Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду із даним позовом до відповідачів ПрАТ СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» та [PERSON] , в обґрунтування якого вказав, що 01.08.2018 р. близько 18 год. 10 хв. у м. Миколаєві, по Херсонському шосе, на перетині з вул. 5 Лінія, відповідач - [PERSON] керував транспортним засобом «Опель» р/н [NUMBER] , був неуважним та не зайняв відповідного крайнього лівого положення на проїзній частині для здійснення маневру повороту ліворуч, змінив напрямок руху свого транспортного засобу вліво, та допустив зіткнення з транспортним засобом «ACURA» р/н [NUMBER] , під керуванням позивача по даній справі. \~ \~ \~ \~Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.01.2019 р., залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 27.02.2019 р., винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, було визнано відповідача по даній справі - [PERSON] . \~ \~ \~ \~Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2044771. \~ \~ \~ \~Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб позивача зазнав механічних ушкоджень, а йому були завдані збитки, розмір яких становить 92\~126 грн. 25 коп. \~ \~ \~ \~Через відмову відповідачів в позасудовому порядку відшкодувати завдані збитки позивач був змушений звернутися до суду із даним позовом, в якому просив: -стягнути з ПрАТ СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» страхове відшкодування у розмірі 91\~126,25 грн.; -стягнути з [PERSON] франшизу у розмірі 1\~000 грн. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, подали заяви про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник відповідача - ПрАТ СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» у судове засідання не з`явився, подав свій відзив, у якому заперечував проти позову посилаючись на те, що після отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, 12.02.2019 р. представником ПрАТ СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» був проведений огляд автомобіля позивача. На час проведення огляду автомобіль був повністю відремонтований, через що встановити розмір заподіяної шкоди встановити було неможливо. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся неодноразово та належним чином, причини неявки суду невідомі. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши зібрані по справі письмові докази, та надавши їм відповідну оцінку, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частина 3 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судовим розглядом встановлено, що 01.08.2018 р. близько 18 год. 10 хв. у м. Миколаєві, по Херсонському шосе, на перетині з вул. 5 Лінія, відповідач - [PERSON] керував транспортним засобом «Опель» р/н [NUMBER] , був неуважним та не зайняв відповідного крайнього лівого положення на проїзній частині для здійснення маневру повороту ліворуч, змінив напрямок руху свого транспортного засобу вліво, та допустив зіткнення з транспортним засобом «ACURA» р/н [NUMBER] , під керуванням позивача [PERSON] . За наслідками вказаної ДТП відносно позивача [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 177159 від 01.08.2018 р. за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02.10.2018 р. провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] було закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 26.11.2018 р. вищевказана постанова залишена без змін. В подальшому, відносно [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 280188 від 11.12.2018 р. за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.01.2019 р. провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] було закрито на підставі ч. 2 ст. 38 КУпАП, за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 27.02.2019 р. вищевказана постанова залишена без змін. Із мотивувальної частини постанови Миколаївського апеляційного суду від 27.02.2019 р. вбачається, що вищевказана ДТП відбулася з вини саме відповідача [PERSON] , який порушив п.п. 2.3 «б», 10.1, 10.4 ПДР України. Крім цього, у мотивувальній частині постанови вказані пошкодження, які отримав автомобіль позивача внаслідок даної ДТП, а саме: пошкодження правого переднього крила, переднього бамперу, передньої правої фари, решітки на бампері, передньої правої протитуманної фари та подряпини на капоті з правої сторони. Аналогічні пошкодження автомобіля позивача описані і в мотивувальній частині постанови Миколаївського апеляційного суду м. Миколаєва від 26.11.2018 р. (а.с. 11-15). Судовим розглядом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП - [PERSON] , була застрахована у ПрАТ СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА», що підтверджується наявним у матеріалах справи полісом № АМ/2044771 (а.с. 46). Згідно цього полісу, ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 100\~000 грн., розмір франшизи становить 1\~000 грн., а строк дії договору з 15.10.2017 р. по 14.10.2018 р. Позивач [PERSON] є власником пошкодженого у ДТП автомобіля марки «ACURA» р/н [NUMBER] , що підтверджується наявною у справі копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 6). \~ \~ \~ \~ Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша\~статті 10 Закону України «Про страхування»). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої\~статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша\~статті 999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у\~статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема,\~Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» . Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 р. №1961-IV (далі\~- Закон №1961-IV), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ч.2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 22.1 статті 22 Закону №1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до\~ст.1192 ЦК України\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Виходячи зі змісту Закону №1961-IV та положень ст.ст. 979-980 ЦК України, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Відповідно до\~статті 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 р. у справі № 755/18006/15-ц (провадження N 14-176цс18). Згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи транспортного засобу № 20-1 від 24.03.2020 р., яка проводилась експертом Миколаївського відділення ОНДІСЕ на підставі ухвали Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04.12.2019 р., - сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ACURA» р/н [NUMBER] , станом на серпень 2018 року складає 123\~071,69 грн. Вартість відновлювального ремонту цього автомобіля, станом на серпень 2018 року становить 89\~395,19 грн. Суд, з урахуванням вищевикладеного та положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України щодо меж заявлених позивачем вимог, вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] та покласти на відповідача - ПрАТ СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» обов`язок щодо відшкодування збитків, завданих застрахованою особою - [PERSON] , у розмірі 91\~126,25 грн. Дана сума не перевищує ліміт відповідальності страховика за майнову шкоду. \~ \~ \~ \~Крім цього, в силу п. 36.6. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Тому з відповідача - [PERSON] підлягає стягненню сума франшизи у розмірі 1\~000 грн., що визначено полісом № АМ/204477. Доводи представника відповідача ПрАТ СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» про те, що на час огляду їх представником автомобіля позивача, він був повністю відремонтований, і це є перешкодою для здійснення страхового відшкодування, суд знаходить безпідставними через наступне. Так, статтею 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначений перелік підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Пунктом 37.1.3 ст. 37 визначено такою підставою невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. \~ \~ \~ \~Між тим, судовим розглядом встановлено, що повідомлення про настання події, що може бути визнана страховим випадком та заяву про виплату страхового відшкодування позивач подав ПрАТ СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» після того, як у судовому порядку довів свою невинуватість у вчиненні ДТП, а відтак і отримав право на отримання страхового відшкодування. Ці обставини суд знаходить поважними. На той час дійсно автомобіль був відремонтований, проте характер ушкоджень і розмір завданих позивачу збитків підтверджуються наявними у справі доказами, зокрема: постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02.10.2018 р., постановою Миколаївського апеляційного суду від 26.11.2018 р., постановою Миколаївського апеляційного суду від 27.02.2019 р., висновком судової авто товарознавчої експертизи транспортного засобу № 20-1 від 24.03.2020 р. Доказів, які б спростовували викладене, судом не здобуто. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 921,26 грн., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6\~200 грн. та витрат на проведення експертизи у розмірі 3\~391,20 грн., а всього на загальну суму 10\~512,46 грн. Виходячи із цього, з кожного із відповідачів на користь позивача належить стягнути по 5\~256,23 грн. судових витрат.

Outcome: approved