 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Виходячи із смислу ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку позовні вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved