Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виселення [PERSON] та інших осіб з квартири [ADDRESS] . В ході судового розгляду представник позивача уточнив позовні вимоги і просить виселити з квартири [ADDRESS] тільки [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і пояснив, що рішенням Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 03 серпня 2012 року звернуто стягнення на квартиру [ADDRESS], власником якої є [PERSON]. Відповідач відповідно до ст.. 109 ЖК України підлягає виселенню з квартири [ADDRESS] в зв'язку зі зверненням стягнення на житлове приміщення. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що позивач не надавав вимоги відповідачу про звільнення житлового приміщення добровільно. Позивач не є власником житлового приміщення, а тому і не може ставити питання про виселення відповідача з спірного житлового приміщення. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи в повному об'ємі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 03 серпня 2012 року звернуто стягнення на квартиру [ADDRESS], власником якої є [PERSON] та виселено її з квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у пункті 43 роз'яснив, що згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39 - 40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. З матеріалів цивільної справи 2 - 379/11 вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про необхідність виселення з житлового приміщення в добровільному порядку , однак він з того часу зі спірної квартири не виселився. Враховуючи, що рішенням суду позивача було виселено з квартири [ADDRESS], його було своєчасно повідомлено про необхідність виселення з даної квартири і він добровільно з квартири не виселяється, позов підлягає задоволенню. Також в зв'язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 гривні 60 коп., сплачений позивачем при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved