Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

ПАТ «Європейський\~страховий альянс»\~ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу, посилаючись на те, що 23.12.2017 року між ПАТ «Європейський страховий альянс» та [PERSON] був укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК №8343818, відповідно до умов якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] . 20.10.2018 року трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля під керуванням [PERSON] , який допустив переїзд лежачого на проїзній частині пішохода [PERSON] , внаслідок чого останній загинув на місці ДТП. Зазначає, що постановою про закриття кримінального провадження від 17.12.2019 року, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №12018260110000599 від 20.10.2018 року, закрито за відсутністю ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Крім цього вказує на те, що Постановою встановлено, що [PERSON] безпосередньо після скоєння ДТП з місця пригоди втік, завідомо залишивши потерпілого [PERSON] в темну пори доби, у небезпечному для життя стані. Також Постановою встановлено, що 15.11.2019 року до органу досудового розслідування від потерпілого [PERSON] надійшла заява про те, що водій [PERSON] керуючи автомобілем марки ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] , після скоєння даної ДТП, завідома залишивши пішохода [PERSON] , [INFO] , без допомоги, який перебував у небезпечному для життя стані та після чого з місця пригоди зник. Посилається на те, що 10.12.2018 року позивачем було отримано Заяву про виплату страхового відшкодування, а також пакет документів до такої заяви від уповноваженого представника родичів загиблого пішохода. Також зазначає, що враховуючи участь 20.10.2018 року у ДТП двох осіб, водія та пішохода, з вини якого сталося зіткнення, 04.09.2020 року позивачем прийнято рішення щодо здійснення виплати страхового відшкодування у розмірі 89352,00 гривень, що складає 50 % від зазначеної суми, про що Листом за вихідним номером 3027/13 було повідомлено директора ТОВ «Центр Автовиплат Поліс», який є представником родичів загиблого пішохода. Крім цього вказує на те, що позивач на виконання умов Полісу здійснив виплату страхового відшкодування родичам загиблого пішохода у розмірі 89352,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Враховуючи вищевикладене, позивач просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 89352 гривень 00 коп. та судовий збір в сумі 2270 гривень. В судове\~засідання представник\~позивача ПАТ\~«Європейський страховий\~альянс» не з`явився, однак скерував на адресу суду заяву у якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням про виклик відповідача, яке розміщене на офіційному сайті веб порталу Судова влада. Будь яких заяв чи клопотань до суду від нього не надходило. Відзив на позов не подав. У визначений в ухвалі про відкриття провадження строк сторонами не подано заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 20.10.2018 року трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля під керуванням [PERSON] , який допустив переїзд лежачого на проїзній частині пішохода [PERSON] , внаслідок чого останній загинув на місці ДТП. Згідно полісу обов`язкового страхування № АК/8343818 виданого страхувальнику [PERSON] строк його дії з 23.12.2017 року по 22.12.2018 року.(а.с.6). 10.12.2018 року позивачем отримано Заяву про виплату страхового відшкодування представника заявників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка є законним представником [PERSON] , директора ТОВ «Центр Автовиплат Поліс» Колішенко Л.С.(а.с.12-13). Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №12018260110000599 від 21.10.2018 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.286 КК України (а.с.27) Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №12018260110000599 від 20.10.2018 року, закрито за відсутністю ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 17.12.2019 року (а.с.35-38). Перевіркою чинності поліса станом на 20.10.2018 року встановлено, що поліс №АК8343818 на транспортний засіб ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] , діючий (а.с.40). Відповідно до Страхового акту № 3111/18/50/Ц/В04/01/12 розраховано сума страхового відшкодування для виплати потерпілому в розмірі 89352 грн.(а.с.42-43). Платіжними дорученнями № ЦО10663 від 23.09.2020 року та № ЦО11048 від 02.10.2020 року підтверджено виплату ПАТ «Європейський страховий альянс» потерпілому 20000 грн. та 69352 грн. відповідно (а.с.44). Відповідно до ч. 2\~ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 та 2\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. Отже, у страхуванні відповідальності навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація неприпустима, оскільки виникають правовідносини з відшкодування витрат у порядку регресу. Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом. У відповідності до вимог\~ст. 27 Закону України "Про страхування" та\~ст. 993 ЦК України\~до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приймаючи до уваги\~ст. 1191 ЦК України\~та Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. Згідно зі ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове : право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим і об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1.3\~ст. 1188 Цивільного Кодексу України\~за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно пп в) ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника, або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником) Відповідно до\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, аналогічне положення закріплено у\~ст. 27 ЗУ «Про страхування». Враховуючи вище наведене, суд вважає, що до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача\~ [PERSON] , а тому позивач правомірно звернувся з зворотньою вимогою до відповідача, щодо страхового відшкодування йому суми в порядку регресу. Виходячи з викладеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Європейський страховий альянс» до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору. На підставі\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 526, 993,\~1187, 1188, 1191 ЦК України,

Outcome: approved