Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Заявник просить суд встановити факт смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] у м. Макіївка Донецької області. В обґрунтування заяви, заявник зазначає, що [INFO] у м. Макіївка Донецької області померла її мати [PERSON] , [INFO] . Заявник отримала всі необхідні документи для реєстрації смерті матері, однак вона не має можливості зареєструвати смерть, оскільки документи про смерть видані на тимчасово окупованій території України в Донецькій області. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій заяву підтримала та просила суд розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи - Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду пояснення, в яких посилається на те, що заперечень проти встановлення факту смерті [PERSON] не має та просить суд розглядати справу за відсутністю їх представника. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є дочкою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Кіровським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Донецьк. Згідно довідки №6343-5000327662 від 04.12.2020 року заявник [PERSON] взята на облік як внутрішньо перемішена особа. Заявнику на тимчасово окупованій території України 29.09.2020 року видано свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м.Макіївка Донецької області. Згідно медичного свідоцтва про смерть № 905 від 28.09.2020 року [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] від «COVID-19» (позитивний тест від 21.09.2020 року). Крім того, заявником надано суду докази на підтвердження факту заховання [PERSON] , а саме договір-замовлення на організацію та проведення заховання від 29.09.2021 року та акт приймання-передачі наданих послуг № 215 від 29.09.2020 року. Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) 13.02.2021 року за № 1080/22.1-32 відмовив заявнику [PERSON] у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , оскільки надані заявником документи, видані, на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження та не відповідають вимогам ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , отримання допомоги на поховання та для прийняття спадщини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно п. 2 ч. 1ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року № 254-VIII, визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Місто Макіївка Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Зі змісту ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Європейський суд з прав людини у справі «Кіпр проти Туреччини» зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. На підставі наведеного, суд, як виняток, приймає в якості доказу надані заявником свідоцтво про смерть [PERSON] , медичне свідоцтво про смерть, та у сукупності з іншими наданими заявником письмовими доказами, вважає їх достатніми для встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Частиною 4 статті 317 ЦПК України визначено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. ст. 4, 12, 19, 76, 81, 82, 141, 206, 264, 265, 317 ЦПК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Рішенням Європейського Суду з прав людини «Кіпр проти Туреччини», суд -

Outcome: approved