Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року оскільки встановлення даного факту їй необхідне для заміни паспорта громадянина СРСР на паспорт громадянина України. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої вимоги викладені в заяві до суду. Просить встановити факт постійного проживання нею на території України станом на 24.08.1991 року, тобто на момент проголошення незалежності України. Представник заінтересованої особи: Баришівського РС УДМС України в Київській області [PERSON], в судовому засіданні заявлені вимоги визнав. Заслухавши думку [PERSON], [PERSON], свідків: [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що заявниця в дійсності проживає в [INFO] з 1987 року по даний час, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У заяві фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено причини неможливості одержання документів, що освідчують цей факт, і до заяви додається довідка про неможливість відновлення втрачених документів (ч.\~2 ст. 258 ЦПК України). Судом встановлено, що заявник по даній справі [PERSON] ( дівоче прізвище [PERSON] ) [PERSON], народилася 27 квітня 1966 року в с. Верба Коропського району Чернігівської області і з того часу проживає на території України без виїзду за кордон. 29 липня 1983 року за місцем своєї реєстрації вона отримала паспорт громадянина [PERSON] Радянських Соціалістичних Республік ( а.с. 5-10), а 12 липня 1986 року у виконавчому комітеті Вербівської сільської ради Коропського району Чернігівської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Миколаєвичем, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу від 12.06.1986 року було зроблено запис за № 10.( а.с. 11). Від спільного життя, подружжя має двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], місце реєстрації яких записано Вербівське сільбюро РАГСу Коропського району Чернігівської області ( свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 491758 та ІІ-ЕЛ № 469942 відповідно ( а.с. 12,14 ). Як вбачається із паспорта громадянина СРСР ( а.с. 8 ) , заявниця [PERSON] 13 грудня 1989 року була виписана із місця своєї постійної реєстрації. Відповідно до довідки № 655 від 29.10.2015 року виконкому Семенівської сільської ради Баришівського району [PERSON] постійно проживає ( без реєстрації ) з 1987 року в с. Леляки Баришівського району по вул. Комсомольська,24 Баришівського району Київської області разом зі своїм чоловіком [PERSON], синами: [PERSON] та [PERSON]. 05.08.2015 року [PERSON] звернулася до Баришівського районного сектору УДМС України в Київській області Державної міграційної служби України із заявою щодо вирішення питання документування її паспортом громадянина України. За її заявою, 01.10.2015 року завідувач Баришівського сектору УДМС [PERSON] повідомив про неможливість вирішення вказаного питання без відповідного рішення суду, яке б підтверджувало факт постійного проживання особи на території України за станом на 24.08.1991року або факт проживання особи на території України за станом на 13.11.1991 року. Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України « Про громадянство України » громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України ( 24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення і належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення з набуття громадянства, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними врегульовано Указом Президента України № 215/2001 від 27 березня 2001 року «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» (з подальшими змінами і доповненнями), яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Відтак, встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) є підставою для оформлення належності до громадянства України. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності зазначеним вище Законом України. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Факт постійного проживання [PERSON] в с. Леляки Баришівського району Київської області підтверджується довідкою Семенівської сільської ради та показаннями свідків [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO] та [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO], які в судовому засіданні кожен окремо підтвердили факт проживання [PERSON] в с. Леляки Баришівського району по вул. Комсомольська,7 . Окрім того, встановлене судом підтверджується письмовими матеріалами справи: - копією паспорта громадянина СРСР [PERSON] серії VI-ЕЛ №548087; - копією свідоцтва про народження [PERSON] серії І-ЕЛ №491758; - копією свідоцтва про народження [PERSON] серії ІІ-ЕЛ №469942; - копією свідоцтва про народження [PERSON] серії VIІ-УР №1077595; - копією свідоцтва про народження [PERSON] серії ІІ-ЕЛ №443765; - лист відповідь Баришівського РС УДМС України у Київській області №13-1383 від 01.10.2015 року; - копією довідки Баришівського РС УДМС України у Київській області №1276 від 02.09.2015 року; - іншими матеріалами справи.

Outcome: approved