Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 31.10.2018 року в розмірі 14580 грн. 39 коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначено, що в жовтні 2017 року позивачем запущено новий проект monobank, особливістю якого є дистанційне обслуговування клієнтів. Після попередньої ідентифікації клієнтів за допомогою завантаження копій паспорта та РНОКПП в мобільний додаток та після перевірки кредитної історії за заявою клієнта встановлюється кредитний ліміт, який стає доступним позичальнику шляхом переведення витрат у розстрочку. Умови кредитування та обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (надалі за текстом Банк) опубліковані на офіційному сайті банку та доступні для ознайомлення всіх споживачів кредитних послуг. 31.10.2018 року відповідачем [PERSON] надіслано до Банку Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, шляхом підписання якої він приєднався до договору, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, та який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона, відповідно до положень ч.1 статті 634 ЦК України, не може запропонувати свої умови договору. На підставі поданої анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг відповідачеві було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] , а останній своїм підписом погодився з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг (надалі Договір). В цій же анкеті-заяві від 31.10.2018 року відповідач (позичальник за Договором) просив встановити йому кредитний ліміт в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень, які Банк (позивач по справі) зарезервував на відкритому поточному рахунку № [NUMBER] , в повному обсязі виконавши свої зобов`язання за Договором. Крім того, для надання послуг Банк видав відповідачеві платіжну картку «Мonobank», в зв`язку з чим у відповідача, окрім зобов`язань з повернення кредиту та відсотків за користування кредитом, виникли також зобов`язання про оплату послуг Банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно підписаних Тарифів. Не дивлячись на взяті на себе зобов`язання, Відповідач не дотримався умов укладеного Договору про надання банківських послуг, кредит та відсотки не повертає, послуги Банку не сплачує, в зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 14580 грн. 39 коп., а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. 24 вересня 2020 року ухвалою Зміївського районного суду Харківської області позовну заяву АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників в судове засідання. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Мєшнік К.І. в судове засідання не з`явився, заявив клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , яка належним чином повідомлялася про час та місце судового розгляду, в тому числі шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повторно в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавала. Згідно інформації відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області за вх..№12440/20 від 24.09.2020, адреса зареєстрованого місця проживання відповідача: [ADDRESS] (а. с. 40). Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Крім того, виклик відповідача про судовий розгляд здійснювався шляхом подання оголошення про її виклик, яке розміщено з додержанням вимог, передбачених ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 10 грудня 2020 року судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду цивільної справи за позовною заявою АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини: Відповідно до Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] , просить АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» відкрити на її ім`я поточний рахунок № [NUMBER] в гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку. Вказана анкета містить фотокопії паспорту та ідентифікаційного податкового номеру позичальника, а також підтвердження того, що позичальник (відповідач по справі) обізнаний з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту. (а.с. 9) Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором від 31.10.2018 року, укладеного між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та відповідачем [PERSON] , станом на 23.03.2020 року складає 14580 (чотирнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят) грн. 39 коп., в тому числі: залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 7866 (сім тисяч вісімсот шістдесят шість) грн. 93 коп., заборгованість за пенею та комісією 6713 (шість тисяч сімсот тринадцять) грн. 46 коп. (а.с.7-8). Крім того, до позовної заяви додані копії витягу зі Статуту АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», банківської ліцензії та витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджують право позивача на надання кредитно-фінансових послуг (а.с.29-32). Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1\~ст. 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно частини 1 ст.1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~ст. 1056-1 ЦК України\~передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням кредитного договору б/н від 30.10.2018 року та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунку заборгованості за кредитним договором, який не спростовується та визнається відповідачем. Внаслідок порушення відповідачем [PERSON] умов кредитного договору від 30.10.2018 року Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» значною мірою було позбавлене того, на що воно розраховувало при укладенні договору. За загальними правилами, що випливають з положень ст. ст. 11-14, 202, 509, 525, 526, 546, 549, 550, 610, 614, 622-625 ЦК України, цивільні права та обов`язки, виникають, зокрема, з договорів, і повинні виконуватися належним чином; позичальник зобов`язаний повернути кредитору всю заборгованість на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор вправі вимагати виконання порушеного зобов`язання, стягнення неустойки; особа здійснює свої права та виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, та зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, зловживання правом не допускається; особа діє у цивільних відносинах вільно, на власний ризик і повинна діяти, в тому числі, вчиняючи правочин, добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки його невиконання. За таких обставин, позовна заява Акціонерного товариства "УНІВЕРСАЛ БАНК" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 30.10.2018 року підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості станом на 23.03.2020 року в розмірі 14580 (чотирнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят) грн. 39 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати в розмірі 2102 грн. 00 коп. (а.с. 33).

Outcome: approved