Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог У листопаді 2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 01.02.2007 Виконавчим комітетом Райківської сільської ради Бердичівського району Житомирській області, актовий запис №01; стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , який народився [INFO] , та сина [PERSON] , який народився [INFO] , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до повноліття дітей. В обґрунтування вимог вказано, що сімейне життя сторін не склалося, мають різні погляди на шлюб та сім`ю, між ними постійно виникають сварки, подружніх відносин не підтримують, не ведуть спільного господарства, а тому примирення між ними неможливе. Від обов`язку утримувати дітей відповідач ухиляється; матеріальної допомоги не надає. ІІ. Процедура та позиції сторін 16.11.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в заяві від 09.12.2021 справу просить розглянути без її участі; позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в наданій суду 09.12.2021 заяві просив розглянути справу в його відсутності. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Обставини встановлені судом та докази на їх підтвердження Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 01.02.2007 Виконавчим комітетом Райківської сільської ради Бердичівського району Житомирській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №01, що підтверджується змістом свідоцтва про шлюб (а.с. 11). Сторони є батьками [PERSON] , який народився [INFO] , та [PERSON] , який народився [INFO] (а.с.14,15) Діти проживають з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . (а.с.13) ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню та мотиви суду Згідно\~статті 51 Конституції України\~та\~статті 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст. 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Положеннями ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, позивач скористалася своїм правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечив проти задоволення позовних вимог, а тому суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~є підставою для розірвання шлюбу. Статтею 27 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.91 року (далі - Конвенція), передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками цього обов`язку визначаються за домовленістю між батьками. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Так, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частина 1\~статті 183 Сімейного кодексу України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до\~ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на відсутність заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання утримання малолітніх дітей: сина [PERSON] , який народився [INFO] , та сина [PERSON] , який народився [INFO] , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення дітьми повноліття. V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно вимог статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати. Отож з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 908,00 грн. понесених нею при сплаті судового збору за позовними вимогами про розірвання шлюбу. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч.1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved