Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про поділ майна подружжя, в якому просить виділити їй в особисту власність автомобіль Toyota Yaris, 2001 року випуску, державний № [NUMBER], ринкова вартість якого становить 107 982 грн., а відповідачу [PERSON] виділити в особисту власність автомобіль ЗИЛ-ММЗ 45021 (самоскид), зеленого кольору, 1984 року випуску, державний номер [NUMBER], середньоринкова вартість якого становить 43\~810 грн., відступивши від рівності часток, та припинити право спільної сумісної власності після поділу їх в натурі. Також позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] грошову компенсацію у сумі 354\~865 грн., яка становить половину від загальної ринкової (середньоринкової) вартості відчужених ним транспортних засобів - ЗИЛ 133 ГЯ (автокран), 1989 року випуску, синього кольору, середньоринковою вартістю 14920 грн., Камаз 5321 (автокран), 1992 року випуску, зеленого кольору, середньоринковою вартістю 413410 грн., та БМВ 316, 1992 року випуску, сірого кольору, середньоринковою вартістю 81400 грн. Свої вимоги вона мотивує тим, що вона та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі з 29.01.2000 року, що було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради (актовий запис № 41). Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.04.2013 року, яке ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03.10.2013 залишено без змін, шлюб між ними був розірваний. Всі спірні автотранспортні засоби були придбані в період шлюбу. Позивачка просила при поділі спірного майна відступити від рівності належних сторонам часток, зазначаючи, що під час шлюбу відповідач [PERSON] здійснив придбання деяких автотранспортних засобів, а в подальшому здійснив їх відчуження на користь третіх осіб без її згоди, оскільки про їх наявність вона дізналася тільки після виникнення між сторонами спору. Позивач вважає недоцільним їх повернення у спільну власність, оскільки амортизація відчужених транспортних засобів могла вплинути на їх товарну вартість, а тому просила стягнути з відповідача відповідну грошову компенсацію за відчужені ним автотранспортні засоби згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи від 24.11.2015 року, складеного експертом ОНДІСЕ, та поділу наявних автотранспортних засобів з відступлення від рівності належних їм часток. Позивач надала до суду заяву, в якій просив розглянути справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги, з урахуванням уточнень, підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити, а також зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач та його представника про час та місце судових засідань неодноразово повідомлялися належним чином, в тому числі через оголошення у пресі, у судові засідання не зявилися, про поважність причин неприбуття у судові засідання не повідомили, заперечення та докази на спростування вимог позову не надали. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів та з огляду на відсутність у суду відомостей про особисту позицію відповідача щодо спору, вважає за доцільне розглядати справу у заочному порядку та постановити заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Позичка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.01.2000 року. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.04.2013, яке ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03.10.2013 залишено без змін, шлюб між ними був розірваний. Згідно положень\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У період перебування у шлюбі сторони придбали автотранспортні засоби, які відповідно до вказаної правової норми є їх спільною сумісною власністю: - Toyota Yaris, 2001 року випуску, жовтого колького державний № [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОІС 608171 від 28.02.2008 року видано [PERSON]; - Зил-ММЗ 45021 (самоскид), зеленого кольору, 1984 року випуску, державний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВНС 039224 від 08.06.2007 року видано [PERSON] ; - Зил 133 ГЯ (автокран), 1989 року випуску, синього кольору, державний номер [NUMBER]; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОІС 607898 від 21.11.2003 року видано [PERSON] ; - Камаз 5321 (автокран), 1992 року випуску, зеленого кольору, державний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОІС 617720 від 04.03.2004 року видано [PERSON]; - BMW 316, 1992 року випуску, сірого кольору, державний номер [NUMBER]; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОІС 497319 від 28.12.2001 року видано [PERSON] Факт придбання сторонами по справі зазначених автотранспортних засобів підтверджується листом центру № 1 надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Одеса Управління [PERSON] України в Одеській області від 14.10.2014 року, та листом з відповідними додатками відділу організації реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління [PERSON] України в Одеській області від 24.04.2015 року. Стаття 65 Сімейного кодексу України передбачає, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Порядок відчуження автотранспортних засобів на час виникнення спірних правовідносин регулювався Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» від 7 вересня 1998 року № 1388. Зокрема, пункт 6 цієї Постанови передбачає, що транспортні засоби реєструються за фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції. Транспортні засоби, що належать декільком фізичним особам (співвласникам), за їх письмовою заявою реєструються за однією з таких осіб. У разі відсутності одного із співвласників державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі його письмової заяви. Справжність підпису такого співвласника засвідчується нотаріально. Таким чином, спірні автотранспортні засоби підлягають державній реєстрації, а тому згода на їх придбання (відчуження) потребує письмової згоди. Судом встановлено, що в період шлюбу відповідач [PERSON] здійснив відчуження на користь [PERSON] наступних автотранспортних засобів: - Зил 133 ГЯ, 1989 року випуску, синього кольору, на підставі довідки-рахунку ААВ 461175, оформленої ТОВ «НП Мітра-трейд» 04.04.2013 року. Цей автотранспортний засіб має зараз державний № [NUMBER]; - Камаз 5321, 1992 року випуску, зеленого кольору, на підставі довідки-рахунку ААВ 461174, оформленої ТОВ «НП Мітра-трейд» 04.04.2013 року. Цей автотранспортний засіб має зараз державний № [NUMBER]. Також він здійснив відчуження на користь [PERSON] автомобіля BMW 316, 1992 року випуску, сірого кольору, державний номер 000-87, на підставі довідки-рахунку ААВ 586479, оформленої ПП «Лімекс-тур», та новий власник отримав на цей автомобіль державний номер ВН 7941 Е.М. В подальшому [PERSON] здійснив відчуження цього автомобіля [PERSON] на підставі довідки-рахунку від 19.09.2014 року, оформленої ТОВ «Брокерський дім «Фаворит», та новий власник отримав на цей автомобіль [NUMBER]. Факт відчуження відповідачем [PERSON] спірних автотранспортних засобів на користь зазначених осіб підтверджується листом з відповідними додатками відділу організації реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління [PERSON] України в Одеській області від 24.04.2015 року. Крім того, серед надісланих документів відсутня оформлена відповідно до законодавства письмова згода позивача на реєстрацію та зняття з реєстрації спірних автотранспортних засобів. Стаття 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна\~суд\~може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення\~сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне\~майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Ст.71 ч.ч.1, 2, 4 Сімейного кодексу України передбачає, що майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Положення зазначених статей знайшли своє відображення у п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", відповідно до якого при вирішенні спору про події майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей. Стаття 372 ЦК України передбачає, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно розяснень, наданих у п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди\~виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Ринкова та середньоринкова вартість автотранспортних засобів встановлена висновком судової автотоварознавчої експертизи по визначенню ринкової вартості КТЗ № 3920-3924, складеним 24.11.2015 року експертом ОНДІСЕ. Так, ринкова Toyota Yaris, 2001 року випуску, жовтого колького державний № [NUMBER] становить 107\~982 грн. У звязку із неможливістю оглянути інші автотранспортні засоби експерт визначив їх середньоринкову вартість, яка становить : - Камаз 5321 (автокран), 1992 року випуску, зеленого кольору, державний номер [NUMBER] 413410 грн.; -Зил 133 ГЯ, 1989 року випуску, синього кольору 214\~920 грн., -ЗИЛ-ММЗ 45021 (самоскид), зеленого кольору, 1984 року випуску, державний номер [NUMBER] 413\~410 грн., -BMW 316, 1992 року випуску, сірого кольору 81\~400 грн. Враховуючи, що відповідач в період шлюбу неодноразово здійснював придбання автотранспортних засобів, які відповідно до його вартості є цінним майном, та приховував факт придбання від позивача, а в подальшому відчужував їх без її згоди, неможливість встановити ринкову вартість певних автотранспортних засобів без їх огляду та можливістю визначення тільки їх середньоринкової вартості, суд вважає, що спірне майно може бути поділене між ними з відступленням від рівності часток. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне розподілити спільне майно подружжя, набуте сторонами під час шлюбу, таким чином як визначила позивачка, а саме: виділити їй в особисту власність автомобіль Toyota Yaris, 2001 року випуску, державний № [NUMBER], ринкова вартість якого становить 107 982 грн., а відповідачу [PERSON] виділити в особисту власність автомобіль ЗИЛ-ММЗ 45021 (самоскид), зеленого кольору, 1984 року випуску, державний номер [NUMBER], середньоринкова вартість якого становить 43\~810 грн., відступивши від рівності часток, та припинити право спільної сумісної власності після поділу їх в натурі. Також суд вважає, що позивач [PERSON] має право на 1/2 частину коштів відчужених автотранспортних засобів, оскільки вони були придбані у період шлюбу та належали сторонам на праві спільної сумісної власності. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги відсутність обґрунтованих заперечень відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину вартості відчужених відповідачем автотранспортних засобів, у розмірі 354\~865 (триста пятдесят чотири тисячі вісімсот шістдесят пять) гривень (із рахунку (214\~920 грн. + 413\~410 грн. + 81\~400 грн. загальна вартість відчужених автотранспортних засобів) х ?). Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки [PERSON] пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved