Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача. У жовтні 2021 року представник позивача [PERSON] - адвокат Жежель С.С., звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис. На обґрунтування позову зазначив, що в вересні 2021 року позивачці стало відомо про блокуванні її карткових рахунків на підставі виконавчого напису № 3837 від 06.05.2021. В жовтні 2021 року вона звернулася за правовою допомогою. Того ж дня на електронну пошту приватного виконавця Сидорук Л.В. було направлено заяву про витребування виконавчого напису № 3837 від 06.05.2021, документів до виконавчого напису ти копії всіх постанов по ВП 65806254. 21.10.2021 року на електрону пошту адвоката надійшла відповідь від приватного виконавця Сидорук Л.В. зі сканкопіями документів, а саме: лист №110371 від 21.10.2021, постанова про відкриття виконавчого провадження №65806254 від 15.06.2021, заява про примусове виконання рішення за вих. № 14972941 від 13.05.2021, анкета-заява про акцепт Публічної пропозиції ПАТ Альфа-Банкна укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ Альфа-Банк, додаток № 1 до Угоди про надання кредиту № 500552439 від 06.05.2016, виконавчий напис №3837 від 06.05.2021, довіреність № 5 від 11.01.2021. Зі змісту виконавчого напису № 3837 від 06.05.2021, стало відомо, що позивачка є боржником за кредитним договором 500552439НPLS від 06.05.2016 та має борг в розмірі 30839,34 грн. Зі змісту виконавчого напису їй стало відомо, що борг декілька разів переуступався. Розрахунок боргу зроблений самим відповідачем та містить лише остаточну суму боргу та без жодних розшифровок та пояснень, сам договір позики, на підставі якого з неї стягується вище зазначена сума. Після ознайомлення з виконавчим написом № 3837 від 06.05.2021, вважає, що анкета-заява про акцепт до публічної пропозиції ПАТ Альфа-Банк з додатком № 1 не можуть бути належним доказом того, що видавався кредит. Також вважає, що відповідачем пропущено строк позовної давності ще 06.05.2019 року, тож нотаріус не мав законних підстав для вчинення виконавчого напису у зв`язку з тим, що відповідачем не надано документів, які б підтверджували безспірність заявленої до стягнення суми заборгованості. Відсутні документи які б давали змогу встановити, що взагалі кредитні кошти були отримані. Тому вважає, що виконавчий напис № 3837 від 06.05.2021, який виданий приватним нотаріусом Грисюк О.В, має бути визнано таким, що не підлягає виконанню. Порушення прав позивача полягають в тому, шо на підставі виконавчого напису № 3837 від 06.05.2021, який виданий з порушеннями процедури вчинення виконавчих написів нотаріусами, з приватний виконавець Сидорук Л.В., вимагає сплати боргу, якого фактично не існує. Позивачем було обрано спосіб захисту порушених прав у вигляді визнання виконавчого напису № 3837 від 06.05.2021 таким, шо не підлягає виконанню, оскільки саме даний спосіб захисту буде сприяти відновленню порушених прав. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 06 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований в реєстрі за № 3837 таким, що не підлягає виконанню; стягнути судовий збір на її користь. На адресу\~суду 29.11.2021\~року надійшов\~від відповідача\~відзив на\~позовну заяву,\~відповідно до\~змісту якого\~ відповідач\~заперечує проти\~задоволення позовних\~вимог,\~вважає їх\~безпідставними,\~необґрунтованими,\~та такими,\~що суперечать\~діючому законодавству\~та не\~підлягають задоволенню.\~Зазначає,\~що виконавчий\~напис вчинено\~на підставі\~безспірності заборгованості\~і не\~потребує додаткового\~доказування. Враховуючи викладене у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі. Також надав суду заяву у якій просив відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу оскільки до позовної заяви не додані належних та допустимих документів, які б підтверджували сплату таких витрат. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського\~районного суду\~м.\~Дніпродзержинська Дніпропетровської\~області від\~28.10.2021\~року відкрито\~провадження по\~справі та\~призначено до\~розгляду в\~спрощеному позовному\~провадженні. Заяви (клопотання) учасників справи Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] адвокат Жежель С.С. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, уточнень та клопотань не надавав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача - ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковський О.В. в судове засідання не з`явився, проти задоволення позовних вимог заперечувати, в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву. Третя особа Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис № 3837, відповідно до якого з позивача [PERSON] яка є боржником за Кредитним договором 500552439НPLS від 06.05.2016 року, укладений з АТ «Альфа-Банк» та має борг в розмірі 30839,34 грн. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 21.12.2020 року по 14.04.2021 року (а.с.13). Постановою приватного виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. відкрито виконавче провадження за виконавчим записом № 3837 виданим 06.05.2021 року про стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" заборгованість в розмірі 30839,34 грн.(а.с.6). Згідно наданих суду матеріалів, з матеріалах виконавчого провадження ВП № 65806254 вбачається, що для вчинення виконавчого напису відповідач надав нотаріусу заяву про примусове виконання рішення, анкету-заяву, додаток до Угоду про надання кредиту № 50055243 від 06.05.2016 року (а.с.9-11, 12). \~ \~ \~ \~Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Аналізуючи встановлені фактичні обставини та правовідносини сторін, суд керується наступними нормами права. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За загальним правилом ст.. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст.. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року№ 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Так, згідно зі ст.. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому, ст.50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст..50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17. Судом встановлено, що стягнута за виконавчим написом сума не є безспірною, оскільки при вчиненні виконавчого напису № 3837 від 06.05.2021 року нотаріус не отримував від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (кредитний договір, платіжні, доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а також документи, що свідчать про переуступку права вимоги первісного стягувача. Таким чином, вказані обставини виключають безспірність боргу та можливість його стягнення з боржника за виконавчим написом нотаріуса. Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, виданий від 06.05.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 3837, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. На підставі ст. 13, 141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір сплачений позивачем підлягає стягненню з відповідача по справі в розмірі 908,00 гривень.

Outcome: approved