Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] звернулася до суду з вищеназваним позовом 21.02.2019 року, та просить постановити рішення, яким встановити юридичний факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років, а саме з 2007 року до [INFO] . В обґрунтування позовних вимог стверджує, що [INFO] померла [PERSON] , яка була дружиною брата матері [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина у вигляді двокімнатної квартири за адресою [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на праві приватної власності з 24 травня 2017 року та в якій вона проживала до смерті. Чоловік спадкодавця [PERSON] помер [INFO] та дочка спадкодавця [PERSON] також померла у 2016 році. Дочка померлої [PERSON] була одружена з [PERSON] , та він проживав разом з померлою [PERSON] , дочкою померлою та заявником [PERSON] . Позивач зазначає, що сімейні стосунки між [PERSON] та [PERSON] виникли в 2007 році та з того часу вона здійснювала постійний догляд за [PERSON] , допомагала їй у побуті, купувала ліки, продукти, здійснювала поточні ремонти в її квартирі, напередодні смерті піклувалася за нею у лікарні, після її смерті здійснила поховання. В жовтні 2017 року зверталася до приватного нотаріуса Андріадіса В.Ю. для подання заяви про прийняття спадщини, але було відмовлено у прийняття заяви на підставі, що вона не є спадкоємцем за законом та спадкодавець заповіту не складала. Факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років повинен встановити суд. З цих підстав [PERSON] просить позов задовольнити. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. 13.10.2019 року відповідачем [PERSON] було подано позовну заяву про встановлення юридичного факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років, а саме з червня 2011 року до 17 червня 2017 року. до Малиновського районного суду м. Одеси В обґрунтування позову [PERSON] стверджує, що [INFO] померла [PERSON] , мати його покійної дружини [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина у вигляді двокімнатної квартири загальною площею 39,4 кв. м., за адресою : [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на праві приватної власності з 24 травня 2017 року в якій він проживав разом з дружиною та тещою з червня 2011 року до її смерті. На теперішній час, він проживає у даному помешканню самостійно, іншого житла у нього не має. У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Андріадіса В.Ю. для подання заяви про прийняття спадщини. Але йому було відмовлено на тій підставі, що він не є спадкоємцем за законом та спадкодавець заповіту не складала. А факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років повинен встановити суд. Спадкоємці першої черги, чоловік [PERSON] , помер [INFO] та дочка спадкодавця [PERSON] померла [INFO] . Після смерті своєї дружини, [PERSON] , [PERSON] продовжував проживати разом з тещею [PERSON] , як одна сім`я, за адресою [ADDRESS] . В червні 2011 року, [PERSON] вселився до вказаного помешкання, ще до реєстрації шлюбу зі своєю дружиною. Шлюб було зареєстровано 26 червня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 26.06.2012 року, виданого на підставі актового запису про шлюб №490 від 26.06.2012 складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції. Разом з спадкодавцем проводили ремонтні роботи в квартирі, ремонтували покрівлю, сантехніку, проводили ремонтні роботи в кімнатах, вели спільно господарство. Він покращував умови проживання в даній квартирі. Після смерті дружини, він здійснював догляд за [PERSON] , допомагав її у побуті, купував продукти харчування та ліки, відвідував у лікарні, викликав швидку допомогу, сплачує комунальні послуги. Що стало підставою його звернення до суду та з цих підстав він просить позов задовольнити. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.12.2019 року розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання представника [PERSON] про об`єднання справ та задоволено клопотання про об`єднання в одне провадження цивільні справи №521/20742/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Одеська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] , яка перебуває у провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси Шенцевої О.П., зі справою №521/17680/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Одеська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю, яка перебуває у провадженні судді Малиновського районного суду м. Одеси Поліщук І.О., та слухати їх в одному провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси Шенцевої О. П. з присвоєнням справам єдиний номер 521/20742/18. Третя особа Одеська Міська рада надіслала відзив згідно з якого заперечувала проти задоволення позовних вимог, як [PERSON] так і [PERSON] посилаючись на врахування правової позиції Верховного суду від 07.11.2018 року у справі№522/18290/16(61-29903св18), постанові від 17 січня 2019 року у справі «522/11399/16(61-32226св18) та 15.04.2019 року надала клопотання про витребування у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Андріадаса В.