Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: вул. Ізмаїльська, буд.30, м. Білгород-Дністровський Одеської області звернувся до суду з позовом до [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO], третя особа без самостійних вимог - орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, адреса: вул. Михайлівська, 56, м. Білгород-Дністровський Одеської області про стягнення аліментів на утримання дитини та про звільнення від сплати аліментів, відповідно до ст.ст. 179,180-183,188,192 СК України просить суд: стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки від її доходу щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 30.05.2033 року; звільнити [PERSON], [INFO], від обовязку сплачувати аліменти [PERSON], [INFO] на утримання сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 14.02.2015 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якої має спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.03.2016 року по справі № 495/1844/16-ц з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 16.03.2016 року та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вказаного рішення суду і виконавчого листа ВДВС Білгород-Дністровського МУЮ було відкрито виконавче провадження і позивач сплачував аліменти до теперішнього часу шляхом переводу суми аліментів адміністрацією підприємства, де він працює на адресу відповідача. Заборгованої по сплаті аліментів немає. Однак, 11.10.2017 року, у зв`язку із неналежним утриманням сина його матір`ю [PERSON], службою у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради дитина була вилучена у матері та передана на утримання та виховання батьку дитини, тобто позивачу. На даний час дитина проживає разом із батьком і знаходиться на його повному утриманні та вихованні. Відповідач не приймає ніякої участі в утриманні та вихованні дитини. Більш того, вона продовжує отримувати аліменти на утримання сина та утримання себе. Отже, враховуючи те, що дитина, проживаючи разом із батьком не отримує ті кошти, які отримує від позивача мати дитини в якості аліментів на її утримання та не отримує жодної допомоги від матері, позивач вважає, що порушуються права дитини. З цих підстав позивач і звернувся з позовом до суду. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд розглядає справу за відсутність учасників провадження. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що у відповідності до свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 276683, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. /л.с. 7/ Від шлюбу позивач та відповідач мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. /л.с. 8/ На підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 31.03.2016 року, стягнуто з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 16.03.2016 року та до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. /л.с. 9/ Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 19.05.2016 року, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьох років, тобто до 30 травня 2018 року. /л.с.10/ Позивач у своєму позові зазначає, що на підставі вказаного рішення суду і виконавчого листа ВДВС Білгород-Дністровського МУЮ було відкрито виконавче провадження і позивач сплачував аліменти до теперішнього часу шляхом переводу суми аліментів адміністрацією підприємства, де він працює на адресу відповідачки. Заборгованої по сплаті аліментів немає. Однак, 11.10.2017 року, у зв`язку із неналежним утриманням сина його матір`ю [PERSON], службою у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради дитина була вилучена у матері та передана на утримання та виховання батьку дитини, тобто позивачу. На даний час дитина проживає разом із батьком і знаходиться на його повному утриманні та вихованні. З матеріалів справи вбачається, що згідно акту обстеження умов проживання від 11.10.2017 року, складеного головним спеціалістом ССД [PERSON], директором міського ЦСССДМ В`язових Т.Г., старшою медсестрою педіатричного відділення Прокоф`євою Ж.М. та спеціалістом міського ЦССДМ Прокоф`євою В.В., зроблено висновок, що санітарно-гігієнічні умови будинку [PERSON] не відповідають умовам для проживання дитини. /л.с. 11/ У відповідності до довідки № 28, складеної КП «ЖЕО №1», [PERSON], зареєстрований за адресою: [INFO]. Син [PERSON], [INFO] мешкає біля батька, та знаходиться на його утриманні. /л.с. 12/ Згідно акту від 01.11.2017 року, складеного КП «ЖЕО №1», зі слів сусідів за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Ізмаїльська, буд. 30 разом із [PERSON] мешкає його син [PERSON], [INFO] та знаходиться на утриманні батька. Також, в матеріалах справи наявна заява [PERSON], яка зазначає, що [PERSON] за дитиною не доглядала, залишала його одного у будинку, при тому, що будинок не топиться, світла немає, взагалі утримує дитину у повній антисанітарії, голодного та не доглянутого. Як наслідок, дитина відстає у розвитку від своїх ровесників. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Вказаною нормою чинного законодавства встановлено рівність прав і обов'язків жінки і чоловіка в сім'ї (ч. 6 ст. 7 СК). Коментована стаття кореспондує Закону України від 8 вересня 2005 року "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", який проголошує принцип ґендерної рівності, тобто рівний правовий статус жінок і чоловіків та рівні можливості для його реалізації, що дозволяє особам обох статей брати рівну участь у всіх сферах життєдіяльності суспільства. Турбота про дітей, їх виховання покладається на матір і батько в рівній мірі. Мова йде не лише про моральний обов'язок кожного з батьків, але й про нормативно закріплений обов'язок. Принцип рівності у здійсненні цього обов'язку не пов'язано з такими обставинами як: - наявністю чи відсутністю шлюбу між батьками; - проживання разом з дитиною чи окремо; - вік матері і батька, стан їх фізичного здоров'я, рівень матеріального забезпечення. За таких обставин, кожен з батьків незалежно від того, чи він проживає разом з дитиною або окремо від неї зобовязаний піклуватися, виховувати, допомагати матеріально, утримувати дитину. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] не створені сприятливі умови для проживання дитини, санітарно-гігієнічний стан будинку не відповідає умовам проживання дитини згідно акту обстеження умов проживання, а тому дитина проживає з батьком, що підтверджено довідкою КП «ЖЕО №1». У відповідності до ч.1, 2, 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 5 ст.183 СК України, визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов'язок утримувати дитину на обох батьків, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки від її доходу щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 30.05.2033 року, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стосовно вимог позивача про звільнення його від обовязку сплачувати аліменти [PERSON], [INFO] на утримання сина [PERSON], [INFO], суд приходить до наступного. Як вбачається із позовної заяви, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що йому важко забезпечувати в повному обсязі сім`ю та сплачувати аліменти на утримання сина, який проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні на користь відповідача та посилаючись на ст. 188 СК України просить його звільнити від цього обовязку. Як видно з матеріалів справи неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] мешкає біля батька, знаходиться на його утриманні з 11 жовтня 2017 року, оскільки дитина була вилучена у матері та передана на утримання та виховання батьку дитини службою по справам дітей Білгород Дністровської міської ради. /л.с. 11-14/ Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа без самостійних вимог - орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про стягнення аліментів на утримання дитини та про звільнення від сплати аліментів підлягають задоволенню, а саме необхідно стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки від її доходу щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі позовної заяви, тобто з 14.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 30.05.2033 року; припинити стягнення аліментів з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] на утримання сина [PERSON], 30 травня 2015 року з часу звернення ним до суду, тобто з 14 листопада 2017 року. На підставі викладеного, ст.ст.180-184,188, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved