Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

Позивач[PERSON] 24 грудня 2019 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу звернувся [PERSON] із зазначеним вище позовом. Ухвалою судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чернової Н.В. матеріали справи передані за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та 12 травня 2020 року надійшло до суду. Свої вимоги обґрунтував тим, що з відповідачкою [PERSON] мають спільну дитину - доньку [PERSON] , яка народилась [INFO] та за рішенням суду з нього стягнуті аліменти на її утримання у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини з 11 червня 2013 року. У підтвердження факту сплати аліментів до позову надав довідку про те, що у період з січня 2019 року по листопад 2019 року на утримання доньки [PERSON] сплатив 132 147,39 грн. Зазначив, що за квітень 2019 року надмірно стягнуті кошти за аліментами у розмірі 23 406, 14 грн. що на 3 136,14 грн. перевищувало максимальний розмір аліментів який становить 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та має становити 20 270 грн. [PERSON] в позові зазначив , що 25 квітня 2014 року уклав шлюб з [PERSON] та від цього шлюбу має другу дитину - [PERSON] [INFO] , дружина не працює оскільки доглядає за дитиною тобто зазначені обставини свідчать про те, що він має на утриманні ще й другу дитину та тимчасово непрацездатну дружину. 20 травня 2020 року ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Дехта Р.В., прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 19 червня 2020 року. Розгляд справи було відкладено на 16 липня 2020 року через неявку відповідачки. Позивач [PERSON] до суду не з`явився , до початку розгляду справи надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю . Відповідачка [PERSON] до суду не з`явилась , про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила , відзиву на позовну заяву у запропонований строк не надала. Третя особа у справі - [PERSON] в судове засідання не з`явилась , до початку розгляду справи надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю та ухвалити законне та обґрунтоване рішення . Під час розгляду справи судом встановлено, що сторони у справі - [PERSON] та відповідачка [PERSON] мають спільну дитину - доньку [PERSON] [INFO] . За рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 липня 2013 року з позивача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] [INFO] аліменти ј частини заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною відповідного віку починаючи стягнення з 11 червня 2013 року . Рішення оскаржене не було та набрало законної сили. Частиною 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Із наданої позивачем довідки ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг » убачається , що на виконання рішення суду з [PERSON] щомісячно стягуються аліменти на користь доньки [PERSON] і загальний розмір виплат за період з грудня 2018 року по листопад 2019 року становить 132 147 грн. , інформації щодо наявності будь - якої заборгованості зі сплати аліментів суду не надано . Вирішуючи позов по суті, суд, також, звертає увагу, що відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України у справі за №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ст. 192 СК України та п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивачем в обґрунтування заявлених вимог в частині зміни майнового стану надано свідоцтво про шлюб , який було зареєстровано між [PERSON] та [PERSON] (третя особа у справі) 25 квітня 2015 року Догинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції , актовий запис № 146. 22 лютого 2019 року у подружжя [PERSON] (позивач) та [PERSON] (третя особа у справі ) народилась дитина - донька [PERSON] . Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до вимог ст. ст. 78, 79, 80 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи наданні докази, суд дістається висновку, що позовні вимоги позивача про зменшення розміру аліментів підлягають задоволенню, оскільки позивачем надано суду належні та допустимі докази про зміну матеріального або сімейного стану.

Outcome: approved