Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач 04 травня 2016 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 03.07.2009 року до 24.10.2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Батько дитини, починаючи з березня 2011 року, проживає окремо в іншому місті, то у м. Глухові Сумської області, то у м. Києві, то у Київській області, то у м, Донецьку, та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. 3 24 жовтня 2011 року, за рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі ? частини всіх видів заробітку ( доходу), щомісячно. Однак, відповідач не виконує свої обов'язки батька, не сплачує аліменти на утримання сина. Жодного разу з жовтня 2011 року відповідач навіть не поцікавився за які кошти виховується дитина, як харчується, чим займається, як розвивається. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 31.01.2016 року складає 45072,44 гривні, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам, виданим 15.02.2016 року Печерським районним управлінням юстиції у м. Києві. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Додатково дитина займається в гуртках та дошкільному навчальному закладі. Ці заняття потрібні неповнолітньому сину, він відвідує кожний предмет з задоволенням. Для розвитку дитини позивач прикладає всі свої зусилля та можливості. Службою у справах дітей було проведено перевірку та складено акт обстеження житлово-побутових умов сім'ї в якій проживає неповнолітній [PERSON]. Перевіркою встановлено, що для дитини створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дитини. Позивач просила позбавити батьківських прав до [PERSON], [INFO], у відношенні до його неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Від представника позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день і час проведення слухання справи сповіщався належним чином, через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпров'я», про причини неявки не повідомив, письмових заяв не надходило. Представник третьої особи позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, надавши письмову заяву з проханням слухати справу у її відсутність. Орган опіки та піклування Новокодацької районної у м. Дніпропетровську ради вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], які перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.07.2009 року до 24.10.2011 року (а.с.12). Встановлено, що малолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON], за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування. Так, висновком № 1/14-118 від 26.04.2016 року, Комісії з питань захисту прав дитини при органі опіки та піклування Новокодацького району м. Дніпропетровська встановлено, що батько дитини [PERSON] свої батьківські обов'язки по вихованню та утриманню сина не виконує, що говорить про його особисте ставлення до дитини. Він ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. У зв'язку з чим, Орган опіки та піклування Новокодацького району вважає доцільним в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO] позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні до його неповнолітньої дитини (а.с.5-6). В силу ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як вбачається з роз'яснень, викладених в п. 16 постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд вважає, що винна поведінка батька щодо свідомого самоухилення від виконання батьківських обов'язків знайшла своє підтвердження в матеріалах справи. У судовому засіданні безперечно доведений факт, що відповідач [PERSON] долею своєї дитини не цікавиться не приймає участі у її вихованні, та взагалі веде себе байдуже. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню та відповідач має бути позбавлена батьківських прав у відношенні до своєї неповнолітньої дитини, оскільки не займається її вихованням та утриманням та не виконує свої батьківські обов'язки. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved