Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 11 березня 2006 року у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 154 від 11.03.2006 року. На обґрунтування позову зазначила, що 11.03.2006 року вона та [PERSON] зареєстрували шлюб у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 154 від 11.03.2006 року. Шлюб у них перший. Її дошлюбне прізвище [PERSON]. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище [PERSON]. [INFO] у них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Дитина зараз проживає з нею, а також після розірвання шлюбу дитина буде проживати з нею. Вона звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. З 2008 року їх сім'я фактично розпалась. На протязі багатьох років вони з відповідачем не знаходять спільної мови у вирішенні багатьох сімейних питань, в т.ч. і відносно виховання сина. Вони по різному розуміють права та обов'язки подружжя і тому у кожного з них особисте ставлення до подружніх обов'язків, до відповідальності за те, що відбувається в родині. Це напружувало обстановку в сім'ї і такі стосунки негативно впливали не тільки на їх психологічний стан, а і на виховання та психологічний стан сина. На протязі останнього року вони остаточно припинили подружні стосунки і проживають в різних містах. В квітні 2016 року вона звернулась до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. Відповідач заперечував проти розірвання шлюбу, їм було надано судом два місяця на примирення. Зі спливом цього строку вона надала суду заяву про залишення її позову без розгляду, відносно чого судом була постановлена ухвала. Її заява була обумовлена тим, що відповідач запевнив її про зміну свого відношення до виконання подружніх та батьківських обов'язків. Але за останній рік в їх житті нічого не змінилось. Відповідач виїхав на постійне проживання за місцем своєї реєстрації в м. Донецьк. Зі своєю сім'єю, тобто нею та сином, він не підтримував ніяких зв'язків, не надавав матеріальної допомоги ні їй, ні синові, не займався його вихованням, не цікавився його навчанням, здоров'ям. З нею не спілкувався навіть телефоном. Вважає, що викладені обставини свідчать про остаточний розпад їх сім'ї і відновити подружні стосунки не можливо. Вона не бачить сенсу у наданні їм часу на примирення. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача на офіційному сайті «Судова влада України», про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з чим суд, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 11.03.2006 року. Зареєстровано шлюб у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 154 від 11.03.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9). Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). З матеріалів справи вбачається, що між сторонами припинено подружні стосунки, шлюбно-сімейні стосунки до цього часу між ними не поновлювались, зберігати сім`ю позивач не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі по тексту - "СК України") шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та відносини між сторонами по справі не поновлювались, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажає, вважає, що це не можливо, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. Згідно ст. 11, 88 ЦПК України судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору при розгляді справи у розмірі 640,00 грн. віднести за рахунок позивача.

Outcome: approved