overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , посилаючись на ст. 112 СК України. Позивач в підготовче засідання з"явилася, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та при цьому зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач в підготовче засідання з"явився, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в суді докази, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Сторони зареєстрували шлюб 22.04.2000 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 115, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу мають 2 дочок- [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] ,про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Суд зазначає, що відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки і позивач, і відповідач наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням їх до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповіднодо ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Підстав для надання строку сторонам для примирення суд не вбачає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] посилаючись на те, що шлюбні відносини між нею та чоловіком остаточно припинені, примирення з відповідачем позивач вважає не можливим. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, надав письмову заяву, в якій спросила справу розглядати за її відсутності, зазначивши, що строк на примирення не потрібен, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечував, справу просив розглядати за його відсутності, зазначив також, що строк на примирення не потрібен. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 16 серпня 2006 року. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] [INFO]. На даний час позивач і відповідач не підтримують шлюбні відносини, примирення з відповідачем позивач вважає не можливим. Як вбачається зі ст. 124 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд задовольняє позов та розриває шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], посилаючись на фактичне припинення сімейних стосунків та формальне існування шлюбу, зазначила що з відповідачем проживають окремо, спільне господарство довгий час разом не ведуть, збереження шлюбу вважає не можливим. Позивач в\~судове засідання\~не з"явилась,\~до суду\~надала заяву\~в якій\~просить справу\~розглядати за\~її відсутності,\~позовні вимоги\~підтримує в\~повному обсязі, бажає залишити прізвище «Тарашкевич». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, до суду надав заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК Українирозгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в суді докази, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Сторони зареєстрували шлюб 25.09.2010 року у Жовтневому відділі РАЦС Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 550, про що свідчить свідоцтво про одруження серії І-ВЛ № 147939. Сторону від шлюбу мають- сина, [PERSON], [INFO]. Суд зазначає, що відповідно до ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Оскільки сторони не бажають зберегти шлюб та судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, шлюб існує формально, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповіднодо ч. 2 ст. 112 СК Українисуд постановляє рішення про розірванняшлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК Україниу разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Підстав для надання строку сторонам для примирення суд не вбачає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно до їх повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У своєму позові позивач [PERSON] вказала, що відповідач, який є батьком дітей, аліменти на неповнолітніх доньок [PERSON], [PERSON], які мешкають разом з нею, знаходиться на її утриманні, не сплачує, разом з доньками не проживає і ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Сама вона потребує допомоги для матеріального забезпечення дітей. Відповідач працездатний, має постійне місце роботи, за станом здоров'я може працювати и може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, оскільки непрацездатних батьків на утриманні не має, нікому іншому аліменти не сплачує, але він ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дітей. Тому вона просить задовольнити її позов у повному обсязі. Сторони до суду не з'явились, але від них до суду надійшли заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність та задовольнити позов. Тому, суд розглянув справу у відповідності до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступного. Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. До матеріалів справи додане свідоцтва про народження дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в яких їх батьком вказаний відповідач [PERSON], а їх матір'ю - позивач [PERSON] / л.с.3,4 /. Актом ККП "Керуюча компанія Будьоннівського р-ну м. Донецька" підтверджується, що дитина проживає разом з позивачкою за адресою [ADDRESS] у м. Донецьку, і знаходиться на її утриманні / л.с. 10 /. Відповідно наданих довідок, відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи, нікому іншому аліменти не сплачує, старих батьків на утриманні не має, за станом здоров'я може працювати. Виходячи з вказаного вище, суд вважає, що позивач [PERSON] потребує матеріальної допомоги на утримання своїх дітей доньок [PERSON] та [PERSON], а відповідач [PERSON] може надати їй таку матеріальну допомогу, тобто на підставі ст.ст.166 ч.2,180 СК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.180-183 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], свій позов обґрунтовуючи тим, що вона з 18.12.2010 року перебуває у шлюбі з відповідачем - [PERSON], від якого вона має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги на його утримання добровільно не надає, тому вона просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та оскільки відповідач почав сплачувати аліменти, стягнення проводити з 15.05.2016 року. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що батьком малолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідач ухиляється від утримання малолітнього сина, матеріальну допомогу надає періодично. Згідно розписки від 03.04.2016 року [PERSON] сплатив 1166,65 гривень аліментів на утримання сина за період з 15.04.2016 року по 15.05.2016 року Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, аналізуючи всі докази в сукупності суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" [PERSON] звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина- [PERSON], свій позов обґрунтовуючи тим, що вона з 01.02.2011 року перебувала у шлюбі з відповідачем - [PERSON], від якого вона має малолітнього сина- [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги на його утримання добровільно не надає, тому вона просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду заяву де просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, де просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком малолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Відповідач ухиляється від утримання малолітньої дитини, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, аналізуючи всі докази в сукупності суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" [PERSON] звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина - [PERSON], свій позов обґрунтовуючи тим, що вона з 08.09.2005 року перебувала у шлюбі з відповідачем - [PERSON], від якого вона має сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги на його утримання добровільно не надає, тому вона просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач уточнила свої позовні вимоги, просила суд стягувати з відповідача аліменти у розмірі ? частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали у повному обсязі та не заперечували проти їх задоволення. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком малолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідач ухиляється від утримання малолітньої дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, аналізуючи всі докази в сукупності суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" [PERSON] звільнено від сплати судового збору. Отже, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина - [PERSON], свій позов обґрунтовуючи тим, що вона з 12.08.2006 року перебувала у шлюбі з відповідачем - [PERSON], від якого вона має сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги на його утримання добровільно не надає, тому вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення, але при цьому просив суд врахувати те, що на даний час він безробітний та перебуває на обліку у Полтавському міському центрі зайнятості. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком малолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідач ухиляється від утримання малолітньої дитини, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, аналізуючи всі докази в сукупності суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" [PERSON] звільнено від сплати судового збору. Отже, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина - [PERSON], свій позов обґрунтовуючи тим, що вона з 29.05.2010 року перебувала у шлюбі з відповідачем - [PERSON], від якого вона має сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги на його утримання добровільно не надає, тому вона просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду заяву де просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, де просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком малолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №203079. Відповідач ухиляється від утримання малолітньої дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, аналізуючи всі докази в сукупності суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" [PERSON] звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved