Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач в січні 2015 року звернувся до суду, вказавши, з урахуванням остаточно уточнених позовних вимог, що між ним та відповідачем 28.08.2008 року було укладено договір кредиту № 247017-SOGL, на виконання якого відповідач отримала кредит у розмірі 13000,00 доларів США з кінцевою датою повернення - 27.08.2013 р. із сплатою відсотків за користування кредитом 18% річних. Відповідач виконала зобов'язання частково, заборгувавши станом на 17.12.2014 року - 29547,77 доларів США, з них 8516,51 доларів США - заборгованість за кредитом, 19609,13 доларів США.- заборгованість по процентах за користування кредитом, штраф 15,84 доларів США (фіксована частина) та 1406,28 доларів США (процентна складова). Оскільки рішенням Індустріального районного суду Дніпропетровська від 04 грудня 2012 року уже було вирішено питання щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за даним кредитним договором станом на 10.10.2011 року, а також враховуючи, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17.01.2012 року уже було повністю стягнуто тіло кредиту та штрафи, просить суд стягнути з відповідача лише заборгованість з відсотків за користування кредитом, нараховану, починаючи з 11.10.2011 року по 17.12.2014 року в сумі 11014,68 дол. США, що за курсом НБУ 15,78 станом на 16.12.2014 року еквівалентно 173811,65 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просить задовольнити, додатково пояснивши, що п'ятирічний строк позовної давності для позивача розпочався з дати остаточного повернення кредиту - 27.08.2013 року, триватиме до 2017 року, а тому на даний час його не пропущено. Крім того, рішення про стягнення заборгованості та про звернення стягнення на заставне майно виконано не було. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила, вказавши, що дійсно у неї наявна перед банком заборгованість в розмірі відповідно до зазначеного в позовній заяві, однак згідно умов п. 1.3. укладеного між сторонами кредитного договору строк повернення кредиту і окремих частин - траншів кредиту встановлюється договорами про видачу траншів кредиту а також графіками погашення кредиту та відсотків, які є невід'ємними додатками до договорів про видачу траншів, але не пізніше 27.08.2013 р. Відповідно до п. 1.3. Договору про видачу Траншу № 247017-СКЕР від 28.08.2008 р., строки повернення Траншу кредиту і відсотків визначаються згідно Графіку погашення кредиту і відсотків (Додаток 1 до даного Договору). Як вбачається з графіку погашення кредиту і відсотків - Додаток № 1 до Договору про видачу Траншу, зобов'язання Позичальника з погашення кредиту і відсотків мало б бути виконаним 27 серпня 2009 р. Тобто, з наступного дня - 28 серпня 2009 р. у позивача виникло право звернення з позовом до суду, адже за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Проте ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось з позовом в суд по даній справі лише 24 грудня 2014 р., відтак позивачем пропущено встановлений Кредитною угодою (п. 6.8. Договору) 5-річний строк позовної давності звернення з позовом до суду. Для заявлення банком позовних вимог про стягнення заборгованості за означеним вище договором кредиту строк позовної давності сплив 28 серпня 2014 р. (початок перебігу строку - 28 серпня 2009 р.). У зв'язку з цим просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Встановлено, що між ЗАТ «ПриватБанк», правонаступником котрого є позивач, та відповідачем 28.08.2008 року укладено кредитну угоду № 247017-SOGL, загальна сума кредиту в рамках котрої визначена сторонами в сумі 13000,00 доларів США. Згідно п. 1.3. укладеного між сторонами кредитного договору строк повернення кредиту і окремих частин - траншів кредиту встановлюється договорами про видачу траншів кредиту а також графіками погашення кредиту та відсотків, які є невід'ємними додатками до договорів про видачу траншів, але не пізніше 27.08.2013 р. За умовами п. 6.8 вказаного договору, позовну давність щодо стягнення кредиту, процентів, винагороди, неустойки сторони визначили тривалістю 5 років. Того ж дня між сторонами було укладено договір про видачу траншу № 247017-CRED, суму траншу за яким визначено 13000 доларів США, на умовах сплати 18% річних за користування кредитними коштами (п. 4.1 договору), а на прострочену заборгованість - 48% річних (п. 4.3 договору), з остаточним строком повернення, вказаним в графіку погашення кредиту і відсотків, - 27.08.2009 року. Позивач виконав свої зобов'язання з надання коштів, тоді як відповідач на порушення умов договору створила заборгованість, яка станом на 17.12.2014 року склала 29547,77 доларів США, з них 8516,51 доларів США - заборгованість за кредитом, 19609,13 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом, штраф 15,84 доларів США (фіксована частина) та 1406,28 доларів США (процентна складова). Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.11.2011 року було присуджено з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за цим же кредитним договором, що утворилась станом на 10.10.2011 року, на загальну суму 143243,07 грн. До цієї суми як еквівалента 17997,88 доларів США ввійшли: 8516,51 доларів США заборгованості за кредитом, 8594,45 доларів США заборгованості по процентах за користування кредитом, 31,37 доларів США штрафу (фіксована частина) та 855,55 доларів США штрафу (процентна складова). Таким чином, тіло кредиту та штраф, а також частково - проценти за договором уже присуджено позивачеві з відповідача. Сума процентів понад присуджену вище вказаним рішенням суду, що нарахована за період з 11.10.11 року по 17.12.2014 року, становить 11014,68 доларів США (еквівалент за офіційним курсом НБУ станом на 17.12.2014 року 15,78 грн. за 1 долар США становить 173811,65 грн.). Така сума заборгованості підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками заборгованості позивача та копією заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.11.2011 року, крім того, з таким її розміром погодилась і сама позивач в судовому засіданні. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17.01.2012 року у справі № 2/2218/1554/12 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення та за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк», з участю третьої особи [PERSON] про визнання недійсним договору іпотеки було присуджено в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту № 247017-SOGL від 28.08.2008 року в сумі 15980,79 доларів США, утвореної станом на 2.06.2011 року, звернути стягнення на товар в обороті, належний [PERSON], та гараж, належний [PERSON] Це рішення виконано не було, що стверджує позивач і не оспорює відповідач. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України), однак сторони погодили в укладеній між ними кредитній угоді продовжену тривалість позовної давності - 5 років. Із положень ч. ч. 1, 5 ст. 261, ч. 4 ст. 267 ЦК України вбачається, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд вважає, що позовної давності щодо позовних вимог в їх остаточній редакції позивачем не пропущено, оскільки ним заявлено вимоги про стягнення процентів за користування кредитними коштами, які мали б бути сплачені, починаючи з 11.10.2011 року і до 17.12.2014 року. Посилання відповідача на те, що позивач дізнався про порушення свого права 28.08.2009 року, суд не бере до уваги з наступних підстав. Згідно п. 7.1. укладеної між сторонами кредитної угоди, вона діє до повного виконання обов'язків позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, неустойки за даною угодою та договором про видачу траншів. При цьому позивач не міг в серпні 2009 року знати про те, що впродовж періоду часу з 10.10.2011 року по 17.12.2014 року кредит все ще не буде повернуто, а також про розмір процентів, на які матиме право банк внаслідок такого прострочення позичальника. Отже, наслідки спливу строку позовної давності до спірних правовідносин застосуванню не підлягають, оскільки такий строк не сплив, а відтак позов слід задовольнити в повному обсязі. Судовий збір в сумі 3654,00 грн. сплачений позивачем і підлягає стягненню на його користь з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог в силу ст. 88 ЦПК України, - в сумі 1738,12 грн. Оскільки позовні вимоги було зменшено в ході судового розгляду, судовий збір в розмірі переплаченої суми (1915,88 грн.) підлягає поверненню позивачу згідно п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved