Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач звернувся до суду з позовом до Злинської сільської\~ради Маловисківського\~району Кіровоградської\~області та просив зобов`язати Злинську сільську раду Маловисківського району Кіровоградської області виділити у натурі (на місцевості) [PERSON] земельну ділянку на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області у розмірі 4,10 умовних кадастрових гектарів. На обґрунтування позову зазначив, що рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 02.11.2017 року, у справі №392/1369/17, яким визнано за [PERSON] , [INFO] , право на земельну частку (пай), площею 4,10 га., в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Злинської сільської ради, у землі, яка перебувала у колективній власності пайового колективного господарства «Перше Травня». Після набрання чинності вказаного рішення, позивач неодноразово звертався із заявою до Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області з проханням виділити йому в натурі вказану земельну ділянку і тим самим виконати рішення Маловискіського районного суду Кіровоградської області. Але на заяви позивача надавались відповіді про те, що вільних земельних ділянок немає і тому вказане рішення суду не виконується. Таким чином, позивачу було відмовлено у виконанні рішення суду. В результаті вищевказаних дій позивач вважає, що порушується його цивільне право на отримання у власність земельної ділянки призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на отримання якої він отримав згідно рішення суду. Тому звернувся до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 06.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Відповідач Злинська сільська рада Маловисківського району Кіровоградської області в особі сільського голови Недолужка О. надала відзив зареєстрований судом 11.05.2021 року за вх. №4254, в якому просили відмовити [PERSON] у задоволені позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав: по перше позовна заява ґрунтується на рішенні суду від 02.11.2017 року, в якому не встановлено фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме, щодо перебування [PERSON] в трудових відносинах з ПКГ «Перше Травня» та судом першої інстанції не встановлено фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи; по друге, з посиланням на ст.19 Конституції України, п.34 ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування», ст.12 ЗК України, вказує, що позивачем обрано не належний спосіб захисту власних прав. Обґрунтовує свою позицію тим, що позивачем до позовної заяви долучені відповіді Злинської сільської ради та листи [PERSON] , щодо надання інформації про вільні земельні ділянки, з вказаних відповідей, на яких і ґрунтуються позовні вимоги, вбачається, що на території с. Злинка не витребуваних вільних земельних ділянок немає. Проте, зазначені відповіді Злинської сільської ради на заяву [PERSON] , про надання інформації, не є рішенням органу місцевого самоврядування про відмову власнику земельних часток (паїв) щодо виділення його в натурі (на місцевості) земельних ділянок, у змісті вимог ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування» ст.ст. 3,5, Закону №899- IV. Крім того, зазначає, позивач до Злинської сільської ради, у передбачений законом орядку та спосіб, не звертався. Вказує, що інформація про зареєстровані земельні ділянки та речові права на них перевіряється за допомогою публічної кадастрової карти. Позивач не надав доказів того, що на території Злинської сільської ради є вільні земельні ділянки, а сільська рада відмовила йому як власнику земельної частки (паю) у виділенні земельної ділянки в натурі (на місцевості). Тому просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, від його представника адвоката Бем Ю.Ю. подано заяву, зареєстровану судом 23.12.2021 року за вх. №11845, в якій останній просив розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Злинської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, повідомлялися належним чином, від сільського голови Недолужка О. подано заяву, зареєстровану судом 03.11.2021 року за вх. № 10059, про розгляд справи у відсутність представника Злинської сільської ради та просили відмовити [PERSON] в позовних вимогах до Злинської сільської ради в повному обсязі. Просили врахувати заперечення проти позову, надані у відзиві та прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо позовних вимог позивача та зазначити належність обраного способу захисту прав позивача. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2017 року за [PERSON] , [INFO] , визнано право на земельну частку (пай), площею 4,10 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, у землі, яка перебувала у колективній власності ПКГ «Перше травня». Станом на 28.11.2017 року вказане рішення набрало законної сили (а.с.6-8). На заяву [PERSON] від 15.02.2019 року, про передачу у власність земельної частки (паю), ділянку площею 4.10 га, надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної частки (паю), ділянки площею 4.10 га, розташованої на території Злинської сільської ради Кіровоградської області, яка перебувала у колективній власності ПКГ «Перше травня», за рішенням суду від 02 листопада 2017 року про визнання права на земельну частку (пай), без визначення меж в натурі, Злинською сільською радою [PERSON] надано відповідь від 22.03.2019 за вих. №123 «Про розгляд заяви», про те, що згідно протоколу засідання постійної комісії від 28.02.2019 року, виходячи з висновку, до заяви не подано викопіювання місця розташування земельної частки (паю). На даний час інформації про наявність не витребуваних (вільних) земельних часток паїв на території бувшого ПКГ «Перше Травня» в сільській раді немає. Висновок постійної земельної комісії затверджений рішенням сесії Злинської сільської ради за №554 від 21.03.2019 року (а.с.9). Крім того, Злинська сільська рада від 02.03.2020 року за №79 у відповідь на запит [PERSON] «Про доступ до публічної інформація» від 25.02.2020 року №б/н, розглянувши звернення [PERSON] та об`єм запитуваної інформації згідно переліку питань, повідомила наступне: інформація про загальну кількість (не витребуваних, не успадкованих) земельних часток (паїв) що за даними статистичної звітності обліковуються на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області відсутня; інформація про кількість (не витребуваних, не успадкованих_земельних часток (паїв), що за даними статистичної звітності обліковується на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, наданих в оренду (користування) відсутня; Рішення (інше) Злинської сільської ради, на підставі яких земельні частки (паї) (не витребувані, не успадковані), що за даними статистичної звітності обліковуються на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області відсутні ( не приймалися); Договори оренди землі, укладені між Злинською сільською радою ( до утворення Об`єднаної територіальної громади з суб`єктами господарювання відсутні (не укладались). Вище вказана інформація включає в себе дані, які є в наявності сільської ради на даний час та з огляду на положення ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» проінформувала, про те, що обліку щодо не витребуваних не успадкованих земельних часток (паїв) не сформовано (а.с.10). Разом з тим, з Витягу з Протоколу №1 від 28.01.2020 року постійної комісії Злинської сільської ради з питань земельних відносин, природокористування, планування територій, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища, благоустрою, комунальної власності, житлово-комунального господарства, енергозбереження та транспорту, вбачається, на порядку денному: розгляд заяв про виконання рішень суду про виділення земельних ділянок і межах та населеного пункту громадянам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вирішено виконати рішення суду при наявності земельних ділянок (а.с.11). Відповідно до інформаційної довідки про наявність та склад земель сільськогосподарського призначення на території Злинської сільської ради вих. № 333 від 06 серпня 2020 року, вбачається, що Злинська сільська рада повідомляє про стан використання земель сільськогосподарського призначення державної власності в період з 1995-2020 рр, крім іншого, значиться, що вільних земельних ділянок резервного фонду та земель запасу немає, проте згідно п.4 передано в оренду громадянам для ведення сільськогосподарського товарного виробництва на території бувших КСП «Свердлова» -21.32 га, КСП 1 травня 4.00 га, КСП «1 травня» - 35.62 га (а.с.12-17). Таким чином , неодноразові звернення позивача [PERSON] до органів влади щодо виділення йому земельної ділянки на підставі вказаного рішення, залишились без задоволення. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до ст. ст.\~1,\~3 ЦК України, ст. ст.\~2,\~4-5,\~12-13,\~19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 та частина перша\~статті 16 ЦК України). Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Спір між сторонами виник з приводу виділення земельної ділянки, право власності на земельну ділянку позивачем набуто за судовим рішенням. Судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особамита\~їх об`єднаннями на всій території України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування,\~їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Закон України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)"\~визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками. За змістом положень ч.ч. 1, 2\~ст. 3 Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Положення\~ст. 5 Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~\~визначають, що сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок;приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету; сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо; надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), та земель, що залишилися у колективній власності, в порядку, визначеному цим Законом; \~\~\~\~\~\~ оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч. 11 ст. 118 Земельного кодексу України, у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Повноваження реалізації права позивача на виділ землі в натурі, в силу вимог\~ст. 122 Земельного кодексу України, покладені на сільські, селищні, міські ради. Суд зауважує, що заперечення відповідача, зокрема про те, що в рішенні Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 02.11.2017 року, на якому ґрунтується позовна заява, не встановлено фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не знайшли свого підтвердження, оскільки таке рішення не оскаржувалося та набрало законної сили, та суд у даній справі не повноважний переглядати ті обставини, на які посилається відповідач, а навпаки виходить із преюдиціальності обставин, а саме існування фактів, які встановлені судовим рішенням, що вступило в законну силу, у цивільній, господарській або адміністративній справі (ч. 5 ст. 82 ЦПК України). Крім того, судом не беруться до уваги твердження відповідача про те, що позивачем не вірно обраний спосіб захисту, а також те, що позивач до Злинської сільської ради у передбачений законом порядку та спосіб не звертався, спростовується матеріалами справи, що досліджені під час судового розгляду. Також заперечення відповідача в частині того, що з відповідей, долучених до позовної заяви, на території с. Злинка невитребуваних земельних ділянок немає, а відповідь про надання інформації не є рішенням орган у місцевого самоврядування про відмову власнику земельних часток у розумінні ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування» не заслуговує на увагу, оскільки з інформацієї про наявність та склад земель сільськогосподарського призначення на території Злинської сільської ради (а.с.12-17) в період з 1995-2020 роки. Значиться, що вільних земельних ділянок резервного фонду та земель запасу немає. В той же час в пункті 4 вказано\~про передачу в оренду громадянам\~для ведення сільськогосподарського товарного виробництва на території бувших КСП земель, в тому числі КСП Першого травня\~35,62 га. заява [PERSON] була передана на розгляд постійної комісії Злинської сільської ради, під час розгляду вирішено виконати рішення суду при наявності вільних земельних ділянок, проте в подальшому не було включено розгляд заяви до порядку денного чергової або позачергової сесії ради, оскільки рішення постійної комісії має рекомендаційний характер, що свідчить\~про те,\~що орган самоврядування безпідставно заяву позивача не скерував на розгляд сільської ради, а відтак не розглянув та не виділив в натурі земельну ділянку, та як наслідок не забезпечив необхідності максимальної реалізації [PERSON] своїх прав. Оскільки звернення [PERSON] до Злинської сільської ради щодо виділення земельної ділянки залишені без задоволення, позивач за захистом свого права звернувся до суду, яке підлягає захисту у визначений спосіб, його вимоги не суперечать положенням законодавства, та вирішуючи даний спір, суд виходить із того, що право позивача на земельну частку (пай) встановлено рішенням суду, яке має преюдиційне значення, а повноваження щодо реалізації такого права позивача, в силу вимог ст.122 Земельного кодексу України, покладені на сільські, селищні, міські ради, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Згідно ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно ч.ч.1,2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та адвокатом Беспаловою Н.О., укладено договір про надання правової допомоги, до позову додано ордер серії КР №103511 від 12.04.2021 року про надання правничої допомоги на підставі договору про надання правничої допомоги. До позову додано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи : сплачений судовий збір в сумі 908 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. Згідно квитанції №6/21 від 12.04.2021 року [PERSON] сплачено за надання консультації, зібрання доказів, підготовки позову та участь в суді першої інстанції 5000 грн., значиться про отримання гонорару. Вказані докази надані до суду адвокатом на підтвердження понесених позивачем витрат на отримання професійної правничої допомоги. Суд вважає,\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~є співмірним\~із складністю\~справи та\~виконаних\~адвокатом\~робіт (наданих\~послуг),\~розміром\~позовних\~вимог,\~при\~цьому,\~обов`язок\~доведення\~неспівмірності\~витрат покладається\~на\~сторону,\~яка\~заявляє\~клопотання про\~зменшення\~витрат\~на оплату\~правничої\~допомоги\~адвоката,\~які\~підлягають\~розподілу між\~сторонами\~допомоги\~(Постанова\~ВП\~ВС\~від 08.06.2021\~№\~550/936/18\~(14-26цс21), та відповідачем не заявлялося таке клопотання, а тому, на підставі ст.\~137\~ЦПК\~України вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу адвоката підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відшкодування судових витрат понесених позивачем, що складає\~\~сплачена сума судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот) грн. 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved