Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 03.04.2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обгрунтування позову вказує, що рішенням Рівненського міського суду від 29.01.2016 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з 05.11.2015 року і до досягнення повноліття дитиною. Шлюб між сторонами зареєстровано 14.09.2011 року, актовий запис № 1299. Позивач зазначає, що розмір аліментів, визначених рішенням суду у розмірі 400 грн. на даний час є недостатнім та не забезпечує нормальний розвиток дитини. Просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина до 1100 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. В суді позивач позов підтримала, не заперечує проти заочного розгляду справи. Крім того, пояснює, що на даний час шлюб з відповідачем розірвано, інших утриманців відповідач не має. Дитина проживає разом з нею. Сплачуваних аліментів у розмірі 400 грн. є недостатньо, оскільки, наприклад, вона сплачує за харчування дитини у школі 600 грн. щомісяця. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] не з'явився в судове засідання повторно. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи на офіційному сайті Судова влада, що підтверджується витягом з сайту. Така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі, відзив на позов до суду не подав, тому судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка проти такого вирішення справи не заперечує. Судом приймається до уваги, що за положеннями статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, які позивач вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з"ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено судом і ці обставини не оспорювалися, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] На підставі рішення Рівненського міського суду від 29.01.2016 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з 05.11.2015 року і до досягнення повноліття дитиною. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Виходячи зі змісту ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 8 липня 2017 року внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановивши, що відповідачу встановлено рішенням суду сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі по 400 грн. щомісячно, суд прийшов до висновку про те, що позивач отримує аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством. Стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері, з якою проживає дитина, що відповідачем не заперечувалося. До суду не подано доказів щодо спростування даних щодо працездатності та спроможності сплачувати аліменти на дитину щомісячно, у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача, підлягає збільшенню до 1100 грн. щомісячно, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін та дитини.

Outcome: approved