Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

КП «Харківські теплові мережі» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати послуг з теплопостачання, в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 34 111,84 грн., за період 01.07.2011 року по 30.06.2017 року, 3 % річних у сумі 1 126,31 грн., та інфляційні витрати у сумі 5 401,05 грн. Позов обґрунтований тим, що позивач надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно закону України «Про житлово - комунальні послуги» та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг КП «ХТМ» та споживачами, які отримують ці послуги. Посилаючись на те, що за період з 01.07.2011 року по 30.06.2017 року відповідачі, які є споживачами наданих позивачем послуг, не у повному обсязі оплачували вартість наданих позивачем послуг, у зв`язку із чим за вказаний період утворилась заборгованість на загальну суму 34 111,84 грн., просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь вищевказану суму заборгованості, з урахуванням індексу інфляції, та трьох процентів річних від простроченої суми. Представник позивача Кондратюк І.В., будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідачі [PERSON] , та [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явились, про причини неявки та їх поважність суду не повідомили. Клопотань про відкладення судового засідання, чи будь-яких заяв щодо продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом №\~731-IX, або заяв про поновлення або продовження процесуальних строків, встановлених нормами ЦПК України, у зв`язку із їх пропуском з поважних причин, та таких, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, або з причин неможливості вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк, що зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, - від відповідачів до суду також не надходило. Суд зазначає, що ухвалою суду від 07 лютого 2018 року, було відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 16 березня 2021 року у справі визначений новий суддя (Головуючий суддя (суддя-доповідач): Цвіра Д.М. Ухвалою суду від 21 квітня 2021 року, було відмовлено у задоволенні клопотання відповідачів про поновлення пропущеного строку для подання відзиву, та відзив на позовну заяву залишений без розгляду. За правилами ч. 1 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Нормами ч. 1 ст. 275 ЦПК України закріплено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться (ч. 3 ст. 279 ЦПК України). При цьому суд також враховує, що відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04.11.1950 року, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Як було зазначено вище, жодних клопотань про відкладення судового засідання від відповідачів до суду не надходило. Будь-яких заяв чи клопотань щодо продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом №\~731-IX, або заяв про поновлення або продовження процесуальних строків, встановлених нормами ЦПК України, у зв`язку із їх пропуском з поважних причин, та таких, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, або з причин неможливості вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк, що зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, - від відповідачів до суду також не надходило. Водночас суд наголошує, що саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів, участь учасників справи у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, та відповідачами не повідомлено беззаперечних причин, які безпосередньо перешкоджають розгляду даної справи за наявними у ній доказами. Враховуючи вищезазначене,\~зважаючи на\~те,\~що заяв\~від учасників\~справи про\~відкладення розгляду\~справи,\~поновлення чи\~продовження процесуальних строків, для вчинення будь-яких процесуальних дій, у відповідності до положень ЦПК України, до суду не надходило, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу, суд приходить до переконання про проведення розгляду справи у відсутності сторін за наявними у справі матеріалами. При цьому суд також зазначає, що відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (п. 109 рішення у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року). За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів (за наявними матеріалами). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Так, відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги»\~(далі Закон) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630\~(надалі Правила). Пунктом 5 частини 2\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(надалі Закон) індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 18 «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води і водовідведення», затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630\~(надалі Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. ст.\~150,\~156,\~162 ЖК України\~власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з\~порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, зокрема, на боржника покладений певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті фактично отриманих/спожитих житлово-комунальних послуг, якому водночас кореспондує право вимоги кредитора оплати наданих послуг. З матеріалів справи встановлено, що зареєстрованим місцем проживання відповідачів [PERSON] , та [PERSON] , з 2001 року, є квартира розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно відомості нарахувань та оплати теплової енергії з урахуванням періоду платежу, за адресою: [ADDRESS] відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . З вказаної відомості вбачається, що заборгованість з оплати наданих послуг, за період з 01.07.2011 року по 30.06.2017 року, становить 34 111,84 грн. Отже, відповідачі, як споживачі послуг, не у повному обсязі сплачували вартість наданих послуг за спірний період, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у сумі 34 111,84 грн. За змістом\~ст. 64 ЖК України, заборгованість по сплаті комунальних послуг підлягає стягненню з боржників у солідарному порядку, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині. Крім того, відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. У зв`язку із простроченням відповідачами виконання грошового зобов`язання, позивачем на суму боргу нараховані інфляційні витрати за весь час прострочення у сумі - 5 401,05 грн., а також три проценти річних від простроченої суми, у розмірі - 1 126,31 грн. Отже, у зв`язку із простроченням відповідачами оплати вартості спожитих ними послуг, вимоги позивача про стягнення з останніх інфляційних витрат та трьох процентів річних, є законними та обґрунтованими, у зв`язку із чим позов у цій частині також підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, яка кореспондує з положеннями ч. 1 ст. ст. 81 ЦПК України, стосовно того, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 78 ЦПК України\~визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 80 ЦП К України,\~достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачі у судове засідання не з`явились, не скористались своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надали жодних доказів на спростування доводів та вимог позивача. Натомість з представлених позивачем письмових доказів вбачається, що відповідачі належним чином зобов`язання не виконували, у визначені строки оплату спожитих послуг не здійснювали, внаслідок чого у них перед позивачем утворилась заборгованість, яка до теперішнього часу в добровільному порядку не сплачена, з огляду на що, суд, вирішуючи спір за наявними матеріалами справи, задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України,\~за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов судом задоволений у повному обсязі, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у сумі - 1600,00 грн. (а.с. 2). На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved