Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач 25.09.2019 року звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON], предметом якої є стягнення з нього аліментів на її утримання на час навчання в учбовому закладі у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно на весь час навчання, але не більше ніж до сповнення їй двадцяти трьох років. Як на підставу позову позивач посилається на те, що відповідач та третя особа є її батьками, перебували у шлюбі. Після закінчення середньої загальноосвітньої шкоди вона вступила на денну форму навчання до Одеського національного політехнічного університету, на умовах контракту, де і навчається зараз, стипендію не отримує. Термін закінчення навчання 30 червня 2021 року. Третя особа матеріально забезпечує її, але не в достатньому обсязі, оскільки отримує невелику заробітну плату ці утримує малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], тому позивач змушена звернутися за допомогою до відповідача, який працює, отримує стабільний дохід, інших утриманців не має, але одноособово вирішує коли в якому розмірі надавати кошти на її утримання. Проте позивач потребує щомісячної, регулярної, постійної допомоги. щоб завчасно розраховувати свій бюджет. У судове засідання позивач та третя особа, не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку, заявили клопотання про розгляд справ за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити /а.с.36,85/. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, подав відзив, в якому зазначив, що після розірвання шлюбу з третьою особою, позивач залишилась проживати з нею. Третя особа була категорично проти їхнього спілкування і він звертався до відділу опіки та піклування щодо усунення перешкод в спілкуванні з дитиною, але позитивних результатів це не дало. Не дивлячись на це, він надавав матеріальну допомогу на утримання доньки в добровільному порядку, на підставі заяви за місцем роботи, але відповідач звернулась до суду і з нього були стягнуті аліменти за рішенням суду, які він регулярно сплачував. Крім того, він продовжував надавати допомогу добровільно під час сплати аліментів та після досягнення донькою повноліття і вступу до вищого навчального закладу, що підтверджується квитанціями «ПриватБанку». Він не погоджується з твердженням позивача, що він приховує своє місце роботи, оскільки з 1999 року постійно працює на «ІнГЗК». Згоден надавати доньці матеріальну допомогу в розмірі 1/8 частини заробітку. Сплачувати більше не має можливості. Просить врахувати, що його середній заробіток складає 13318,48 грн.; з 10.08.2012 року перебуває у шлюбі з [PERSON], мають спільного сина [PERSON], [INFO]; утримує також повнолітнього сина дружини - [PERSON], який проживає з ними, навчається в коледжі і не працює; утримує непрацездатних батьків-пенсіонерів; сплачує комунальні послуги по 2479 грн. щомісячно. Викладені у відзиві обставини в судовому засіданні підтримав та підтвердив/а.с.50-62/. За таких обставин, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності позивача та третьої особи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до\~ч.1\~ст.13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Згідно ч.1, ч.5 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач та третя особа перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). На даний час позивач є студенткою Одеського національного політехнічного університету, денної форми навчання, за контрактом, з терміном навчання з 02.10.2017 року по 30.06.2021 року, стипендію не отримує (а.с.7,8), проживає в гуртожитку за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 11-В (а.с.10). Судом встановлено, що відповідач працює слюсарем черговим та з ремонту устаткування 5 розряду ПрАТ «ІнГЗК», його середній місячний дохід становить 13318,48 грн. (а.с.62), одружений (а.с.63), його дружина [PERSON] з 15.01.2019 року працює лаборантом, отримує мінімальну заробітну плату (а.с.65а), мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.64), позивач також має батьків, які є пенсіонерами та отримують пенсію (а.с. 71-74). Відповідач разом з дружиною [PERSON] та їх спільною дитиною [PERSON] зареєстровані та проживають за однією адресою (а.с. 70). Судом також встановлено, що у дружини відповідача є повнолітній син [PERSON] (а.с. 65-66), який навчається в Інгулецькому колледжі ДБНЗ "КМУ" на останньому курсі денне відділення, навчання безкоштовне (а.с. 67-68). При цьому суд критично відноситься до тієї обставини, що вказана повнолітня особа має постійне місце проживання за адресою відповідача, оскільки особи, які складали акт про його проживання (а.с. 69) стороною відповідача не запрошувались до суду в якості свідків і судом не допитувались, у свою чергу суд, який протягом розгляду справи не заважав відповідачу у реалізації таких дій, не наділений повноваженнями за діючим законодавством за своєю ініціативою викликати та допитувати тих чи інших осіб на підтвердження того чи іншого доказу. Крім того, судом встановлено, що третя особа працює менеджером з надання кредитів у ПОВНОМУ ТОВАРИСТВІ «ЛОМБАРД ДОНКРЕДИТ ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНТЕР-РІЕЛТІ» І КОМПАНІЯ», її середня заробітна плата становить 4553 грн. (а.с.9), одружена (а.с.6), має на утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею (а.с. 11, 12, 14). Встановленим фактам відповідають правовідносини з аліментних обовязків батька утримувати свою повнолітню непрацездатну доньку, яка потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Щодо визначення розміру аліментів суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Отже, з урахуванням фактично встановлених обставин справи, матеріального становища відповідача, який працює, має щомісячний дохід у розмірі 13318,48 гривень, має на утриманні малолітнього сина, враховуючи те, що повнолітня донька, яка продовжує навчання не працює, доходу не має, знаходиться на утриманні третьої особи, суд приходить до висновку, що відповідач на даний час може надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці, яка продовжує навчання, у визначеному позивачем розмірі. При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача, що на його утриманні перебуває повнолітній син його дружини та його непрацездатні батьки пенсіонери, які отримують пенсію, оскільки таке утримання не підтверджено доказами. Крім того, стягнення аліментів слід починати не з моменту звернення позивача до суду з позовною заявою, а з 09 січня 2019 року, оскільки відповідачем надані докази добровільної сплати аліментів за цей період (а.с.60-61). На підставі викладеного та

Outcome: approved