Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1. 28 серпня 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Біляївського міськрайонного\~відділу державної\~виконавчої служби\~Головного територіального\~управління юстиції\~в Одеській\~області (далі - відповідач) в якому просить зняти арешт, що накладений Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.06.2009 р. Біляївського міськрайонного відділу ДВС Головного Територіального Управління юстиції в Одеській області від 19.06.2009 р. та Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.06.2010 р., Біляївського міськрайонного відділу ДВС Головного Територіального Управління юстиції в Одеській області, які накладені на автомобіль марки «DAEWOO», модель «LANOS TF69Y», реєстраційний номер [NUMBER] , колір червоний, рік випуску [NUMBER] , шасі [NUMBER] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником автомобіля марки «DAEWOO», модель «LANOS TF69Y», реєстраційний номер [NUMBER] , колір червоний, рік випуску [NUMBER] , шасі [NUMBER] . В липні 2018 року він мав намір продати свій автомобіль, однак випадково дізнався, що на його автомобіль накладено арешт. 27.06.2018 року він отримав довідку № 31/15-5146/3646 від територіального сервісного центру № 5146 РСЦ МВС України в Одеській області про те, що автомобіль, який належить йому на праві власності внесений до бази «АРЕШТ» на підставі постанови державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції від 25.06.2010 року. Представник відповідача повідомив, що потрібно оплатити штраф та надав реквізити для оплати штрафу. Копію квитанції про сплату штрафу позивач віддав відповідачу, однак виконавче провадження так і не закрили, а арешт не зняли. 09.07.2018 року він звернувся до відповідача зі заявою про зняття арешту та припинення розшуку його автомобіля, який був накладений 25.06.2010 року, серія та номер постанови АВ [NUMBER] 951589. 11.07.2018 року він отримав довідку № 31/15-5141-1620 від Територіального сервісного центру № 5141 РСЦ МВС України в Одеській області про те, що на автомобіль, який належить йому на праві власності накладено арешт № 1 (заборона відчуження), вихідний № 25826 від 19.06.2009 року та арешт № 2 (заборона відчуження), вихідний № 42362 від 25.06.2010 року. Відповідно до листа № 13121/25 від 19.07.2018 року Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, згідно Автоматизованої системи виконавчих проваджень на даний час виконавчих документів по стягненню боргів з [PERSON] , на виконанні у відділі не перебуває. Більш детальну інформацію надати немає можливості, так як згідно Наказу Міністерства юстиції України №1699/5 від 28.07.2010 року «Про внесення змін до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки. Також в листі відповідачем запропоновано звернутися до суду для зняття арешту. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому автомобілем, проте через наявність арештів позбавлений можливості це зробити. Вищезазначені обтяження заважають йому у здійсненні конституційного права. Таким чином, накладені на автомобіль арешти перешкоджають позивачу у здійсненні права власності, а тому підлягають скасування. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. \~ \~ \~ \~ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 2. У судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, в своїх заявах просили проводити розгляд справи без їх участі. (а.с. 28, 31) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 3. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2019 року, цивільну справу № 496/3277/19, передано в провадження судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. 4. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 30 серпня 2019 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання. 5. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 09.04.2020 року підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду. 6. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 7. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , позивач є власником автомобіля марки «DAEWOO», модель «LANOS TF69Y», реєстраційний номер [NUMBER] , колір червоний, рік випуску [NUMBER] , шасі [NUMBER] . (а.с. 6) 8. Відповідно до довідок Регіонального сервісного центру в Одеській області територіальний сервісний центр 5146 за вих. № 31/15-5146/3646 від 27.06.2018 року та Регіонального сервісного центру в Одеській області територіальний сервісний центр 5141 за вих. № 31/15/5141-1620 від 11.07.2018 року автомобіль позивача внесений до бази «АРЕШТ» на підставі постанови ДВС Біляївського районного управління юстиції від 25.06.2010 року. На вказаний автомобіль Біляївським відділом ДВС м. Біляївка ГТУЮ в Одеській області накладено арешт № 1 (заборона відчуження), вихідний № 25826 від 19.06.2009 року та арешт № 2 (заборона відчуження), вихідний № 42362 від 25.06.2010 року. (а.с. 7, 10) 9. З метою зняття та припинення арешту на автомобіль марки «DAEWOO», позивач 09.07.2019 року звернувся з відповідною заявою до в.о. начальника Біляївського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області [PERSON] та сплатив суму штрафу у розмірі 480,50 гривень. (а.с. 8, 9) 10. У листі Біляївського міськрайонного відділу ДВС ГУТЮ в Одеській області за вих. № 13121/25 від 19.07.2018 року зазначено, що згідно Автоматизованої системи виконавчих проваджень на даний час виконавчих документів по стягненню боргів з [PERSON] на виконанні у відділі не перебуває. Більш детальну інформацію надати немає можливості, так як згідно Наказу Міністерства юстиції України №1699/5 від 28.07.2010 року «Про внесення змін до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки. Також в листі позивачу запропоновано звернутися до суду для зняття арешту. (а.с. 11) 11. Згідно листа Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Біляївський міськрайонний відділ ДВС за вих. № 3650/30 від 05.02.2020 року, виконавче провадження ВП № 11647923, боржником якого був позивач завершено. (а.с. 28) \~ \~ \~ \~V. Оцінка Суду. 12. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. 13. Згідно ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. 14. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. 15. Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велі Девелопментс ЛТД та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. 16. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого Королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). 17. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 18. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 19. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 20. Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. 21. Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. 22. Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. 23. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. 24. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. 25. Так, з матеріалів справи вбачається, що постановою Біляївського міськрайонного відділу ДВС Головного Територіального Управління юстиції в Одеській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.06.2009 року та постановою Біляївського міськрайонного відділу ДВС Головного Територіального Управління юстиції в Одеській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.06.2010 року, на автомобіль позивача марки «DAEWOO» було накладено арешт та станом на 05.02.2020 року по виконавчому провадженню ВП № 11647923 боржником за яким був позивач завершено. 26. На думку суду, подальший арешт автомобіля не забезпечує справедливого балансу між несприятливими наслідками та цілей, на досягнення яких спрямований арешт майна. 27. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 28. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 29. Таким чином, аналізуючи надані позивачем докази та даючи їм оцінку, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки позивач є власником автомобіля марки «DAEWOO», модель «LANOS TF69Y», реєстраційний номер [NUMBER] , колір червоний, рік випуску [NUMBER] , шасі [NUMBER] , а обтяження вказаного автомобіля порушують його права, як власника та перешкоджають вільному та повноцінному здійсненню ним права володіння, користування та розпорядження своїм майном, крім того на даний час виконавче провадження відносно [PERSON] відсутнє.

Outcome: approved