Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила: визнати в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 3,53 гектара, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю, серії Р1 № 480319, виданий 04.04.2003 року на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації від 11 вересня 2002 року №755, Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-03-286), а також визнати в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 4,31 гектара, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.2004р. ВВТ №585052 зареєстрованого в реєстрі за №2/6359, передана для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва\~(Державний акт на право приватної власності на землю, серії Р1 № 480319, виданий 04.04.2003 року, Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-03-286). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із тим, що 04.04.2003 року уповноваженим органом на ім`я [PERSON] (на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області №755 від 11.09.2002 року) був виданий Державний акт на право приватної власності на землю, серії Р1 №480319, площею 3,53 гектари, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Після того, як був виданий вищевказаний Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №480319, до нього було внесені відомості про додаткову земельну ділянку, площею 4,31 гектар на території Бросківської сільської ради. Відомості про іншу земельну ділянку були внесені у межі і розмір земельної ділянки 3,53 гектари, замість видачі іншого Державного акту на право власності на земельну ділянку. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі та просить позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджено міжнародним повідомленням про вручення документа, про причини неявки до суду не повідомила, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за її відсутності на адресу суду не направляла. Крім цього, із зустрічним позовом до [PERSON] про надання додаткового строку для вступу у спадщину або про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на спадкове майно не зверталась. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджено міжнародним повідомленням про вручення документа, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за його відсутності на адресу суду не направляв. Представник відповідача Бросківської сільської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.01.2020 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.12.2020 року ухвалено цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно вирішити на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало наступне майно: - земельна ділянка площею 3,53 гектара, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю, серії Р1 № 480319, виданого 04.04.2003 року на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації від 11 вересня 2002 року №755, Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-03-286); - земельна ділянка площею 4,31 гектара, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.2004р. ВВТ №585052 зареєстрованого в реєстрі за №2/6359, передана для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~згідно державного акту на право приватної власності на землю, серії Р1 № 480319, виданого 04.04.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-03-286. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.07.2014 року, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, \~які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були \~зачаті за життя спадкодавця і народжені \~живими після відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до заповіту від 13.12.2012 року, посвідченого секретарем Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 112, [PERSON] усе своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй на день смерті буде належати і на що вона матиме право заповіла [PERSON] . Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). До особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, позивач [PERSON] у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулась до державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. В свою чергу, судом було досліджено матеріали спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та встановлено про наявність в матеріалах зазначеної спадкової справи заяви від імені [PERSON] про оформлення спадкового майна після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка була подана з пропущенням встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини. Разом з тим, відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду із зустрічними позовними заява про надання додатково строку для прийняття спадщини або встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] не звертались. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину такими, що підлягають захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved