Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому прохав стягнути заборгованість по заробітній платі із відповідача за період з травня місяця 2013 року по 01 листопада 2013 року в сумі 7623 грн., а також стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку заробітної плати по день винесення судового рішення посилаючись на те, що він працював на підприємстві ПАТ «Галещинський машинобудівний завод сільськогосподарських машин та обладнання». Відповідачем вчасно заробітна плата не виплачувалась та станом на 01.11.2013 року підприємство заборгувало йому заробітну плату в сумі 7623 грн. 13.01.2014 року в судовому засіданні позивач [PERSON] позов уточнив та прохав стягнути заборгованість по заробітній платі із відповідача в сумі 6123 грн. 35 коп., а також стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку заробітної плати по день винесення судового рішення. В судовому засіданні позивач [PERSON] первісний позов та уточнюючу позовну заву підтримав та прохав задовольнити, оскільки підприємство заборгувало грошові кошти по заробітній платі в сумі 6123 грн. 35 коп. Після звільнення від неодноразово звертався до керівників підприємства щодо виплати заборгованості. Заборгованість на час розгляду справи в суді не виплачена. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але направив заперечення на позов позивача, а також надав довідку про суму заборгованості по заробітній платі, а також прохав проводити розгляд справи без участі представника. Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до наказу про прийняття на роботу № 100-п від 06.07.2007 року та наказу про звільнення з роботи № 166-П від 12.11.2013 року працював сторожем-охоронцем на підприємстві ПАТ «Галещинський машинобудівний завод сільськогосподарських машин та обладнання», що підтверджується записами в трудовій книжці ( а.с. 4-5). Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 ЗУ "Про оплату праці", заробітна плата виплачується працівникові не рідше 2 разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, а відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Згідно до довідки про заборгованість по заробітній платі вбачається, що станом на 26.12.2013 року підприємство ПАТ «Галещинський машинобудівний завод сільськогосподарських машин та обладнання» заборгувало позивачу заробітну плату в сумі 6123 грн. 35 коп., середньомісячна заробітна плата позивача становить 1362 грн. 86 коп. Отже, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 6123,35 грн. підлягає до задоволенню, оскільки відповідач в порушення норм трудового законодавства своєчасно не сплачував нараховану заробітну плату позивачу, а також в порушення норм трудового законодавства при звільненні позивача з підприємства не виплатив в повному обсязі заборгованість, що є грубим порушенням прав позивача на отримання заробітної плати за виконану роботу. Відповідно до ст. 117 КЗпП вбачається, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отже, на підставі вищевикладеного, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку заробітної плати по день винесення судового рішення підлягає до задоволенню ((з 12.11.2013 року по 30.11.2013 року (15 робочих днів) в сумі 888 грн. 82 коп.) + (з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року (23 робочих днів) в сумі 1362 грн. 86 коп. + ( з 01.01.2014 року по день винесення рішення (9 робочих днів ) 533 грн. 29 коп.)) в сумі 2784 грн. 97 коп., оскільки відповідачем в порушення норм трудового законодавства при звільненні позивача з підприємства не виплатив в повному обсязі заборгованість по заробітній платі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. за розгляд позовних вимог про стягнення заборгованості та середнього заробітку. На підставі викладеного та

Outcome: approved