Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про надання їй, як неповнолітній особі права на реєстрацію шлюбу, посилаючись на те, що вона та [PERSON] перебувають у фактичних шлюбних відносинах, мають спільне бажання зареєструвати шлюб, однак не можуть це зробити, оскільки заявник не досягла шлюбного віку. В обгрунтування своєї заяви, заявницею вказано про таке. [INFO] заявниці виповнилося 16 років. Заявник та зацікавлена особа [PERSON] наразі чекають на народження дитини, бажають укласти шлюб. Їх бажання зареєструвати шлюб є вільним, відповідає їх взаємним інтересам, а також інтересам майбутньої дитини. Перешкод для укладання шлюбу не існує, тому заявник просить суд надати їй право на реєстрацію шлюбу. Заявник в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити та справу розглянути у її відсутності. Зацікавлені особи про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що, згідно з довідкою КУ «Пологовий будинок №4», [PERSON] знаходиться на обліку в жіночій консультації №11 пологового будинку №4 з діагнозом: вагітність 22-23 тижнів.(а.с.7). Згідно наданого паспорту заявниці, [PERSON], [INFO], (а.с.4), тобто заявниці [INFO] виповнилося 16 років. Стаття 22 Сімейного Кодексу України встановлює шлюбний вік для жінки у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 Сімейного Кодексу України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Проте, за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на реєстрацію шлюбу, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Згідно до роз'яснень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб повинна розглядатися судом в окремому провадженні. При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. В судовому засіданні встановлено, що заявниці [INFO] виповнилося 16 років, вона вагітна та має намір на створення сім'ї. Отже, на даний час заявник не досягла шлюбного віку, передбаченого ст.22 СК України. Вирішуючи заяву [PERSON], про надання права на шлюб, суд враховує спільне бажання заявника та особи, з якою має бути укладений шлюб укласти шлюб, їх спільний намір створити сім'ю, у зв'язку з чим вважає, що таке право буде відповідати їх інтересам та інтересам їх майбутньої сім'ї. Судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці. Реєстрація шлюбу повністю відповідає її інтересам та інтересам її майбутньої дитини, що є підставою для задоволення заявлених вимог та надання права на реєстрацію шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України, державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. На підставі вищевикладеного, встановивши, що надання права на шлюб [PERSON], відповідає її інтересам, суд вважає що вимоги заяви підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved