Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме, встановити факт прийняття спадщини (житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] ), померлої [INFO] [PERSON] [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що оскільки є спір про право, то відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, подано позовну заяву, а не заяву в окремому провадженні. [INFO] в м. Мала Виска у віці 77 років померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] (на той час вул. Леніна) . За життя, 03.10.2001 року, на випадок смерті, [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Маловисківського районного нотаріального округу Кіровоградської області Сосновським А.В., згідно з яким все своє майно заповіла позивачу [PERSON] . Посилається на ст.549 ЦК Української РСР/1963 року/, що діяв на той час, визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Маючи на руках Заповіт, після смерті [PERSON] . [PERSON] здійснила її поховання, всі належні панахидні процедури та відразу перебралася проживати до вище вказаного будинку, тобто фактично вступила у володіння та розпорядження спадковим майном, після смерті [PERSON] . На даний час, позивач [PERSON] вирішила оформити спадок та звернулася до Маловисківської державної нотаріальної контори, однак, отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини. Тому, змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді Маловисківського районного суду від 26.03.2021року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.04.2021 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів від Маловисківської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 22.06.2021 року задоволено клопотання позивача про залучення в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 19.07.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Відповідач надіслав відзив на позовну заяву зареєстрований судом 13.04.2021 року за вх.№3437/21, в якому зазначив, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вже вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6- місяців строку, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. У разі пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини, може бути встановлено додатковий строк для прийняття спадщини тому вважають, що позивач мала звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказав, що з позовної заяви не вбачається спір про право саме з Маловисківською міською радою. Просив відмовити у задоволені позову. Позивач надіслала до суду пояснення, що зареєстровані судом 20.05.2021 року за вх. №4553, в яких висловила свою правову позицію, щодо рекомендації відповідача про обрання іншого способу захисту свої прав, а саме, звернутися до суду із заявою про продовження строку прийняття спадщини, пояснила, як свідчить судова практика, поновити строк у 19 років неможливо, законодавством, що діяло на момент відкриття спадщини передбачало 2 шляхи для отримання спадку: фактичне прийняття спадщини та подання заяви до нотаріальної контори. Тому звернулася у відповідності до закону, щоб у судовому порядку встановити факт прийняття спадку. У 2021 році їй (позивачу) стало відомо, що до нотаріальної контори звернулися онуки спадкодавця, які проживають в м. Черкаси із заявою про прийняття спадщини. Так як, [PERSON] проживала одиноко, хворіла, крім [PERSON] ніхто не здійснював догляд, сама її доглядала і поховала, тому заповіт був складений на її ім`я. Після смерті [PERSON] протягом 19 років ніхто ні до будинку, ні на кладовище жодного разу не приїздив, ніколи не спілкувалася з її онуками. В позовній заяві просила встановити лише факт прийняття спадку, а питання про видачу свідоцтва про право на спадщину буде вирішуватися нотаріусом. Позивач, крім письмових пояснень, в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених в ньому та пояснила, що з [PERSON] дружили сім`ями завжди допомогала протягом тривалого часу, у 2000 році [PERSON] мала проблеми зі здоров`ям та тривалий час потребувала догляду в зв`язку з чим, вона перейшла до неї жити та доглядати, годувала та виконувала хатню роботу, потім [PERSON] померла відповідно позивач здійснила її поховання та встановила пам`ятник. Дочка [PERSON] розбилась з чоловіком у 1984 році, син [PERSON] помер у віці 49 років. Так з 2000 року вона (позивач) постійно проживала у будинку [PERSON] . Представник відповідача Маловисківської міської ради Маловисківського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, за підписом міського голови надійшла заява, зареєстрована судом 04.08.2021 року за вх. № 7168 про розгляд справи у відсутність представника Маловисківської міської ради, правова позиція викладена у відзиві, у задоволенні позову просили відмовити в повному обсязі. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.85, 101), причини неявки суду не повідомила, пояснення, будь-які клопотання до суду не надходили. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.86, 100), причини неявки суду не повідомив, пояснення, будь-які клопотання до суду не надходили. Заслухавши позивача та допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спадкові правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 03 жовтня 2001 року [PERSON] , [INFO] , що народилась: с. Лозуватка, Маловисківського району, Кіровоградської області, та проживала: [ADDRESS] , на випадок своєї смерті склала заповіт за яким зробила таке розпорядження: все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON] . Зазначений заповіт посвідчений Сосновським А.В. приватним нотаріусом Маловисківського районного нотаріального округу, Кіровоградської області та зареєстровано в реєстрі за №2095 (а.с.11). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 06 лютого 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Маловисківського управління юстиції Кіровоградської області, про що складено відповідний актовий запис за №21 (а.с.12). Відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов проживання від 17.03.2021 року м. Мала Виска, складеного комісією у складі заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Жовтило А.В., начальника загального відділу Берегуленко Т.М. та діловода загального відділу Фульганської С.А. згідно поданої заяви [PERSON] . В результаті обстеження встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] , а фактично проживає без реєстрації в приватному житловому будинку садибного типу, який належить їй згідно Заповіту від 03.10.2001 року за №2095 (АЕВ №482782), в [ADDRESS] , з дня смерті власника будинку [PERSON] по даний час. Даний факт підтверджують сусіди: [PERSON] , [INFO] , яка проживає в [ADDRESS] , серія та № паспорта - [NUMBER] , виданий Маловисківським РВ УМВС 10.06.1996 р. та [PERSON] , [INFO] , яка проживає в [ADDRESS] , серія та № паспорта - [NUMBER] виданий Маловисківським РВ УМВС 24.02.2009 р. Комісія прийшла до висновку, що [PERSON] дійсно проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] з дня смерті [PERSON] , [INFO] по даний час (а.с.10). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.02.2021 року, №143/02-31 державним нотаріусом Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Маловисківської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, Ліпінською С.Г. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , 1924 року народження, місце проживання якої, [ADDRESS] , яка залишила заповіт на все майно, посвідчений Сосновським А.В., приватним нотаріусом Маловисківського районного нотаріального округу 03.10.2001, реєстровий №2095, оскільки нею пропущений встановлений законом строк прийняття спадщини. З заявою про прийняття спадщини за законом, своєчасно звернулися онуки спадкодавця, [PERSON] , [PERSON] , які діяли за згодою своєї матері [PERSON] , оскіьки на день смерті вони були неповнолітні, (а.с.12). Окрім того, відповідно до наданої державним нотаріусом Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Маловисківської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, Ліпінською С.Г. копію спадкової справи №309/2002, до майна померлого [INFO] [PERSON] від 23 липня 2002 року, з якої вбачається, що із заявою про прийняття спадщини 23 липня 2002 року звернулися її онуки [PERSON] та [PERSON] . Заява про прийняття спадщини від [PERSON] надійшла 18.02.2021 року, яка зареєстровна у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №81. Також був наданий заповіт, посвідчений Сосновським А.В., приватним нотаріусом Маловисківського районного нотаріального округу 03.10.2001, реєстровий №2095, складеного від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] , Свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.50-53). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №63605021 від 18.02.2021 року у Спадковому реєстрі є наявною інформація про заповіт (чинний), номер у спадковому реєстрі 2095, посвідчений 03.10.2001 року приватним нотаріусом Сосновським А.В., заповідач [PERSON] (а.с.56). Крім того, допитані в судовому засіданні 20.04.2021 року в якості свідків: - [PERSON] , 1968 року народження, яка допитана в якості свідка, проживаюча за адресою: [ADDRESS] , вказала, що знає [PERSON] з 1968 року, проживала через дорогу, біля [PERSON] не бачила ніяких родичів, бачила лише що [PERSON] допомогала та постійно відвідувала її, з 2000 року [PERSON] перейшла жити до [PERSON] оскільки та потребувала догляду, після її смерті залишилася проживати у будинку. Родичі [PERSON] були на похоронах, знали, що був складений заповіт на [PERSON] претензій не мали. - [PERSON] , яка допитана в якості свідка, проживаюча за адресою: [ADDRESS] , вказала, оскільки проживала в сусідньому будинку через дорогу, біля [PERSON] ; за час проживання не бачила жодних родичів [PERSON] , бачила, що [PERSON] допомогала та постійно відвідувала її; з 2000 року [PERSON] перейшла жити до [PERSON] оскільки та потребувала догляду та залишилася проживати у будинку після її смерті. Родичі [PERSON] були на похоронах, знали, що був складений заповіт на [PERSON] претензій не мали. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщини відкрилась не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ст. 525 ЦК Української РСР, часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Також згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст 534 ЦК Української СРС кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Встановлення даного юридичного факту для заявника [PERSON] має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки та надає їй можливість реалізувати своє право на оформлення спадщини в порядку спадкування за заповітом яка (спадщина) відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 06 лютого 2013 року у справі № 6-167цс12 згідно з положеннями ст.ст. 548,549,554 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. В статті 553 ЦК УРСР зазначено, що спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від прийняття спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично , коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Судом встановлено, що воля позивача була спрямована на фактичне прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON] . Позивач вчинила активні дії на реалізацію свого волевиявлення - вона вступила в управління та володіння спадковим майном, розпорядилася особистими речами та будинком [PERSON] , розпорядилася облаштуванням місця поховання та прийняла участь у її похованні, доглядає за її могилою на цвинтарі. Разом з тим, суд встановив, що позивач не подавала до державної нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини. Таким чином, аналізуючи докази по справі і їх сукупність, пояснення позивача в позовній заяві знайшли своє підтвердження в письмових доказах та поясненнях свідків, що у позивача виникла необхідність прийняти спадщину і у неї немає іншої можливості встановити юридичний факт прийняття нею спадщини, тому зазначені в позовній заяві вимоги підлягають задоволенню. Щодо відзиву відповідача в якому зазначено, що позивач мала звернутися з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом відзначається наступне. Враховуючи п.4 ППВСУ від 24 червня 1983 року № 4 "Про практику розгляду судами України справ про спадкування", встановлено, що передбачений ст.549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про встановлення факту, що має юридичне значення, а не про продовження пропущеного строку. А тому судом вказані у відзиві доводи не беруться до уваги. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, у зв`язку з чим понесені позивачем судові витрати, що складаються з судового збору, - вважати по фактично понесеним останньою. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved