Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач - Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилаються на те, ДК «Газ України» HAK «Нафтогаз України» звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за природний газ у сумі 855,97 грн. з [PERSON]. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 09 серпня 2012 року було скасовано судовий наказ від 31 липня 2012 року про стягнення заборгованості за природний газ у сумі855, 97 грн. з [PERSON]. Вказали, що скасування судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, а заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Таким чином зазначили, що відповідач [PERSON] є споживачем природного газу, особовий рахунок [NUMBER], оскільки між сторонами існували цивільні відносини щодо постачання та споживання природного газу. Про наявність між сторонами договірних відносин свідчить факт газифікації будинку боржника без права на власне постачання природного газу, наявність газового обладнання та відповідне споживання природного газу. Зазначають, що згідно з Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими Постановою КМУ від 09.12.1999 року №2246, встановлений розрахунковий період для оплати за газ - календарний місяць, а також строк оплати - не пізніше 10 числа наступного місяця. Споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за послуги з газопостачання, а також несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за надані послуги з газопостачання, порушення Правил - самовільне використання газу. Вказують, що станом на день подання заяви заборгованість за природний газ складає 855,97 грн. Мотивують вимоги тим, що, згідно з постановою НКРЕ № 310 від 10 березня 1999 року ціна за 1м3 природного газу складає при відсутності газового лічильника - 0,190 грн., при наявності газового лічильника - 0,175 грн. Згідно з постановою НКРЕ № 400 від 30 березня 2006 року ціна за 1м3 природного газу складає при відсутності газового лічильника - 0,24 грн., при наявності газового лічильника - 0,22 грн. Згідно з постановою НКРЕ № 739 від 08 червня 2006 року ціна за 1м3 природного газу складає при відсутності газового лічильника - 0,444 грн., при наявності газового лічильника - 0,407 грн. Ціна за 1м3 природного газу, який не використовується комплексно складає: при відсутності газового лічильника 0,345 грн., при наявності газового лічильника - 0,315 грн. Згідно з постановою НКРЕ № 1672 від 19 грудня 2006 року ціна за 1м3 при використанні природного газу за умови, що обсяг споживання природного газу не перевищує 2500 куб. м. на рік, за наявності газових лічильників складає 0,315 грн., за відсутності газових лічильників 0,345 грн.; за умови, що обсяг споживання природного газу не перевищує 6000 куб. м. на рік: за наявності газових лічильників 0,478 грн., за відсутності газових лічильників - 0,526 грн.; за умови, що обсяг споживання природного газу не перевищує 12000 куб. м. на рік: за наявності газових лічильників 1,173 грн., за відсутності газових лічильників - 1,290 грн. Згідно з постановою НКРЕ № 934 від 07 серпня 2008 року ціна за 1м3 природного газу при використанні природного газу за умови, що обсяг споживання природного газу не перевищує 2500 куб. м. на рік: за наявності газових лічильників 0,3582 грн., за відсутності газових лічильників - 0,3936 грн.; за умови, що обсяг споживання природного газу не перевищує 6000 куб. м. на рік: за наявності газових лічильників 0, 5424 грн., за відсутності газових лічильників 0,5964 грн.; за умови, що обсяг споживання природного газу не перевищує 12000 куб. м. на рік: за наявності газових лічильників 1,11 грн., за відсутності газових лічильників 1,221 грн. Згідно з постановою НКРЕ № 1239 від 25 жовтня 2008 року ціна за 1м3 природного газу при використанні природного газу за умови, що обсяг споживання природного газу не перевищує 2500 куб. м. на рік: за наявності газових лічильників 0,4836 грн., за відсутності газових лічильників 0,5316 грн.; за умови, що обсяг споживання природного газу не перевищує 6000 куб. м. на рік: за наявності газових лічильників 0,7320 грн., за відсутності газових лічильників 0,8052 грн.; за умови, що обсяг споживання природного газу не перевищує 12000 куб. м. на рік: за наявності газових лічильників 1,4988 грн., за відсутності газових лічильників 1,6482 грн. Згідно з постановою НКРЕ № 812 від 13 липня 2010 року ціна за 1м3 природного газу при використанні природного газу за умови, що обсяг споживання природного газу не перевищує 2500 куб. м. на рік: за наявності газових лічильників 0.7254 грн., за відсутності газових лічильників 0,7980 грн.; за умови, що обсяг споживання природного газу не перевищує 6000 куб. м. на рік: за наявності газових лічильників 1,0980 грн., за відсутності газових лічильників 1,2078 гри.; за умови, що обсяг споживання природного газу не перевищує 12000 куб. м. на рік: за наявності газових лічильників 2,2482 грн., за відсутності газових лічильників 2,4732 грн.; за умови, що обсяг споживання природного газу перевищує 12000 куб. м. на рік: за наявності газових лічильників 2.6856 грн., за відсутності газових лічильників 2,9541 грн. Постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 1996 року № 619 «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» затверджені норми споживання природного газу населенням у раз відсутності газових лічильників в залежності від виду споживання природного газу. Крім того вказали, що 26 липня 2012 року наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 545 прийнято рішення про припинення діяльності Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» шляхом її реорганізації перетворення в Публічне акціонерне товариство та перейменування у «Синтез-Газ України» (оголошення опубліковано в газеті «Урядовий кур'єр» від 01.08.12 № 136 (4780).13 грудня 2012 року наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від № 1002 внесено зміни до наказу Міненерговугілля від 26.07.12 № 545, зокрема внесено зміни до п. 8 наказу та встановлено, що виконання заходів з реорганізації ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України», передбачених законодавством, необхідно завершити у термін до 31 грудня 2013 року. Відповідно до Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 23.12.13 № 989 внесено до Наказу Міненерговугілля України від 26.07.12 № 545 «Про припинення Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» шляхом її реорганізації (перетворення) такі зміни: у пункті 8 наказу цифри « 31.12.2013» замінено цифрами « 31.12.2014». Посилаючись на викладене просили, стягнути з відповідача на користь ДК "Газ України " грошові кошти в розмірі 855, 97 грн. та судовий збір. Представник позивача Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», за довіреністю - Рябова Г.В., в судове засідання не з'явилась належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, від неї до суду поступила через канцелярію письмова заява з клопотанням справу розглянути у відсутність представника, позовні вимоги підтримано в повному обсязі, які просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомила. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що на підставі відкритого особового рахунку [NUMBER] Дочірня компанія «Газ України» НАК «Нафтогаз України» постачала, а [PERSON] споживала та є є споживачами природного газу за адресою: м.Хотин, вул. Чернівецька, 95 а Чернівецької області тобто між ними фактично склалися фактичні договірні правовідносини з постачання природного газу до їх житлового будинку. Виходячи з вищенаведених доказів в їх сукупності, надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст.13 ч.1 п.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Згідно ст.20 Закону України ч.3 п.5 «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.67 ЖК Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, електроенергія, газ, теплова енергія, та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. З доданої позивачем до позовної заяви довідки про розрахунок боргу вбачається, що заборгованість відповідачів да день звернення в суд з позовом складає 896.44 грн. Зазначений позивачем розмір заборгованості не спростований відповідачем, у відповідності до ст. 60 ЦПК України доказів оплати зазначеної заборгованості суду не представлено. Таким чином, оцінивши докази, надані відповідно сторонами в їх сукупності, виходячи з системного аналізу співмірності заявлених вимог з вимогами закону, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідачів в солідарному порядку грошових коштів в розмірі 896,44 грн. ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved