Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Перша Чернівецька державна нотаріальна контора про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності. Посилався на те, що квартира [ADDRESS] , загальною площею 71,7 кв.м., відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.03.2014 року, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] помер його батько [PERSON] . Він є спадкоємцем померлого за законом та у визначеному Законом порядку звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька нотаріусом було відмовлено у зв`язку з тим, що частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності на майно не була визначена. Просив визначити, що розмір часток у спільній власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 71,70 кв.м., в тому числі житловою площею 54,60 кв.м., є рівними у кожному співвласнику належить по 1/3 частці. Відповідачем відзиву на позов подано не було. Представник позивача у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позов підтримала. Відповідач у підготовче засідання до суду також не з`явився. Подав до суду заяву про визнання позову, просив ухвалити рішення за наслідками підготовчого провадження. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у засідання усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, так як обставини, викладені в заяві знайшли своє підтвердження у підготовчому засіданні. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди, проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 ЦПК цього Кодексу. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, так як обставини, викладені в заяві знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Так, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] , загальною площею 71,7 кв.м., відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.03.2014 року, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .(а.с.8). Частки співвласників у майні визначені не були. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). Спадкоємцем майна померлого за законом є [PERSON] . Як було встановлено судом, нотаріусом позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з у виді частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] було відмовлено у зв`язку з тим, що частка спадкодавця у праві спільної власності на майно виділена не була. (а.с.10). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або законом( ст.1217 ЦК України). У відповідності до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Статтею ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. З огляду на вище вказане та враховуючи, що у спадкоємця відсутня можливість іншого способу, окрім судового, захистити свої права, визнання позову відповідачем не порушує його прав та законних інтересів, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved