Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. На обґрунтування вимог в заяві зазначила, що їй на праві особистої власності належить житловий будинок [ADDRESS] Однак, в даному документі допущено помилку в написанні її імені, а саме замість «[PERSON]» зазначено ім'я «[PERSON]», хоча в жодному документі її ім'я так не пишеться. Відповідно до словника власних імен людей [PERSON] і [PERSON] є варіантом одного і того ж імені. При оформленні свідоцтва про право особистої власності на будинок в документ було внесено розмовно-побутовий варіант імені ([PERSON]), що і призвело до юридичних ускладнень. В даний час заявник хоче розпорядитися власним майном, для того їй необхідно виготовити технічну документацію на будинок та внести інформацію про нього до реєстру. Заявниця в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про слухання справи у її відсутність, вимоги викладені в заяві підтримала повністю, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - територіальної громади Баштанської міської ради в Баштанському районі до суду не з'явився, до суду надійшла заява про відсутність заперечень щодо встановлення факту належності документу, просять розгляд справи проводити у відсутність їх представника. Представник заінтересованої особи - реєстраційної служби Баштанського РУЮ в Миколаївській області до суду не з'явився, про час, дату та місце розгляду вказаної справи були повідомлені вчасно та належним чнином. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши наявні у справі письмові докази (копію свідоцтва про народження [NUMBER], свідоцтва про право осбистої власності на жилий будинок від 12.01.1973р., витяг із словника власних імен), суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок допущено помилку в написанні імені заявника, а саме замість «[PERSON]» зазначено ім'я «[PERSON]», хоча в жодному документі її ім'я так не пишеться. Відповідно до словника власних імен людей [PERSON] і [PERSON] є варіантом одного і того ж імені. У суду немає підстав ставити під сумніви письмові докази надані заявником. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу . Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Ст. 256 ч.1 п.6 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved