Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/2 частину будинковолодіння №61 по вул. Підбужна, що у с. Бендюга Сокальського району Львівської області. В обгрунтування позову послався на те, що він народився у 1953 році та фактично проживає з часу народження у домоволодінні №61 по вул. Підбужна, що у с. Бендюга Сокальського району Львівської області, вказане спірне будинковолодіння належало на праві власності його батькові [PERSON], котрий помер 04.03.1994 року. Після смерті батька позивач та його покійна сестра Саїк (після одруження) [PERSON] спадкували спірне будинковолодіння по 1/2 частині, тобто порівну, що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за Законом, виданої державним нотаріусом Сокальської дердавної нотаріальної контори Львівської області 28.11.1994 року. Він з сестрою вступили в спільне користування спірним домоволодінням після смерті батька. Його сестра [PERSON] померла 10.03.2002 року, що стверджується копією Свідоцтва про смерть. Вони з сестрою фактично вели спільне господарство у спірному будинковолодінні, будинок після смерті батька не був поділений в натурі, тобто не була поділена земельна ділянка, був і є один вхід до будинку. На сьогоднішній день позивач продовжує проживати у вказаному житловому будинку з надвірними спорудами. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, проводить поточний ремонт, оскільки постійно проживає в селі. Інших осіб, які б мали право на дане нерухоме майно, яке залишилось після смерті [PERSON] крім нього немає, оскільки з приводу відкриття спадщини та отримання спадкового майна від умерлої ніхто не звертався. Позивач вважає, що володіє спірною частиною будинковолодіння вже більше десяти років, тому набув право власності на спільне будинковолодіння за набувальною давністю, відтак позов прносить задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив провести розгляд справи у його та позивача відсутності, позов задоволити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій зазначив, що позов визнає, розгляд спраив просив прповодити без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та вивчивши надані в розпорядження суду докази, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28.11.1994 року державним нотаріусом Сокальської державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] позивач та його покійна сестра Саїк (після одруження) [PERSON] успадкували спірне будинковолодіння по 1/2 частині, тобто порівну, що знаходиться за адресою:, с. Бендюга, вул. Підбужна ,61, Сокальського району Львівської області Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, виданого 14.03.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Червоноград Львівської області (а.з 148), що [PERSON] померла 10 березня 2002 року (сестра позивача). Інших осіб, крім позивача, котрі б мали право на спірне нерухоме майно, котре залишилось після смерті [PERSON] немає, оскільки з приводу відкриття спадщини та отримання спадкового майна від померлої ніхто не звертався. Згідно наданої суду технічної документації виготовленої 27.02.2017 року ДКП «Червоноградським міжміським бюро технічної інвентаризації», а саме технічного паспорту вбачається, що самочинне будівництво у спірному будинковолодінні, що знаходиться за адресою:, с. Бендюга, вул. Підбужна ,61, Сокальського району Львівської області відсутнє, будинок та інші господарські будівлі не є аварійними та придатні до користування . Згідно наданої суду Будинкової книги, для прописки громадян, проживаючих в будинку №1478, стверджується, що у спірному будинковолодінні позивач зареєстрований з 1961 року. Як вбачається з наданих позивачем документів, він являється пенсіонером та інвалідом праці. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Частиною 8 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України передбачено, що правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Цивільний кодекс України набрав чинності 1 січня 2004 р., тому норма ст. 344 даного Кодексу може застосовуватися до правовідносин, які виникли після 1 січня 2001 р. Як встановлено вище копією свідоцтва про смерть, [PERSON] померла в березні 2002 року, тобто після 01 січня 2001 року, як цього вимагає законодавець, для застосування даної номи Закону. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним, що позивач добросовісно заволодів 1/2 частиною домоволодіння №61 по вул. Підбужна, що у с. Бендюга Сокальського району Львівської області, так як вказана частина зареєстрована на праві власності за померлою особою [PERSON], фактично на час розгляду справи судом нікому не належить, тобто є безхазяйним майном, позивач відкрито та безперервно володіє спірною частиною будинковолодіння протягом більше десяти років, тому вимоги про визнання за ним права власності на вказану частину будинковолодіння за набувальною давністю підлягають задоволенню. Зважаючи на те, що позивач [PERSON] є власником 1/2 частини будинковолодіння №61 по вул. Підбужна, що у с. Бендюга Сокальського району Львівської області, на іншу половину, тобто 1/2 частину будинковолодіння за ним визнано право власності судом за набувальною давністю, тому за позивачем на думку суду фактично слід визнати право власності на спірне будинковолодіння в цілому.

Outcome: approved