Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. 29 липня 2019 року [PERSON] (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу. Від даного\~шлюбу у\~них народилося\~п`ятеро дітей:\~дочка [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~дочка [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~син [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~дочка [PERSON] ,\~ [INFO] \~та дочка\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .Посилається на те, що відповідач зловживає алкогольними напоями, затіває сварки, ображає нецензурними словами, не забезпечував сім?ю та безвідповідально ставився до своїх сімейних обов`язків. Разом не проживають протягом п?яти місяців. Примирення вважає не можливим, оскільки шлюб між ними носить тільки формальний характер. Просить суд розірвати шлюб.\~ Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вказала на те, що разом не проживають та їх сім`я розпалась остаточно. Просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, вважає що шлюб можливо зберегти. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 31 липня 2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 серпня 2019 року у даній справі закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду по суті. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , сторони 15 січня 2010 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №4. Після державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.3). На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети та фактично припинили шлюбні відносини. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. V. Оцінка Суду. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам кожного з них, а тому вважає достатні підстави для його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно положень ч.1\~ст.142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір". Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved