Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що від спільного проживання у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час спільне проживання припинене, діти проживають разом з позивачем і знаходяться на її утриманні. Просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на кожну дитину у розмірі по 2000 гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття. Також просить суд стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з оплатою послуг адвоката. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутнсть, позовні вимоги про стягнення аліментів на дітей підтримує повністю. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги позивача підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає, погоджується сплачувати аліменти за рішенням суду. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6, 7). Відповідно до довідки № 11-15/740 від 19.02.2020, виданої виконавчим комітетом Канівської міської ради Черкаської області (а.с 8), вбачається, що діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а згідно з ч.3 ст. 181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Ст. 184 СК України передбачає, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, визнання відповідачем позову, необхідно стягнути з відповідача на ім`я позивача аліменти на [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи із дати пред`явлення позову 12.03.2020 до досягнення повноліття дітьми. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір в сумі 840,80 грн., так як звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.3 ЗУ "Про судовий збір". Статтею 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути у користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 420,40 грн., тобто 50 % від суми судового збору, яка підлягала до сплати позивачкою при поданні позову до суду, а іншу частину судового збору 420,40 грн. компенсувати за рахунок держави. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати на правничу допомогу, що підтверджуються розрахунковими документами, тому суд вважає, що вимоги в частині відшкодування судових витрат за правничу допомогу у розмірі 1000 грн. повинні бути задоволенні.

Outcome: approved