Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ТОВ «ТЕХНОБУДСИСТЕМА» про стягнення з відповідача суми коштів у розмірі 166 205,60 грн. та судового збору у розмірі 1662,06 грн., розірвання додаткової угоди №2/21 від 28 січня 2008 року до договору про участь у будівництві № 230/Т від 28 січня 2008 року, посилаючись на те, що за договором про участь у будівництві від 28 січня 2008 року ТОВ «Компанія з управління активами «ФІНЕКСКАПІТАЛ» здійснила фінансування будівництва житлового будинку по [ADDRESS], а ТОВ «ТЕХНОБУДСИСТЕМА» зобов»язалась збудувати будинок, здати його до експлуатації, передати права власності інвестору. 26.03.2008 року між позивачкою, ТОВ «Компанія з управління активами «ФІНЕКСКАПІТАЛ», ТОВ «ТЕХНОБУДСИСТЕМА» був укладений договір №2008/2/21 уступки права вимоги, за яким права вимоги за основним договором і додатковою угодою до нього перейшли до позивачки. Свої зобов»язання ТОВ «ТЕХНОБУДСИСТЕМА» не виконала в строки передбачені договором, тому позивачка вважає, що додаткова угода має бути розірвана, а сума сплачена позивачкою стягнута з відповідача. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримує заявлені вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Суд ухвалює рішення на підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з наданих суду документів, 28 січня 2008 року між відповідачем та ТОВ «Компанія з управління активами "ФІНЕКС-КАПІТАЛ" (далі інвестор) був укладений договір про участь у будівництві № 230/Т (далі договір про будівництво), згідно якого інвестор бере участь у будівництві Житлового будинку на пайових засадах, а забудовник зобов'язується збудувати належної якості житловий будинок, ввести його в експлуатацію та забезпечити набуття інвестором права власності на частину Житлового будинку, що дорівнює розміру загальної вартості профінансованих одиниць нерухомості, за умови виконання інвестором цього договору. За цим договором інвестор закріплює за собою квартири визначені окремими додатковими угодами. Тієї ж дати було укладено додаткову угоду № 2/21 до Договору про участь у будівництві - пайовий внесок інвестора дорівнює загальній вартості одиниць нерухомості - будівельна адреса - квартира [ADDRESS] та складає 166 205,6 грн. Як зазначено в п. 4.1.3 договору - інвестор має право відступити право вимоги за цим договором на користь іншої фізичної та/або юридичної особи шляхом укладення трьохстороннього договору уступки права вимоги. 26 березня 2008 року між позивачем, інвестором та відповідачем було укладено договір уступки права вимоги № 2008/2/21, згідно якого цедент відчужує, а цесіонарій приймає усі права вимоги до боржника - відповідача по справі ТОВ «ТЕХНОБУДСИСТЕМА», що належить цеденту за договором про участь у будівництві на виділену натурою частину будинку у вигляді квартири [ADDRESS]. Права цедента за договором про участь у будівництві вважаються відчуженими з моменту сплати цесіонарієм на поточний рахунок цедента грошових коштів та передача цесіонарію акту прийняття будинку до експлуатації, що є підставою для оформлення права власності на квартиру та оформлення свідоцтва. Позивачем були сплачені грошові кошти у розмірі 166 205,6 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 26.03.2008 року. Запланований строк прийняття будинку до експлуатації - 4 квартал 2009 року. Таким чином з моменту підписання договору про уступку права вимоги, позивач стала новим кредитором за договором про участь у будівництві. Банківською випискою від 29.01.2008 року підтверджується, що інвестор перерахував на рахунок Відповідача зазначену суму. Відповдач свої договірні обов»язки не виконав. Відповідно до ст. 509, 526, 527, 530 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема (що стосується справи): 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 4)відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Згідно ст. 514 ЦКУ, - до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Із змісту ст. ст. 651, 652, 653 ЦК України випливає, що договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Якщо договір розірваний у зв»язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору. Позивачка є належним позивачем за спірною додатковою угодою, оскільки таке право перейшло до неї за договором уступки права вимоги. Додаткова угода є невід»ємною частиною основного договору. Порушення умов договору є істотним, оскільки позивачка не набула права власності, не отримала нерухоме майно - квартиру. Виходячи з того, що позивачка виконала усі умови договору, відповідач не виконав взяті на себе зобов»язання, збитки не відшкодував, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved