Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 20.05.2016р. у м.Донецьк помер її батько [PERSON], про що мається лікарське свідоцтво про смерть, видане відповідними органами на тимчасово окупованій території, але неналежного зразка. Після поховання заявниця звернулась до відділу реєстрації актів цивільного стану міського управління юстиції в м. Маріуполі з проханням зареєструвати смерть [PERSON] та видати їй відповідне свідоцтво про смерть. Однак у звязку з невідповідністю виданої довідки та висновку про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, їй було відмовлено в отриманні свідоцтва про смерть. Заявниця просила розглянути справу за її відсутності, заяву підтримала у повному обсязі, наполягала на її задоволенні. Представник заінтересованої особи Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд заяви за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Суд, дослідивши подані документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії 1-НО №107294 від 22.09.2007 року [PERSON] має дівоче прізвище «Чалюк». Згідно зі свідоцтвом про народження від 18.12.1985 року серії VI-HO №395946 батьками [PERSON] зазначені: [PERSON] та [PERSON] У лікарському свідоцтві про причину смерті № 266 від 20.05.2016р. зазначено, що [PERSON] помер від хронічної печіночної недостатності четвертого ступеня, цирозу печінки. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для оформлення у встановленому законом порядку свідоцтва про смерть та оформлення спадкових прав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно зі ст.14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. На даний час свідоцтво про смерть видане органом, який діє поза межами Конституції та законодавства України та не визнається на території України. Лікарське свідоцтво про смерть видане медичним закладом тимчасово окупованої території не є підставою для реєстрації смерті на території України. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Отже, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви про встановлення факту смерті особи, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявниці свідоцтво про смерть чоловіка, видане державним органом України.

Outcome: approved