Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» звернулося до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 23.03.2012 року між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та [PERSON], було укладено кредитний договір № 10065-ФО/2012/57, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти в сумі 160 000,00 грн. з терміном повернення 22 березня 2017 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань 23.03.2012 року між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та відповідачами було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 539, згідно з яким відповідачі передали в іпотеку ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS]. Відповідач в свою чергу зобов'язався прийняти належним чином, використати та повернути вказані кредитні кошти у строки, зазначені у кредитному договорі. Відповідачем частково було погашено заборгованість по кредиту. Однак в подальшому відповідач припинив виконувати свої обов'язки за кредитним договором в частині сплати тіла кредиту та відсотків. Таким чином станом на 24.03.2014 р. заборгованість відповідача по кредиту за кредитним договором складає 153 890, 23 грн. Просять в рахунок заборгованості за кредитним договором №10065-ФО/2012/57 від 23.03.2012 р. в розмірі 153 890 грн. 23 коп. звернути стягнення на предмету іпотеки, а саме на трикімнатну квартиру загальною площею 70,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності відповідачу [PERSON] та трикімнатну квартиру загальною площею 62,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/4 часткі кожному, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною незалежним суб'єктом оціночної діяльності підчас проведення виконавчих дій. За рахунок коштів, отриманих від продажу вказаних предметів іпотеки погасити заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором №10065-ФО/2012/57 від 23.03.2012 р. на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» в сумі 153 890 грн. 23 коп., та відшкодувати судові витрати. Також просить виселити усіх зареєстрованих у вказаних квартирах мешканців. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність; повністю підтримав позов, просив його задовольнити; не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання неодноразово не з'являлися. Відповідно до довідки Первомайського РВ УДМС України в Миколаївській області №4108 від 12.09.2014 р. [PERSON] в м. Первомайську не значиться. Відповідно до довідки Первомайського РВ УДМС України в Миколаївській області №2479 від 29.05.2014 р. [PERSON] зареєстрована [ADDRESS]. Відповідно до довідки Первомайського РВ УДМС України в Миколаївській області №2479 від 29.05.2014 р. [PERSON] зареєстрована [ADDRESS]. Відповідно до довідки Первомайського РВ УДМС України в Миколаївській області №2632 від 02.07.2014 р. [PERSON] зареєстрований [ADDRESS] Судові повістки відповідно до вимог абз. 3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, надсилалися відповідачам за адресою їх місця проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, а тому в силу абз. 5 ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судові виклики вручені їм належним чином. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідачів, на підставі ч.4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності та ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у даній справі доказів, на що позивач згоден. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, що є в матеріалах справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено що 23.03.2012 року між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та [PERSON], було укладено кредитний договір № 10065-ФО/2012/57 відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти в сумі 160 000,00 грн. з терміном повернення 22 березня 2017 року. Однак відповідач свої зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 24.03.2014 року має заборгованість - 153 890,23 грн., яка складається із заборгованості відповідача по кредиту за кредитним договором - 120 655,75 грн., процентів за користування кредитом - 23 806,26 грн., пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 4 810,63 грн., пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 4 617,59 грн. З метою забезпечення зобов'язання відповідача за кредитним договором, 23 березня 2012 року між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрований в реєстрі за № 539, згідно з яким відповідачі передали в іпотеку ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS]. Всупереч ст. 526 ЦК України відповідач після отримання кредиту не виконує умови кредитного договору, та не сплачує всіх належних сум, що порушує права позивача, який є стороною вказаного договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди; У зв'язку з тим, що з метою забезпечення виконання зобов'язання між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та відповідачем за кредитним договором було укладено договір іпотеки, позивач згідно зі ст. 1 Закону України «Про іпотеку» має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотечного зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Частиною 2 ст. 33, ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Для цього іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушень. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. З матеріалів справи вбачається, що 21.01.2014 року Банком надсилалася така вимога відповідачам, однак на час розгляду справи заборгованість не погашена. Таким чином встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір. Відповідач не виконує умови цього Договору, а саме: не повертає отримані у позивача грошові кошти, відсотки, пеню, за що правильно нараховані штрафні санкції. Тобто у відповідача виникло право звернути стягнення на предмет іпотеки. За наведених обставин, суд визнає, що позовні вимоги ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» в частині звернення стягнення на майно законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі на підставі ст.ст. 526, 530, 549-551, 1048-1050, 1052, 1054 ЦК України, ст. ст. 7, 12, 33, 35, 39 Закону України «Про іпотеку», як такі, що знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні. Спосіб реалізації предмета іпотеки, який просить застосувати позивач, відповідає ст. 39 ЗУ «Про іпотеку». Разом з тим відповідно до ст. 39 ЗУ "Про іпотеку" одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Тому вимоги Банку в частині виселення мешканців із спірних квартир є законними. Крім того, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» слід також стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved