Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить змінити спосіб стягнення з відповідача аліментів та постановити рішення, яким стягувати з нього аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову до суду. В обґрунтування позову покликається на те, що у сторін за час шлюбу народилася донька - [PERSON] ,\~ [INFO] . 26.05.2014 рішенням Сихівського районного суду м. Львова з [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн., щомісячно починаючи з 29.04.2014 і до досягнення дитиною повноліття. 18.07.2014 рішенням Сихівськогго районного суду м. Львова шлюб між сторонами розірвано. 23.02.2018 рішенням Сихівського районного суду м. Львова збільшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 930 грн. З 2014 дитина постійно проживає разом із позивачкою. Відповідач сплачує на утримання дитини аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно, однак цих коштів недостатньо для утримання дитини. Позивач вказала, що відповідач працює, має постійний дохід, оскільки постійно їздить на власному автомобілі, відпочиває за кордоном. У зв`язку з цим, просить змінити спосіб стягнення аліментів. Ухвалою суду від 03.06.20120 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадженнч з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, 09.09.2020 представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин своєї неявки не повідомив та не подав до суду відзив на позовну заяву. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] . Відповідно до рішення Сихівського районного суду м. Львова від 18.07.2014 шлюб між сторонами розірвано. Згідно рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26.05.2014 стягнено з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., щомісячно починаючи з 29.04.2014 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23.02.2018 збільшено розмір аліментів, що стягуються за рішенням суду від 26.05.2014. Стягнено з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 930 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в ст.ст. 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. В свою чергу, змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення При цьому, суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Оскільки згідно з вимогами чинного законодавством спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, тому у позивача є право звернення до суду з вимогою про зміну такого способу стягнення аліментів. Таким чином, при визначенні в новому розмірі аліментів, суд враховує законодавчо визначені положення закону, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а матеріальне становище позивача - донька проживає разом з матір`ю та перебуває на утриманні матері, матеріальне становище платника аліментів, який працездатний, обов`язок батьків рівною мірою утримувати дитину, а відтак суд прийшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає положенням ст. 192 СК України щодо стягнення аліментів у зміненому розмірі та роз`ясненням, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3). Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом звільнена від сплати судового збору, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 840 грн. 80 коп. судового збору. На підставі ст.ст. 180-182, 192 та

Outcome: approved