Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 10 вересня 2010 року та після смерті [PERSON], померлої 01 липня 2013 року право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, б. 91, мотивуючи тим, що державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що відстуні документи, які підтверджують право власності. В свою чергу відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 01 липня 2013 року право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, б. 327. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою первісні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, а також не заперечує проти задоволення зустрічного позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою зустрічні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, а також не заперечує проти задоволення первісного позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та зустрічний позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, б. 91 на підставі договору купівлі продажу незакінченого будівництвом будинку посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON]І від 28.01.2003 року зареєстрованого в реєстрі за № 320. Згідно довідки наданої фізичною особою підприємцем [PERSON] від 26.10.2018 року за № 308, вищезазначений житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, б. 91, побудований у 1959 році та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо прийняття в експлуатацію обєктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт» від 13 січня 2015 року № 92VІІІ та наказу Мінрегіону № 79 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових дачних будинків господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорії складності, які збудовано без дозволу на виконання будівельних робіт», не підлягає прийняттю в експлуатацію. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1 ЖД № 235299 від 11.09.2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер 10 вересня 2010 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входять житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, б. 91. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 53963464 від 06.11.2018 року, інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І ЖД № 254426 від 13.12.1971 року, виданим [PERSON] міським бюро РАЦСу; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І ЖД № 318939 від 04.09.1972 року, виданим [PERSON] міським бюро РАЦСу; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І ЖД № 406807 від 01.07.1974 року, виданим [PERSON] міським бюро РАЦСу та свідоцтвом про одруження серії І ЖД № 080244 від 21.11.1998 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету [PERSON] міської ради, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «Дмитришину». Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу заяву\~про прийняття\~спадщини. Як було встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено записом в будинковій книзі на спадковий житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, б. 91, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. В свою чергу, відповідач [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживала та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, тому вважається такою, що фактично не прийняла спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І ЖД № 342715 від 03.07.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 01 липня 2013 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: - 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, б, 91, яку вона фактично прийняла після смерті чоловіка [PERSON], але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав; - 1/2 житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, б. 327 яку вона фактично прийняла після смерті [PERSON] але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав. Зазначена частина будинку належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину серії ВКК № 906155 від 27.05.2008 року, виданого [PERSON] державною нотаріальною конторою Одеської області зареєстрованого в реєстрі за № 4 -1000, та на підставі свідоцтва про право на спадщину серії ВКК № 906153 від 27.05. 2008 року, виданого [PERSON] державною нотаріальною конторою Одеської області зареєстрованого в реєстрі за № 4-998. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 53963528 від 06.11.2018 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є: - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І ЖД № 318939 від 04.09.1972 року, виданим [PERSON] міським бюро РАЦСу; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І ЖД № 406807 від 01.07.1974 року, виданим [PERSON] міським бюро РАЦСу та свідоцтвом про одруження серії І ЖД № 080244 від 21.11.1998 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету [PERSON] міської ради, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «Дмитришину». Як було встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, що підтверджено записом в будинковій книзі на спадковий житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, б. 91, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. В свою чергу, [PERSON] у передбачений ст. 1270 ЦК України строку звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу Одеської області із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 29.10.2013 року зареєстрованого за № 2436, тому вважається такою що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Відповідно до\~ст. 1267 ЦК України\~частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. [PERSON] та [PERSON] уклали між собою угоду щодо перерозподілу часток у спадковому майна, згідно якого [PERSON] відмовляється від належної їй за законом частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, б. 91 на користь [PERSON] та не заперечує щодо визнання за [PERSON] право власності на зазначений будинок. А Дмитришана Віткорія Володимирівна в свою чергу відмовляється від належної їй частки домоволодіння розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, б. 327 і не заперечує щодо визнання за [PERSON] право власності на 1/2 частину домоволодіння розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, б. 327. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права сторін неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених первісних та зустрічних позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно та право сторін на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє первісний та зустрічний позови. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved