Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилається на те, що 27 лютого 2018 року між нею та відповідачем укладено шлюб. В шлюбі у них з відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що у них з відповідачем через різні погляди на життя, різні характери постійно виникали сварки та скандали. Відповідач відмовляється приймати участь у сімейних витратах, не спілкується з нею та дитиною. Позивач вказує, що неодноразові її спроби налагодити відносини з чоловіком були марними. Останній час проживають окремо, відсутній спільний бюджет. Шлюб існує формально, збереження шлюбу неможливе, на примирення не погоджується, оскільки між ними втрачено почуття поваги та любові один до одного. Крім цього, позивач вказує, що дитина проживає з нею та має право на забезпечення та нормальний життєвий рівень, а тому вважає, що відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу, а оскільки він офіційно працевлаштований, має регулярний та постійний дохід, тому повинен та може сплачувати аліменти на утримання спільної дитини в розмірі ј частки від його доходів. На підставі норм чинного законодавства просить розірвати їх з відповідачем шлюб, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі ј його заробітної плати, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 23.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у даній справі і відповідачу наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву (а.с.19). 04 листопада 2020 року відповідачем спрямовано до суду заперечення на\~позовну заяву, згідно яких відповідач вказав, що позивач на даний час забороняє йому бачитись з сином. Крім цього, позивач просить стягнути аліменти в розмірі 1779 грн., однак аліменти він взмозі сплачувати в розмірі 25% від його заробітної плати, оскільки його заробітна плата складає 5711,07 грн. Вказав, що оскільки дружина має проблеми із здоров`ям і під час сезонних загострень вважає за необхідне, щоб дитина перебувала під його наглядом. Також вказав про наявність матеріальної претензії з приводжу спільно придбаної квартири по [ADDRESS] , тому вважає за доцільним розірвання шлюбу після залагодження спору з квартирою, оскільки позивачка чинить йому опір у користуванні квартирою. Судові витрати згідний сплачувати на пополам (50 % на 50%). Просив зупинити провадження у справі до вирішення питання з приводу опіки над дитиною, та врегулювання питання перешкоджання спільно придбаним майном, шляхом укладення договору. З приводу стягнення з нього аліментів в розмірі ј частки від заробітної плати не заперечує. Просив зобов`язати [PERSON] на час сезонних хвороб віддавати йому сина для його безпеки. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 25.11.2020 року відмовлено відповідачу в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним в позові. Відповідач в судовому засідання вказав, що згідний на розірвання шлюбу, а також згідний сплачувати аліменти у розмірі ј частки від його заробітку. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наведених нижче підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони 27 лютого 2018 року уклали шлюб, який зареєстрований Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №266, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Згідно довідки про доходи від 27.10.2020 року та характеристики №25/08-1 від 25.08.2020 року ТзОВ «Інвест Альянс», вбачається що [PERSON] працює на посаді охоронника та характеризується з позитивної сторони, його середній місячний дохід становить 5611,23 грн. (а.с.26, 27). Причиною розпаду сім`ї стало те, що сторони не проживають разом, втратили почуття любові та поваги один до одного, без чого збереження сім`ї є неможливим. Шлюб існує формально. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.\~ Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 51 ч.1 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 Сімейного кодексу України). Згідно з ч. 2-4 ст. 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу. Позивач наполягала на розірванні шлюбу, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, а відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що сім`я сторін розпалась, її зберегти неможливо, спільне життя подружжя і збереження шлюбу на думку суду суперечить інтересам сторін, між сторонами втрачено почуття любові, поваги та гідності один до одного, сторони не підтримують шлюбні відносини, а тому шлюб між ними, необхідно розірвати. Згідно з вимогами\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Відповідно до вимог ст.ст.150,\~157 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до вимог\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками щодо цього обв`язку, кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183\~Сімейного кодексу\~України передбачено,\~що частка\~заробітку (доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом.\~Якщо стягуються\~аліменти на\~двох і\~більше дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо\~після досягнення\~повноліття найстаршою\~дитиною ніхто\~з батьків\~не звернувся\~до суду\~з позовом\~про визначення\~розміру аліментів\~на інших\~дітей,\~аліменти стягуються\~за вирахуванням\~тієї рівної\~частки,\~що припадала\~на дитину,\~яка досягла\~повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. На даний час мінімальний розмір аліментів у зв`язку зі змінами у законодавстві не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.\~ Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», 50% від прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить з 1 липня 2020 року 929,50 грн. З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно\~Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~є обов`язковою для застосування національними судами, рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд враховує, що платник аліментів є фізично здоровою, працездатною особою, а отже в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини та не перекладати тягар утримання дитини тільки на матір. Крім цього, відповідач позовні вимоги про стягнення аліментів визнав повністю. Так, з урахуванням майнового стану відповідача, те що відповідач офіційно працює та його місячний заробіток в середньому становить 5611,23 грн., позов визнав, відсутність в матеріалах справи відомостей про те, що він має на утримання інших дітей чи осіб, які потребують його утримання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.10.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Визначений судом розмір аліментів з урахуванням знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей відповідає інтересам та потребам дитини. При цьому на підставі частини першої\~статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 01.10.2020 року. Такий розмір аліментів не значно перевищує половину прожиткового мінімуму, встановленого\~статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік». Визначений судом розмір аліментів з урахуванням знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей не є надміру високим і відповідає інтересам та потребам дітей. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 430 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позивач при поданні до суду позову про розірвання шлюбу сплатила судовий збір в розмірі 840,80 грн., дані витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, за позовну вимогу про стягнення аліментів, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved