Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що відповідно до вироку Великоберезнянського районного суду від 18 червня 2018 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75,76 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк два роки та покладено на нього обов'язки періодично з'являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Даним кримінальним правопорушенням йому було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 11884 грн. [PERSON] дану шкоду не відшкодував. А тому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] завдану матеріальну шкоду в розмірі 11884 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив хоча, був належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи. Відзив на позов не подав. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 18 червня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Вирок суду набрав законної сили 19 липня 2018 року. Згідно із ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, вироком суду встановлено, що внаслідок злочинних дій відповідача, позивачу заподіяно матеріальну шкоду і ця обставина є обов'язковою для суду при розгляді цієї справи. Встановленим судом обставинам, відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюють Цивільним Кодексом України. Згідно пунктів 8 та 9 ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування,якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати,яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі,а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України " Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року №6, судам роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved