Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив звільнити з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 12.08.2015 року, автомобіль Форд, моделі Фіеста, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу № 169/13/223604 від 03.07.2015р. В судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі, пояснив, що автомобіль, на який накладено арешт, він придбав у своєї матері - відповідачки [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 169/13/223604 від 03.07.2015р. Однак 12.08.2015року постановою державного виконавця Червонозаводського ДВС на все майно його батьків [PERSON] та [PERSON], в тому числі й на вказаний автомобіль, на підставі рішення суду було накладено арешт. Позивач просив зняти арешт з вказаного автомобілю, оскільки його право власності на цей автомобіль виникло до винесення постанови про накладення арешту. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, в якій зазначила, що позов повністю визнає. Представник відповідача - Червонозводського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з*явився з невідомих суду причин, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належно, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, зазначив, що на підставі рішення суду про стягнення з нього та його дружини [PERSON] заборгованості на користь КС «Фінансова підтримка» 12.08.2015року державним виконавцем на все їх майно - певну кількість автотранспортних засобів, було накладено арешт, в тому числі й на автомобіль марки Форд, модель Фіеста державний номер [NUMBER], який був незадовго до того, в липні місяці, проданий сину [PERSON] Вказаний автомобіль з моменту продажу знаходиться у користуванні позивача. Представник третьої особи - КС «Фінансова підтримка» [PERSON] в судовому засіданні проти задовллення позовних вимог не заперечувала, оскільки спірний транспортний засіб КС «Фінансова підтримка» в заставу не передавався, та право власності позивача на вказаний автомобіль виникло до винесення постанови про накладення на нього арешту. Крім того, позивач не є боржником у кредитному зобов"язанні. Суд, вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 03.06.2015 року рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова з [PERSON] та [PERSON] на користь КС «Фінансова підтримка» було стягнуто заборгованість в сумі 773068,84 грн. 12.08.2015 року постановою державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби ХМУУЮ було відкрито виконавчі провадження № 48460724, № 48460800 за виконавчими листами, виданими Червонозаводським рнрайонним судом м.Харкова 26.05.2016р. по цивільній справі № 646/3856/15-ц /а.с.9,10/ Постановою державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ від 12.08.2015р. накладено арешт на все майно боржників, в тому числі NOOTEBOOM, моделі OSBAZ-48VV, рік випуску 1992, реєстраційний номер [NUMBER]; КАМАЗ, моделі 5320, рік випуску 1986, реєстраційний номер [NUMBER]; AUDI, моделі 100, рік випуску 1992, реєстраційний номер [NUMBER]; ОДАЗ, моделі 9370, рік випуску 1986, реєстраційний номер [NUMBER]; JONWAY, рік випуску 2009, реєстраційний номер [NUMBER]; FORD, моделі FIESTA, рік випуску 2007, реєстраційний номер [NUMBER]; FORD, моделі FIESTA, рік випуску 2007, реєстраційний номер [NUMBER], що належить боржнику [PERSON] /а.с.8/. Однак відповідно до Договору купівлі-продажу №163/13/1223604 від 03.07.2015року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], та Довідки -рахунку серії ААЕ № 225604 від 03 липня 2015р., право власності на автомобіль Форд, моделі Фіеста, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], набув [PERSON] /а.с.11,12/. Крім того, з постанови державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ від 30.09.2015р. вбачається, що виконавчий лист № 646/3854/15-ц від 25.06.2015р. повернутий стягувачу. /а.с./ Відповідно до ч. 1 ст. 328 ІДК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у кого здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про звільнення права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Згідно з п. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. Крім цього, п. 2. ст. 50 того ж закону закріплено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту накладеного на майно боржника. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно порушується право приватної власності, внаслідок чого позивач позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися своїм правом власності на транспортний засіб. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов є законним і обгрунтованим, в зв"язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved