Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач 19.03.2012 року звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що відповідач не виконує свої батьківські права відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], матеріальної допомоги не надає, не працює, схильний до зловживання спиртними напоями, неодноразово перебував у місцях позбавлення волі. Дитина проживає разом із матір`ю та знаходиться на повному її утриманні, у той час як відповідач не приймає жодних мір, щоб побачитись з дитиною. На підставі вищевикладеного позивач просить суд: позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] у відношенні до неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.153). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Прокурор Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури надав до суду заяву, відповідно до якої не заперечував проти прийняття рішення. Представник органу опіки та піклування Білгород - Дністровської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Представник органу опіки та піклування Суворовської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно листа № 31/24-1015 Суворівського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, рішенням Малиновського районного суду м.Одеси [PERSON] (після звільнення з місць позбавлення волі) встановлений адміністративний нагляд у термін з 07.09.2011 року по 07.09.2013 року (а.с.54,55). Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.08.2012 року зобов'язано орган опіки та піклування Суворівської районної державної адміністрації надати висновок про доцільність або недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON](а.с.28). Згідно листа №08/3130 від 11.06.2014 року, у зв'язку з тим, що [PERSON] не звернулась до служби у справах дітей Одеської міської ради, не надала необхідних документів, що стосуються зазначеної справи, підготовка висновку про доцільність або недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] не є можливою (а.с.119). У відповідності до ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Отже, у ст. 164 СК України наведений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, жодна з яких не знайшла свого підтвердження в матеріалах справи. Відповідно до. п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. У відповідності до Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Згідно ст 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON], матеріали справи не містять підстав, наведених у ст.164 СК України, необхідних для позбавлення особи батьківських прав, та враховуючи лист №08/3130 від 11.06.2014 року Одеської міської ради служби у справах дітей, з якого вбачається, що позивач жодним чином не сприяла (шляхом надання відповідних документів) підготовці висновку про доцільність або не доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], що вказує на низький рівень процесуальної зацікавленості позивача у розгляді справи, суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради, орган опіки та піклування Суворовської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved