Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Керівник Золотоніської місцевої прокуратури звернувся до Золотоніського міськрайонного суду із заявою, поданою в інтересах Бубнівсько-Слобідської сільської ради про визнання майна безхазяйним в порядку ст. 137 ЦК Української РСР. Свої вимоги заявник мотивує тим, що на території Бубнівсько-Слобідської сільської ради знаходиться земельна частка (пай), що входить до складу спадщини [PERSON], яка померла 20.02.2000 року. Спадкоємці [PERSON] за законом чи за заповітом до нотаріальних контор для прийняття спадщини не звернулися та майно у порядку визначеному чинним законодавством не успадкували. Бубнівсько-Слобідська сільська рада, яка на час відкриття спадщини, була державним органом, який уповноважений взяти земельну ділянку на баланс, не вчинила жодних дій для переходу земельної ділянки у власність держави. За таких обставин, враховуючи відсутність у [PERSON] спадкоємців та неприйняття земельної ділянки на баланс сільської ради виникла ситуація, що вказана земельна ділянка не має власника, а оскільки законодавство, повноваження органів та процедура визнання майна безхазяйним змінились, вбачається необхідність визнати не успадковану земельну частку (пай) [PERSON] безхазяйним майном і передати її тогочасному субєкту права державної власності Бубнівсько-Слобідській сільській раді у судовому порядку. За таких обставин, прокурор, реалізуючи свої повноваження визначені ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», звернувся до суду із даним позовом. В судовому засіданні прокурор Іванова О.І. вимоги вказаної заяви про визнання майна безхазяйним підтримав повністю та надав пояснення аналогічні поясненням викладеним у вказаній заяві. Представник Бубнівсько-Слобідської сільської ради в судове засідання не зявився, однак від сільської ради на адресу суду надійшла заява №94 від 21.08.2017 року згідно з якою сільська рада із заявленими вимогами погодилась та просила розгляд справи здійснювати за відсутності її представника. Суд, заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Враховуючи, що вказана сільська рада, яка на час відкриття спадщини, була державним органом, який уповноважений взяти земельну ділянку на баланс, не вчинила жодних дій для переходу земельної ділянки у власність держави, а законодавство, повноваження органів та процедура визнання майна безхазяйним змінились, вбачається неможливість захисту інтересів держави іншим чином, а тому прокурор правомірно та у відповідності до ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» звернувся до суду із вказаною вище заявою. Як вбачається із копії запису акта про смерть №10 від 22.02.2000 року, [PERSON] померла 20.02.2000 року, про що видано відповідне свідоцтво серії І-СР №132291. Згідно з копією Державного акта на право приватної власності на землю (серії І-ЧР №039890), [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 2,5727 га., в межах згідно з планом, яка розташована на території Бубнівсько-Слобідської сільської ради. Як вбачається з Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №47078405 від 15.03.2017 року та №4707844 від 15.03.2017 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. При вирішенні даної справи суд також враховує, що згідно з повідомленням Золотоніського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану №1897/15.13-04.7 від 11.08.2017 року, інформації про наявність дітей, в тому числі [PERSON], не виявлено. Відомості про наявність спадкоємців [PERSON], в тому числі за законом сільською радою теж не надані. За вказаних обставин суд вважає доведеним, що після смерті [PERSON] спадкове майно, яке належало померлій, у вигляді земельної ділянки, площею 2,5727 га, що знаходиться на території Бубнівсько-Слобідської сільської ради належним чином ніхто не прийняв та спадщину не набув. Відповідно до ст.58 Конституції України - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Судом встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася в 2000 році, а тому до таких відносин необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року. Як вбачається з рішення судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України від 25.07.2012 року, положення ст. 1277 ЦК України про те, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, застосовується лише до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності ЦК України, тобто з 01.01.2004 року. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до ч.1,3 ст. 137 ЦК УРСР майно, яке не має власника або власник якого невідомий (безхазяйне майно), надходить у власність держави за рішенням виконавчого комітету районного, міської Ради народних депутатів, винесеним за заявою фінансового органу. Заява про визнання майна безхазяйним може бути подана не раніше як через один рік після прийняття майна на облік відповідним фінансовим органом або виконавчим комітетом селищної, сільської Ради народних депутатів. Згідно з п. 2 та п. 5 ч.1 ст. 555 ЦК Української РСР, 1963 року спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, та якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатись органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні та суспільні інтереси. Згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Невизначеність правового статусу вказаної земельної ділянки, що залишилася після смерті [PERSON]., неврегульованість законодавства, відсутність повноважень органів, які мали б здійснювати облік безхазяйного майна та процедура визнання такого майна безхазяйним, не дає змоги використовувати його за призначенням чи органу місцевого самоврядування передати в користування чи самому користуватися з метою наповнення місцевого бюджету для забезпечення виконання власних та делегованих функцій. Враховуючи, що на час розгляду справи в суді, як вже зазначалося вище не передбачений порядок передачі безхазяйного майна у власність держави, суд вважає, що дане майно необхідно передати у власність територіальної громади в особі Бубнівсько-Слобідської сільської ради. Згідно із ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Таким чином, оскільки після відкриття спадщини сплило сімнадцять років і спадкоємців за заповітом чи за законом на право на дану земельну ділянку немає, суд вважає, що є всі підстави визнати його безхазяйним і передати у власність територіальної громади Бубнівсько-Слобідської сільської ради, яка відповідно до ст. ст.\~2,\~10 Закону України «Про місцеве самоврядування»\~представляє територіальну громаду.

Outcome: approved