Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Заявник звернулася до суду із вказаною заявою, посилаючись на ті обставини, що [INFO] помер [PERSON], з яким вони з березня 2006 року по червень 2014 року проживали однією сім'єю як жінка та чоловік без шлюбу. Під час спільного проживання у них [INFO] народилася дочка [PERSON]. Після смерті [PERSON] дитина отримала право на пенсійне забезпечення у зв'язку з втратою годувальника, однак не може отримати грошову допомогу, оскільки в її свідоцтві про народження батько записаний зі слів матері. Просила встановити факт батьківуства в судовому порядку. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в поданій до суду заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. В надісланій до суду заяві начальник Миронівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області просить розглядати справу у відсутності представника відділу. Суд, заслухавши заявника, свідків, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких грунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Батьківство є таким фактом, який приводить до виникнення прав та обов'язків між певною особою та дитиною. Частиною 1 ст. 130 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. За правилами ч. 2 цієї статті заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі із матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Вказана обставина підтверджена даними листа начальника Миронівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області № 16.16-32 від 24 березня 2017 року. Із довідки Миронівської міської ради Київської області № 259 від 28 березня 2017 року вбачається, що заявниця проживала з [PERSON] у квартирі під [ADDRESS] як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з березня 2006 року по червень 2014 року. Під час спільного проживання у них [INFO] народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 05 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області. Актовий запис про народження дочки був здійснений відповідно до ст. 135 СК України, за якою при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Жодна конкретна особа у свідоцтві про народження дитини заявниці не записана її батьком відповідно до ст.ст. 126-128 СК України. Завниця належить до кола осіб, які відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України можуть пред'явити вимогу про встановлення факту батьківства. Факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON] підтверджується письмовими матеріалами справи та показаннями свідків, допитаних при розгляді справи. Допитана як свідок [PERSON] показала, що проживає із заявницею в одному будинку, спілкується та товаришує з нею. Їй достовірно відомий той факт, що заявниця проживала з померлим [PERSON] однією сім'єю у її квартирі, завагітніла та народила дочку [PERSON]. Померлий завжди визнава дитину своєю, вона схожа на нього. У 2014 році вони припинили спільне проживання, проте [PERSON] продовжував спілкуватися з [PERSON] як з дочкою, її визнають онукою його батьки. Свідок [PERSON] показала, що заявниця та [PERSON] познайомилися у 2005 році, проживали у квартирі заявниці з 2006 року до 2014 року, у період спільного проживання у них народилася дочка [PERSON]. Вона часто приходила до них в гості і може стверджувати, що заявниця та померлий [PERSON] проживали як чоловік та жінка без шлюбу. Під час ремонту у квартирі заявниці вони деякий час жили у батьків [PERSON], там же святкували хрещення дитини. Вона є хрещеною матір'ю [PERSON] і їй достовірно відомий факт щодо батьківства померлого відносно її хрещениці. Підстави ставити під сумнів показання вказаних свідків відсутні. Сукупність досліджених в судовому засіданні доказів доводять той факт, що саме [PERSON] був батьком дочки заявниці [PERSON] Відповідно до ст.ст. 234, 256 ЦПК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 (зі змінами) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження судами розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення факту, про який заявлено вимогу, заявниці необхідно для звернення до управління Пенсійного фонду України в Миронівському районі Київської області для призначення дочці пенсії по втраті годувальника. Факт, за встановленням якого звернулася заявниця, має юридичне значення. На підставі викладеного, ст.ст. 130, 135 СК України, п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 (зі змінами) "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення",

Outcome: approved