Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання квартири особистою приватною власністю, мотивуючи позов тим, що він з відповідачем перебував в шлюбі з 06.11.1999 року, під час спільного проживання ним було придбано 07 червня 2006 року за власні кошти квартиру за адресою [ADDRESS], про що свідчить договір купівлі продажу посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] У 2010 році їх шлюб розірвано. Частину коштів на придбання зазначеної квартири позивач взяв в борг у покійного батька [PERSON], про що ним була написана боргова розписка про взяття позики, а частину коштів взяв в АППБ «Аваль» оформивши кредитний договір. Всі зобовязання за договором позивач виконує особисто. На даний час позивач одружений та спільно проживає з [PERSON] у вказаній квартирі, сплачує комунальні послуги та всі платежі по квартирі. Відповідач в зазначеній квартирі не проживає з 2009 року та вимог щодо поділу спільного сумісного майна не предявляла, а 02 лютого 2010 року забрала спільно набуті під час шлюбу речі з квартири. З 17.07.2014 року позивач проходив військову службу в АТО, тому Банк запропонував змінити умови кредитування, для чого потрібно підписати додаткову угоду до договору іпотеки, що не можливо зробити, так як квартира набута у спільному шлюбі з [PERSON], а тому змушений звернутись до суду з позовом про визнання за ним права особистої приватної власності на квартиру. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити, з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявилась, на адресу суду 02.11.2015 року надіслала заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги [PERSON] визнає, проти їх задоволення не заперечує, прохає справу розглядати справу у її відсутність.\~ Зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.11.1999 року. Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 07 червня 2006 року [PERSON] придбав однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], цей договір посвідчений 07 червня 2006 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу [PERSON] ( а.с. 44-45). Відповідно до розписки [PERSON], складеної ним власноручно, без будь-якого примусу, усвідомлюючи наслідки власних дій, він отримав від своїх батьків [PERSON] та [PERSON] грошові кошти у розмірі 50500,00 грн. для купівлі квартири за адресою: [ADDRESS] та зобов'язався повернути гроші в обумовлені строки. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору про іпотечний кредит № 014\\04-1\\881 від 07.06.2006 року отримав кредит у розмірі 28\~500,00 доларів США на придбання квартири за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності зареєстрована за [PERSON] (а.с.46). 27 січня 2010 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серїі 1-ОК № 063781 від 27.01.2010 року (а.с. 20). Відповідно до ч. 1\~ст. 71 Сімейного кодексу України\~майно,\~\~що є об'єктом права\~\~спільної сумісної\~\~власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина\~\~та\~\~чоловік\~\~не\~\~домовилися\~\~про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно\~ст. 69 СК України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1\~ст. 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно ч.3\~ст. 57 СК України\~особистою приватною власністю дружини є майно, набуте нею за час шлюбу, але за кошти, які належали їй особисто. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 3\~статті 368 ЦК України). Згідно заяви [PERSON] від 02.11.2015 року вона не заперечує проти визнання однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], особистою приватною власністю [PERSON]. Згідно ч.4\~ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п.24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач, [PERSON] визнала позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню, шляхом визнання однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], особистою приватною власністю позивача.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved