Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] \~\~ звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області із позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що разом зі своєю матір`ю [PERSON] придбала будинок за адресою: [ADDRESS] (на [ADDRESS] після перейменування) згідно договору купівлі-продажу від 19 червня 2001 року \~ \~ \~ \~Після смерті\~матері \~оформила \~будинок на\~себе,\~однак земельні\~ділянки переоформити\~не мала\~можливості,\~оскільки вона\~та її\~матір за\~життя не\~зареєстрували своє\~право у\~ДЗК і\~не визначили\~часток співвласників, реєстрація права на ім`я матері після її смерті неможлива. \~ \~ \~ \~ Таким чином, в зв`язку з неможливістю реалізувати свої спадкові права, вимушена звернутися до суду з даним позовом та просила визнати за нею право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,16 га та земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] , що знаходиться у с [ADDRESS] Супрунівка Полтавського району Полтавської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га, право на які зареєстровано на ім`я [PERSON] на підставі Державного акту від 08.06.2001 року IV- ЦЛ 001602, виданого на підставі Рішення виконавчого комітету Супрунівської сільської Ради від 19.04.1994 року 19. У судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник позивача адвокат Божко Т.Б. в судовому засіданні позов підтримала просила задовольнити. Представник відповідача - Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду Третя особа Полтавська\~районна державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила , повідомлена належним чином, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні справи покладалась на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено,\~ згідно договору купівлі-продажу від 19 червня 2001 року [PERSON] та її матері - [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельна ділянка площею 0,31 га цільове призначення для обслуговування жилого будинку та ведення підсобного господарства, що знаходиться: [ADDRESS] Полтавської області, [ADDRESS] (на даний [ADDRESS] . Даний договір був зареєстрований у ПП ПБТІ «Інвентаризатор» 26.06.2001 року за № 70 та виконавчому комітеті Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с.6). [INFO] [PERSON] \~померла,\~щопідтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 05.06.2012 року Серія [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 18.12.2018 року земельна ділянка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER] цільове призначення для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 на підставі державного акту від 08.06.2001 року ІУ-ПЛ 001602 належить [PERSON] , а земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] по [ADDRESS] цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,16 га належить [PERSON] на підставі державного акту від 08.06.2001 року ІУ-ПЛ 001602 (а.с. 16). Після її смерті позивач оформила на своє ім`я житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, а земельні ділянки переоформити не має можливості, оскільки [PERSON] і позивач за життя не зареєстрували своє право у ДЗК і не визначили часток співвласників. Державний нотаріус Полтавської державної нотаріальної контори 08 травня 2019 року постановою № 02-31/439 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . [ADDRESS] площею 0,16 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га у зв`язку з відсутністю належного правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с.13). Оскільки в договорі купівлі-продажу від 19.06.20101 року, посвідченого у Полтавській районній державній нотаріальній конторі державним нотаріусом [PERSON] Л [PERSON] В. зазначено, що попередній власник земельної ділянки площею 0,31 га переданої для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства у [ADDRESS] . Супрунівка Полтавського району Полтавської області [ADDRESS] , [ADDRESS] [PERSON] , була на підставі державного акту ІУ-ПЛ [NUMBER] , виданого виконкомом Супрунівської сільської Ради 08.06.2001 р. за № 1535, (а не ІУ-ПЛ 001602), позивач не може зареєструвати на своє ім`я право власності, як співвласника . Відповідно до витягу з технічної документації нормативно-грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] становить 102792,63 грн., а нормативно-грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] становить 4291,70 грн. Тобто, вартість 0,31 га по [ADDRESS] становить 107 084,33 грн. Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнаєтеся іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно , зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 6 абз. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивач із матір`ю виконали зобов`язання перед [PERSON] і повністю сплатили вартість будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] , а також земельної ділянки площею 0,31 га за цією ж адресою, але недооформили реєстрацію права власності на земельні ділянки, у зв`язку зі змінами в законодавстві і незнанням нових порядків. Відповідно до ст. ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved