Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 19.09.2016 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму боргу, процентів та пені, нарахованих за Договором про надання споживчого кредиту № 11187769000 (транш №11430978000 від 24.05.2011 року) від 24.07.2007 року в розмірі 299566,32 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 4493,49 грн. в рівних частках. Ухвалою суду від 29.09.2016 року провадження по справі відкрито. 29.05.2017 року відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до ПАТ «АБ «УкрСиббанк», в якому просить визнати Кредитний договір №11187769000 (транш №11430978000 від 24.05.2011 року) від 24.07.2007 року, укладений між нею та ПАТ «АБ «УкрСиббанк», недійсним. 18.10.2017 року від ПАТ «УкрСиббанк» до суду надійшли заперечення на зустрічну позовну заяву [PERSON] 21.02.2018 року представником ПАТ «УкрСиббанк» до суду подано відзив на зустрічну позовну заяву [PERSON] 02.07.2018 року представником відповідача [PERSON] до суду подано відзив на позовну заяву ПАТ «УкрСиббанк». В ході розгляду справи судом також розглянуті клопотання сторін щодо витребування доказів та приєднання документів до матеріалів справи, а також про призначення експертизи. Ухвалою суду від 14.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. До судового засідання представник ПАТ «УкрСиббанк» не з`явився. Матеріали справи містять заяву щодо розгляду справи без участі представника позивача. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» не визнала, просить в їх задоволенні відмовити. Зустрічні позовні вимоги представник [PERSON] підтримала та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Надав до суду заяву 19.12.2018 року /а.с.258 т.1/ щодо перенесення розгляду справи та надання йому можливості ознайомлення з матеріалами справи. В подальшому до суду не з`явився, з матеріалами справи не знайомився та правом на подання відзиву або будь-яких інших заяв щодо розгляду справи не скористався. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що 24.07.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11187769000, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 63000,00 доларів США, а відповідач зобов`язалась повернути кредит у повному обсязі не пізніше 24.07.2028 року та сплачувати визначені договором проценти за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки №129147 від 24.07.2007 року. Оскільки відповідачі умови договорів не виконують, на теперішній час наявна заборгованість за кредитом, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, у відзиві на позовну заяву посилається на те, що відповідач [PERSON] отримала від Банку гривневий еквівалент доларів США, тобто відсутні докази про те, що Банк повністю виконав свої обов`язки за Договором від 24.07.2007 року. Окрім того, відповідач зазначає, що Банком не надано доказів на підтвердження надання відповідачеві траншу в розмірі 311656,04 грн. відповідно до умов Додаткової угоди від 24.05.2011 року, а також при укладенні Договору про надання споживчого кредиту №11187769000 позивачем не повідомлено відповідачу інформацію, визначену ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». В зустрічній позовній заяві відповідач [PERSON] посилається на те, що договір про надання споживчого кредиту №11187769000 від 24.07.2007 року не відповідає чинному законодавству України та є несправедливим. Зокрема, відповідач зазначає, що видача АКІБ «УкрСиббанк» кредиту в іноземній валюті є порушенням Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» №15-93 від 1993 року. Також відповідач посилається на те, що при укладенні договору Банк не проінформував її в письмовій формі про можливі ризики в разі можливої різкої зміни валютного курсу. В запереченнях на зустрічну позовну заяву та у відзиві на зустрічну позовну заяву представник ПАТ «УкрСиббанк» посилається на те, що ПАТ «УкрСиббанк» має банківську ліцензію Національного банку України від 24.12.2001 року №75, яка включає дозвіл на здійснення операцій з іноземною валютою. Також представник ПАТ «УкрСиббанк» зазначає, що Постанова НБУ №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» не визначає обов`язкову письмову форму для обов`язку Банку попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов`язань за кредитним договором несе споживач. Окрім того, представник ПАТ «УкрСиббанк» звертає увагу суду на те, що в зустрічній позовній заяві [PERSON] зазначає, що восени 2008 року вона уважно ознайомилась з текстом договору та законодавством України та дійшла висновку, що кредитний договір укладений з порушенням вимог закону, однак після цього відповідач продовжувала виконувати зобов`язання за договором та підписала додаткову угоду в травні 2011 року. До того ж представник ПАТ «УкрСиббанк» вказує, що відповідачем [PERSON] було порушено строк на звернення до суду за захистом прав та законних інтересів, в зв`язку з чим просить суд застосувати позовну давність при розгляді даної справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, правом на подання відзиву чи будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи не скористався. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 24.07.2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11187769000, за умовами якого Банк зобов`язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 63000 дол. США, та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим Договором /т.1 а.с.7-15/. При цьому судом встановлено, що ПАТ «УкрСиббанк» має банківську ліцензію Національного банку України від 24.12.2001 року №75, яка включає дозвіл на здійснення операцій з іноземною валютою та умовами кредитного договору визначено, що позичальник повертає банку кредит і сплачує йому проценти у валюті кредиту. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №11187769000 від 24.07.2007 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 129147 від 24.07.2007 року /т.1 а.с.28/. Відповідно до умов якого, поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання [PERSON] усіх її зобов`язань в повному обсязі, що виникли з договорупро надання споживчого кредиту №11187769000 від 24.07.2007 року. Відповідальність поручителя та позичальника є солідарною /т.1 а.с.28/. На виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року, були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк» щодо зміни повного найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». 24.05.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту №11187769000 від 24.07.2007 року (щодо збільшення суми кредиту за кредитним договором, видачу нових траншів в гривні) /т.1 а.с.16-27/. З п. 2 вказаної Додаткової угоди №1 вбачається, що Сторони дійшли згоди, що Банк зобов`язується надавати Позичальнику, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит у валютах, вказаних в цій Додатковій угоді, у формі кредитної лінії з лімітом кредитної лінії, встановленим в базовій валюті, що дорівнює 623312,08 грн. у порядку і на умовах, визначених у Договорі та цій Додатковій угоді. 24.05.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору поруки №129147 від 24.07.2007 року /т.1 а.с.29/. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов`язання по наданню кредитних коштів позичальнику. Однак, позичальник [PERSON] не виконала зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом, чим порушила умови кредитного договору, в зв`язку з чим [PERSON] та [PERSON] 06.05.2016 року банком були направлені письмові вимоги щодо погашення наявної заборгованості /т.1 а.с.30-33/. Судом досліджено Довідку-розрахунок заборгованості станом на 14.09.2016 року /т.1 а.с.38-47/, з якого слідує, що заборгованість за кредитним договором № 11430969000 від 24.05.2011 року (транш № 11187769000 від 24.07.2007) складає: по кредиту та процентам у розмірі 299566,32 грн., з яких: -256251,10 грн. кредитна заборгованість; -37802,21 грн. заборгованість по процентам; -5513,01 грн. пеня за прострочення сплати процентів. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Судом встановлено, що 24.07.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11187769000, а також в зв`язку з його укладенням договір поруки з відповідачем [PERSON] . Сторонами не оспорюється факт того, що відповідач [PERSON] тривалий час користувалася кредитними коштами, частково повертаючи їх шляхом здійснення проплат, відображених, зокрема, в розрахунку заборгованості та, навіть, уклала з ПАТ «УкрСиббанк» Додаткову угоду №1 від 24.05.2011 року. Доводи сторони відповідача [PERSON] щодо неправомірного надання банком кредитних коштів в іноземній валюті спростовуються Банківською ліцензією № 75 та Дозволом №75-2 від 24.12.2001 року /т.1 а.с.146-147/. Окрім того суд зазначає, що доводи відповідача [PERSON] щодо того, що ПАТ «УкрСоцбанк» не виконав умови кредитного договору, видавши кредитні кошти в іноземній валюті, суперечать доводам відповідача [PERSON] , викладеним в зустрічній позовній заяві, та спростовуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Щодо доводів сторони відповідача [PERSON] стосовно відсутності інформування її банком про валютні ризики суд приймає доводи сторони позивача щодо того, що відповідно до п. 9.13 Кредитного договору підписанням даного договору Позичальник свідчить про те, що всі умов даного Договору йому цілком зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього; - перед підписанням даного договору Позичальником отримано інформаційний лист відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема п. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». В ході судового розгляду справи за клопотанням сторони [PERSON] судом призначалась судово-економічна експертиза, яка не була проведена в зв`язку з несплатою відповідачем [PERSON] рахунку за проведення експертизи. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заперечення [PERSON] , викладені у відзиві на позов та в зустрічній позовній заяві не підтверджені належними та допустимими доказами в сенсі ст. ст. 77, 78 ЦПК України, в зв`язку з чим не спростовують доводів сторони ПАТ «УкрСиббанк», викладених в позовній заяві. При цьому суд приймає до уваги доводи ПАТ «УкрСиббанк» щодо пропуску відповідачем [PERSON] строку позовної давності при зверненні до суду з позовом про недійсність кредитного договору, укладеного 24.07.2007 року. Однак, враховуючи встановлені в ході судового розгляду справи обставини, суд вважає доцільним відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог саме в зв`язку з їх безпідставністю. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ПАТ «УкрСиббанк» підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені, а в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] належить відмовити в зв`язку з їх безпідставністю. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved