overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 04.03.2014 року звернулася до суду із вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON], вказуючи на те, що з 13 квітня 2013 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстровано органом РАЦС Сиваської селищної ради Новотроїцького району Херсонської області, актовий запис № 2 . Від шлюбу мають неповнолітню дитину- [PERSON], [INFO]. Шлюб з [PERSON] виявився невдалим. Перебуваючи в шлюбі, в силу різних життєвих обставин, вони не змогли зберегти почуття взаємної любовіта поваги, взаємодопомоги та підтримки. Згодом проживання однією сім»єю стало неможливим, на даний момент с»імя фактично розпалася з вересня 2013 року. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення з відповідачем. Позивач надіслала до суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у відкритому судовому засідання проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані правовідносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України, роз»ясненями Пленуму ВС України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя", ст.51 Конституції України, відповідно до яких сім'я охороняється державою. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя не можливе. Сім'я зруйнувалася остаточно і відновити її не можливо, оскільки сторони не проживають разом . Отже, слід розірвати шлюб. На підставі зазначеного, ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 04 вересня 2014 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що [INFO] року померла його баба - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 4,680 га, яка належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 012967. В даному державному акті помилково зазначено прізвище «[PERSON]» замість «[PERSON]». Позивач змушений звернутись до суду та просить суд визнати недійсним державний акт серії ІІІ-КВ № 012967 виданий на ім'я [PERSON] та скасувати державну реєстрацію даного акта. Позивач та представник позивача подали до суду клопотання, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили суд розглядати справу без їхньої участі. Представник Відділу держземагенства, представник Володарської РДА та представник третьої особи без самостійних вимог відділу реєстрації нерухомого майна Володарського РУЮ подали до суду клопотання, в яких зазначили, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують та просили суд розглядати справу без їхньої участі. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. По справі встановлено, що [INFO] року померла баба позивача - [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). За життя [PERSON] скала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 4,680 га, що розташована на території Рогізнянської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 012967 (а.с.8). Позивач [PERSON] не має можливості оформити спадкову земельну ділянку у нотаріуса, оскільки було встановлено, що при видачі даного державного акта було допущено помилку в прізвищі власника, а саме «[PERSON]» замість «[PERSON]». Відповідно до п. 2 Постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", судам підсудні справи щодо визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками і спори пов'язані із земельними правовідносинами розглядаються в позовному провадженні. Ст. 155 Земельного Кодексу України, вказує, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування земельні ділянкою, такий акт визнається недійсним. Таким чином, визнання представниками відповідачів та представником третьої особи пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 05.05.2021 р. звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обгрунтовував тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. На даний час шлюб носить формальний характер. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON] . Подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам, тому просив шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу за його відсутності (а.с.29). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в тому числі через сайт "Судова влада". Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло (а.с.30, 32). Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 24.09.2016 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 1705, свідоцтво серія [NUMBER] (а.с.4). Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, шлюб слід розірвати. Оскільки позивач [PERSON] є інвалідом ІІ групи та звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 05 вересня 2014 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 23 жовтня 1999 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, на підставі чого виникають постійно свари. З серпня 2014 року вони не мешкають одної родиною, не ведуть спільного господарства. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилася, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, наполягає на розірванні шлюбу, просить, щоб її залишили прізвище " [PERSON] " Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В даному судовому засіданні, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 жовтня 1999 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану м.Дружківка Донецької області зроблено актовий запис № 422 (а.с 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають постійно свари. З серпня 2014 року сторони разом не мешкають одної родиною, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Суд, вважає, що неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання матері [PERSON]. Таким чином, заяву задоволено повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 05 квітня 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, зазначала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстровано 04 листопада 2001 року у виконкомі Панківської сілської ради Сторожинецького району, а/з 06. Відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання сина не надає, він має неофіційні заробітки, є фізично здоровою особою, інших утриманців не має, тому позивач просила стягувати аліменти з відповідача на її користь в твердій грошовій сумі на сина [PERSON]- по 800 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на ці ж обставини, пояснила, що доказів розміру отримуваних відповідачем прибутків вона не має, а тому вона зменшує розмір аліментів та просить стягувати з відповідача по 600 грн. щомісячно до повноліття сина. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав повністю, пояснив, що він підробляє на тимчасових роботах, а тому погоджується сплачувати аліменти на сина по 600 грн. щомісячно. Суд знаходить, що змінені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері, що підтверджено копією свідоцтва про народження сина, довідкою Панківської сільської Ради від 30.03.2016 року. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст.184 СК України, якщо відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач є працездатним і має належно утримувати сина. Інших доказів, які б свідчили про незадовільний стан здоров'я відповідача чи наявності у нього на утриманні інших осіб в судовому засіданні не здобуто. При вирішенні питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів та виходить з того, що згідно ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.7 Закону України "Про державний бюджет на 2016 рік" з 01 травня 2016 року затверджений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років в сумі 1531 грн., 30% з яких становитиме 459,30 грн. В межах заявлених вимог, з урахуванням того, що відповідач є працездатним, отримує нерегулярний дохід від тимчасових заробітків, зважаючи на те, що відповідачем визнано змінені позовні вимоги, суд визначає розмір аліментів з відповідача в сумі по 600 грн. на сина [PERSON] до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 05 квітня 2018 року звернувся в суд з цим позовом та наполягав на розірванні шлюбу з відповідачкою [PERSON] (до шлюбу прізвище Шутяк) [PERSON], який вони зареєстрували 05 травня 2011 року у виконавчому комітеті Мардарівської сільської ради Котовського району Одеської області, за актовим записом №03. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON] Дар`ю Андріївну, [INFO]. Стверджував, що життя з відповідачкою не склалось, у звязку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. Вважає, що подальше спільне життя, збереження сімї та примирення є не можливим. Позивач в підготовчому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Строк на примирення просив не надавати. Відповідачка у підготовчому засіданні позов визнала, строк на примирення просила не надавати. Після розірвання шлюбу просила змінити їй прізвище «Савова» на дошлюбне "Шутяк". Вислухавши пояснення сторін та дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім'ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд знаходить всі підстави для ухвалення за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

позивач [PERSON] 05 листопада 2014 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 31 серпня 2002 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, на підставі чого виникають постійно свари. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилася, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, наполягає на розірванні шлюбу, просить, щоб її залишили прізвище " [PERSON] " Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, проти розірвання шлюбу не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В даному судовому засіданні, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31 серпня 2002 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області зроблено актовий запис № 282 (а.с 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають постійно свари. Сторони разом не мешкають одної родиною, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Суд, вважає, що неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання матері [PERSON] . Таким чином, заяву задоволено повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.03.2015 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, зазначала, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, який зареєстрований 03.06.2014 року відділом ДРАЦС Сторожинецького РУЮ Чернівецької області. З грудня 2014 року подружжя не проживають разом та фактично припинили шлюбні відносини. Відповідач є батьком неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання сина не надає, він немає постійного місця роботи та стабільного доходу, тому позивач просила стягувати аліменти з відповідача на її користь в твердій грошовій сумі на утримання сина по 520 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила цивільну справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги змінила та просила стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на сина по 500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності, змінені позовні вимоги визнає та погоджується сплачувати аліменти по 500 грн. на сина до досягнення ним повноліття. Суд знаходить, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст.184 СК України, якщо відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач є працездатним і має належно утримувати дітей. Інших доказів, які б свідчили про незадовільний стан здоров'я відповідача чи наявності у нього на утриманні інших осіб в судовому засіданні не здобуто. При вирішенні питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів та виходить з того, що згідно ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2015 рік" з 01 січня 2015 року затверджений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років в сумі 1032 грн., 30 % з яких становитиме 309,60 грн., В межах заявлених вимог, з урахуванням визнання зміненого позову відповідачем, суд визначає аліменти з відповідача в сумі по 500 грн. на утримання сина до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 06 лютого 2014 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 17 червня 1992 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, на підставі чого виникають постійно свари. З 2010 року вони не мешкають одної родиною, не ведуть спільного господарства. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, просить допустити до участі у справі її представника [PERSON] Представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, наполягає на розірванні шлюбу, просить, щоб позивачці залишили прізвище " [PERSON] " Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, проти розірвання шлюбу не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В даному судовому засіданні, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 червня 1992 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області зроблено актовий запис № 307 (а.с 9). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають постійно свари. З 2010 року сторони разом не мешкають одної родиною, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Таким чином, заяву задоволено повністю.

Outcome: approved