Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] в лютому 2020 року звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що її донька [PERSON] має двох дітей, неповнолітню [PERSON] , [INFO] , яку відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12.11.2012 було дозволено удочерити позивачці та її чоловіку [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Увесь час відповідачка вела аморальний спосіб життя: зловживала алкоголем, ніде не працювала, не мала постійного місця проживання, підтримувала стосунки з чоловіками, які мали кримінальне минуле. Відповідачка інколи телефонувала та приходила додому з метою попросити грошей. У 2013 році відповідачка разом зі своїм співмешканцем були затримані з підозрою у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 187 КК України. 10 березня 2016 року відповідачці змінили міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт. Після повернення з місця перебування в установі попереднього ув`язнення, відповідачка поводила себе добре, стала на облік в жіночу консультацію та вчасно з`являлась на судові засідання. [INFO] народився онук позивачки, [PERSON] , відповідачка, як мати одиначка у шлюбі не перебувала, кошти отримані в допомогу при народженні, витрачала на свої потреби. Дніпровським районним судом м. Києва було визнано [PERSON] , винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та призначено їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. 01.08.2017 відповідачка була звільнена від відбування призначеного покарання. у зв`язку з його відбуттям. Після оголошення вироку, відповідачка почала знову зловживати спиртними напоями, тікати з дому на тривалий час, а після повернення влаштовувати сварки. Одного разу відповідачка пішла з дому не повернувшись. Наразі малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на утриманні позивачки, вона разом зі своїм чоловіком створює для онука належні умови, піклується про онука, відповідачка в свою чергу участі у вихованні дитини не приймає та не бажає виконувати свої батьківські обов`язки, таким чином позивачка вимушена звернутись до суду із вищевказаною позовною заявою. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 24.02.2020 року, було відкрито провадження у даній справі, та призначено її до підготовчого засідання. Позивачка в підготовче засідання не з`явилась, подала на адресу суду нотаріально посвідчену заяву, відповідно до якої [PERSON] , не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та не заперечує проти встановлення над ним опіки [PERSON] , [INFO] та Висновок Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про доцільність позбавлення батьківських прав, одночасно відповідно до поданої заяви позивачка просить здійснювати розгляд справи у відсутності позивачки та постановити по справі рішення на підставі наявних матеріалів. Відповідачка в підготовче засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Відзиву на позовну заяву від відповідачки не надходило. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи Служба повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи. За приписами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі в підготовчому засіданні, у зв`язку з існуванням визначених ч.3 ст.200 ЦПК України умов, та задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є рідною матір`ю відповідачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а/з № 2875). Малолітній [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а/з № 1383). Відповідно до положень п.п.2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абзацу першого ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно пояснень викладених в позовній заяві, дитина проживає разом із позивачкою, саме вона займається вихованням та утриманням малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Довідки виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» зазначено, що з липня 2018 року на прийом в поліклініку з метою лікування, профілактичних оглядів, профілактичних щеплень [PERSON] , [INFO] , приводить бабуся та дідусь. Матеріалами справи встановлено, що відповідачка [PERSON] , підтримує аморальний спосіб життя, дитиною не цікавиться, Дніпровським районним судом м. Києва було визнано [PERSON] , винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та призначено їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Відповідно до Вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 01.08.2017 року [PERSON] була звільнена від відбування призначеного покарання у зв`язку з його відбуттям. Відповідно до заяви посвідченої ПН КМНО Смекаліним С.О., зареєстрованої в реєстрі за № 264, викладено, що [PERSON] , не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та не заперечує проти встановлення над ним опіки [PERSON] , [INFO] . У ході розгляду справи заступником голови Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації І.Алєксєєнко було надано суду висновок від 12.06.2020 року №102/02/37-3780, щодо доцільності позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав, в якому повідомлено, що вихованням, утриманням, та забезпеченням малолітнього [PERSON] займається бабуся дитини, [PERSON] . Мати дитини [PERSON] свідомо нехтує своїми обов`язками, ухиляється від виховання та навчанням сина, не проявляє щодо нього батьківської турботи, не цікавиться його життям та здоров`ям. Враховуючи інтереси дитини, Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , стосовно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол від 04.06.2020 року № 12 п. 3.1) Пунктом другим частини першої ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За змістом роз`яснень, викладених у п.п.15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц) За таких обставин, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що мати дитини - відповідачка у справі, з моменту народження [PERSON] , не приймає участь у вихованні та утриманні малолітньої дитини, а відтак вимога позивачки в частині позбавлення відповідачки [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] підлягає задоволенню судом. Згідно ч. 6 ст.164 СК України копія рішення після набрання ним законної сили підлягає направленню до Деснянського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві для внесення відмітки до актового запису №1383 від 24.06.2016 року про народження дитини. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved