Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту володіння на праві приватної власності житловою квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що у відповідності до договору купівлі-продажу квартири від 19.09.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області Меженською К.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1564, заявниця є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. ЇЇ право власності також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.09.2007 року № 16019650 та технічним паспортом на вказану вище квартиру. Оригінали правовстановлюючих документів зберігалися нею за даною адресою. Влітку 2014 року під час проведення АТО в м. Луганськ та на його околицях розпочалися бойові дії, в зв'язку з чим заявниця та її родина вимушені були виїхати до безпечного місця. Повернувшись в травні 2017 року в м. Луганськ, заявниця не знайшла зазначені правовстановлюючі документи у квартирі, так як вони були викрадені або загублені при переїзді. Оскільки остання погано пам'ятає обставини тих подій, встановити знаходження документів неможливо. Заявниця звернулася до Головного територіального управління юстиції у Луганській області зі зверненням для надання їй інформації та дублікату вищезазначених документів, але їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом. На підставі викладеного, заявниця просить встановити факт володіння нею на праві приватної власності житловою квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Заявниця та її представник у судове засідання не з'явилися, від представника надійшла на адресу суду заява про розгляд справи за його відсутності, повністю підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не з'явився, надіслали на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підтвердження своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] з 21.07.2017 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 19.09.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області Меженською К.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1564, заявниця є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Право власності на квартиру також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.09.2007 року № 16019650 (а.с.11). Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS]. власником квартири є [PERSON] (а.с. 12). Оригінали правовстановлюючих документів зберігалися заявницею за даною адресою. Влітку 2014 року під час проведення АТО в м. Луганськ та на його околицях розпочалися бойові дії, в зв'язку з чим, заявниця та її родина вимушені були виїхати до безпечного місця. Повернувшись в травні 2017 року в м. Луганськ, заявниця [PERSON] не знайшла правовстановлюючі документи на квартиру, так як вони були викрадені або загублені при переїзді. Оскільки остання погано пам'ятає обставини тих подій, встановити знаходження документів не можливо. Відповідно до ст. 53 ЗУ «Про нотаріат» у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, видається дублікат втраченого документа. Видача дубліката втраченого або зіпсованого документа здійснюється державним нотаріальним архівом. До передачі в архів примірників документів, посвідчених або виданих нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, дублікат втраченого документа видається відповідно нотаріусом чи посадовою особою виконавчого комітету за місцем його зберігання». З метою отримання дублікату договору купівлі-продажу квартири та інформації щодо приватного нотаріуса, яка посвідчувала вказаний договір, заявниця [PERSON] звернулася із запитом до Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Листом № 68/24/09-71/4 від 04.08.2017 року ГТУЮ у Луганській області повідомило, що станом на 03.08.2017 року Меженська К.С. не здійснює свою приватну нотаріальну діяльність по Луганському міському нотаріальному округу. Згідно з даними Єдиного державного реєстру нотаріусів вона є діючим нотаріусом Київського міського нотаріального округу. Листом Міністерства юстиції України від 08.07.2014 року за № 13.1-32/342 передбачено, що за такими нотаріусами залишається обов'язок збереження напрацьованого ними раніше архіву нотаріальних документів та завершення процедури припинення нотаріальної діяльності у відповідному головному управлінні юстиції одразу по завершенні АТО. Отримати дублікат вищезазначеного договору у заявниці не має можливості, оскільки документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Луганського міського нотаріального округу Меженської К.С. до Луганського обласного державного нотаріального архіву на зберігання не передавались. Станом на час подання заяви місто Луганськ знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р місто Луганськ Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 року, факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності». Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення розглядаються судом відповідно до ст. 256 -259 ЦПК України в окремому провадженні. Частиною 2 статті 256 ЦПК України, передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, тобто визначена норма передбачає невичерпний перелік справ про встановлення фактів, тобто в порядку окремого провадження також підлягає розгляду справи про встановлення юридичного факту володіння квартирою на праві приватної власності. Як встановлено при розгляді справи, у заявниці відсутня можливість отримати повторно або дублікати правовстановлюючих документів на квартиру, яка належить їй на праві приватної власності, оскільки, документи нотаріального діловодства та архів не були передані до Луганського обласного державного нотаріального архіву. Пунктом 17 Постанови пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що доказами підтверджуючими факт володіння [PERSON] на праві приватної власності квартирою за адресою: [ADDRESS], є копія договору купівлі-продажу від 19.09.2007 року, витяг про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів від 18.09.2007 року за № 4622661, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.09.2007 року за № 16019650, копія технічного паспорту на квартиру, та наявність таких умов, як, від встановлення юридичного факту володіння квартирою на праві приватної власності залежить право заявниці на подальше розпорядження майном, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є підставною та обґрунтованою, у зв'язку з чим, заява підлягає задоволенню, а факт володіння квартирою на праві приватної власності встановленим. На підставі викладеного та

Outcome: approved