Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 0,0191 га, яка розташована в [ADDRESS] , передану для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер 5110600000:01:035:0085 Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що встановлено невідповідність у документах, що містять відомості про право власності спадкодавця [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву [PERSON] до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.12.2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало наступне майно: - 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 22.01.1964 року зареєстрованого в реєстрі за № 2-366, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області та довідкою, наданою комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 27.07.2019 року за № 1222; - земельна ділянка площею 0,0191 га, яка розташована в [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 265451 від 12.07.2005 року, виданого на підставі рішення Ізмаїльської міської ради № 925-ІV від 24.01.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010450700296, кадастровий номер 5110600000:01:035:0085. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 31.01.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: - 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . - земельна ділянка площею 0,0191 га, яка розташована в [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 265451 від 12.07.2005 року, кадастровий номер 5110600000:01:035:0085. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до заповіту від 27.07.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2-3544, [PERSON] усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом вона матиме право, заповіла [PERSON] , [INFO] . Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] , немає. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, позивач [PERSON] у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області зі заявою про прийняття спадщини, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Позивач [PERSON] є онукою спадкодавця [PERSON] , що підтверджено такими документами: свідоцтвом про одруження спадкодавця серії [NUMBER] від 30.10.1961 року, видане Міським бюро РАЦС м. Ізмаїла, з якого вбачається про зміну прізвища спадкодавця з « [PERSON] » (російською мовою) на « [PERSON] »; свідоцтвом про припинення одруження спадкодавця [PERSON] №532, видане 28.12.1970 року Міським бюро РАЦС м. Ізмаїла, з якого вбачається про залишення її прізвища - « [PERSON] »; свідоцтвом про народження дочки спадкодавця - [PERSON] серії [NUMBER] , видане 21.12.1962 року Міським бюро РАЦС м. Ізмаїла; свідоцтвом про одруження [PERSON] серії [NUMBER] від 03.08.1995 року, видане Відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Ізмаїльської міської Ради Народних депутатів Одеської області, з якого вбачається про зміну її прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] »; свідоцтвом про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] , видане 30.01.1996 року відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Ізмаїльської міської Ради Народних депутатів Одеської області. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину такими, що підлягають захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved