Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Лікар - психіатр Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні Гадзінської О.В. звернулася в суд із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1976 року народження у примусовому порядку в психіатричний заклад без її згоди. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що [PERSON] страждає нервово-психічним розладом, який обумовлює її безпорадність та суттєву шкоду здоров'ю, перебуває у стані, в якому може заподіяти шкоду як собі, так і іншим особам, зокрема, матері та своїй дитині, поводить себе неадекватно та агресивно відносно своєї матері, не впізнає її, постійно конфліктує, нецензурно виражається. Неодноразово перебувала у психіатричному закладі і проходила лікування, в домашніх умовах лікування не приймає. Емоційно не стабільна, мислення паралогічне. При спілкуванні мислення не послідовне, постійно придумує різні твердження з приводу її народження та родинного походження. Стверджує, що без примусової госпіталізації [PERSON] може завдати шкоду собі та оточуючим. У судовому засіданні представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні лікар-психіатр Гадзінська О.В. заяву підтримала і просить її задовольнити. Судом встановлено, що [PERSON] була госпіталізована в четверте психіатричне відділення ТОККПНЛ 26.07.2015р. в 09 год. 40 хв. за заявою матері у зв'язку із неадекватною поведінкою, була агресивна, конфліктувала в сім'ї, проявляла фізичну силу до матері. Висновком комісії лікарів психіатрів Тернопільської ОККПНЛ від 27.07.2015р. відзначено, що гр. [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів та встановлено діагноз маячний розлад. З анамнезу хвороби пацієнтки відомо, що розлади психіки турбують з 1998 року, коли вперше змінилася поведінка після народження доньки. З того часу неодноразово лікувалася в психоневрологічній лікарні. Комісія прийшла до висновку, що обстеження і лікування пацієнтки [PERSON] можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару, а також підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у зв'язку із наявністю в неї важкого психічного розладу, який обумовлює її безпорадність та суттєву шкоду її здоров'ю, внаслідок погіршення стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. В судовому засіданні [PERSON] проти госпіталізації заперечила та зазначила, що вона цілком здорова, усвідомлює значення своїх дій, будь-якої шкоди ні собі, ні оточуючим не заподіє. В судовому засіданні матір [PERSON] пояснила, що поведінка її змінилася після народження дитини. Поведінка та психічний стан постійно змінювався в гіршу сторону, видумує різні історії свого народження, не врівноважена, може завдати собі та іншим оточуючим шкоду. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заяву слід задовольнити. Відповідно до вимог ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22.02.2000 року, особа, яка страждає на психічний розлад може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди, якщо її обстеження або лікування можливе лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Таким чином суд вважає, що госпіталізація [PERSON] без її згоди до психіатричного закладу є доцільною та відповідає її інтересам, [PERSON] може завдати шкоди як собі, так і оточуючим, а тому заяву представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved