Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначає, що є дружиною [PERSON], [INFO]. Вона разом з сином постійно проживають за адресою: [INFO] та за вказаною адресою також зареєстрований чоловік, який 24.06.2003 року вийшов з дому та до теперішнього часу не повернувся, місце його перебування невідоме. Житомирським МВ УМВС України в Житомирській області за фактом безвісти зникнення [PERSON] заведено розшукову справу, однак проведені заходи жодних результатів не дали, тому з метою оформлення спадщини заявник просить оголосити його померлим. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в заяві. Крім того, пояснила суду, що її чоловік працював стоматологом у фірмі «Імакс» по вул. Домбровського в м.Житомирі. За словами [PERSON] 24.06.2003 року після роботи чоловік поїхав додому, його там бачили. Потім невідомо чи сів в машину сам чи ні, але автомобіль виїхав не так, як звичайно. З приводу зникнення чоловіка вона подала заяву в міліцію. Його колега по роботі медсестра, казала, що приходили дві особи, погрожували чоловіку. На той час, батьки чоловіки були живі, але він нікому нічого не казав про намір кудись поїхати та на похорони батьків не приїжджав. Заявник додала, що по вул. Івана Богуна проживають з 1999 року. Квартиру по вул. Івана Богуна купували разом з чоловіком, але право власності оформлено на [PERSON], стоматологічний кабінет по вул. Ціолковського, 14 також належить чоловіку. Після зникнення чоловіка вона обдзвонила всі автостоянки, друзів, лікарні, подала в розшук автомобіль, але пошуки результатів не дали. Паспорт був у чоловіка з собою, закордонний залишився вдома. 17.06.2003 року всі були у Полтаві, в сина був [PERSON] народження, після чого чоловік поїхав на роботу до Житомира, а вона повернулася приблизно 27.06.2003 року. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не зявилися, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що останній раз подружжя [PERSON] бачив влітку 2003 року, а через два дні після того приїжджала міліція, відбирали у нього та дружини пояснення. Вказав, що мешкає із заявником в одному підїзді, поверхом вище. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що по вул. Івана Богуна проживає з 1953 року, в одному підїзді із заявником. В 2003 році [PERSON] з дитиною поїхали до мами в Полтаву. Потім дізналася про зникнення чоловіка [PERSON], показували по телебаченню, були розміщені оголошення про розшук [PERSON] Зазначила, що у подружжя був автомобіль, [PERSON] працював стоматологом. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що [PERSON] його сусід та чоловік заявника, знайомий з ним давно. В 2003 році влітку бачив його останній раз. Від сусідів дізнався, що [PERSON] зник, казали, що ввечері близько 23 год. квартира була відкрита, але його не було. [PERSON] працював стоматологом, у нього залишився син. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що заявник її сусідка на другому поверсі, за вказаною адресою проживає з 2006 року. Чоловіка [PERSON] не бачила з 2006 року та від заявника дізналася про його зникнення. Особисто [PERSON] не знала, від інших сусідів про обставини зникнення чоловіка заявника нічого не чула. Заслухавши пояснення заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 12.01.1999 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження. Згідно довідки про склад сімї [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [INFO]. Крім неї, в квартирі також зареєстровані син [PERSON] та чоловік [PERSON]. Із довідок №15639 від 13.11.2014 та №243 від 03.07.2003 року, виданих Житомирським МВ УМВС України в Житомирській області вбачається, що [PERSON] дійсно зверталася з приводу зникнення її чоловіка [PERSON]. За фактом безвісти зникнення [PERSON] заведена розшукова справа №0713014 від 29.06.2003 року, по якій проводяться розшукові заходи, направлені на встановлення місця знаходження останнього. Проведені заходи позитивного результату не дали. Як вбачається з копії акту КП «ВЖРЕП-1» від 04.03.2015 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON]. Згідно свідчень сусідів виявлено, що [PERSON], [INFO], не проживає за вказаною адресою на момент перевірки 04.03.2015 року. У відповідності до ст.46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно ст.47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісти за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] відсутній за місцем реєстрації та проживання з 2003 року, будь-які відомості про можливе його місцезнаходження відсутні, суд приходить до висновку про задоволення заяви в повному обсязі. На підставі ст. 46, 47 ЦК України,

Outcome: approved