Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач 30 вересня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська із вказаним позовом (а.с.2-6). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.08.1998 року між сторонами зареєстровано шлюб, який розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська від 27.08.2012 року. Від шлюбу у сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Дитина є інвалідом дитинства. У період шлюбу сторонами придбане наступне майно: однокімнатна квартира [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 16.09.2005року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, яка визнана спільною сумісною власністю подружжя згідно до рішення Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська від 30.01.2013 року; автомобіль марки «MAZDA-5», 2,0 л., 2007 року випуску, державний номер [NUMBER]; автомобіль марки «FORD FUSION», 1,4 л, тип легковий універсал В, колір світло-сірий, VIN-WFOUXXGAJU8К83150, державний номер [NUMBER]; відкрито депозитний вклад №\~8501786 від 18.12.2009року на імя [PERSON] у розмірі 8\~000,00 грн. у ПАТ Перший Український [PERSON]. Титульним власником зазначеного вище майна є відповідач. В ході розгляду справи, позивачу стало відомо про те, що відповідач, не маючи на те її згоди, зняв з реєстраційного обліку та переоформив на свого батька -[PERSON], придбаний у період шлюбу та належний на праві спільної сумісної власності автомобіль марки «FORD FUSION», 1,4 л, тип легковий універсал В, колір світло-сірий, VIN-WFOUXXGAJU8К83150, д/н [NUMBER]. Однак, згоди на відчуження спільного автомобіля позивач відповідачу не надавала і будь-які кошти від продажу автомобіля не отримувала. Дані кошти відповідач використав на власні потреби. Уточнивши свої позовні вимоги та посилаючись на викладені обставини і обґрунтування, позивач просить суд: поділити спільне сумісне майно подружжя, виділити в натурі [PERSON], таке майно: - квартиру [ADDRESS], вартістю 339404грн., припинивши право спільної сумісної власності на майно: квартиру [ADDRESS]; - компенсацію вартості ? частини автомобіль FORD FUSION, 1,4л, тип легковий універсал В, колір світло-сірий, VIN-WFOUXXGAJU8К83150, державний номер [NUMBER] , вартістю 161646грн. Виділити відповідачу [PERSON]: - автомобіль MAZDA-5, 2,0л., 2007року випуску, тип легковий універсал-В, колір золота перлина, VIN-JMZCR 19F28021747, державний номер АЕ 0391ВТ, вартістю 232355грн., припинивши право спільної сумісної власності на автомобіль MAZDA-5, 2,0л., 2007року випуску, тип легковий універсал-В, колір золота перлина, VIN-JMZCR 19F28021747, державний номер АЕ 0391ВТ; -1/2частину вартості автомобілю FORD FUSION, 1,4л, тип легковий універсал В, колір світло-сірий, VIN-WFOUXXGAJU8К83150, державний номер [NUMBER],; - депозитний вклад № 8501786 від 18.12.2009року у Публічнім акціонернім товаристві Перший Український [PERSON], з нарахованими за період з 2009року по 2017рік відсотками. Визнати за [PERSON] право власності : -на квартиру [ADDRESS], що складається з однієї кімнати, загальною площею 37,2кв.м.житловою площею 18,5кв.м. Позивач в особі представника за договором адвоката [PERSON], до суду надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити (а.с.217). Відповідач та його представник за довіреністю адвокат [PERSON], в судове засідання не зявились. Про день, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Окрім того, представник повідомлявся шляхом направлення на його номер мобільного телефону смс-повідомлення, про що свідчить довідка про доставку (а.с.223), а поштове відправлення, що направлялось відповідачу на адресу по якій він зареєстрований, повернулось до суду із поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.218-219). Третя особа ПАТ «Перший Український [PERSON]» в особі свого представника у судове засідання не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. Про причини неявки свого представника не повідомляла. Письмових заяв про розгляд справи без участі свого представника не надсилала. У відповідності до ст..2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з'явились. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Відповідно до ст.. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України. Підставою звернення позивача до суду є захист її майнових прав та інтересів, повязаних із поділом майна колишнього подружжя шляхом набуттям права власності на частину майна. Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, зокрема із правочинів, вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України в редакції 2003 року). Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що з 01 серпня 1998 року по 07\~грудня 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2012 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка є інвалідом дитинства ( а.с.69). В період шлюбу сторонами придбано таке майно: однокімнатна квартира [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 16.09.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори (а.с.44-45); автомобіль марки MAZDA-5, 2,0л., 2007 року випуску, державний номер [NUMBER]; автомобіль марки FORD FUSION, 1,4л, тип легковий універсал В, колір світло-сірий, VIN-WFOUXXGAJU8К83150, державний номер [NUMBER]; відкрито депозитний вклад № 8501786 від 18.12.2009року на імя [PERSON] у розмірі 8000,00 грн. у Публічному акціонерному товаристві Перший Український [PERSON] (а.с.28-30). Квартира за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Л.Сталь, 7/100, що складається з однієї житлової кімнати, площею 18,5 кв.м., загальною площею 37,2кв.м., визнана спільною сумісною власністю подружжя на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2013 року (а.с.60-63). Згідно із довідкою №1242 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області № 31/4/1242-707 від 18.05.2017 року, автомобіль марки FORD FUSION, 1,4л, тип легковий універсал В, колір світло-сірий, VIN-WFOUXXGAJU8К83150, державний номер [NUMBER], знятий з реєстраційного обліку та переоформлений на імя [PERSON] з 09.03.2017 року (а.с.183-185). Згідно висновків про вартість майна, складених 21.09.2015 року фізичною особою-підприємцем [PERSON] (сертифікат СОД № 13070/12 виданий ФДМ України 01.03.2012року), вартість автомобілю FORD FUSION, 1,4л, тип легковий універсал В, колір світло-сірий, VIN-WFOUXXGAJU8К83150, державний номер [NUMBER], складає 161\~646,00 грн. (а.с.11); вартість автомобіля марки MAZDA-5, 2,0л., 2007 року випуску, тип легковий універсал-В, колір золота перлина, VIN-JMZCR 19F28021747, державний номер АЕ 0391ВТ, складає 232\~355,00 грн. (а.с.8). Згідно звіту про вартість майна, складеного 02.09.2015 року фізичною особою підприємцем [PERSON] (сертифікат СОД № 13070/12 виданий ФДМ України 1.03.2012року) вартість квартири [ADDRESS], що складається з однієї кімнати, загальною площею 37,2кв.м.житловою площею 18,5кв.м, складає 339\~404 грн. (а.с.14). У відповідності до виписки №13439 із медичної картки стаціонарного хворого (а.с.35-36) дочка сторін - [PERSON], [INFO], має діагноз: важкий вроджений порок розвитку обох кінцівок. Двостороння Coxa valga, S-подібний сколіоз грудопоясничного відділу позвоночника 2 ступеня. Зрослий перелом сідничної кістки зліва. Килевидная деформація грудної клітки асиметрична форма 1-2стeпеня. Дисплазія зєднувальної тканини, Вегетативна дисфункція по гипотонічному типу. Астеничний синдром, є інвалідом дитинства. Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя": поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Згідно зі ст.. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст..368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. За ст.. 61 Сімейного кодексу України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери,паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. Крім цього, відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4,5 ст. 71 Сімейного Кодексу щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом, та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв'язку у сукупності, суд першої інстанції розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог, вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо судових витрат згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України, із позивача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 2\~128,00 грн., а із відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 2\~615,20 грн. З урахуванням вищенаведеного,

Outcome: approved