Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він був членом КСП ім.Піддубного с.Красенівка Чорнобаївського району Черкаської області, на момент видачі Державного акту на колективну власність на землю він був включений в список осіб, що мають право на земельну частку (пай). В подальшому йому видано сертифікат серії ЧР №000653, який ним втрачено. Державний акт на право приватної власності на землю на підставі сертифікату ним не виготовлявся, оскільки він мав паспорт громадянина СРСР та лише 01.03.2006 р. йому був виданий паспорт громадянина України. Позивач просить, уточнивши позовні вимоги, визнати за ним право на земельну частку (пай) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР №000653, який був втрачений. В судове засідання сторони не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, відповідач не заперечував проти задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Позивач [PERSON] був членом КСП ім.Піддубного с.Красенівка Чорнобаївського району Черкаської області, на момент видачі Державного акту на колективну власність на землю він був включений в список осіб, що мають право на земельну частку (пай). За ним обліковується земельна частка (пай) по Красенівській сільській раді, загальною площею 2,41 га., згідно сертифікату серії ЧР №000653, що підтверджується довідкою №49 від 02.06.2014 р. відділу Держземагенства у Чорнобаївському районі. Даний сертифікат ним був втрачений. Вартість даної земельної частки (паю) станом на 01.01.2014 р. становить 72678,73 грн. Державний акт на право приватної власності на землю на підставі сертифікату ним не виготовлявся, оскільки він мав паспорт громадянина СРСР та лише 01.03.2006 р. йому був виданий паспорт громадянина України. Він проживає з моменту народження в с.Красенівка, Чорнобаївського району, Черкаської області, що підтверджується довідкою Красенівської сільської ради №151 від 03.06.2014 р. та копією трудової книжки позивача. Відповідно до ст.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами значеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" член КСП, включений до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі акта. Відповідно до ст.126 ЗК України документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку, являється державний акт. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), крім сертифіката являється рішення суду про визнання права на земельну частку (пай), на підставі яких і видаються державні акти. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є: визнання права (ст. 16 ЦК України ). Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п.а ч.3 ст.152 ЗК України. Таким чином, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити, оскільки позивачем був втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай), незаконність права позивача на земельну частку (пай) не встановлена судом, невизнане право позивача підлягає захисту судом. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved