Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] громади м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В позові посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON], [INFO] Він є єдиним спадкоємцем своєї матері першої черги за законом. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом у матері немає. Зазначає, що своєчасно прийняв спадщину оскільки на момент смерті матері був зареєстрований та проживав разом з нею. За його заявою від 28.10.2013р. приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Новосельською І.Л. була відкрита спадкова справа №31\\2013. За життя матері належало домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з житлового будинку літ. А загальною площею 93,70 кв.м., в т. ч. житловою площею 41,20 кв.м, сараю літ. Б, літньої кухні літ. В, сараю літ. Г, сараю літ. Д, вбиральні літ. Е, колодязя І, вигрібної ями II, огорожі № 1, які побудовані до 1992 року, тому не є самочинним будівництвом та не потребують здачі в експлуатацію згідно ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Вказує, що його мати за життя не здійснила державну реєстрацію права власності домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Отже йому, як спадкоємцю [PERSON], яка померла [INFO], належить спадкове майно, яке складається з домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В травні 2016р. він звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Новосельської І.Л. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, після перевірки документів, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Новосельська І.Л., повідомила його, що видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], що залишилося після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], не можливо, оскільки ним не надано нотаріусу документ, що посвідчує право власності на житловий будинок померлій та не надав доказів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно в бюро технічної інвентаризації, державна реєстрація якого передбачалася ст. 182 ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 06 травня 2016 року за вих. № 115\\02-31 ним було отримано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, видана приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Новосельською І.Л., в якій обґрунтовано викладені підстави відмови та запропоновано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. З огляду на вищевикладене і в зв'язку з тим, що право власності на домоволодіння, яке успадковується, не зареєстровано, позивач, як спадкоємець за законом, не має можливості надати нотаріусу документи про державну реєстрацію права власності, вчинення такої нотаріальної дії як видача свідоцтва про право на спадщину не можливо, в зв'язку з чим змушений був звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Відповідно до довідки ЧМКБТІ № 816 від 11.05.16р. вартість домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] складає 130 668грн. На підставі наведеного, просить визнати за ним, [PERSON] право власності на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з житлового будинку літ. А загальною площею 93,70 кв.м., в т. ч. житловою площею 41,20 кв.м, сараю літ. Б, літньої кухні літ. В, сараю літ. Г, сараю літ. Д, вбиральні літ. Е, колодязя І, вигрібної ями II, огорожі № 1, як спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] громади м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради в судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомлений та надав суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність та постановити рішення відповідно до вимог чинного законодавства, також вказував в заяві, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення з наведених нижче підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 28.04.2012 р. (а.с.11). Позивач є єдиним спадкоємцем своєї матері першої черги за законом. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом у матері немає, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5) та довідкою РАГСу від 21.12.94 р.(а.с.13), свідоцтвами про розірвання шлюбу від 21.02.95 р. та від 10.05.2000 р.(а.с.14). Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] своєчасно прийняв спадщину оскільки на момент смерті матері був зареєстрований та проживав разом з нею. За його заявою від 28.10.13р. приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Новосельською І.Л. була відкрита спадкова справа №31\\2013, що підтверджується довідкою ЖРЕПу № 5 від 28.10.13р. (а.с.15) та його заявою від 28.10.2013р., посвідченою приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Новосельською І.Л. (а.с.12). Згідно ч. 1 та 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За життя матері позивача [PERSON] належало домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з житлового будинку літ. А загальною площею 93,70 кв.м., в т. ч. житловою площею 41,20 кв.м, сараю літ. Б, літньої кухні літ. В, сараю літ. Г, сараю літ. Д, вбиральні літ. Е, колодязя І, вигрібної ями II, огорожі № 1, які побудовані до 1992 року, тому не є самочинним будівництвом та не потребують здачі в експлуатацію згідно ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що підтверджується довідкою ЧМКБТІ від 11.05.2016р. (а.с.7) та технічним паспортом на садибний житловий будинок (а.с.8-10). Згідно ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із негосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об'єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об'єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об'єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації є необов 'язковим. За життя мати позивача не здійснила державну реєстрацію права власності домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно пункту 4 ст. 25 ЦК цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно пункту 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Отже позивачу, як спадкоємцю [PERSON], яка померла [INFO], належить спадкове майно, яке складається з домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В травні 2016 р. позивач звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Новосельської І.Л. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою від 06 травня 2016року за вих. № 115\\02-31 приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Новосельською І.Л. відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальних дій, в якій обґрунтовано викладені підстави відмови та запропоновано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове нерухоме майно (а.с.5а-6). На момент будівництва домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Але на даний час при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус керується Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», Законом України «Про нотаріат» та п. 4.14, 4.15 та 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Згідно з п.п. 4.15 та 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II зазначеного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз 'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. З огляду на вищевикладене і в зв'язку з тим, що право власності на домоволодіння, яке успадковується, не зареєстровано, позивач, як спадкоємець за законом, не має можливості надати нотаріусу документи про державну реєстрацію права власності, вчинення такої нотаріальної дії як видача свідоцтва про право на спадщину не можливо, в зв'язку з чим позивач змушений був звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В той же час стаття 392 ЦК України надає право власнику майна, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, пред'явити позов про визнання його права власності. Згідно п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.08р. при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно п. 3.2. листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Згідно ч. 1 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 підсудність справ про спадкування визначається за правилами ст. 109 ЦПК. Позови щодо права спадкування за загальними правилами підсудності подаються до суду за місцем проживання (знаходження) відповідача, за винятком позовів щодо нерухомого спадкового майна, які подаються до суду за місцезнаходженням цього майна. Відповідно до довідки ЧМКБТІ № 816 від 11.05.16р. вартість домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] складає 130 668 грн.(а.с.7). Оскільки позивач є ветераном війни - учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням від 13.06.13р. (а.с.4) то на підставі п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору. Враховуючи вищевикладене необхідно визнати за позивачем [PERSON] право власності на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з житлового будинку літ. А загальною площею 93,70 кв.м., в т. ч. житловою площею 41,20 кв.м, сараю о визнати заліт. Б, літньої кухні літ. В, сараю літ. Г, сараю літ. Д, вбиральні літ. Е, колодязя І, вигрібної ями II, огорожі № 1, як спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: approved