Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач 05 вересня 2014 року звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 1996 року з нього стягувалися аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття сина. За виконавчим листом № 12-228 від 31.05.1996 року державним виконавцем Кіровського ВДВС ДМУЮ позивачу нарахована сума заборгованості по аліментам на 01 січня 2010 року - 13550,12 грн., і за період з 01.01.2010 р. по 31.03.2014 року - 33139,94 грн., всього 46 690,06 грн. З серпня 2009 року позивач не мав постійної роботи, бо не міг працювати у зв'язку з незадовільним станом здоров'я. У 2012 році стан здоров'я позивача погіршився у зв'язку з хворобою легенів. З 06 червня 2012 р. по 18.06.2012 р. він знаходився на стаціонарному лікуванні у II терапевтичному відділенні КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня» ДОР № 7. З 06.12.2012 р. по 26.12.2012 р. позивач повторно знаходився на стаціонарному лікуванні. З 24 січня 2013 року позивач знаходиться на диспансерному обліку в КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР» з діагнозом: мультирезистентний туберкульоз легень (дисемінований), супутний діагноз: цукровий діабет. З 20 листопада 2013 року позивач є інвалідом II групи загального захворювання, йому протипоказані всі види фізичної праці в звичайних умовах, отримує соціальну допомогу у зв'язку з інвалідністю. Таким чином, заборгованість по аліментам в період з 01 червня 2012 року по 31 березня 2014 року склала 16 281,95 грн., виникла з причин тяжкої хвороби. Позивач просив частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментам на утримання сина [PERSON], [INFO], а саме, сплати заборгованості по аліментам, яка виникла за період з 01 червня 2012 року по 31 березня 2014 року в сумі 16 281,95 грн., на користь [PERSON], що нарахована державним виконавцем Кіровського ВДВС ДМУЮ. Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву підтримав та просив задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність та просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Третя особа у судове засідання не з'явилася, про день і час проведення слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Матеріалами справи встановлено, що на підставі рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 1996 року з [PERSON] стягувалися аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття сина, починаючи з 16 травня 1996 року (а.с.8). В подальшому, 28 серпня 1999 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с.16), від шлюбу народилася дочка - [PERSON], [INFO] (а.с.16). Постановою про закінчення виконавчого провадження від 23.05.2014 року державного виконавця Кіровського ВДВС ДМУЮ Щербак С.О., виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 12-228 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів закінчено (а.с.7). Згідно із ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Право державного виконавця обчислювати розмір заборгованості з аліментів встановлено ч.4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої державний виконавець вправі обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів, складати відповідний розрахунок та повідомляти про нього стягувану і боржнику, в т.ч. і за заявою сторін виконавчого провадження. Згідно ст. 195 СК України та ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), для працюючих боржників визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не проводилося їх стягнення. Державним виконавцем Кіровського ВДВС ДМУЮ Щербак С.О. нарахована заборгованість по аліментам, яка загалом складає 46 699,06 грн. (а.с.5-6). Позивач просить частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментам за період 01 червня 2012 року по 31 березня 2014 року в сумі 16 281,95 грн., та вказує, що заборгованість виникла не з його вини, а через тяжкий стан здоров'я, на підтвердження чого надав медичні документи. Так, [PERSON], [INFO] знаходиться на диспансерному обліку в КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР» з 24.01.2013 року з діагнозом: мультирезистентний туберкульоз легень (дисемінований), супутний діагноз: цукровий діабет (а.с.14). Встановлено, що позивач з 14.03.2013 року по теперішній час знаходиться на обліку у лікаря ендокринолога «Дніпропетровської міської поліклініки № 6» ДОР з діагнозом: цукровий діабет, I пит, тяжка форма, лабільна течія зі схильністю до гіпоглікеміям, субкомпенсирований (а.с.15). [PERSON] є інвалідом другої групи за загальними захворюваннями (а.с.13). . З 06 червня 2012 р. по 18.06.2012 р. позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у II терапевтичному відділенні КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня» ДОР № 7 (а.с.9). Про стан здоров»я позивача свідчать медичні документи, які містяться в матеріалах справи, зокрема, медична картка амбулаторного хворого (а.с.10). Відповідно до ч.2 ст. 197 Сімейного кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Тобто, повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв'язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв'язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо). Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості (п. 22). Зважаючи на стан здоров'я позивача, на його матеріальний стан він звернувся до суду з позовною вимогою про часткове звільнення його від сплати заборгованості по аліментам в сумі 16 281,95грн. Таким чином, суд вважає за необхідне звільнити [PERSON] від сплати заборгованості по аліментам в розмірі 16 281,95грн., нарахованих державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції по виконавчому листу № 12-228 відза період з 01 червня 2012 року по 31 березня 2014 року. У в зв'язку з вищевикладеним, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved