Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач 18.09.2018 року звернулась до суду з зазначеним позовом, який 29.11.2018 року уточнювала (а.с.1-4,72-73). В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. Вона є матір'ю відповідача [PERSON] [PERSON] приблизно з 2008 року перебував у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]). У них народилися доньки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 28.05.2011 року відповідачі зареєстрували шлюб. В грудні 2012 року [PERSON] покинула дітей і не відвідує їх. [PERSON] проживає разом з ними, проте не піклується про дітей, не забезпечує необхідним, не приймає участі в житті дітей. Вона-позивачка є бабусею дітей, постійно опікується ними, піклується про них, забезпечує одягом, харчуванням, лікуванням. В цьому їй також допомагає її чоловік - [PERSON] Відповідачі не працюють, не забезпечують дітей матеріально, зловживають спиртними напоями, ведуть розгульний спосіб життя, долею дітей не цікавляться. Вона неодноразово зверталась до служби у справах дітей Нікопольської міської ради з приводу ухилення відповідачів від батьківських обов'язків. Вона, її чоловік, відповідач [PERSON] та дівчата проживають разом за адресою: [ADDRESS]. Діти мають окрему кімнату, яка обладнана всім необхідним для їх нормального розвитку. Вона та її чоловік отримують пенсію, чоловік ще додатково працює, що дає змогу забезпечувати дітям комфортні умови для проживання, розвитку та навчання. Враховуючи, що відповідачі ухиляються від виконання обов'язків щодо виховання дітей, позивач просить суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; призначити її опікуном малолітніх дітей; стягнути з [PERSON] та [PERSON], з кожного, аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів їх заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 04.10.2018 року (а.с.48), клопотання [PERSON] задоволено; звільнено [PERSON] від сплати судового збору за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав. Ухвалою суду від 04.10.2018 року (а.с.46-47), позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження; відкрито провадження по справі; почато підготовче провадження; призначено проведення підготовчого засідання; зобов'язано службу у справах дітей Нікопольської міської ради Дніпропетровської області надати висновок щодо доцільності (або недоцільності) позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відносно їх малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та подання щодо можливості призначення опікуном дітей - [PERSON], зазначено про необхідність Службі у справах дітей Нікопольської міської ради Дніпропетровської області надати: акт обстеження житлово-побутових умов [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], гуртожиток, та проживає за адресою: [ADDRESS]; акт обстеження житлово-побутових умов [PERSON], який зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS]; акт обстеження житлово-побутових умов [PERSON], яка зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою суду від 04.10.2018 року (а.с.50), у задоволенні клопотання [PERSON] про витребування доказів - відмовлено. Ухвалою суду від 29.01.2019 року (а.с.107-108), закрито підготовче провадження про справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 06.03.2019 року о 10:00 год. Позивач у судовому засіданні обставини, викладені в позові підтримала та просила позов задовольнити. Суду пояснила, що діти не мають реєстрації, проживають з нею. Батько дітям не допомагає, грошей на їх утримання не надає. Крім того він має кредитні зобов'язання, з приводу невиконання яких телефонують їй-позивачу. Відповідач [PERSON] зловживає спиртними напоями, виражається нецензурною лайкою, їй доводилось викликати поліцію. Мати дітей - [PERSON] не займається з дітьми з народження, покинула їх, коли [PERSON] було півтора року, з того часу не цікавиться дітьми, їх утриманням, дітей не відвідує, з ними не спілкується. Вона-позивач повністю опікується дітьми, влаштовувала їх до садочка, до школи, забезпечує всім необхідним, шкільним приладдям. Їй відомо, що приблизно у 2016 року [PERSON] народила сина [PERSON] від іншого чоловіка, хоча перебуває у шлюбі з її сином. [PERSON] пропонувала їй забрати і сина [PERSON] на виховання, посилаючись на те, що дівчата би їй допомагали. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимог підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином за місцем реєстрації (а.с.43) та за адресами фактичного проживання. До суду повернулися конверти з судовими повістками з викликом на 06.03.2019 року о 10.00 год., як не вручені у зв'язку із закінченням терміну зберігання (а.с.110,111,113). Судова повістка у відповідності до ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученою. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації (а.с.44). До суду повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 06.03.2019 року о 10.00 год., як не вручений у зв'язку із закінченням терміну зберігання (а.с.112). Судова повістка у відповідності до ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученою. Представник служби у справах дітей Нікопольської міської ради у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав по відношенню до їх дітей [PERSON] та [PERSON], та призначити позивача опікуном малолітніх. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, зі згоди позивача, на підставі ст.280 ЦПК України розглянув справу заочно. Вислухавши позивача, представника позивача, думку представника третьої особи, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 150,157,164-166,180-183,191,243,244 СК України, Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, Закону України «Про охорону дитинства», підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER] (а.с.12), свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.13). [INFO] народилась [PERSON], у свідоцтві про народження якої Серія [NUMBER] батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с.14). Вказане підтверджується також актовим записом про народження № 549 від 26.05.2009 року (а.с.62,62-на звороті), в якому підставою запису відомостей про батька зазначено спільну заяву про визнання батьківства від 26.05.2009 року. [INFO] народилась [PERSON], у свідоцтві про народження якої Серія [NUMBER] батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с.15). Вказане підтверджується також актовим записом про народження № 48 від 14.01.2011 року (а.с.61,61-на звороті), в якому підставою запису відомостей про батька зазначено спільну заяву батьків про визнання батьківства №02 від 14.01.2011 року. 28.05.2011 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с.16). Вказане підтверджується також актовим записом про шлюб № 208 від 28.05.2011 року (а.с.57,57-на звороті), Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с.58-59). Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як вбачається з Інформаційного листа на [PERSON], складеного класоводом [PERSON] (а.с.17), [PERSON] навчається в КЗ «НСЗШ І-ІІІ ст. №8» в 4-Б класі, вихованням дівчинки займаються виключно бабуся з дідусем, вони приділяють достатньо уваги навчанню і фізичному розвитку онуки, мати жодного разу не з'являлась у школі, батько приходив до школи кілька разів у нетверезому стані. Як вбачається з Інформаційного листа на [PERSON], складеного класоводом [PERSON] (а.с.20), [PERSON] навчається в КЗ «НСЗШ І-ІІІ ст. №8» в 2-Б класі, вихованням дівчинки займаються виключно бабуся з дідусем, вони приділяють достатньо уваги навчанню і фізичному розвитку онуки. Мати жодного разу не з'являлась у школі, батько приходив кілька разів у нетверезому стані. Батьки не цікавляться навчанням дитини та до її виховання ставляться безвідповідально. Відповідно до характеристики на [PERSON], складену за підписом директора Остапенко Є.В. та класовода [PERSON], батьки зовсім не приділяють увагу навчанню, вихованню і фізичному розвитку дівчинки (а.с.18). Вихованням [PERSON] займаються тільки дідусь і бабуся. Відповідно до характеристики на [PERSON], складену за підписом директора Остапенко Є.В. та класовода [PERSON], батьки не цікавляться навчанням дитини та до її виховання ставляться безвідповідально (а.с.21). Вихованням [PERSON] в сім'ї займаються бабуся і дідусь. Відповідно довідок про стан здоров'я (а.с.19,22), [PERSON], [PERSON] соматично здорові. Вказане підтверджується іншими матеріалами справи (а.с.124). Зі свідоцтва про право власності на житло від 20.02.1996 року виданого Нікопольським житлово-експлуатаційним об'єднанням на підставі розпорядження від 07.02.1996 року № 6336 вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] порівно (а.с.27). З довідки №2507 від 01.08.2018 року, виданої Нікопольським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (а.с.35) вбачається, що [PERSON] отримує пенсію за віком, яка за період лютий місяць 2018 року-липень місяць 2018 року склала 10425,16 грн. Згідно довідки №1539/2 від 02.08.2018 року, виданої Управлінням соціальної політики Нікопольської міської ради (а.с.36), [PERSON] не перебуває на обліку в управлінні соціальної політики м. Нікополя та згідно даних електронної бази станом на 02.08.2018 року ніяких видів державної соціальної допомоги не отримує. Відповідно довідки про стан здоров'я (а.с.26), [PERSON] соматично здорова на момент огляду. Згідно довідки від 02.11.2018 року (а.с.121), [PERSON] на обліку в КЗ «НМПНЛ» ДОР» не перебуває. Згідно характеристики № 18/99 від 15.08.2018 року, виданої головою ОСББ «Абсолют-Н» Шарко О.С., [PERSON], 1957 року народження, зареєстрована та мешкає в будинку по [ADDRESS], стосунки з онуками гарні; за місцем проживання скарг зі сторони сусідів не поступало; не має шкідливих звичок; чуйна та працьовита (а.с.24). Як вбачається з матеріалів справи (а.с.28,31,32,33) [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS], є пенсіонером та отримує пенсію за віком, яка за період лютий місяць 2018 року-липень місяць 2018 року склала 11995,16 грн., працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЕВАДЖ» охоронцем, заробітна плата за період лютий 2018 року-липень 2018 року склала 6007,78 грн. Згідно акта обстеження житлово-побутових умов [PERSON], яка зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.92), у квартирі створено належні умови для проживання, виховання, розвитку дітей, бабуся з дідусем займаються вихованням, навчанням дітей, забезпечують дітей всім необхідним, [PERSON] та [PERSON] мають теплі дружні стосунки з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] Згідно характеристики № 18/98 від 15.08.2018 року, виданої головою ОСББ «Абсолют-Н» Шарко О.С., [PERSON], 1981 року народження, зареєстрований в будинку по [ADDRESS] з батьками; основного місця роботи не має; вихованням дітей не займається, не допомагає їм матеріально; досить часто знаходиться у стані алкогольного та наркологічного сп'яніння (а.с.23). З матеріалів справи вбачається, що службою у справах дітей Нікопольської міської ради на виконання ухвали суду від 04.10.2018 року була відвідана адреса: [ADDRESS], складено акт обстеження житлово-побутових умов та з'ясовано, що відповідач [PERSON] не займається вихованням, утриманням дітей, не забезпечує їх всім необхідним, рідко з'являється вдома (а.с.93,93-на звороті). Також встановлено, що [PERSON] на обліку в КЗ «ДОКЛПО «Фтизіатрія» ДОР» (м. Нікополь) не перебуває (а.с.95); перебував на обліку у КП «Дніпропетровський наркологічний диспансер «Дніпропетровської обласної ради» поліклінічне наркологічне відділення м. Нікополь з жовтня місяця 2008 року по лютий місяць 2014 року (а.с.102); згідно довідки від 04.12.2018 року (а.с.123) [PERSON] на обліку в КЗ «НМПНЛ» ДОР» не перебуває. З матеріалів справи вбачається, що службою у справах дітей Нікопольської міської ради на виконання ухвали суду від 04.10.2018 року була відвідана адреса: [ADDRESS], складено акт обстеження житлово-побутових умов та з'ясовано, що відповідач [PERSON] проживає у подруги, власного житла не має, не забезпечує належні умови проживання доньок [PERSON] та [PERSON], не надає фінансової допомоги на їх утримання, з матір'ю проведено роз'яснювальну роботу щодо відповідальності за виховання, утримання дітей (а.с.94,94-на звороті). [PERSON] має позитивну побутову характеристику (а.с.125). Також встановлено, що [PERSON] на обліку в КЗ «ДОКЛПО «Фтизіатрія» ДОР» (м. Нікополь) не перебуває (а.с.95). Згідно пояснювальної [PERSON] (а.с.96), остання вказала, що бачить дітей два рази на місяць, у жовтні 2018 року дала дітям 150,00 грн., на даний час вона перебуває у декретній відпустці, не працює, їй важко фінансово утримувати доньок, в школу не приходить, рідко бачить дітей, так як батько погрожує їй відвідує, забрати доньок і проживати разом з ними не має можливості у зв'язку з відсутністю житла, вона постійно проживає за різними адресами на зйомник квартирах. [PERSON] на обліку у КП «Дніпропетровський наркологічний диспансер «Дніпропетровської обласної ради» поліклінічне наркологічне відділення м. Нікополь не перебуває (а.с.101). Згідно довідки від 02.11.2018 року (а.с.122), [PERSON] на обліку в КЗ «НМПНЛ» ДОР» не перебуває. Служба у справах дітей Нікопольської міської ради надала висновок від 30.01.2019 року (а.с.116-117), згідно з яким [PERSON] та [PERSON] систематично не виконують батьківські обов'язки по відношенню до малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], а тому Служба у справах дітей Нікопольської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 30.01.2019 року № 67, вказаний висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] затверджено (а.с.115). Відповідно до подання про можливість призначення опікуном [PERSON], [INFO], затвердженого рішенням Виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 30.01.2019 року № 68 (а.с.118,119,119-на звороті), служба у справах дітей Нікопольської міської ради вважає доцільним призначити опікуном над малолітніми дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], громадянку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов'язань по вихованню дитини. Відповідно до положень ч.ч.2,3 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 23 вказаної Конвенції, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Доказів того, що з відповідачів проводяться стягнення по іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не займаються вихованням малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавляться успіхами та життям дітей, не виявляють інтересу до внутрішнього світу дітей, не намагаються дбати про їх потреби, не забезпечують дітей матеріально, належним вихованням та утриманням дітей займаються їх бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] Вказані обставини також були підтверджені в судовому засіданні показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до положень ст.244 Сімейного кодексу України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] свідомо нехтують своїми обов'язками, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Поважних причин щодо неможливості [PERSON] та [PERSON] виконувати свої обов'язків по вихованню дітей судом не встановлено. Матеріалами справи доведено, що [PERSON] може бути призначена опікуном над малолітніми дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Враховуючи викладене, те, що відповідачі самоусунулися від виховання дочок, а їх відношення до своїх батьківських обов'язків виключають участь у житті малолітніх дітей, суд вважає за можливе позов задовольнити, позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; призначити опікуном малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] - [PERSON]; стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з кожного в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на їх користь в особі опікуна [PERSON], щомісячно, починаючи з 29.11.2018 року та до досягнення дітьми повноліття. Згідно п.1ч.1ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved