Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з уточненим позовом, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: м. Синельникове Дніпропетровської області, вул. Робоча, буд. 47. Відповідачі по справі, її діти, зареєстровані в будинку: [PERSON] з 04.08.2000 року, [PERSON] з 02.06.2003 року, фактично не проживають у вказаному будинку з квітня 2008 року і по теперішній час. Позивач неодноразово зверталася до відповідачів з проханням, щоб вони добровільно виписалися з належного їй будинку, але вони безпідставно відмовляються це зробити. Звернення позивача до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням членів її сімї, які відсутні без поважних причин за місцем реєстрації понад один рік - є однією із форм захисту власником своїх прав. Просить визнати [PERSON], який народився 22 січня 1982 року в м. Синельникове Дніпропетровської області таким, що втратив право на користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Робоча, № 47. Визнати [PERSON], який народився 11 квітня 1987 року в м. Синельникове Дніпропетровської області таким, що втратив право на користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Робоча, № 47. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, пояснила, що житловий будинок, розташований за адресою: м. Синельникове Дніпропетровської області, вул. Робоча, буд. 47 був придбаний під час шлюбу [PERSON] та [PERSON], тобто позивач є співвласником вищезазначеного будинку. До початку судового засідання відповідачі надали суду заяви в якій позовні вимоги визнають у повному обсязі, просять справу розглянути без їх участі. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що є сусідами позивача, відповідачі є дітьми [PERSON], але не проживають разом з матірю близько восьми років, їх речі в будинку позивача відсутні. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ КИ № 415384 від 03 січня 1981 року [PERSON] та [PERSON] Віталієвна зареєстрували шлюб 03 січня 1981 року, актовий запис № 4. Відповідно до свідоцтва про право власності від 15.08.2001 року жилий будинок, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Робоча, 47 належить [PERSON]. Згідно із записами у домовій книзі в будинку, розташованому за вищезазначеною адресою, зареєстровані [PERSON], [PERSON] Віталієвна, [PERSON], [PERSON]. Відповідно акту голови квартального комітету № 18 від 12 червня 2015 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO], але фактично за цією адресою не проживають з квітня 2008 року, особистих речей останніх в будинку немає. Згідно довідок адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Дніпропетровській області від 08.07.2015 року, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровані за адресою: [INFO]. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Крім того, виходячи зі змісту абз.7 ст.3, ст.ст.6, 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація особи за певною адресою може відбуватися тільки при наявності у ній права на житло; зняття особи з реєстрації може бути здійснено за рішенням суду в разі доведення втрати нею права на житло. Таким чином, визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує прав і законних інтересів інших осіб, а тому цей позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved