Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Васяновича В.В. звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з цивільним позовом до Територіальної громади села Горобіївка в особі виконавчого комітету Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на будинок [ADDRESS] . Спадкоємцем майна померлої [PERSON] є її рідний син [PERSON] , який прийняв спадщину у відповідності до ст.ст. 1268-1269 ЦК України, проте позбавлений можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно, оскільки правовстановлюючі документи на нього відсутні. У зв`язку з цим нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право власності на будинок. Просить визнати за [PERSON] право власності на будинок в порядку спадкування. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач, повідомлений про час, дату та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Степанецької сільської ради ОТГ Черкаської області, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Виходячи з приписів ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 01.12.2005 серії [NUMBER] (а.с.10). Після її смерті відкрилася спадщина, у зв`язку з чим 26.10.2005 Першою черкаською державною нотаріальною конторою зареєстрована Спадкова справа, що підтверджується копіями Витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 45555943, № 65169153 (а.с.22,23). Як вбачається з копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 07.12.1956 [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] (а.с.9). Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області від 02.06.2021 № 181 [PERSON] проживав без реєстрації із своєю матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] до дня смерті та вели спільне господарство (а.с.21). Відповідно до копії Спадкової справи, яка надійшла у відповідь на запит суду [PERSON] прийняв спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.49). Державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори 26.10.2016 видані [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,2785 га, кадастровий номер 7122081500:01:001:0608 та свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 2,5633 га, кадастровий номер 7122081500:01:001:0243, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.61). Водночас постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.07.2021, державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться в с. Горобіївка Канівського району Черкаської області у зв`язку з тим, що право власності за померлою [PERSON] на вказані об`єкти нерухомості зареєстровано не було (а.с.12-13). Таким чином, позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. Як вбачається з копії довідки виконавчого комітету Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області від 02.06.2021 № 180, будинок в [ADDRESS] належить померлій [INFO] [PERSON] . За будинком рахується земельна ділянка, площею 0,60 га, яка не приватизована. Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ., будівництво закінчено в 1954-1980 роках, відомості про самочинне будівництво відсутні (а.с.14-19). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто [INFO] . Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, отримав свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна, однак не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, оскільки правовстановлюючі документи на нього відсутні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.380 ЦК України житловий будинок є об`єктом права власності. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на будинок підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved