Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі уклала шлюб 31 липня 2004 року, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Смілянського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 189. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Питання щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу між ними вирішено. Донька буде проживати разом із матір'ю. Одруження із [PERSON] виявилось невдалим. Подружні стосунки між ними припинені в листопаді 2013 року. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони не можуть порозумітися по різних сімейних питаннях та мають різні погляди на життя. На цьому ґрунті виникають сварки та скандали. Свідком цих сварок часто стає дитина, що негативно впливає на її психічний стан та виховання. Вони стали чужими людьми. За таких обставин, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Майнового спору між сторонами немає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Інших дітей у відповідача на утриманні немає, стягнень по виконавчим документам не проводиться. На підставі викладеного, просить суд, розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем; стягнути з [PERSON], [INFO] аліменти на її користь на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з дня подання заяви до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила строк для примирення не надавати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи рекомендованими листами, які повернулися до суду не отриманими, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Суд, на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи. Враховуючи думку позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: встановлено, що 31 липня 2004 року, згідно із даними свідоцтва про шлюб (серія [NUMBER]), - сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Смілянського міського управління юстиції Черкаської області (актовий запис №189). Від шлюбу сторонни мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження: серія [NUMBER]), щодо місця проживання якої між сторонами спору не існує. Батьком дитини записаний відповідач. Також, спору про поділ спільного майна між сторонами немає. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом із матір'ю і потребує достатнього матеріального утримання. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують тривалий час. Суд вважає, що примирення між сторонами неможливе та подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їх інтересам та інтересам дитини, а тому підстав, щодо надання терміну для примирення суд не вбачає. Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). Аліменти - це обов'язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім'ї інших, які потребують цього. Статтею 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначені розміру аліментів ураховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують тривалий час. Примирення між сторонами неможливе та подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, суд не вбачає. Крім того, встановлено, що батько дитини матеріальної допомоги на її утримання не надає, дитина проживає з матір»ю, відсутні будь-які об»єктивні дані, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дочки. Враховуючи викладене, з»ясувавши обставини справи та перевіривши докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб, укладений між сторонами а також стягувати з з [PERSON], [INFO] аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів доходів (заробітку) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 27 лютого 2015 року. Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання (ст. 367 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved