Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість з оплати послуг за договором купівлі-продажу теплової енергії від 01.03.2012р. №543, яка утворилась станом на 25.07.2016р. в розмірі 13854,46грн. Також позивач просив стягнути пеню за порушення відповідачем виконання грошового зобовязання в розмірі 2383,60грн, інфляційні нарахування 3140,02грн та три відсотки річних 412,17грн. Отже усього сума вимог складає 19790,25грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачка порушила умови оплати надаваних позивачем послуг, оскільки не здійснювала своєчасної їх оплати. В судове засідання сторони не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Судовий виклик направлявся відповідачеві за зареєстрованим місцем проживання, разом з тим адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення через відсутність адресату за зазначеною адресою та його неявкою до відділу поштового зв'язку для отримання кореспонденції за поштовим повідомленням, що в контексті положень ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» і відповідно до ч.5 ст.74 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає як повідомлення відповідачів належним чином. Відповідно до ст.224 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. 01.03.2012р. між сторонами був укладений договір №543 купівлі-продажу теплової енергії/а.с.8-11/, відповідно до якого КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» поставляє теплову енергію на потреби опалення нежитлового приміщення за адресою: бул. Шевченка, буд.367, м. Черкаси, а [PERSON] зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах, які визначені в Додатку №1 до договору /а.с.12/. Умовами договору передбачено, що споживач сплачує постачальнику вартість теплової енергії відповідно до тарифів, затверджених та оприлюднених у встановленому законом порядку (п.6.1 Договору), виходячи з обєму споживання за кожен 1 Гкал теплової енергії. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Розрахунок за теплову енергію, що споживається, здійснюється у формі попередньої оплати шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника, а остаточний розрахунок до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Перерахунок за фактично спожиту теплову енергію здійснюється на підставі відомостей засобів обліку теплової енергії. За період з березня 2014р. по липень 2016р. позивачем було належним чином виконано зобовязання з постачання теплової енергії, що підтверджується відомостями засобів її обліку /а.с.45-51/. Натомість відповідач в порушення виконання своїх зобовязань не сплатив наданих йому послуг у зв'язку з чим станом на 25.07.2016р. розмір його заборгованості складає 13854,46грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком /а.с.5/. У зв'язку з невиконанням відповідачем свого зобовязання з оплати послуг постачання теплової енергії позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Тож між сторонами існують договірні правовідносини з надання житлово-комунальних послуг, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК), Закону України від 24.06.2004р. №1875-IV\~«Про житлово-комунальні послуги» та умовами укладеного між сторонами договору. Згідно ч.1 ст.16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Статтею 19 цього Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Як встановлено судом відносини сторін врегульовані договором №543 від 01.03.2012р., який на підставі пункту 10.2 діє і на теперішній час. Частиною 2 статті 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Судом встановлено, що зняття показань з облікового приладу у нежитловому приміщенні, належному позивачці, фіксувалося складанням відомостей /а.с.45-51/, а розрахунок заборгованості здійснений на позивачем згідно встановлених тарифів, які визначались постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг «Про встановлення тарифів на теплову енергію для потреб бюджетних установ та інших споживачів (крім населення) КПТМ "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради» від 31.12.2013р. №388, 28.11.2014р. №565, 29.12.2015р. №3224. З урахуванням встановлених тарифів розрахунок вартості наданих позивачем відповідачам послуг здійснений вірно, тож станом на 25.07.2016р. заборгованість відповідача складає 13854,46грн. Відповідно до ст.526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 525 ЦК передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.548 ЦК виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором. Видами забезпечення виконання зобовязання, в контексті ст.ст.546,549 ЦК України є неустойка у вигляді штрафу або пені. Пунктом 7.2.3 Договору передбачено, що за порушення строків виконання грошових зобовязань споживач сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, включаючи день оплати. Згідно ст.611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а ст.624 ЦК передбачено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку /а.с.6-7/ розмір пені, трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань на суму заборгованості складає 5935,79грн, з яких: пеня 2383,60грн, три відсотки річних 412,17грн, інфляційні нарахування 3140,02грн. Статтею 629 ЦК передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи, що позивач свої обовязки за договором №543 від 01.03.2012р. виконав, то відповідач зобовязаний відшкодувати позивачеві вартість поставленої теплової енергії, збільшену на індекс інфляції та три відсотки річних за весь час прострочення, та сплатити пеню за неналежне виконання свого зобовязання. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Стосовно розподілу судових витрат суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тож з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в сумі 1378грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved