Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Перший заступник керівника Старобільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Підгорівської сільської ради Старобільського району Луганської області звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення збитків у вигляді неодержаного доходу, завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів. В обґрунтування позову прокурор посилається на те, що рішенням Старобільського районного суду від 04.04.2017 року задоволено позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на комплекс будівель: А- свинарник,а- тамбур, а1-прибудова, а2-тамбур, К-скважина, Н-навіс, У-уборна площею 1823,5 кв.м.; Б-свинарник площею 589,5 кв.м., які розташовані за адресою: с. Підгорівка, Старобільський район, Луганська область. 12.09.2017 року [PERSON] зареєстровано право власності на вищевказану будівлю, що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Для обслуговування зазначеного нежитлового приміщення [PERSON] фактично використовується земельна ділянка площею 0,9891 га, яка знаходиться в межах с. Підгорівка та відповідно до ч.2 ст.83 Земельного кодексу України є комунальною власністю Підгорівської сільської ради, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однак, з часу реєстрації прав на нерухоме майно [PERSON] не укладено договір оренди землі в порядку передбаченому чинним законодавством, що призвело до використання ним земельної ділянки без правоустановчих документів та несплати коштів за її використання. Підгорівська сільська рада неодноразово повідомляла [PERSON] про необхідність оформлення ним відповідно до законодавства права користування на умовах оренди вказаною земельною ділянкою, про що свідчать листи від 12.02.2018 №96та 19.03.2015 №105. Однак, на даний час згідно інформації Підгорівської сільської ради № 199 від 03.05.2018 року земельна ділянка загальною площею 0,9891 га використовується [PERSON] для обслуговування комплексу будівель, які складаються з А-свинарник,; а - тамбур: а1прибудова; а2, а3-тамбур; К-скважина; Н-навіс, У-уборна; Б-свинарник, без правовстановлюючих документів, договір оренди вказаної земельної ділянки не укладався, як наслідок земельна ділянка використовується безоплатно. Підгорівською сільською радою неодноразово направлялись листи [PERSON] щодо необхідності оформлення ним відповідно до законодавства права оренди земельної ділянки, проте відповідач дій спрямованих на оформлення та укладення права користування земельною ділянкою не здійснив, що свідчить про умисні дії направлені на невиконання передбачених законодавством вимог щодо своєчасного оформлення права користування земельної ділянки. У даному випадку протиправна поведінка відповідача полягає у бездіяльності [PERSON] з приводу належного оформлення права користування на умовах оренди земельною ділянкою загальною площею 09891 га, яку він використовує для обслуговування комплексу будівель за адресою: вул. Підгірна, 175Б, с. Підгорівка, Старобільський району, Луганської області. Відповідно до розрахунку комісії Підгорівської сільської ради Луганської області від 10.05.2018 розмір неодержаного доходу Підгорівської сільської ради, завданого використанням земельної ділянки [PERSON] за період з 12.09.2017 по 01.05.2018 становить 9547,08 грн. Враховуючи те, що земельна ділянка, на якій розташоване нежитлове приміщення, що належать [PERSON], відноситься до комунальної власності та належить Підгорівській сільській раді, внаслідок безоплатного використання [PERSON] вищевказаної земельної ділянки без правовстановлюючих документів, власник землі - Підгорівська сільська рада позбавлена можливості використання та розпорядження земельною ділянкою, що призводить до ненадходження земельного податку, коштів за її використання, та, як наслідок, неможливості реалізації соціально-економічних і культурних програм відповідного рівня. На даний час відповідач добровільно завдані збитки не відшкодував, у зв'язку з чим виникла необхідність звернення до суду з позовом. Підгорівська сільська рада є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах - брати участь у реалізації державної політики у сфері земельних відносин та здійснювати контроль за використанням та охороною земель, у тому числі шляхом звернення до суду з позовом про стягнення збитків за фактичне використання земельної ділянки. Разом з тим, Підгорівською сільською радою протягом тривалого часу не вжито дієвих заходів до стягнення збитків, заподіяних безоплатним використанням земельної ділянки, що свідчить про неналежне виконання покладених на неї повноважень. Відповідно до уточнюючого позову прокурор вказує на те, що 27.09.2018 року комісія Підгорівської сільської ради повторно обстежила земельну ділянку за вказаною адресою. За результатами зйомки загальна площа земельної ділянки, яку використовує [PERSON] складає 1,00 га. Згідно акту обстеження Підгорівської сільської ради від 27.09.2018 розмір збитків завданий внаслідок використання [PERSON] вказаної земельної ділянки за період з 12.09.2017 по 01.05.2018 складає 9652,35 грн.. Тому просили стягнути з [PERSON] на користь Підгорівської сільської ради Старобільського району Луганської області 9652, 35 грн.. В судовому засіданні позивач - прокурор Передерій М.А. позов підтримала в повному обсязі. Сільський голова Підгорівської сільської ради Старобільського району Череватий С.І. в судовому засіданні з вимогами повністю згоден та просить суд задовольнити вимоги прокурора у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнає та просить справу розглядати без його участі. На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін по справі. Згідно ст. 274 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження. Заслухавши прокурора та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Статтями 19, 140 Конституції України визначено, що органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Місцеве самоврядування визначено як право територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Згідно з п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських рад відносяться питання регулювання земельних відносин. Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності, а також земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Частиною 3 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що матеріальною та фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме та нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, міст, районів у містах. Положення ч. 1 та ч. 3 ст. 63 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що доходи місцевих бюджетів формуються за рахунок власних, визначених законом, джерел та закріплених у встановленому законом порядку загальнодержавних податків, зборів та інших обов'язкових платежів. Склад доходів місцевих бюджетів визначається Бюджетним кодексом України та законом про Державний бюджет України. У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 69 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду сільських бюджетів належить податок на майно, що зараховується до бюджетів місцевого самоврядування. Згідно з ч.1 ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл належить здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержання земельного законодавства. Відповідно до п. п. 1 п «б» ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель. Статтею 18-1 вказаного Закону передбачено, що орган місцевого самоврядування може бути позивачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. Таким чином, Підгорівська сільська рада Старобільського району Луганської області є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах - брати участь у реалізації державної політики у сфері земельних відносин та здійснювати контроль за використанням та охороною земель, у тому числі шляхом звернення до суду з позовом про стягнення збитків за фактичне використання земельної ділянки. Разом з тим, Підгорівською сільською радою протягом тривалого часу не вжито дієвих заходів до стягнення збитків, заподіяних безоплатним використанням земельної ділянки, що свідчить про неналежне виконання покладених на неї повноважень. Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Статтею 45 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Старобільського районного суду від 04.04.2017 визнано за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] право власності на нерухоме майно, комплекс будівель: А- свинарник, а- тамбур, а1 - прибудова, а2, а3 - тамбур, К- скважина, Н-навіс, У -уборна; Б-свинарник, розташованого за адресою: Луганська область, Старобільський район, с. Підгорівка. 12.09.2017 року [PERSON] зареєстровано право власності на вищевказану будівлю, що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1352601544251. Для обслуговування зазначеного нежитлового приміщення [PERSON] фактично використовується земельна ділянка площею 0,9891 га, яка знаходиться в межах с.Підгорівка та відповідно до ч.2 ст.83 Земельного кодексу України є комунальною власністю Підгорівської сільської ради, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 27.09.2018 року комісія Підгорівської сільської ради повторно обстежила земельну ділянку за вказаною адресою. За результатами зйомки загальна площа земельної ділянки, яку використовує [PERSON] складає 1,00 га, що підтверджується актом обстеження від 27.09.2018 року. Статтею 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав та оформлюються відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З 12.09.2017 року [PERSON] не укладено договір оренди землі в порядку передбаченому чинним законодавством, що призвело до використання ним земельної ділянки без правоустановчих документів та несплати коштів за її використання. Підгорівська сільська рада повідомляла [PERSON] про необхідність оформлення ним відповідно до законодавства права користування на умовах оренди вказаною земельною ділянкою, про що свідчить лист від 12.02.2018 року №96. Згідно інформації Підгорівської сільської ради № 199 від 03.05.2018 року земельна ділянка загальною площею 1,00 га використовується [PERSON] для обслуговування комплексу будівель, які складаються з А-свинарник,; а - тамбур: а1прибудова; а2, а3-тамбур; К-скважина; Н-навіс, У-уборна; Б-свинарник, без правовстановлюючих документів, договір оренди вказаної земельної ділянки не укладався, як наслідок земельна ділянка використовується безоплатно. Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Згідно з ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України орендар зобов'язаний своєчасно сплачувати орендну плату. Згідно з пунктом 14.1.147 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Плата за землю відповідно до ст. 10 цього Кодексу належить до місцевих податків, які згідно зі ст. 69 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зараховуються до відповідних місцевих бюджетів. Як передбачено ст. 63 Бюджетного кодексу України місцевий бюджет містить надходження і витрати на виконання повноважень місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Ці надходження і витрати становлять єдиний баланс відповідного бюджету. Отже, в порушення вимог ст. 206 Земельного кодексу України, безоплатне землекористування призводить до втрат місцевого бюджету сільської ради. Згідно ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (п. "д" ч. 1 ст. 156 Земельного кодексу України). За змістом ст. 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19.04.1993, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Відповідно п. 3 вказаного Порядку відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний дохід - це дохід, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян. За ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Для настання деліктної відповідальності у вигляді відшкодування збитків необхідна наявність складу цивільного правопорушення, а саме: вина особи, яка заподіяла шкоду; протиправна поведінка заподіювана шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Відповідач дій спрямованих на оформлення та укладення права користування земельною ділянкою не здійснив що свідчить про умисні дії, направлені на невиконання передбачених законодавством вимог щодо своєчасного оформлення права користування земельної ділянки. У даному випадку протиправна поведінка відповідача полягає у бездіяльності [PERSON] з приводу належного оформлення права користування на умовах оренди земельною ділянкою загальною площею 1,00 га, яку він використовує для обслуговування комплексу будівель за адресою: [ADDRESS] Згідно ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та понесеними позивачем збитками полягає у тому, що саме використання відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів призвело до неотримання позивачем доходу від орендної плати за землю, який Підгорівська сільська рада отримала б у разі оформлення відповідачем згідно вимог ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку. Аналогічну позицію висловив Вищий господарський суд України у постанові від 17.08.2016 по справі № 916/4940/15. Крім того, Верховний Суд України у правовому висновку у справі №6-2588цс15 вказав, що користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримати, якби його право не було порушено. У випадку не укладення договору оренди, суперфіцію, інших правочинів як правових підстав для користування земельною ділянкою з вини користувача настають правові наслідки, передбачені статтею 157 Земельного кодексу України та Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затвердженим Постановою КМУ від 19.04.1993 №284. Відповідно до акту обстеження комісії Підгорівської сільської ради Луганської області від 27.09.2018 року розмір неодержаного доходу Підгорівської сільської ради Старобільського району, завданого використанням земельної ділянки [PERSON] за період з 12.09.2017 по 01.05.2018 становить 9652,35 грн. З урахуванням вищевикладеного, суд позов задовольняє в повному обсязі. На пiдставi ст. 131-1 Конституції України, ст. 22, 525-526, 614, 629, 651 ЦК України, ст.ст. 83, 93, 125-126, 152, 156-157 ЗК України, ст. ст. 16, 26, 33, 63, 69 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 1, 2, 4, 13-15, 17-18, 21, 33 Закону України «Про оренду землі», ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»,

Outcome: approved