Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить: - припинити стягнення аліментів з неї на користь відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21.01.2019 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини до досягнення повноліття. З червня 2019 року донька сторін почала мешкати з матір`ю - позивачем [PERSON] , тому аліментні зобов`язання мають бути припинено. Разом з тим, [PERSON] відмовляється відкликати з Покровського відділу державної виконавчої служби виконавчий лист про стягнення аліментів, та продовжує неправомірно отримувати матеріальну допомогу на дитину. За таких обставин, [PERSON] звернулась до суду для вирішення спірних відносин з [PERSON] . При цьому, позивач також зазначає, що на теперішній час самостійно несе розходи на проживання, виховання та розвиток доньки [PERSON] , 2012 року народження. Окреме проживання відповідача [PERSON] та ухилення від прийняття участі в утриманні доньки зумовило заявлення [PERSON] вимог про стягнення з відповідача аліментів. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, надіслано на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє. Відповідачем [PERSON] судове засідання не з`явився, надав суду, в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України заяву про визнання позовної заяви, відсутності заперечень проти розірвання шлюбу та розгляд справи за його відсутності, що узгоджується з ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. [INFO] народжена [PERSON] , батьками якої є сторони по справі - [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] (підтверджено свідоцтвом про народження - а.с. 5, свідоцтвом про укладення шлюбу позивача - а.с. 6). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21.01.2019 року по справі № 235/7867/18 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18.12.2018 року і до повноліття дитини (а.с. 26-27). Постановою державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 16.04.2019 року відкрито виконавче провадження № 58902280 з примусового виконання рішення суду від 21.01.2019 року по справі № 235/7867/18 (а.с. 8). Згідно довідки Родинської міської ради від 20.09.2019 року [PERSON] проживає без реєстрації в орендованому будинку за адресою: [ADDRESS] , разом з нею з червня 2019 року мешкає неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Після зміни місця проживання дитини сторін, відповідач [PERSON] продовжує отримувати аліменти на утримання доньки, користується грошовими коштами на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів Суд надає оцінку викладених [PERSON] обґрунтувань позовної заяви з позиції слушності аргументів, належності і достатності доказів та приписів норм права, що підлягають застосуванню до спірних відносин сторін. Так, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років визначається за згодою батьків. З мотивувальної частини рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21.01.2019 року по справі № 235/7867/18 вбачається, що неповнолітня дитина [PERSON] , 2012 року народження проживала з батьком [PERSON] , перебувала на його утриманні, та за відсутності домовленості з [PERSON] про надання матеріальної допомоги з останньої стягнуто аліменти на утримання доньки. На теперішній час сімейний стан сторін по справі змінено, за спільною домовленістю сторін неповнолітня дитина проживає з матір`ю (позивачем). Факт спільного проживання неповнолітньої дитини з позивачем підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданої 20.09.2019 року Родинською міською радою (а.с. 9). Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів, право на отримання аліментів має той з батьків, з яким проживає дитина. Суд, з урахуванням фактичних обставин по справі, з огляду зазначених норм чинного законодавства, приходить до переконання, що обов`язок [PERSON] сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини підлягає припиненню. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 18 СК України способами захисту сімейних прав та інтересів є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання. Отже, саме з моменту зверенння з відповідним позовом до суду, суб`єктивні права позивача підлягають захисту в судовому порядку. За таких обставин, часом з якого позивач [PERSON] підлягає звільненню від сплати аліментів, присуджених до стягнення на користь [PERSON] рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області по справі № 235/7867/18 від 21.01.2019 року має бути визначена дата звернення до суду, а саме - 26.09.2019 року. Суб`єктивні права [PERSON] також підлягають захисту в спосіб стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , 2012 року народження. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення повноліття та за ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитини. При розгляді справи, враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", та встановивши наступні відносини: - наявність батьківських правовідносин між неповнолітньою дитиною та [PERSON] , до якого пред`явлено вимогу про стягнення аліментів (родинний зв`язок між сторонами по справі судом визначено за правилами, встановленими нормами глави 12 СК України, споріднення підтверджено свідоцтвом про народження); - знаходження неповнолітньої дитини на утриманні позивача [PERSON] , яка пред`явила позов про стягнення аліментів (неповнолітня донька утримується позивачем); - відсутність між батьками, сторонами по справі, угоди про сплату аліментів (договору про сплату аліментів на дитину відповідно до ч. 1 ст. 189 СК України не укладено); - невідповідність утримання неповнолітньої дитини, що надається, розміру достатньому для нормального розвитку, - суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо встановлення аліментних зобов`язань відповідачу є обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд в розумінні ст. 182 СК України враховує: - стан здоров`я платника аліментів та дитини (будь-якої інформації щодо хворобливого стану відповідача та дитини не надано); - матеріальне становище платника аліментів (відповідач є працездатним, протипоказань за станом здоров`я для здійснення трудової діяльності не має); - відсутність у відповідача неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні. Окрім того, суд звертає увагу, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Позивач [PERSON] заявляє вимогу стягнення з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки від доходу. Відповідачем [PERSON] суду, в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, адресовано заяву про повне визнання пред`явлених до нього вимог, визнання викладених в позовній заяві обставин. За переконанням суду така заява підлягає прийняттю, оскільки наявні об`єктивні підстави вважати, що таке визнання позову не суперечить закону. З урахуванням вказаних правових норм, суд вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки доходу відповідача (25 відсотків), як такі що визнані відповідачем, та спрямовані на забезпечення інтересів позивача відповідно до справжніх обставин справи. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша - компенсується за рахунок держав. Так, позивач [PERSON] в силу Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати державного мита, тому судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] в дохід держави. Розмір судового збору суд визначає, з урахуванням норми п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі вищевикладеного, ст. ст. 15, 16 ЦК України, п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved