Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

КПТМ Тернопільміськтеплокомуненерго ТМР звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в сумі 6445грн. 21коп. за період з 01 лютого 2016 року по 01 червня 2018 року. В обґрунтування вимог позивач вказує, що комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради здійснює забезпечення тепловою енергією житла, яке займає [PERSON] . Відповідач належним чином не виконує своїх обов`язків по оплаті за спожиті послуги, внаслідок чого за період з 01 лютого 2016 року по 01 червня 2018 року виникла заборгованість у розмірі 6445грн. 21коп. Добровільно ліквідувати борг відповідач відмовляється. Посилаючись на наведене, позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 6445грн. 21коп. та понесені судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилась, хоча про час та місце була повідомлена належним чином. Попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримує та не заперечує щодо заочного вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення на позов не подавала. На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] ,\~яка є власником особового рахунку, зареєстрована та проживає в квартирі за [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, виданою ДП «Авторитет» за №1-242 від 16 травня 2018 року. Вказана квартира є приватизованою. КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР здійснює забезпечення тепловою енергією житлового будинку по [ADDRESS] . Постановою національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 31.03.2015 року за №1171 затверджено тарифи на послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення. У період з 2015 року по 2018 рік КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» надавались послуги з централізованого опалення по [ADDRESS] , що стверджується актами про запуск системи опалення в роботу в опалювальний період 2015/2016 р.р., 2016/2017 р.р., 2017/2018 р.р. Відповідач належним чином не виконує свої обов`язки щодо щомісячної плати за надані послуги , внаслідок чого утворилась заборгованість. 13 лютого 2018 року позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення про те, що станом на 01 лютого 2018 року відповідачем заборговано 2742грн. 38коп. за послуги з централізованого теплопостачання. З повторної виписки з особового рахунку [PERSON] про заборгованість за опалення по [ADDRESS] від 16 листопада 2018 року вбачається, що заборгованість відповідача за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01 лютого 2016 року по 01 червня 2018 року складає 6445грн. 21коп. На даний час, заборгованість відповідачем не сплачена. Ухвалою суду від 21.09.2018року відмовлено КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради у видачі судового наказу про стягнення із [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. В силу вимог ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Обов`язок споживача сплачувати за використані житлово - комунальні послуги передбачений положеннями Житлового кодексу Української РСР, Закону України «Про житлово - комунальні послуги», Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 р. № 572. Згідно вимог ст.67, 68, 160 Житлового кодексу Української РСР, п лата за\~комунальні послуги\~(водопостачання,\~газ,\~теплова енергія\~та інші\~послуги)\~береться крім\~квартирної плати\~за затвердженими\~в установленому\~порядку тарифами. Наймач\~зобов`язаний\~своєчасно вносити\~квартирну плату\~та плату\~за комунальні\~послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до\~вимог ст.\~322\~Цивільного кодексу\~України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст.ст.151, 162 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Оплата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до\~вимог статті 19 Закону України «Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13). Положенням ч.4 ст.319 Цивільного кодексу України передбачено, що власність зобов`язує. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з вимогами ч. 1 статті 509\~ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Як слідує з вимог ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903\~ЦК України, за\~договором про\~надання послуг\~одна сторона\~(виконавець)\~зобов`язується\~за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Встановлено, що позивач на протязі періоду з 01 лютого 2016 року по 01 червня 2018 року фактично надав відповідачеві послуги з централізованого опалення. Дані обставини стверджуються актами про запуск системи опалення та випискою по особовому рахунку. Таким чином, суд вважає, що позивачем у період з 01 лютого 2016 року по 01 червня 2018 року фактично були надані послуги з централізованого опалення на суму 6445грн. 21коп., яких відповідач не оплатив. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на користь КПТМ "Тернопільміськтеплокомуненерго" ТМР заборгованості по оплаті за надані послуги з централізованого опалення у розмірі 6445грн. 21коп., за період з 01 лютого 2016 року по 01 червня 2018 року. В судове засідання відповідач не з`явився, відзив не подав, будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не представив. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача у користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме 1921 грн. судового збору.

Outcome: approved