Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

Заявниця звернулася з заявою до суду, мотивуючи тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, заявниця отримала відмову, мотивовану тим, що у правовстановлюючих документах на спадкове майно існують розбіжності з іншими правовстановлюючими документами, тому заявниця змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявниця подала до суду заяву, в якій підтримує заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на обставини, викладені в заяві, і просить справу розглянути без її участі. Зацікавлена особа також подала до суду заяву, в якій не заперечує щодо задоволення заяви, просить справу розглянути без її участі. Дослідивши документи справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько заявниці - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області 03.05.2017 року(а.с.6). Факт родинних стосунків заявниці з батьком підтверджується: копією свідоцтва про народження заявниці та копією свідоцтва про шлюб заявниці серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області 05.07.2013 року(а.с.5). Після смерті батька залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS] та Ѕ частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,1598, кадастровий номер 7123181500:02:003:0040, яка розташована на території Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області(а.с.8-9). Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 02 липня 2018 року за заявницею визнано право власності на житловий будинок в порядку спадкування. Що стосується земельної ділянки, то заявниця в грудні 2019 року звернулася до державного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, однак, нотаріус в усній формі роз`яснив заявниці, що у правовстановлюючих документах на спадкове майно існують розбіжності з іншими правовстановлюючими документами, внаслідок чого він не може видати свідоцтво, а саме: в додатку серії АА №314562 від 10 вересня 2010 року до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №822181 від 10 вересня 2010 року, виданого відділом Держкомзему у Маньківському районі Черкаської області, в графі частка в спільній власності допущено описку, а саме: замість «спільна часткова власність» зазначено «спільна сумісна власність». Однак, відомості щодо «спільної сумісної власності» не узгоджуються із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05 грудня 2008 року, згідно якого батько заявниці [PERSON] успадкував Ѕ частину земельної ділянки площею 2,1598 га, яка знаходиться на території Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області. Іншу частку земельної ділянки успадкувала тітка заявниці, зацікавлена особа у справі - [PERSON] (а.с.7). Причиною вказаної розбіжності, на думку заявниці, є описка, яка була допущена під час виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку, внаслідок чого вона не може реалізувати своє право на спадщину, тому змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" встановлено, що такі справи розглядаються, якщо згідно із законом, такі факти породжують юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З огляду на вищевказане вбачається, що в даному випадку дотримані всі умови для розгляду такої справи, а саме, між спадкоємцями відсутній спір про право, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, законом не визначено іншого порядку їх встановлення та в разі встановлення такого юридичного факту, зокрема допущеної описки в державному акті на право власності на земельну ділянку, у заявниці виникають майнові права щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що заяву [PERSON] слід задовольнити. На підставі ч.2 ст.315 ЦПК України, та

Outcome: approved