Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Зміст позовних вимог, пояснення сторін. 25 лютого 2020 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд позбавити громадянина [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнути аліменти на користь позивача в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання малолітніх дітей. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач є батьком малолітніх дітей - дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , мати малолітній дітей [PERSON] померла [INFO] . Малолітні діти проживають разом з дідусем ( позивачем по справі), який займається їх вихованням. Відповідач є наркозалежним, декілька разів проходив курс психосоціальної реабілітації в реабілітаційних центрах міста Харкова, від виконання батьківських обов`язків ухиляється, не займається вихованням дітей, написав нотаріально посвідчену заяву про позбавлення його батьківських прав, що малолітніх дітей. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату , час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не надав. Представник третьої особи: служба у справах дітей Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що [PERSON] є батьком малолітній дітей: [PERSON] , [INFO] ( а.с.9 та [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Мати малолітніх дітей [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17 лютого 2016 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області ( а.с.11). Із копії свідоцтва про народження відповідача вбачається, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] ( а.с.14). Із копії довідки про склад сім`ї від 16 грудня 2019 року виданої Головою квартального комітету № 3 вбачається, що малолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають разом з бабусею та дідусем ( а.с.13). Із копії нотаріально завіреної заяви вбачається, що відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с.12). Згідно висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав, наданого 15 травня 2020 року за № 1471 органом опіки та піклування при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради Харківської області, гр.-н [PERSON] за місцем реєстрації не проживає та має постійного місця проживання, не працює, веде аморальний спосіб життя, свідомо ухиляється від виховання, утримання, догляду і навіть спілкування з дітьми, не цікавиться їх розвитком і навчанням, взагалі нехтує своїми батьківськими обов`язками, надав нотаріальну засвідчену заяву , що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітніх дітей. Враховуючи викладене, в інтересах дітей, вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнення з нього аліментів (а.с.59). Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Європейський суд з прав людини зазначив, що між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків (рішення від 7 грудня 2006 по справі «HUNT v. UKRAINE», № 31111). Також, ЄСПЛ у своєму рішенні по справі "Ілля Ляпін проти Росії" №70879/11 від 30.06.2020р. зазначив, що контакт з батьком на протязі 7 років втрачений, батько не сплачував аліменти, що свідчить про ухилення від батьківського піклування (п.50,57). З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей, без поважних причин залишивши їх без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дітьми та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно малолітніх дітей є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з нормами ст. 166 СК України особа, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. [PERSON] в добровільному порядку не утримує дітей, хоча має таку можливість, оскільки є особою працездатного віку, отже суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду до повноліття дітей. На підставі статті 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав у розмірі 840,80 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved