Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який в подальшому був уточнений, про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що 22.10.1984 року він був прийнятий відповідачем на роботу на посаду слюсаря - ремонтника 3 розряду, 15.04.1993 року отримав 6 розряд слюсаря-ремонтника. За час роботи у відповідача він сумлінно виконував свої обов'язки, за що неодноразово був нагороджений почесними грамотами та отримував премії, однак з серпня 2015 року він відчував упереджене ставлення з боку директора, у звязку з чим йому було оголошено догану за порушення трудової дисципліни. 31.07.2017 року він був звільнений з роботи у зв'язку із скороченням чисельності штату працівників. Вважає звільнення незаконним, оскільки порівняно з іншими працівниками, які працювали і залишилися працювати на посаді слюсаря-ремонтника 6 розряду, він має більш високу кваліфікацію і продуктивність праці, довше працював на підприємстві, має переважне перед ними право на залишення на роботі. За штатним розкладом станом на січень 2017 року в цеху з ремонту та технічного обслуговування обладнання числилося 4 одиниці слюсарів-ремонтників 6 розряду, скороченню підлягала 1 одиниця слюсаря-ремонтника 6 розряду. Позивач вважає, що у відповідача були всі підстави на скорочення вакантної посади, яка утворилася після звільнення в травні 2015 року слюсаря-ремонтникя 6 розряду [PERSON] і залишилася на час звільнення позивача вакантною. Просив поновити його на посаді слюсаря-ремонтника 6 розряду по ремонту та технічному обслуговуванню обладнання Комплексу водопідготовки «Дніпро» відокремленого підрозділу КП «Харківводоканал», а також стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 31.07.2017 року по 06.02.2018 року. Представник відповідача Заводчиков В.С. в наданих суду запереченнях проти позову, поданих в редакції ЦПК України до 15.12.2017 року, заперечував обставини, викладені позивачем, посилаючись на те, що листом від 28.04.2017 року № 01.01.-14/2313/1 в первинну профспілкову організацію КП «Харківводоканал» надано інформацію про те, що у зв'язку зі змінами в організації виробничого процесу та перерозподілом об'ємів робіт в КП «Харківводоканал» на комплексах та в апараті управління плануються скорочення чисельності і штату працівників з урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, а також про те, що робітникам, які будуть вивільнятися, внаслідок скорочення чисельності і штату робітників, будуть запропоновані всі вакантні посади, які є на підприємстві КП «Харківводоканал». Наказом КП «Харківводоканал» від 25.05.2017 року № 520 «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення штату та чисельності працівників підприємства» передбачено скорочення 14 посад працівників Комплексу водопідготовки «Дніпро» відокремленого підрозділу КП «Харківводоканал», у тому числі і посаду слюсаря-ремонтника 6 розряду цеху з ремонту та технічного обслуговування устаткування [PERSON] 29.05.2017 року [PERSON] було запропоновано ознайомитися та підписати попередження про наступне вивільнення в зв'язку із скороченням посади (професії) яку він займає та одночасно йому запропоновані вільні вакансії підприємства та КВ «Дніпро» для працевлаштування за відповідною професією та іншу вакантну роботу, яку він зможе виконувати з урахування його кваліфікації, досвіду, тощо. Від підпису попередження та запропонованих вакансій [PERSON] відмовився, в зв'язку з чим 29.05.2017 року було складено відповідний акт. 11.07.2017 року до профспілкового комітету КВ «Дніпро» було направлене подання КВ «Дніпро» за № 473 на отримання згоди на звільнення [PERSON] Відповідно до витягу з протоколу від 13.07.2017 року № 44 профспілковий комітет КВ «Дніпро» надав згоду на звільнення [PERSON] 31.07.2017 року було складено акт про повторне запропонування [PERSON] усіх вакантних посад підприємства, отримання списку яких він засвідчив особистим підписом в акті. Станом на 31.07.2017 року було п'ятнадцять вакантних посад в КВ «Дніпро», які підходили до професії позивача. 31.07.2017 року наказом КВ «Дніпро» № 116-к «Про звільнення з роботи» [PERSON] було звільнено з дотриманням вимог діючого законодавства України з виплатою місячної вихідної допомоги у розмірі не менше середнього заробітку. Відповідачем проводилася оцінка продуктивності праці працівників, враховувались якість виконуваної роботи, дисциплінованість, наявність стягнень, час, який витрачено кожним з працівників для виконання завдання рівного ступеня складності, бралось до уваги кількість виконання працівниками особливо важливих завдань. Згідно штатного розпису на 2017 рік в ЦРТОО КВ «Дніпро» на посаді слюсаря-ремонтника 6 розряду числились 4 працівника, в тому числі і [PERSON] При проведенні порівнянного аналізу сукупності кваліфікації і продуктивності праці відповідних робітників, встановлено, що робітник [PERSON], [PERSON], [PERSON] отримані виробничі завдання виконують якісно і своєчасно, не мають порушень трудової дисципліни, не мають дисциплінарних стягнень, за минулий рік отримували премії за виконання особливо важливих завдань, а позивач за минулий рік отримав менше премій за виконання особливо важливих завдань, ніж вищевказані працівники. Також було враховано те, що [PERSON], отримавши виробниче завдання під особисті підписи у журналі видачі завдань робітникам ЦРТОО на проведення ремонту масляного радіатора насосного агрегату № 5 НС-1, 24, 25, 26, 27 та 28 квітня 2017 року, відмовився виконувати його, не зважаючи на прямі вказівки як саме треба виконувати завдання начальника ЦРТОО [PERSON] і інженера 1-ї категорії ЦРТОО [PERSON], чим порушив вимоги п. 1.3. Робочої інструкції слюсаря-ремонтника 6-го розряду ЦРТОО, згідно якого він підпорядковується начальнику цеху, в оперативному відношенні -інженеру 1-ї категорії ЦРТОО і повинен виконувати їх розпорядження. В своєму поясненні від 19.05.2017 року з цього приводу, [PERSON] визнає отримання розпорядження та визнає, що не виконував завдання. Відмовляючись виконувати виробниче завдання, [PERSON] порушив вимоги п. 2.1. Робочої інструкції слюсаря-ремонтника 6-го розряду ЦРТОО. На час прийняття рішення про скорочення та на час звільнення [PERSON] мав догану за порушення трудової дисципліни. До жодного іншого працівника, які працюють на посаді слюсаря-ремонтника 6 розряду ЦРТОО, заходи дисциплінарного стягнення не застосовувалися. Твердження позивача про те, що посада слюсаря-ремонтника 6 розряду [PERSON], який звільнився з займаної посади в травні 2015 року, залишилась вакантною, не відповідає дійсності, оскільки згідно наказу КВ «Дніпро» від 30.06.2016 року № 88 цю посаду займає робітник [PERSON], який і працює на ній по теперішній час. На підставі вищевикладеного, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В наданій відповіді на відзив, поданій в редакції ЦПК України після 15.12.2017 року, представник позивача [PERSON] посилалася на те, що зі змісту наказу № 88-к від 30.06.2016 року вбачається, що слюсарю-ремонтнику 4 розряду ЦРТОО [PERSON] присвоєно було лише 5 розряд слюсаря-ремонтника та закріплено за вакантною одиницею слюсаря-ремонтника 6 розряду з перспективою підвищення кваліфікації розряду, у зв'язку з цим [PERSON] за трудовим договором має виконувати роботу слюсаря-ремонтника 5 розряду і саме за цей розряд отримувати заробітну плату. Даний наказ не містить тих ключових умов, які передбачені типовою формою наказу про прийняття на роботу. Надаючи [PERSON] роботу слюсаря-ремонтника 6 розряду та сплачуючи за неї заробітну плату, відповідач в порушення вимог ст. 31 КЗпП України вимагав від [PERSON] виконання роботи, яка не передбачена його трудовим договором. Відповідачем не надано доказів згоди [PERSON] на виконання роботи, яка не обумовлена його трудовим договором або інших доказів, які б підтверджували правомірність виконання [PERSON], який є слюсарем-ремонтником 5 розряду, роботу слюсаря-ремонтника 6 розряду. На підприємстві з 01.04.2012 року за підписом директора затверджена посадова інструкція слюсаря-ремонтника 6 розряду, вимог якої повинен дотримуватись не лише працівник, а і роботодавець. Стверджуючи, що [PERSON] займає посаду слюсаря-ремонтника 6 розряду з 30.06.2016 року відповідач, скористався своїм службовим положенням, порушив вимоги вищевказаної посадової інструкції, оскільки допустив до роботи 6 розряду - слюсаря 5 розряду, який на той час ще не мав стажу роботи на 5 розряді, визначеному в 1 рік, та не мав підвищення кваліфікації з 5 розряду на 6 розряд. Згідно протоколу № 5/17 від 08.12.2017 року засідання кваліфікаційної комісії та наказу № 231-к від 22.12.2017 року, [PERSON] лише з 01.01.2018 року має 6 розряд слюсаря-ремонтника і саме з цього часу він має виконувати роботу за 6 розряду та отримувати за цей розряд заробітну плату. На час проведення процедури скорочення штату, відповідно до наказу № 520 від 25.05.2017 року, на підприємстві з 4 штатних одиниць слюсарів-ремонтників 6 розряду цеху по ремонту та технічному обслуговуванню обладнання, одна одиниця була вакантна і саме ця вакантна одиниця підлягала скороченню, а тому, скорочення 31.07.2017 року позивача з займаної посади є незаконним. В наданих запереченнях на відповідь на відзив, поданих в редакції ЦПК України після 15.12.2017 року, представник відповідача Заводчиков В.С. посилався на те, що при проведенні скорочення відповідачем належним чином виконані вимоги трудового законодавства, щодо дотримання терміну, ознайомлення, процедури скорочення, отримання згоди профспілкової організації, запропонування вакантних посад за відповідною професією чи спеціальністю, та іншої вакантної роботи, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіту тощо. Позивач у своїй відповіді на відзив не наводить фактів порушення процедури скорочення, встановленої діючим законодавством України. В жодному документі, відповідач не стверджував, що [PERSON] займає вакантну посаду слюсаря-ремонтника 6 розряду, бо вакантною вона було до видання наказу 88-к від 30.06.2016 року , з цього часу ця посада не є вільною. Згідно штатних розкладів робочих КВ «Дніпро» відокремленого підрозділу КП «Харківводоканал» станом з 01.01.2017 року та з 01.10.2017 року відсутні вакантні посади слюсарів-ремонтників 6 розряду цеху з ремонту та технічного обслуговування устаткування. Підписи [PERSON] у наказах про прийняття на роботу, присвоєння розрядів, відповідно № 90-к від 08.07.2015 року, №88-к від 30.06.2016 року, №231-к від 22.12.2017 року, підтверджують те, що відповідачем виконані вимоги діючого законодавства, стосовно ознайомлення працівника з умовами праці, оплати та інше. Щодо зауважень позивача про допуск до роботи 6 розряду - слюсаря 5 розряду, то згідно п. 11 Розділу 1 Випуску 1 «Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, особи, які не мають відповідної освіти або стажу роботи, встановлених кваліфікаційними вимогами, але мають достатній практичний досвід та успішно виконують у повному обсязі покладені на них завдання та обов'язки, можуть бути, як виняток, залишені на займаній посаді або призначенні на відповідні посади за рекомендацією атестаційної комісії. Відповідач вважає безпідставними аргументи позивача, які наведені у відповіді на відзив, і які не спростовують, те що відповідачем дотримані вимоги чинного законодавства, тому вважає скорочення 31.07.2017 року [PERSON] з займаної посади законним. В судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] позов підтримали, просили його задовольнити, представник відповідача Заводчиков В..С. просив в задоволенні позову відмовити. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України суд , зберігаючи об'єктивність і неупередженість, роз'яснював учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Сторони відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України скористалися наданими їм правами, надали суду докази на підтвердження обставин, на які вони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень. Представник відповідача, заявляючи в підготовчому засіданні клопотання про надання додаткової можливості подати докази, не вказав об'єктивних причин, не повідомив суду та не зазначив доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що він здійснив всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У зв'язку з чим, судом було відмовлено в задоволенні даного клопотання. Заявляючи в судовому засіданні 08.02.2018 року, клопотання про залучення додаткових доказів, представник відповідача не обґрунтував неможливості їх подання з причин, що не залежали від нього. У зв'язку з чим, судом було відмовлено в задоволенні даного клопотання. Вирішуючи справу, суд зазначає на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] 23.10.1984 року на підставі наказу № 164-к від 22.10.1984 року виробничого управління водопровідного господарства «Дніпро» (на теперішній час - Комплекс водопідготовки «Дніпро»» відокремлений підрозділ КП «Харківводоканал») був прийнятий на роботу та призначений на посаду слюсаря-ремонтника 3 розряду, що підтверджується записами в трудовій книжці серії [NUMBER] (т. 1 а.с.6-10). 15.04.1993 року на підставі наказу № 214 - к від 30.04.1993 року [PERSON] отримав 6 розряд слюсаря-ремонтника. Згідно штатного розкладу робочих Комплексу водопідготовки «Дніпро» відокремленого підрозділу КП «Харківводоканал» станом на січень 2017 року в цеху з ремонту та технічного обслуговування обладнання числилися 4 одиниці слюсарів-ремонтників 6 розряду. Листом від 28.04.2017 року № 01.01.-14/2313/1 в первинну профспілкову організацію КП «Харківводоканал» було надано інформацію про те, що у зв'язку зі змінами в організації виробничого процесу та перерозподілом об'ємів робіт в КП «Харківводоканал» на комплексах та в апараті управління плануються скорочення чисельності і штату працівників з урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, а також про те, що робітникам, які будуть вивільнятися, внаслідок скорочення чисельності і штату робітників, будуть запропоновані всі вакантні посади, які є на підприємстві КП «Харківводоканал». Наказом КП «Харківводоканал» від 25.05.2017 року № 520 «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення штату та чисельності працівників підприємства» передбачено скорочення 14 посад працівників Комплексу водопідготовки «Дніпро» відокремленого підрозділу КП «Харківводоканал», у тому числі, відповідно до додатку № 3 до наказу від 25.05.2017 р. № 520, підлягала скороченню і 1 одиниця посади слюсаря-ремонтника 6 розряду цеху з ремонту та технічного обслуговування устаткування [PERSON] (т. 1 а.с.72-73). 29.05.2017 року [PERSON] було запропоновано ознайомитися та підписати попередження про наступне вивільнення в зв'язку із скороченням посади (професії) яку він займає та одночасно йому запропоновані вільні вакансії підприємства та КВ «Дніпро» для працевлаштування за відповідною професією та іншу вакантну роботу, яку він зможе виконувати з урахування його кваліфікації, досвіду, тощо. Від підпису попередження та запропонованих вакансій [PERSON] відмовився, про що 29.05.2017 року було складено відповідний акт. 11.07.2017 року до профспілкового комітету КВ «Дніпро» було направлене подання КВ «Дніпро» за № 473 на отримання згоди на звільнення [PERSON] Відповідно до витягу з протоколу від 13.07.2017 року № 44 профспілковий комітет КВ «Дніпро» надав згоду на звільнення [PERSON] 31.07.2017 року було складено акт про повторне запропонування [PERSON] усіх вакантних посад підприємства, отримання списку яких він засвідчив особистим підписом в акті (т. 1 а.с.79). Наказом № 116-к від 31.07.2017 року [PERSON], звільнено з посади слюсаря-ремонтника 6 розряду цеху з ремонту та технічного обслуговування обладнання 31.07.2017 року в зв'язку з скорочення чисельності штату працівників, відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України (т. 1 а.с.11). При звільненні за п. 1 ст. 40 КЗпП діють певні переваги на залишення на роботі, що встановлені ст. 42 КЗпП України. Відповідно до ст. 42 КЗоТ України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Так, представником відповідача вказувалося на те, що відповідачем проводилася оцінка продуктивності праці працівників, враховувались якість виконуваної роботи, дисциплінованість, наявність стягнень, час, який витрачено кожним з працівників для виконання завдання рівного ступеня складності, бралось до уваги кількість виконання працівниками особливо важливих завдань. При проведенні порівнянного аналізу сукупності кваліфікації і продуктивності праці відповідних робітників, встановлено, що робітники [PERSON], [PERSON], [PERSON] отримані виробничі завдання виконують якісно і своєчасно, не мають порушень трудової дисципліни, не мають дисциплінарних стягнень, за минулий рік отримували премії за виконання особливо важливих завдань, а позивач за минулий рік отримав менше премій за виконання особливо важливих завдань, ніж вищевказані працівники. Також було враховано те, що [PERSON], отримавши виробниче завдання під особисті підписи у журналі видачі завдань робітникам ЦРТОО на проведення ремонту масляного радіатора насосного агрегату № 5 НС-1, 24, 25, 26, 27 та 28 квітня 2017 року, відмовився виконувати його, не зважаючи на прямі вказівки як саме треба виконувати завдання начальника ЦРТОО [PERSON] і інженера 1-ї категорії ЦРТОО [PERSON], чим порушив вимоги п. 1.3. Робочої інструкції слюсаря-ремонтника 6-го розряду ЦРТОО, згідно якого він підпорядковується начальнику цеху, в оперативному відношенні -інженеру 1-ї категорії ЦРТОО і повинен виконувати їх розпорядження. В своєму поясненні від 19.05.2017 року з цього приводу, [PERSON] визнає отримання розпорядження та визнає, що не виконував завдання. Відмовляючись виконувати виробниче завдання, [PERSON] порушив вимоги п. 2.1. Робочої інструкції слюсаря-ремонтника 6-го розряду ЦРТОО. На час прийняття рішення про скорочення та на час звільнення [PERSON] мав догану за порушення трудової дисципліни. Вказане відображене в інформації про проведення порівняльного аналізу, яка була складена начальником ЦРТОО [PERSON]І.(т.2 а.с.2), даних виборки премій за виконання особливо важливих завдань за 2016 рік(т.1 а.с.111), даних записів журналу видачі завдань робітникам ЦРТОО, рішенні про накладення дисциплінарного стягнення. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, що роботодавцем створювався орган, який проаналізував та оцінив, хто з працівників користується переважним правом на залишення на роботі, або доказів, що роботодавець доручав якійсь посадовій особі провести цей аналіз продуктивності і кваліфікації праці працівників. В справі міститься лише інформація про проведення начальником ЦРТОО [PERSON] порівняльного аналізу роботи чотирьох йому підлеглих працівників: [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], які всі мали розширення зон обслуговування. Згідно цієї інформації [PERSON] за порушення трудової дисципліни 09.08.2016 року наказом КВ «Днепр» № 112-к було оголошено догану, яка не відмінена, він мав зауваження за несвоєчасне виконання отриманих завдань, а саме, згідно журналу видачі завдань працівниками цеху, він отримав завдання на ремонт масляного радіатора насосного агрегата № 5 НС-1, підтвердив особистим підписом отримання завдання 24,25,26,27,28 квітня 2017 року, але виконувати завдання відмовився з суб'єктивних причин. За 2016 рік отримав три премії за виконання особливо важливих робіт. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за час роботи порушення трудової дисципліни не мали, до дисциплінарної відповідальності не притягувалися, зауважень не мали. Отримані виробничі завдання виконували якісно та своєчасно. [PERSON] та [PERSON] за 2016 рік отримали п'ять премій, [PERSON] - чотири премії за виконання особливо важливих робіт. Разом з тим, в справі відсутні дані, що цій особі роботодавцем доручалося проведення порівняльного аналізу. Даний аналіз не відповідає належному аналізу для визначення осіб, які мають переважне право на залишення на роботі, і працівників, які не мають таких переваг, в розумінні ст. 42 КЗоТ України. Так, представник відповідача вказував, що вказівки саме начальника ЦРТОО [PERSON], інформацію якого було взято до уваги, відмовився виконувати позивач 25, 26, 27 та 28 квітня 2017 року. Позивач в судовому засіданні вказував на наявність конфліктної ситуації з [PERSON] з приводу доручення йому виконання цих завдань, зазначав, що його безпосереднє керівництво вимагало від нього неякісного виконання його обов'язків, про що виклав в пояснювальній записці (т.1 а.с.87). Суд погоджується з доводами відповідача, що однією з істотних ознак більш високої продуктивності праці визнається дисциплінованість працівника і врахування наявності дисциплінарного стягнення. Однак, представником відповідача, окрім записів в журналах і порівняльного аналізу начальника ЦРТОО, не було надано беззаперечних доказів порушення позивачем вимог п. 1.3. , п. 2.1. Робочої інструкції слюсаря-ремонтника 6-го розряду ЦРТОО, про які зазначав представник відповідача, не надано належного підтвердження цих обставин, які були встановлені відповідним рішенням роботодавця за результатами проведеної перевірки роботи позивача, у передбаченому трудовим законодавством порядку. Як зазначив представник відповідача, будь-яких рішень за результатом перевірки відповідачем не приймалося. З позивачем велися бесіди. Тому, суд твердження відповідача про недисциплінованість позивача, встановлені на підставі інформації про проведення порівняльного аналізу та даних журналу видачі завдань робітникам ЦРТОО, вважає суб'єктивною оцінкою начальника ЦРТОО [PERSON], ці доводи не є беззаперечними та заснованими на безпристрасній оцінці якостей працівників. У даному випадку при визначенні осіб, які мають переважне право на залишення на роботі, і працівників, які не мають таких переваг, роботодавець покладався лише на думку безпосереднього керівника працівника, і запропонував йому визначити, з ким з підлеглих працівників йому краще (комфортніше) працювати. Такі дії не є достатніми, оскільки думка керівника - начальника цеху є суб'єктивною і вся сукупність показників роботи працівника може бути не врахована. Щодо рівня кваліфікації, то як убачається зі справи, працівники ЦРТОО на час спірних правовідносин мали наступні кваліфікаційні розряди слюсаря-ремонтника: [PERSON] - 6 розряд, [PERSON] - 6 розряд , [PERSON]- 6 розряд, [PERSON] - 5 розряд. Щодо доводів представника позивача, що на час проведення процедури скорочення посади слюсаря-ремонтника ЦРТОО 6 розряду одна одиниця була вакантною, і щодо доводів представника відповідача про те, що згідно штатного розпису на 2017 рік в ЦРТОО КВ «Дніпро» на посаді слюсаря-ремонтника 6 розряду числились 4 працівники: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], то матеріали справи свідчать про те, що наказом № 88-к від 30.06.2016 року слюсарю-ремонтнику 4 розряду ЦРТОО [PERSON] присвоєно було 5 розряд слюсаря-ремонтника та закріплено за вакантною одиницею слюсаря-ремонтника 6 розряду з перспективою підвищення кваліфікації розряду. При цьому, закріплення за вакантною одиницею з перспективою підвищення кваліфікаційного розряду не передбачене чинним трудовим законодавством, а кваліфікаційні вимоги, зазначені в робочій інструкції слюсаря-ремонтника 6 розряду ЦРТОО, чітко вказують, що до роботи слюсаря-ремонтника 6 розряду допускаються особи, що мають професійно-технічну освіту, стаж роботи слюсаря 5 розряду не менш 1 року (т.1а.с.91), однак даних вимог не було враховано роботодавцем. Щодо доводів представника відповідача про те, що згідно п. 11 Розділу 1 Випуску 1 «Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, особи, які не мають відповідної освіти або стажу роботи, встановлених кваліфікаційними вимогами, але мають достатній практичний досвід та успішно виконують у повному обсязі покладені на них завдання та обов'язки, можуть бути, як виняток, залишені на займаній посаді або призначенні на відповідні посади за рекомендацією атестаційної комісії, то наказ № 88-к від 30.06.2016 року не містив даних про прийняття [PERSON] на відповідну посаду, а протокол № 121 від 21.06.2016 року засідання кваліфікаційної комісії ВК «Дніпро» з питань підвищення розрядів та категорій працівників управління не містив рекомендації комісії про призначення [PERSON] на посаду слюсаря-ремонтника 6 розряду ЦРТОО, на засіданні розглядалася лише заява [PERSON] про прийняття екзамену на підвищення з 4-го розряду на 5-ий (т. 1 а.с. 219-220). Щодо доводів представника відповідача про те, що позивач на час вирішення питання скорочення штату мав дисциплінарне стягнення, і доводів представника позивача про те, що дія дисциплінарного стягнення у виді догани, накладеного на позивача, припинилася нарахуванням та виплатою премій, то преміювання працівників здійснюється за якісне, своєчасне і в повному обсязі виконання функцій (обов'язків), встановлених положеннями про відповідні органи та посадовими інструкціями, а також з урахуванням їх ініціативи, особистого вкладу в загальні результати роботи. Відповідно до статті 147 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів дисциплінарного стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Одночасно із застосуванням дисциплінарного стягнення можуть застосовуватися передбачені законодавством заходи впливу, що не є дисциплінарним стягненням, зокрема і позбавлення премії, що передбачена системою оплати праці. Судом встановлено, що наказом № 112-к від 09.08.2016 року [PERSON] оголошено догану за порушення трудової дисципліни - Правил внутрішнього трудового розпорядку (п. І, п. ІІІ), зухвалу поведінку по відношенню до працівників цеху по ремонту та технічному обслуговуванню обладнання Комплексу ( т. 1 а.с.92). За 2016 рік [PERSON] отримав три премії за виконання особливо важливих робіт. Врахування відповідачем наявності премій та дисциплінарного стягнення як показників продуктивності роботи позивача суд вважає правильним. Позбавлення премій, передбачених системою оплати праці, провадиться відповідно до положення про преміювання, що діє на підприємстві, в установі, організації, і може провадитися тільки за той розрахунковий період, у якому було допущено порушення трудової дисципліни, що оформлюється наказом керівника з обов'язковим зазначенням конкретних обставин, що стали причиною депреміювання. Згідно зі статтею 151 КЗпП протягом строку дисциплінарного стягнення до працівника не застосовуються заходи заохочення. Статтею 143 КЗпП встановлено, що відповідні заходи заохочення визначаються правилами внутрішнього трудового розпорядку або встановлюються у колективному договорі, іншому локальному нормативному акті роботодавця. Зазначене не стосується премій, передбачених системою оплати праці, оскільки відповідно до статті 2 Закону України "Про оплату праці" премія є додатковою заробітною платою і пов'язана з виконанням виробничих завдань і функцій. В даному випадку премія, передбачена системою оплати праці, не є заходом заохочення і повинна виплачуватись працівникові на загальних підставах. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат закон відносить виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Таких заохочувальних та компенсаційних виплат позивачу не здійснювалося. Отже, при визначенні осіб, які мають переважне право на залишення на роботі, і працівників, які не мають таких переваг, обов'язково враховуються наявність чи відсутність заохочень та дисциплінарних стягнень, що має бути підтверджено документально. Враховуючи сукупність вищевказаних обставин, та вагомість допущених відповідачем порушень, звільнення позивача з роботи за ініціативою власника у зв'язку із скороченням чисельності працівників не можна вважати таким, що проведене у відповідності до вимог закону, і у відповідності до ст. 235 КЗпП України позивача слід поновити на роботі. Відповідно до ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В судовому засіданні встановлено, що позивач не працює з 01.08.2017 року включно. Позивач просив стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 31.07.2017 року по 06.02.2018 року в розмірі 37447 гривень 72 копійки за 188 днів. Середньоденна заробітна плата складає 199,19 грн., про що зазначив позивач та визнав представник відповідача. Середньомісячна заробітна плата [PERSON] за останніх два місяця (травень-червень) 2017 року склала 5975,99 грн. (т. 1 а.с. 38). З огляду на вимоги позивача про стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дня звільнення по 06.02.2018 року, відповідач зобов'язаний за період з 01.08.2017 року включно по 06.02.2018 року включно, що складає 190 днів, сплатити позивачу 37846 гривень 10 копійок (199,19грн.*190днів). Відповідно до ч.5 ст.235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір підлягає негайному виконанню. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved