Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач в грудні 2014 року звернулася з даним позовом до суду, посилаючись на те, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON]. Відповідно до заповіту від 28 вересня 2010 року за № 2-1676, посвідченого державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Ричок Р.М., [PERSON] заповів позивачу все його майно, що буде йому належати на день його смерті де б воно не було та з чого б воно не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належний йому садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Звернувшись до Державного нотаріуса Вишгородської державної нотаріальної контори Київської області з приводу оформлення спадкових прав на садовий будинок, державний нотаріус відмовив позивачу, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку відсутності правовстановлюючого документу на даний садовий будинок. Зважаючи на вказані вище обставини, позивач просить визнати за неюправо власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року на спадкове майно - садовий будинок [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити в повному обсязі. Новосілківська сільська рада Вишгородського району Київської області в судове засідання свого представника не направила, повідомлена належним чином, направила суду заяву в якій просила розглянути справу без участі їх представника. Державний нотаріус Вишгородської районної нотаріальної контори Київської області Загвоздіна А.М. у судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 червня 2003 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], зареєстроване відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва, актовий запис № 626. [INFO] року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 262. Відповідно до заповіту від 28 вересня 2010 року за № 2-1676, посвідченого державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Ричок Р.М., [PERSON] заповів позивачу все його майно, що буде йому належати на день його смерті де б воно не було та з чого б воно не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: садовий будинок [ADDRESS]. Позивач прийняв спадщину, шляхом подання 20 січня 2012 року заяви № 52 про прийняття спадщини до Вишгородської районної державної нотаріальної контори. На підставі поданою позивачем заяви Вишгородською районною державною нотаріальною конторою Київської області була відкрита спадкова справа та внесена до спадкового реєстру за № 24/2012, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі. Звернувшись до Державного нотаріуса Вишгородської державної нотаріальної контори Київської області з приводу оформлення власності на житловий будинок, державний нотаріус роз'яснив позивачу, що у випадку відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на даний житловий будинок, видача свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на це нерухоме майно не є можливою. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого [INFO] року Державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Ричок Р.М., [PERSON] являється власником садового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 37,6 кв. м., який збудований в 1985 році., що належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою 29 вресня 2009 року за реєстровим номером № 2-1565, зареєстрованго в Комунальному підприємстві Київської обласної ради «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» 21 грудня 2009 року в книзі:2, номер запису: 329. Згідно витягу про реєстрацію в Спадкокому реєстрі від [INFO] року, [PERSON] є спадкодавцем, а [PERSON] спадкоємцем садового будинку, загальною площею 37,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів від 31 жовтня 2014 року, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, 2-1565, виданого 29 вересня 2009 року, Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою, належить вищезазначений садовий будинок. Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст. ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст. 182 цього кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Як вбачється з матеріалів спарви, позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 31.10.2014 року на земельну ділянку площею 0, 0499 га , яка розташована на території: [ADDRESS] на якій розташований спірний будинок. належної [PERSON], спадкоємцем якого був його син [PERSON] , який прийняв спадщину , але не оформив своїх спадкових прав. Таким чином, оскільки садовий будинок [PERSON], який прийняла спадщину, але не оформив спадкових прав на день смерті, то він є спадковим майном, яке входить до складу спадщини після її смерті. Зважаючи на те, що вказаний садовий будинок належав спадкодавцю , при цьому позивач як єдиний спадкоємець за заповітом прийняла спадщину у спосіб, встановлений ст.1269 ЦК України, оформити свої спадкових прав в позасудовому порядку не може , суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за нею права власності на майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved