Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

КС «Добробут» (надалі Спілка) звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору у загальному розмірі 12329.82 грн. В обґрунтування позову зазначається, що 18 січня 2017 року між КС «Добробут» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 12000 грн. під 0,19% за кожен календарний день на термін до 18 січня 2018 року. В забезпечення договору кредиту № 11212/2К від 18 січня 2017 року між КС "Добробут" та [PERSON] було укладено договір поруки № 11212/2К від 18 січня 2017 року , згідно якого поручитель зобов'язався відповідати перед Кредитором в повному обзязі за своєчасне і повне виконання зобов'язань Боржника за кредитним договором, що укладений між позивачем та [PERSON] Протягом часу до 08 грудня 2017 року були зроблені кілька платежів і вже 09 грудня 2017 року погашення заборгованості припинилося. Станом на 04 червня 2018 року [PERSON] має заборгованість за договором кредиту № 11212/2К від 18 січня 2017 року, яка складається з: основної суми боргу- 9125.61 грн.; відсотків за користування кредитом-3204.21 грн., а всього 12329.82 грн. Просили суд стягнути з відповідача та поручителя солідарно вказану суму заборгованості, а також витрати, пов'язані із сплатою судового збору у сумі 1762.00 грн. В судове засідання представник позивача надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. За заявою представника позивача суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог КС «Добробут» у повному обсязі. Так, судом встановлено, що 18 січня 2017 року між КС «Добробут» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 12000 грн. під 0,19% за кожен календарний день на термін до 18 січня 2018 року (а.с.3-6). Згідно п. 3 кредитного договору та додатком 1 до цього договору, відповідач зобов'язувався здійснювати погашення кредиту та сплату нарахованих процентів у період до 28 числа кожного місяця рівними частинами, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом готівкових перерахувань. За порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми Кредиту, своєчасної сплати відсотків за користування Кредитом, Позичальник зобов'язувався сплатити на користь Позивача відсотки за весь час фактичного користування кредитом. Відповідно до розділу 2 кредитного договору, даний договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, але до моменту повного виконання позичальником своїх зобов'язань. Як вбачається з видаткового касового ордеру від 18 січня 2017 року, позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, видавши [PERSON] грошові кошти у розмірі 12000 грн.. Однак, відповідач не додержувався належного виконання умов зазначеного договору, в силу чого його заборгованість перед позивачем станом на 04 червня 2018 року становить 12329.82 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON], укладаючи договір, погодився з зазначеними в ньому умовами, оскільки даний договір підписаний ним, однак не належним чином виконував умови договору, у зв'язку з чим утворилася вказана в позові заборгованість. У свою чергу Позивач, також вказує, що 18 січня 2018 року між ним та [PERSON] було укладено договір поруки від №11212/2К , відповідно до якого, останній поручився перед Кредитором (тобто Позивачем), у повному обсязі, за неналежне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що виникають з Кредитного договору, та всіх додаткових угод до нього. Крім того п.2.1, вищезазначеного договору поруки встановлено, що Позичальник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Позивача вимагати виконання зобов'язань, вказаних у п. 1.1 договору поруки повністю (чи у будь якій його частині) як від позичальника та поручителя як разом, так і від кожного окремо. Ураховуючи той факт, що відповідачі мають солідарну відповідальність перед позивачем, та ураховуючи положення статті 559 ЦК України, суд вважає за необхідне визнати за боржниками суму заборгованості по Кредитному договору та задовольнити позовні вимоги позивача по Кредитному договору та Договору поруки, оскільки поняття солідарна відповідальність, яка є однією з гарантій захисту прав кредитора у разі невиконання боржником своїх обов'язків, встановлено законодавством України. За таких обставин, суд вважає доведеним, що відповідачем неналежним чином виконувалися умови договору а враховуючи, що відповідно до ст.ст. 611, 615 ЦК України у випадку порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом підлягають задоволенню Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати також підлягають відшкодуванню На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 257, 1049, 1050, 1054-1055 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved