Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши наступне. Позивач є власником ? частки квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 21.10.1993 року. Власниками інших часток зазначеної квартири, є третя особа - син позивача та батьки позивача [PERSON] та [PERSON]. [INFO] померла мати позивача - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належну їй на праві власності ? частку квартири [ADDRESS]. Після смерті матері позивач та відповідач у передбачений законом строк звернулися до нотконтори з заявою про прийняття спадщини за законом. [INFO] помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому на праві власності ? частку квартири [ADDRESS]. Одразу після смерті батька відповідач та позивач у передбачений законом строк звернулися до нотконтори з заявою про прийняття спадщини за законом. Таким чином, після смерті батьків позивач та відповідач мають право на спадщину у вигляді по ? частки квартири [ADDRESS]. Однак, позивач проживає разом зі своєю родиною в зазначеній квартирі, сплачує усі витрати по її утриманню та на прохання відповідача виплатила повністю відповідачу ринкову вартість у вигляді ? частки зазначеної квартири у розмірі 50000 гривень. Позивач просить суд припинити право власності Відповідача на 1/4 частку квартири та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала на підставах, викладених у позові, та просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не мала заперечень до позовних вимог позивача, підтвердила отримання грошової компенсації від позивача. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні надав суду документи, які свідчать про його зміну прізвища та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, оцінивши і дослідивши докази по справі, вислухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло за № [NUMBER] виданого Орджонікідзевською районною радою 21.10.1993 року, власниками квартири [ADDRESS]., а саме по ? на кожного є: позивач, [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть, яке було видане Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 3812, від 23.04.2007 року, серія [NUMBER], вбачається, що [INFO] померла [PERSON]. Родинні відносини позивача з батьками [PERSON] та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження позивача, виданого Орджонікідзевським районним бюро ЗАГС м. Запоріжжя від 08.07.1972 року, актовий запис № 1433 серія [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на належну їй на праві власності ? частку квартири [ADDRESS]. Згідно спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] вбачається, що позивач та відповідач у передбачений законом строк звернулася до нотконтори з заявою про прийняття спадщини за законом. Згідно до свідоцтва про смерть виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 5195, від 13.09.2012 року, серія [NUMBER] вбачається, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина за законом на належну йому на праві власності ? частку квартири [ADDRESS]. Згідно спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] вбачається, що позивач та відповідач у передбачений законом строк звернулася до нотконтори з заявами про прийняття спадщини за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини ввійшли всі права та обов'язки що належали померлому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В зв'язку з тим, що [PERSON] та [PERSON] за час свого життя не склали заповіту як розпорядження на випадок своєї смерті на все належне їм майно, тому відкрилася спадкування за законом. Відповідно до ч. 2 ст.1223 ЦК України, якщо не було заповіту, тоді право на спадщину за законом одержують спадкоємці першої черги. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадщину позачергово. Згідно до ст. 1261 ЦК України позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги за законом, інших спадкоємців не має. Згідно отриманої на ім'я позивача від Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.02.2015 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину законом на спадкове майно у вигляді частки квартири [ADDRESS] відмовлено внаслідок втрати правового документу. Таким чином, судом встановлено, що згідно ст.1261 ЦК України позивач та відповідач як доньки своїх батьків є спадкоємцями першої черги за законом, та відповідно до ст. ст. 1269, 1270 цього кодексу вважаються такими, що прийняли спадщину. При таких обставинах, у відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено під час розгляду справи, що відповідач отримала від позивача грошову компенсацію за спадкову частку у вигляді ? частку квартири [ADDRESS] у сумі 50000 грн., претензій фінансового характеру до позивача не має. Відповідно до ст. 365 ЦК України право на частку майна може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною та не може бути виділена в натурі; спільне володіння та користування майном є неможливим. Відповідно до ст. 358 ЦК України у разі неможливості спільного користування майном, один з співвласників має право вимагати від інших співвласників матеріальну компенсацію за свою частку в майні в спільній власності. Згідно пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у правах за позовами про захист права приватної власності" при визначенні грошової компенсації, суд повинен виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Отже, суд вважає можливим припинення права власності [PERSON] на належну їй ? частку в квартирі [ADDRESS] шляхом отримання нею грошової компенсації та визнання права власності за позивачем на вказану частку квартири, оскільки компенсація співвласнику здійснена за її згодою. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню та вважаються встановленими. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, законний, тому підлягає задоволенню та за позивачем слід визнати право власності на 1\\4 частину квартири в порядку спадкування та на 1\\4 частину - внаслідок припинення права власності іншого співвласника на частку квартири, а всього - на 1\\2 частину квартири.

Outcome: approved