Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Краматорська» звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію для лікування до Комунальної лікувально - профілактичної установи «Міський протитуберкульозний диспансер м. Краматорська» [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Краматорська» Ковальов Є.О. підтримав доводи, викладені в заяві, та суду пояснив, що [PERSON], [INFO], з 10 лютого 2014 року перебуває на лікуванні в КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Краматорська» з діагнозом: ВДТБ легенів (фіброзно-кавернозний) Д+, МБТ+, представляє небезпеку для оточуючих як інфекційний хворий. З 24.03.2014 року по теперішній час хворий ухиляється від стаціонарного лікування, чим порушує свої обов'язки. Просив суд надати дозвіл на примусову госпіталізацію [PERSON] до КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Краматорська» строком на 3 місяці. Справа, відповідно до ст. 285 ЦПК України слухається без участі хворого, оскільки за даними протитуберкульозного закладу [PERSON] становить загрозу розповсюдження хвороби і в залі суду перебувати не може. Представник хворого в судовому засіданні не заперечував проти примусової госпіталізації [PERSON] до протитуберкульозного закладу, бо останній представляє небезпеку для оточуючих як інфекційний хворий. Вислухавши думку сторін, проаналізувавши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд знаходить вимоги заявника обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з висновком ВКК КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Краматорська» від 28.04.2014 року [PERSON], [INFO], перебуває на лікуванні в КЛПУ «Міський противотуберкульозний диспансер м. Краматорська» з 10 лютого 2014 року з діагнозом: ВДТБ легенів (фіброзно-кавернозний) Д+, МБТ+, представляє небезпеку для оточуючих як інфекційний хворий. Хворий не приймає протитуберкульозні препарати, ухиляється від лікування активного, бацилярного туберкульозу. Згідно ст.11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюються з урахуванням висновку лікаря на строк до 3-х місяців. Згідно ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» - особи, хворі на особливо небезпечні інфекційні хвороби, в разі відмови від госпіталізації підлягають примусовому стаціонарному лікуванню. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу підлягає негайному виконанню. Органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз», хворі на заразні форми туберкульозу, в тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів та зобов'язані пройти відповідне лікування. У разі ухилення від обов'язкової госпіталізації зазначені особи з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду підлягають розшуку, приводу та обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. Відповідно до ст. 283 ЦПК України заява про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу хворого на заразну форму туберкульозу, який ухиляється від лікування, подається до суду за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу, який здійснює медичний (диспансерний) нагляд за цим хворим, або до суду за місцем виявлення такого хворого. Відповідно до ст. 286 ЦПК рішення про задоволення заяви, зазначеної у частині першій цієї статті, підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації або продовження строку примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] потребує надання медичної допомоги в вигляді примусової госпіталізації до КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Краматорська» строком на три місяця. На підставі викладеного та

Outcome: approved