Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] в селі Нова Гнилиця Чугуївського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що [INFO] помер його вітчим - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Однак, Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину так як відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Таким чином, в порядку ст. 3 ЦПК України Позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач - [PERSON], в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити. Відповідач - [PERSON], в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер вітчим Позивача, [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого рішенням виконавчого комітету Чкаловської селищної ради №259 від 13 листопада 2001 року. (а.с. 7). Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 24.02.2014 року по справі встановлено факт проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON], померлим [INFO] в селі Нова Гнилиця Чугуївського району Харківської області, однією сім'єю з 1982 року по день його смерті [INFO]; визнано [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом, після смерті [PERSON], померлого [INFO] в селі Нова Гнилиця Чугуївського району Харківської області. (а.с. 8-10). Коли Позивач звернувся до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на будинок. Відповідач здійснював догляд за померлим, проте в передбачений законом строк до нотаріальної контори не звертався, спадщину не приймав. Згідно ч. 2 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Інших спадкоємців у померлого немає. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до Глави 10 п. 4.9, 4.10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" свідоцтво про право на спадщину видається на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. У зв'язку з цим Позивач не може оформити та юридично закріпити за собою право власності на спадкове майно, що належить йому за законом. Тому Позивач змушений в порядку ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно Наказу Міністерства юстиції України №914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», Рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved