Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 23.10.2019 року до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. У позовній заяві вказано, що 27.06.2018 року вона та відповідач уклали шлюб, від якого мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивач вказує, що на утримання дочки вона бажає стягувати аліменти з відповідача. Він працює, веде господарство та згідно ст. 180 Сімейного кодексу України зобов`язаний утримувати дитину. Свій позов [PERSON] мотивує тим, що сімейне життя у неї з відповідачем не склалося. Причиною розпаду сім`ї стали відсутність спільних інтересів, відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та життя. Спільного господарства вони не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON] прохала розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований Зарізькою сільською радою Оржицького району Полтавської області 27.06.2018 року, актовий запис №1 та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки (але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) від заробітку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище " [PERSON] ", судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивач не з`явилася, проте від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по справі, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитинипідлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27.06.2018 року виконавчим комітетом Зарізької сільської ради Оржицького району Полтавської області між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 27.06.2018 року (а.с.16). Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем (а.с. 5, 8). Відповідач [PERSON] працює в ТОВ «Федунка» з 26.06.2019 року, займає посаду тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва. Дохід за період з 26.06.2019 року по 31.08.2019 року склав 12429,50 грн. (а.с. 10). Відомості про доходи позивача, про перебування на утриманні відповідача інших дітей, непрацездатних осіб суду не надані. Суд приймає до уваги пояснення позивача про те, що сімейне життя у неї з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинилися, причиною розпаду сім`ї послужили різні погляди на життя. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, шлюб носить лише юридичний характер, сім`я розпалася і відновленню не підлягає. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно статті 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Відповідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини , 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , 6) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При умовах, що викладені у позові, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя, а тому на підставі ст. 112 СК України шлюб має бути розірвано. Суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.10.2019 року. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів, то суд на підставі ч. 2 ст. 133, ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача.

Outcome: approved