Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила: - визнати дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Рєпіна, б. 6, кв. 2, укладений між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посвідчений Бессарабською товарною біржею від 10.10.2002 року за № 026. - визнати дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою: Одеська область м. Ізмаїл, вул. Рєпіна, б. 8, кв. 9, укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], посвідчений представництвом Одеської товарної біржі від 21.11.1997 року за № 2565. - визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Рєпіна, б. 6, кв. 2. - визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: Одеська область м. Ізмаїл, вул. Рєпіна, б. 8, кв. 9. - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 28 березня 2012 року право власності на: - 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Рєпіна, б. 6, кв. 2; - 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: Одеська область м. Ізмаїл, вул. Рєпіна, б. 8, кв. 9; - 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0582 га, розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Шкільна (колишня Жовтнева), 81, передану для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 315638 від 18.12.2008 року, кадастровий номер 5110600000:01:034:0258; - земельну ділянку площею 2,330 га, розташовану на території Фесюрівської сільської ради Білоцерківстького району Київської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV- КВ № 096874 від 27.03.2002 року, кадастровий номер 3220488000:03:012:0042; - гараж № 214, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, автокооператив № 8. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що листом наданим державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області від 25.11.2017 року за № 1517/02-14, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що у договорі купівлі продажу, посвідченому Бессарабською товарною біржею 10.10.2002 року за реєстраційним № 026, право власності за яким зареєстроване Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації 08.10.2003 року в реєстровій книзі № 67 з(д) 46 не визначено частку у вищезазначеній квартирі на імя кожного співвласника, в тому числі спадкодавця [PERSON]. Також, не дотримано форму посвідчувального напису на договорі, а засвідчено справжність підписів сторін. Крім цього, відсутній документ, що посвідчує право власності на спадкову земельну ділянку на імя спадкодавця [PERSON], який був би зареєстрований у встановленому законом порядку, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Білоцерковською районною державною нотаріальною конторою Київської області 06 серпня 2011 року за № 2-2217, так як право власності на земельну ділянку на 06 серпня 2011 року посвідчувалося державними актами, відповідно до ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи, повідомлялись належним чином, проте конверти із судовими повістками повернулись на адресу суду з відмітками «за не запитом», про причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за їх відсутності на адресу суду не направляли. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі продажу та визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. На підставі письмових заяв сторін по справі, в зв'язку з визнанням відповідачем позову суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст.\~223,\~247 ЦПК України.\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. В судовому засіданні встановлено, що 10.10.2002 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу нерухомості, зареєстрований на Бесарабській товарній біржі за № 026, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON], [PERSON] та [PERSON] купили квартиру, розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Рєпіна, б. 6, кв. 2. Всі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі сторонами виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснений про що свідчить п. 11 договору, на виконання умов укладеного договору [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проведено реєстрацію договору, про що свідчить технічний паспорт на квартиру, розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Рєпіна, б. 6, кв. 2 та мається відповідна відмітка безпосередньо на вказаному договорі. Крім цього, згідно довідки від 01.11.2016 року за № 1916, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», власниками квартири, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Рєпіна, б. 6, кв. 2, є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі продажу, посвідченого Бесарабською товарною біржею за № 026 від 10.10.2002 року, зареєстроване комунальним підприємство «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» в книгу реєстру за № 673(д) -46. Також, як було встановлено судом, 21.11.1997 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу нерухомого майна, посвідчений представництвом Одеської товарної біржі за № 2565, згідно якого [PERSON] та [PERSON] продали а [PERSON] та [PERSON] купили квартиру розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Рєпіна, б. 8, кв. 9. Всі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі сторонами виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснений про що свідчить п. 8 договору, на виконання умов укладеного договору [PERSON] та [PERSON] проведено реєстрацію договору, про що свідчить технічний паспорт на квартиру, розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Рєпіна, б. 8, кв. 9 та мається відповідна відмітка безпосередньо на вказаному договорі. Згідно довідки від 01.11.2016 року за № 1915, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», власниками квартири, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Рєпіна, б. 8, кв. 9 є [PERSON], та [PERSON] на підставі договору купівлі продажу, посвідченого Одеською товарною біржею за № 2565 від 21.11.1997 року, зареєстроване комунальним підприємство «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» в книгу реєстру за № 64г - 107. Протягом всього часу з моменту укладення договору позивач [PERSON] відкрито володіє та користуються придбаним майном, однак на підставі укладених договорів позбавлена можливості проводити відчуження придбаного майна та укладати будь-які правочини, оскільки договори нотаріально не посвідчені. Крім цього, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 315638 від 18.12.2008 року, виданого на підставі рішення Ізмаїльської міської ради № 925 V від 08.11.2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010850700425, [PERSON] та [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,0582 га, розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Жовтнева, 81, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер 5110600000:01:034:0258. Згідно розпорядження Ізмаїльської міської ради Одеської області про перейменування вулиць, провулків та проспекту в м. Ізмаїл Одеської області вулицю Жовтневу перейменовано у вулицю Шкільну. Також, [PERSON] належав гараж № 214, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, автокооператив № 8 на підставі рішення Ізмаїльського міського суду Одеської області від 22.10.1998 року. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.08.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори за № 2-2217, [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,330 га, розташована на території Фесюрівської сільської ради Білоцерковського району, Київської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 096874 від 27.03.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 50. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 293219 від 28.03.2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер 28.03.2012 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: - 1/3 частина квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]; - 1/2 частина квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]; - 1/2 частина земельної ділянки площею 0,0582 га, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Шкільна (колишня Жовтнева), 81, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 315638 від 18.12.2008 року, кадастровий номер 5110600000:01:034:0258; - земельна ділянка площею 2,330 га, розташована на території Фесюрівської сільської ради Білоцерківстького району Київської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV- КВ № 096874 від 27.03.2002 року, кадастровий номер 3220488000:03:012:0042; - гараж № 214, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, автокооператив №8. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 50024796 від 25.11.2017 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом одруження серії І-АБ № 446646 від 25.12.1970 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено судом позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено, будинковою книгою на спадковий житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Шкільна (колишня Жовтнєва), б. 81, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на відповідне спадкове майно оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved