Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, 25 листопада 1995 року між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб у Мукачівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Виконавчого комітету Мукачівської міської ради народних депутатів Закарпатської області, про що зроблено запис за №647 та видано Свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , під час якого у них народилася донька, яка досягла повноліття. Позивач вказує на те, що подружні стосунки з відповідачем з часом погіршилися, у них відсутні спільні інтереси з відповідачем, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що їх з відповідачем шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд констатує наступне. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] виданого Мукачівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Виконавчого комітету Мукачівської міської ради народних депутатів Закарпатської області, між [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано шлюб 25 листопада 1995 року, про що зроблено відповідний запис за №647, прізвище після шлюбу чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] , (а.с.4). Відповідно до вимог статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Правилами статей 104 та 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст.112 Сімейного кодексу України). Згідно ст.113 Сімейного кодексу України "Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.". Відповідно до статті 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Судом встановлено та знайдено підставність задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , оскільки позивачем доведено, що шлюб між подружжям існує формально, збереження їх сім`ї є неможливим, а подальше спільне їх життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] ..

Outcome: approved