Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON]звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, тобто, пропозбавлення [PERSON] та [PERSON] права користування житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] та зобов'язати Томаківський районний сектор ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти [PERSON], [PERSON] з реєстрації в житловому будинку, який знаходиться за вищевказаною адресою. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що вона являється власником житлового будинку з надвірними спорудами та присадибною земельною ділянкою, що розташовані по [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок з надвірними спорудами , житловою площею 41.9 кв.м, загальною площею 71.4 кв.м, належить позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 квітня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Томаківського приватного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудим М.Є. Крім того, позивач є власником присадибної земельної ділянки площею 0.1574 гектарів, цільове призначення якої - будівництво і обслуговування вищевказаного житлового будинку, яка також належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 квітня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Томаківського приватного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудим М.Є. Факт належності позивачу на праві приватної власності будинку [ADDRESS], розташованої за цією ж адресою земельною ділянкою, підтверджується витягом за №36020310 із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав і обтяжень від 07.04.2015 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 614841412254. Вказане нерухоме майно дісталося позивачу як спадщина від її мами, [PERSON], яка померла [INFO] року. До самої смерті мати позивача була зареєстрована та проживала в вищевказаному будинку. На даний час у будинку продовжують бути зареєстрованими відповідачі: [PERSON] та його дружина [PERSON], які раніше проживали в ньому разом з матір'ю позивача. Починаючи з лютого цього року відповідачі фактично не проживають у успадкованому позивачем житловому будинку, а проживають в іншому сусідньому селі. На прохання позивача, самостійно знятися з реєстрації у належному їй на праві приватної власності вищевказаному житловому будинку та не чинити їй перешкод в користуванні та розпорядженні своєю власністю відповідачі категорично відмовляються. Крім того, відповідачі самостійно, без відома позивача, стали систематично руйнувати та псувати належний їй житловий будинок. Так, на протязі лютого - березня цього року відповідачі неправомірно вирізали в будинку всю систему опалення, зняли опалювальний котел, забрали холодильник, газову піч та інше майно і вивезли все в невідомому їй напрямку. З цього приводу позивач неодноразово зверталася до міліції за допомогою. Своїми незаконними діями відповідачі завдали і продовжують завдавати позивачу великої матеріальної шкоди та створюють мені незручності в розпорядженні своїм нерухомим майном, тому у позивача виникла необхідність в примусовому порядку позбавити відповідачів права користування належним їй житловим приміщенням. Як власник будинку позивач має право на судовий захист свого права власності та усунення будь-яких перешкод у здійсненні цього права. Позивач у судовому засіданні підтримала позов в повному обсязі. Відповідачі у справі, [PERSON] та [PERSON] позов визнали повністю. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Томаківської райдержадміністрації Дніпропетровської області проти позову заперечує та надав суду письмові заперечення, мотивуючи наступним. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач у справі являється власником житлового будинку з надвірними спорудами та присадибною земельною ділянкою, що розташовані по [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок з надвірними спорудами , житловою площею 41.9 кв.м, загальною площею 71.4 кв.м, належить позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 квітня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Томаківського приватного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудим М.Є. Крім того, позивач є власником присадибної земельної ділянки площею 0.1574 гектарів, цільове призначення якої - будівництво і обслуговування вищевказаного житлового будинку, яка також належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 квітня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Томаківського приватного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудим М.Є. Факт належності позивачу на праві приватної власності будинку [ADDRESS], розташованої за цією ж адресою земельною ділянкою, підтверджується витягом за №36020310 із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав і обтяжень від 07.04.2015 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 614841412254. На підставі вищенаведеного позивач у справі, по теперішній час, здійснює реалізацію своїх прав на дану власність, тобто, на вищезазначене домоволодіння, зокрема, на правах власника господарює та утримує його. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У передбачених законом випадках, зокрема, ст.ст. 156, 157 ЖК України, обмеження права власності можуть мати місце. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до абзацу 6 ч. 1. ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Частиною 1 ст. 405 ЦК України передбачені умови виникнення права користування чужим житлом: 1) особа є членом сім'ї власника житла; 2) зазначені члени сім'ї проживають разом із власником. Як випливає з її змісту, це право користування чужим житлом є особистим і виникає у певної особи (члена сім'ї власника житла) і нерозривно пов'язане з цією особою. Відповідно до ст.7 ЗУ від 11.12.2003 р."Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки , проводиться в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.3 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, оцінивши наведені обставини справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом. На підставі викладеного та

Outcome: approved