Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.02.2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що вона 01.08.2010 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Баламутівської сільської ради, Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис №08. Від спільного проживання в шлюбі дітей не мають. Позивач посилається на те, що їх сімя розпалася. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між ними. Близько року не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер. Відповідач ухиляється від подачі спільної заяви у органи реєстрації актів цивільного стану, тому просить в судовому порядку розірвати між ними шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Також зазначила, що після розірвання шлюбу бажає відновити своє дівоче прізвище "Місько". Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою, про що свідчить його підпис в розписці про отримання рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, не надав суду відомостей про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, а тому справу, зі згоди позивачки суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.08.2010 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ № 060505 від 01.08.2010 року. Від спільного проживання у сторін дітей не має. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між сторонами. Близько року сторони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Відповідачка створила іншу сімю. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved