Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 01 серпня 2015 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. Від цього шлюбу у них дітей не має. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між ним та відповідачкою припинились з серпня 2019 року, спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини ведення спільного господарства. У них різні погляди на життя і часто виникають сварки. А тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав заявлені вимоги, просить їх задоволити. Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги визнає в повній мірі, просить задоволити. А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справу без учасників, зважаючи на подані ними заяви. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01.08.2015 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1128. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя, діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відсутність взаєморозуміння та поваги, негативні емоції та душевні страждання, відсутність будь-якого спілкування, нерозуміння зі сторони відповідача сутності проблем, які виникають в сім`ї, не здатність зі сторони відповідача підтримувати нормальну моральну атмосферу, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сім`я фактично не існує. Суд враховує, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, просить розірвати шлюб. А тому позов [PERSON] слід задоволити. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так як відповідач визнала позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову згідно квитанції № 20438692 від 02.12.2019 року, тобто 420 (чотириста двадцять) гривні 40 копійок. В той же час, суд враховує, що позовні вимоги позивача задоволені повністю, а тому інших 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову підлягають стягненню в її користь з відповідача.

Outcome: approved