overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач 20.04.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 27.04.1991 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають доньку [PERSON],[INFO] Через відсутність взаємопорозуміння та спільних інтересів, сімейне життя не склалося, шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться, у звязку з чим позивач просить суд: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 27.04.1991 року у райвідділі ЗАГС смт Басарабяска р.Молдова, актовий запис №25. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує . Відповідач в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи вимоги\~ст.157 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.04.1991 року сторони зареєстрували шлюб (актовий запис №25), що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії V-БМ № 490730(а.с.5). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1ЖД № 449995, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського МУЮ в Одеській області(а.с.6). Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Позивач у своєму позові зазначає, що між сторонами фактично припинені шлюбно-сімейні відносини з квітня 2006 року, спільне господарство не ведеться, спору про розділ майна не мають, подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

Позивач 20.11.19 р. звернулись до суду із вище вказаною позовною заявою. 03.02.20 р. судом було ухвалено рішення у справі, яким позов було задоволено частково. Однак судом не вирішено питання про судові витрати у повному обсязі. За змістом ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд вважає за можливе вирішити питання про ухвалення додаткового рішення у справі у відсутності осіб - учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх у сукупності, приходить висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового судового рішення для вирішення питання про судові витрати. Так обидві позовні вимоги, з якими звернулась позивач, є такими, за якими вона звільнена від сплати судового збору за Законом України "Про судовий збір". Оскільки обидві позовні вимоги позивача судом задоволені як підставні, з відповідача слід стягнути на доход держави як суму судового збору за вимогою про стягнення аліментів на дитину, так і за вимогою про стягнення аліментів на утримання позивача як дружини, з якою проживає дитина віком до 3 - х років. Доказів понесення інших судових витрат у справі сторонами, останніми суду не надано. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач 20.11.2013 року звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 2914,78 грн., яка утворилася за період з 01.03.2011 року по 01.11.2013 року та стягнення судового боргу з урахування індексу інфляції 3 % річних 2914.78 грн. та судовий збір в сумі 229.40 грн. В судове засідання представник позивача не з»явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність , в якій просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про дату та час слухання справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд розглядає справу по суті на підставі наявних по справі доказів та постановляє заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS], куди позивач надає послуги теплопостачання. Однак відповідач несвоєчасно вносив плату за надані послуги у зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.03.2011 року по 01.11.2013 року з урахування індексу інфляції в сумі 4.82 грн. та 3 % річних в сумі 107,36 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с. 5-8/. Відповідно до "Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення" затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, плата за надані послуги вноситься щомісяця за нормами і тарифами, встановленими обласною державною адміністрацією.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач 20.11.2014 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 24.09.2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем припинені з вересня 2014 року з причини різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Примирення неможливе. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „[PERSON]". Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.15). Вказала, що шлюбні відносини припинені з вересня 2014 року. Майнового спору немає. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „[PERSON]". Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання ним судової повістки з викликом на 03.06.2015 року о 09.00 год. (а.с.16). Причини неявки суду не відомі. Відповідач заяви про відкладення справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав, як і заперечень на позов. Справу розглянуто заочно у відповідності до ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 24.09.2005 року зареєстрували шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.4-6). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з вересня 2014 року з причини різних поглядів на сімейне життя, ведення спільного господарства. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач 20 листопада 2009 року звернувся до суду з вказаним позовом , посилаючись на те, що відповідач отримує комунальні послуги в квартирі [ADDRESS]. Позивачем надаються відповідачу послуги по постачанню теплової енергії, але надані послуги несвоєчасно та не в повному обсязі сплачуються відповідачем, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яка за період з жовтня 2006 року по вересень 2009 року склала 7464,49 гривень. Відповідач добровільно не погашає заборгованість і тому позивач вимушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги по теплопостачанню в сумі 7464,49 гривень . В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, та з урахуванням того, що відповідач придбав квартиру [ADDRESS] у відповідності до договору купівлі-продажу квартири від 20 квітня 2007 року, просив стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з теплопостачання з травня 2007 року по вересень 2009 року в сумі 6292,11 гривень. Наполягав на задоволенні позову, в наданій до суду заяві просив справу розглянути у його відсутність. Відповідач та його представник , належним чином повідомлені про час та місце слухання справи до суду не з»явилися, про причини неявки не повідомили, тому згідно ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у їх відсутність на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.27) Розрахунком суми заборгованості за послуги теплопостачання встановлено, що відповідач згідно особистого рахунку з травня 2007 року по вересень 2009 року має заборгованість в сумі 6292,11 гривень (а.с.44). Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобовЧязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовЧязується оплатити виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Оскільки в судовому засіданні було встановлено факт надання послуг та наявність заборгованості, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 6292,11 гривень. Питання про судові витрати слід вирішити на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач 21.02.18 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 03.11.01 р.. За час шлюбу у сторін народилось троє спільних дітей: сини Павло, 04 р. н., [PERSON], 05 р. н., дочка Ангеліна, 08 р. н.. Зазначає, що сторони фактично припинили взаємні подружні відносини та більше 2 р. спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують. Вона не має наміру на збереження даного шлюбу. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. За ухвалою суду від 16.03.18 р. розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Копію такої ухвали та позовної заяви з додатками було отримано відповідачем 27.02.18 р.. У підготовчому судовому засіданні відповідач позов визнав. Позивач суду пояснила, що шлюб зберегти не бажає, сторони проживають фактично окремо. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище "Бойчук". На примирення категорично не згідна. Відповідач суду пояснив, що шлюб зберегти не бажає, сторони проживають фактично окремо. На примирення категорично не згідний. Суд, заслухавши пояснення сторін, які, кожна зокрема, просять шлюб розірвати, дослідивши докази, зібрані у справі, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони спільно не проживають досить тривалий проміжок часу, як про це вказує позивач у своїй позовній заяві; що відповідач письмового відзиву на позовну заяву у встановлені ЦПК України строки не подав, врахувавши, що сторони мають трьох спільних неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Як стверджується свідоцтвом про одруження серії I - ЕГ № 046151, виданим 03.11.01 р. Скулинською сільрадою Ковельського району Волинської області, сторони перебувають у шлюбі з 03.11.01 р., актовий запис № 08. \~ \~ \~ \~ Та обставина, що у сторін є на даний час вказані вище спільні неповнолітні діти,\~\~ стверджується копіями свідоцтв про народження останніх. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати.\~ Після розірвання шлюбу позивачеві слід залишити прізвище \~«Бойчук». Судові витрати у справі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач 21.11.2014 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 27.06.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось з причини різних поглядів на життя, виховання дитини та ведення спільного господарства, що призводило до виникнення сварок. Близько трьох років відповідач не приймає участь в житті сім'ї та вихованні дитини. Почуття любові, поваги, довіри та взаєморозуміння ними втрачено. Шлюбні відносини припинені з січня 2012 року. Вони проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Фактично сім'я припинила своє існування. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх дитини. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне „[PERSON]", стягнути з відповідача на свою користь судовий збір, сплачений нею при зверненні до суду. Дитина проживає з нею та за домовленість з відповідачем після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею, а відповідач буде приймати участь у вихованні та утриманні дитини. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.13). Вказала, що шлюбні відносини припинені з січня 2012 року. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Просить після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне „[PERSON]". Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення (а.с.12). Причини неявки суду не відомі. Відповідач заяви про відкладення справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав, як і заперечень на позов. Суд, у відповідності до ст.224 ЦПК України, розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 27.06.2008 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з січня 2012 року через різні погляди на життя, виховання дитини, ведення спільного господарства, що призводило до виникнення сварок. Почуття любові, поваги, довіри та взаєморозуміння сторонами втрачено. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Майнового спору немає. Примирення між ними неможливе. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., сплачений останнім під час звернення до суду (а.с.3).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

Позивач 21 травня 2021 року звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 17 лютого 2015 року з [PERSON] , аргументуючи свої вимоги тим, що від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, а спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність їх характерів та різні погляди на сімейні обов`язки. Між ними часто виникають сварки, вони втратили почуття взаємоповаги і подальше збереження шлюбу неможливе. Спору щодо поділу майна у них немає. Ухвалою від 02 червня 2021 року постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, підтримку позову та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явивився, будучи повідомленим належним чином через оголошення на сайті судової влади України. Надіслана за зареєстрованим місцем проживання судова повістка повернулася до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Відзив, заяв про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи до суду не подав, причини неявки не повідомив, тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів з ухваленням заочного рішення. Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області за актовим записом № 70. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно частини першої статті 24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частини третьої статті 56\~Сімейного кодексу\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~Статтею 112\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Встановлені судом\~обставини свідчать,\~що шлюбні\~відносини між\~сторонами фактично\~припинені,\~перебування у\~шлюбі носить\~формальний характер\~та збереження\~шлюбу суперечитиме\~їх інтересам,\~а тому\~позов підлягає\~задоволенню. При цьому, враховано, що суд не може примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах\~Сімейного кодексу України. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивач 21 червня 2019 року звернулась до суду з вимогами до відповідача. В судове засідання позивач не з`явилась, в заяві, яку направила до суду позов підтримала повністю, просить розглянути справу без її участі. Зазначила , що [INFO] помер її брат [PERSON] . Позивач після смерті брата звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини, який становить шість місяців після відкриття спадщини. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустила з поважної причини, оскільки на час смерті померлого вона не проживала разом з ним, тому їй не було відомо про існування державного акта на право власності на земельну ділянку, а також місце знаходження оригіналу акту. Представник відповідача Дібрівської сільської ради Малинського району Житомирської області до суду не з`явився, направив заяву в якій просить розглянути справу без участі представника, з позовом згоден. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 « Про судову практику у справах про спадкування », особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] ,який був рідним братом позивача по справі. Дане підтверджується копіями свідоцтв про народження позивача та померлого [PERSON] Довідкою виконавчого комітету Нововороб"ївської сільської ради від 28 січня 2019 року № 53 підтверджується, що в будинку [ADDRESS] на день смерті [PERSON] [INFO], були зареєстровані та проживали: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які родинними стосунками не пов"язані (а.с.12) Суд вважає, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки на час смерті померлого вона не проживала разом з ним, тому їй не було відомо про існування державного акта на право власності на земельну ділянку, а також місце знаходження оригіналу акту. З відповіді Малинської державної нотаріальної контори встановлено, що спадкова справа до майна [PERSON] , який помер [INFO] , не заведена. При таких обставинах суд приходить до висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Позивач просить не стягувати судові витрати з відповідача.

Outcome: approved