Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивач 02 жовтня 2014 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що вона є власницею житлового будинку [ADDRESS]. Вказаний будинок вона успадкувала після своєї матері [PERSON], яка померла [INFO] року. 11 травня 2011 року [PERSON] за проханням брата позивача, [PERSON], зареєструвала у своєму будинку відповідача по справі - [PERSON]. Восени 2011 року [PERSON] разом зі своєю співмешканкою виїхали на проживання в м. Одеса. У 2013 році брат позивача повернувся додому та [INFO] року помер. Позивач зазначає, що фактично відповідач з 2011 року будинком для проживання не користується, але, незважаючи на це, до теперішнього часу перебуває на реєстраційному обліку в будинку [ADDRESS]. Позивач вказує, що відсутність відповідачки протягом 3 років за місцем реєстрації пов'язане виключно з її особистим бажанням змінити місце проживання, ніхто не перешкоджав їй в користуванні житлом, тому вважає, що є підстави для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування ним,у зв'язку з чим позивач звернулась до суду та просить визнати [PERSON] [INFO], як зареєстрована за адресою [ADDRESS] такою, що втратила право користування житлом, також допитати в якості свідків [PERSON] та [PERSON] В судове засідання на розгляд справи позивач не з'явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.28), відповідно до якої справу просить розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання на розгляд справи не з'явилась, повідомлялась належним чином, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, про день, час та місце розгляду справи, листи з поштовими повідомленнями на адресу суду повернулися з відміткою пошти "за зазначеною адресою не проживає"(а.с.23,27). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Взявши до уваги заяву позивача, взявши до уваги неявку відповідача, вивчивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії паспорту, позивач - [PERSON], [INFO], уродженка м. Ананьїв, Одеської області та мешканка с. Ананьїв, 3-я дільниця Ананьївського району, Одеської області (а.с.5). Відповідно до копій свідоцтв про смерть [PERSON] помер [INFO] року та [PERSON] померла [INFO] року (а.с.6,7). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданим Ананьївською районною державною нотаріальною конторою 28 червня 2014 року, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року, що посвідчений 18 листопада 2013 року за реєстровим № 53 секретарем виконкому Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області [PERSON], є її дочка [PERSON] (а.с. 8) Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 липня 2014 року [PERSON] на праві приватної власності має житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] (а.с.9). Згідно копії будинкової книги для прописки громадян, які проживають в [ADDRESS] в ньому зареєстрована [PERSON] [INFO] (а.с.11-12), що також підтверджується довідкою випискою із будинкової книги про склад сім'ї та реєстрацію, виданою Ананьївською міською радою №2052 від 20 серпня 2014 року (а.с.10). З наданих копій актів обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 01 листопада 2011 року, 21 грудня 2012 року, 14 червня 2013 року та 21 серпня 2014 року вбачається, що [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає, її речей домашнього вжитку у домоволодінні [PERSON] не виявлено (а.с.13-19) Встановлено, що відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 316 ЦК України передбачено, що право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Таким чином, встановлено, що позивач є власником жилого будинку по [ADDRESS]. Відповідач по справі [PERSON], більше 3 років у вказаному будинку не проживає, виїхавши до м. Одеса. Враховуючи те, що відповідач понад шість місяців по [ADDRESS] не проживає, однак знятись добровільно з реєстраційного обліку в Ананьївському районному секторі Головного управління державної міграційної служби України не бажає, чим порушує права позивача, як власника нерухомого майна. А тому належно оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову і визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням по вулиці по [ADDRESS]. Вирішуючи питання про судові витрати, суд приходить до висновку, що їх необхідно залишити за позивачем, враховуючи її бажання.

Outcome: approved