Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила визнати за нею, як спадкоємицею за законом першої черги після смерті чоловіка [PERSON], померлого 10.03.2017 року право власності на 1/3 частину житлового будиноку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Пушкіна, б. 64, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом, але не навпаки. [PERSON] є спадкоємцем і за заповітом і за законом та подав заяву про прийняття спадщини лише за законом. В свою чергу відповідач [PERSON] діючи в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, яким просив визнати за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 10.03.2017 року право власності по 1/3 частині житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Пушкіна, б. 64. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою первісні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити, а також не заперечують проти задоволення зустрічного позову. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились про час та місце розгляду справ повідомлялись належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги первісного та зустрічного позову визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволенн. В судове засідання відповідач [PERSON], який діє в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою зустрічні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а також не заперечує проти задоволення первісного позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], який діє в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та зустрічний позов [PERSON] якій діє в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Пушкіна, б. 64 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.03.2009 року за № 404, виданого виконавчим комітетом Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 22419353 від 08.04.2009 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 489336 від 14.03.2017 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального у правління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 10 березня 2017 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Пушкіна, б. 64. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до заповіту від 09.09.2013 року, посвідченого секретарем Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 40, [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Пушкіна, б. 64 заповів [PERSON], [INFO]. Відповідно до заповіту від 09.09.2013 року, посвідченого секретарем Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 39, [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кишинівська, б. 135 заповів [PERSON], [INFO]. Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Осіб, які мають право на обовязкову частку незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини була непрацездатною. Разом з тим, відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 467276 від 28.09.2016 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 28 вересня 2016 року. Частиною 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 04.09.2017 року до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області надійшла заява від [PERSON], якою вона відмовляється від одержання обовязкової частки у спадщині, яка залишилась після смерті її чоловіка [PERSON], що підтверджено нотаріально посвідченою заявою за № 41. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії ІІІ УР № 501798 від 17.11.1965 року, виданого виконавчим комітетом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І ЖД № 412701 від 14.05.1974 року, виданого виконавчим комітетом Бросківськї сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії V УР № 0728691 від 18.09.1964 року, виданого виконавчим комітетом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Частиною 1 ст. 1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Внуками [PERSON], померлого 10 березня 2017 року є: - [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 385592 від 26.09.2002 року, виданого виконавчим комітетом Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; - [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 207187 від 28.07.2004 року, виданого виконавчим комітетом Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 07.08.2017 року за № 02/11-997, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. В свою чергу [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини були неповнолітніми особами, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Так, відповідач [PERSON] будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON] у передбачений ст. 1273 ЦК України звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] із завою про відмову від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті батька [PERSON], що підтверджено нотаріально посвідченою завою від 12.10.2017 року. В свою чергу відповідач [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] не проживав та до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини не завертався, тому вважається таким, що спадщину не прийняв відповідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів за первісним та зустрічним позовм неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених первісних та зустрічних позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно та право на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє первинний та зустрічний позови. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved