Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Заявник просить встановити факт смерті її чоловіка [PERSON], [INFO], який помер [INFO] р. у м. Донецьку, мотивуючи тим, що її чоловік був зареєстрований на постійне місце проживання у м. Донецьку, [INFO] р. помер у м. Донецьку від церебрального атеросклерозу з гіпертензією, про що «Комунальним закладом «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 5 м. Донецька» видана довідка про причину смерті до форми № 106/у № 83 від [INFO] р. На підставі зазначеного лікарського документу видане свідоцтво про смерть, в якому зазначено, що актовий запис № 1306 про смерть [PERSON], [INFO], вчинено «Кировським відділом записів актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки». Однак, у зв'язку з визнанням м. Донецька тимчасово окупованою територією, в Україні не визнається легітимність документів, виданих на окупованій території незаконно сформованими державними органами, в тому числі і свідоцтва про смерть чоловіка заявниці, і вказана обставина є перешкодою для реалізації її законних прав, в тому числі і спадкових прав після смерті чоловіка. Заявниця подала заяву про розгляд справи без її участі. Заява підлягає задоволенню з таких підстав: З паспорта громадянина України, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що [PERSON], [INFO], уродженка м. Сухумі Абхазія, громадянка України, зареєстрована на постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS], має статус внутрішньо переміщеної особи, місцем тимчасового перебування є [ADDRESS]. З свідоцтва про шлюбу встановлено, що заявниця і [PERSON] з 28.11.1979 р. перебували у зареєстрованому шлюбі. З копії паспорта громадянина України вбачається, що [PERSON], [INFO], уродженець м. Донецька, громадянин України, був зареєстрований на постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS], згідно довідки від 02.03.2018 р. встановлено, що він мав статус внутрішньо переміщеної особи, місцем тимчасового перебування було [ADDRESS]. З довідки про причину смерті до форми № 106/у № 83 від [INFO] р., виданої «Комунальним закладом «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 5 м. Донецька», вбачається, що [INFO] р. помер [PERSON] у віці 67 років, смерть настала внаслідок злоякісного новоутворення передміхурової залози, смерть засвідчена лікарем [PERSON]. На підставі зазначеної довідки про причину смерті [INFO] р. «Кировським відділом записів актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки» було видане свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO], уродженця м. Донецька, громадянина України, дані в якому щодо факту смерті і дати смерті відповідають відомостям, зазначеним у лікарському свідоцтві про смерть. Суд пересвідчився в тому, що надані копії вказаних документів повністю відповідають оригіналам документів, які є в наявності у заявника. З метою реєстрації факту смерті [PERSON] в Україні, заявниця звернулася до Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Листом Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 12.09.2018 р. відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про смерть, виданого «Кировським відділом записів актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки», оскільки даний документ виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о). За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-УІ від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Згідно Указу Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 р. № 254 - VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в тому числі і м. Донецька Донецької області, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. При ухваленні рішення, судом приймається до уваги практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), щодо так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення, і суд при1має до уваги доказ- довідку, видану медичним закладом на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З наданих документів суд вважає встановленим, що [PERSON], [INFO], уродженець м. Донецька, громадянин України, який був зареєстрований на постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS], дійсно помер [INFO] р. у м. Донецьку Донецької області, перебуваючи на тимчасово окупованій території, і тому факт його смерті суд вважає доведеним і встановленим. Дата смерті також встановлені. Оскільки довідка про причину смерті видане закладом, створеним у порядку, не передбаченому законодавством України, і оскільки свідоцтво про смерть видане невизнаним державою Україна незаконно створеним державним органом, тому є підстави для встановлення у судовому порядку факту смерті, для подальшого внесення відповідного актового запису законним державним органом держави Україна. Даний факт має юридичне значення, оскільки на його підставі для заявника виникають правові підстави для реалізації своїх спадкових прав.

Outcome: approved