Ю. копії спадкової справи. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.04.2019 року було задоволено клопотання та витребувано копію спадкової справи №21/2017 від 11.10.2017 у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Андріадаса В.Ю. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.03.2020 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні встановлено, що позивачем [PERSON] на підтвердження своїх доводів були надані такі докази, а саме: -свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 27.12.1984 року на гр. [PERSON] , [INFO] , виданого на підставі актового запису про народження №1370 від 27.12.1984 року, складеного Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Одеса; -свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 19.06.2017 року на [PERSON] , [INFO] , виданого на підставі актового запису про смерть № 6494 від 19.06.2017 року, складеного Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області; -свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 25.12.1974 року на [PERSON] та [PERSON] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану міста Новоросійська; -свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 04 січня 2003 року на [PERSON] , померлого [INFO] , виданого на підставі актового запису про смерть №162 від 04.01.2003 року, складеного Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси. -свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 21.04.1961 року на [PERSON] , [INFO] виданого на підставі актового запису про народження №620 від 21.04.1961 року, складеного Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Одеси; -архівну довідку про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] , видану на підстав актового запису про розірвання шлюбу №185 від 14.05.1986 року складеного Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану міста Одеси -свідоцтво про право власності на житло від 24.05.2017 року на квартиру [ADDRESS] видане Департаментом міського господарства Одеської міської ради; -довідка про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] від 28.07.2017 року видана Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради; -витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи за номером 61369852 від 11.10.2017 року заведеної приватним нотаріусом Андріадіс В.Ю. - виписка з медичної карти стаціонарного хворого №5296 неврологічного відділення КУ «Міської клінічної лікарні №1» на гр. [PERSON] -розрахунок-фактура від 19.06.2017 року виданої ФОП [PERSON] про оплату послуг на організацію та проведення захоронення [PERSON] на суму 15650 грн.. [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, наполягала на їх задоволені, надала пояснення з підстав зазначених в позові. При цьому стверджувала, що вона [INFO] народила сина і проживала з сином за адресою: [ADDRESS] та однією сім`ю з [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Також не заперечувала, що з 2011 року разом з [PERSON] та її донькою [PERSON] проживав у спірній квартирі [PERSON] , зять спадкодавця. Разом з цим [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала, та заперечувала, щодо їх задоволення . Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав, заперечував усі доводи [PERSON] , вважав їх безпідставним та надуманими. Однак наполягав на задоволенні своїх вимог, надав детальні обґрунтовані пояснення та підтвердив їх доказами: -свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 16.03.2016 року на гр. [PERSON] , виданого на підставі актового запису про смерть №2894 від 16.03.2016 року складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції; -свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.06.2012р. на гр. [PERSON] та [PERSON] , виданого на підставі актового запису про шлюб №490 від 26.06.2012р.складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції; -свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 12.06.1975 року на гр. [PERSON] , виданого на підставі актового запису про народження №360 від 17.06.1975 року складеного відділом реєстрації актів цивільного стану міста Новоросійська; -свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 04 січня 2003 року на [PERSON] , померлого [INFO] , виданого на підставі актового запису про смерть №162 від 04.01.2003 року, складеного Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси; - виписка з медичної карти стаціонарного хворого №5296 неврологічного відділення КУ «Міської клінічної лікарні №1» на гр. [PERSON] - копія лікарського свідоцтва про смерть №557 від 19.06.2017 року виданого КУ МКЛ №1 Одеської міської ради на [PERSON] ; -свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 19.06.2017 року на [PERSON] , [INFO] , виданого на підставі актового запису про смерть № 6494 від 19.06.2017 року, складеного Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області; -свідоцтво про право власності на житло від 24.05.2017 року на квартиру [ADDRESS] видане Департаментом міського господарства Одеської міської ради; -звіт про незалежну експертну оцінку вартості квартири [ADDRESS] від 04.01.2018 року; -довідка №1191 від 26.09.2019 року видана КП ЖКГ «Пересипський» про проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; -Акти про підтвердження проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] складені та засвідчені сусідами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; [PERSON] ; - роз`яснення щодо спадкування за законом приватного нотаріуса Андріадіс В.Ю. від 14,11.2917 року №232/02-14; -витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи за номером 61369852 від 11.10.2017 року заведеної приватним нотаріусом Андріадіс В.Ю. -квитанції про сплату комунальних послуг [PERSON] за 2018 -2019 роки на ім`я [PERSON] ; -накладна від 05.02.2016 року про придбання будівельних матеріалів на суму 4486.00 грн. -накладна від 06.02.2016 року про доставку товару за адресою: [ADDRESS] . З показань позивача [PERSON] слідує, що він вселився у квартиру [ADDRESS] в червні 2011 року в якості нареченого [PERSON] . 26.06.2012 року вони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.06.2012р. на гр. [PERSON] та [PERSON] , виданого на підставі актового запису про шлюб №490 від 26.06.2012р.складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, вели спільно господарство. [INFO] померла його дружина [PERSON] . [PERSON] - теща, проживала разом однією сім`єю з [PERSON] до [INFO] , до дня її смерті. Після її смерті і до теперішнього часу [PERSON] проживає у спірній квартирі. Представник відповідача\~ [PERSON] \~ [PERSON] \~надала пояснення\~на предмет\~та підстави\~позову.\~ [PERSON] \~вселився у\~квартиру [ADDRESS] в\~червні 2011\~року в\~якості нареченого\~ [PERSON] ,\~яка проживала\~разом з\~матір`ю [PERSON] .\~26.06.2012\~року [PERSON] \~та [PERSON] \~зареєстрували шлюб.\~Разом (мати,\~донька та\~зять)\~проживали як\~одна сім`я.\~ [INFO] померла\~дружина [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~та після\~її смерті\~ [PERSON] \~проживав разом\~зі своє\~тещою [PERSON] ,\~як одна\~сім`я.\~Вони разом\~вели спільне\~господарство,\~здійснював [PERSON] \~ремонтні роботи\~в квартирі,\~сплачував комунальні\~послуги,\~купував продукти\~харчування,\~ліки для\~ [PERSON] ..Покращував умови проживання в даній квартирі. Після смерті дружини, він здійснював догляд за [PERSON] , допомагав її у побуті, викликав швидку допомогу, надавав психологічну допомогу після смерті доньки. Доказами спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , є накладні на придбання та доставку будівельних матеріалів в кв. [ADDRESS] , квитанції про сплату комунальних послуг, довідка №1191 від 26.09.2019 року видана КП «ЖКГ» «Пересипський», покази свідків (сусідів): [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги як [PERSON] , так і [PERSON] , об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, пояснення сторін по справі, пояснення заінтересованої особи по справі, суд прийшов до висновку про відмову в задоволені позовних вимог [PERSON] ( або залишення позову без розгляду, якщо вона знову не з`явиться в третє). та про задоволення позовних вимог [PERSON] ,. за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.12.1984 року, виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Одеса, актовий запис №1370 від 27.12.1984 року, заявниця [PERSON] є племінницею [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.01.2003 року, виданим Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №162 від 04.01.2003 року. [INFO] померла донька спадкодавця [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.03.2016 року, виданим на підставі актового запису про смерть №2894 від 16.03.2016 року складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.06.2012р. на гр. [PERSON] та [PERSON] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №490 від 26.06.2012р., [PERSON] є чоловіком [PERSON] , померлої [INFO] . 17 червня 2017 року, відповідно до свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 19.06.2017 року, виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №6494 від 19.06.2017 року померла [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої окрім іншого майна входить квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 24.05.2017 року. Згідно акту опитування свідків (сусідів) від 25.09.2019 року, засвідченим начальником дільниці №7 КП ЖКС «Пересипський» вбачається, що [PERSON] дійсно проживав та доглядав, забезпечував усім необхідним (продуктами харчування, одягом, лікарськими засобами) та наглядав за тещею [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , який проживав разом з нею до дня її смерті в квартирі4 у будинку [ADDRESS] . За повідомленням\~свідків (сусідів),\~які надали\~свої пояснення\~в ході\~судового засідання,\~ [PERSON] ,[PERSON] \~та [PERSON] громадянин [PERSON] , [INFO] , проживає з червня 2011 року по теперішній час у квартирі [ADDRESS] . В 2011 році він вселився у квартиру у якості зятя, вони проживали однією сім`єю з [PERSON] та її мамою [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , та після її смерті [PERSON] продовжував проживати разом з тещою [PERSON] однією сім`єю. З показів свідків вбачається, що вона навіть мала намір його прописати у квартирі, але через погіршення стану здоров`я не встигла цього зробити. [PERSON] здійснював догляд за хворою тещою, вони вели спільно господарство, проводили ремонтні роботи в квартирі, сплачували комунальні послуги, проживали однією сім`єю до [INFO] . [INFO] [PERSON] померла, [PERSON] займався організацією поховання тещі. Суд визнає покази свідків достовірними і приймає їх в якості доказів, оскільки свідки є сусідами померлої гр. [PERSON] і добре знали її і її сім`ю. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи - відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. В квартирі за цієї адресою окрім померлої, жодних інших зареєстрованих осіб не було, що підтверджується довідкою від 28.07.2017 року про зняття з реєстрації місця проживання особи. Позивач [PERSON] не надала суду докази спільного поживання однією сім`єю з [PERSON] , а надала лише докази того, що вона оплатила послуги по організації проведення поховання, що і підтвердив в ході засідання відповідач [PERSON] . Який повідомив, що оформленням документів на поховання [PERSON] займалася [PERSON] , а він безпосередньо здійснював організацію поховання. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення (стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем [PERSON] відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. Свідки [PERSON] ,[PERSON] та [PERSON] , суду пояснили, що вони є сусідами померлої [PERSON] і її зятя, заявника по справі [PERSON] , проживають поряд. Підтвердили, що [PERSON] після смерті своєї дружини [PERSON] у березні 2016 року продовжував проживати в квартирі [ADDRESS] разом зі своєю тещею. Вони разом вели спільно господарство. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, статтею 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч.1 ст.1221\~ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовляє особі в оформленні спадщини, а спадкоємець має право звернутись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218\~Цивільного кодексу\~України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обо вязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Встановлення даного\~факту для\~заявника має\~юридичне значення,\~оскільки від\~цього факту\~безпосередньо породжуються\~юридичні наслідки,\~в даному\~випадку прийняття\~спадщини і встановити його іншим шляхом не можливо. Частинами 1, 2, 4 ст. 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. \~ \~ \~ \~Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Враховуючи положення ст. 3 СК України та п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно яких сім`єю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Таким чином,\~спадкові права\~є майновим\~об`єктом цивільного\~права,\~оскільки вони\~надають спадкоємцям\~можливість успадкувати\~майно (прийняти\~спадщину),\~але право\~розпорядження нею\~виникає після\~оформлення успадкованого\~права власності\~у встановленому\~законом порядку. За змістом ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. \~На підставі ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що докази, на які посилається [PERSON] , є достатніми для встановлення факту того, що [PERSON] постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю на час відкриття спадщини. Ним підтверджено спільне проживання, ведення спільного господарства з [PERSON] , наявність спільного бюджету, піклування та підтримку один одного морально і матеріально на протязі шести років. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Таким чином, в силу названих процесуальних вимог закону, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати: За подання позовної заяви позивачем [PERSON] 22.10.2019 року було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією 0.0. 1502420409.1 З огляду на викладене з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати на користь позивача [PERSON] 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved