Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить: - розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 23 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції Київської області, актовий запис за №32 від 23.04.2010 року; - після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]"; - стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 23 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції Київської області між нею та відповідачем зареєстрований шлюб. За період шлюбу з відповідачем, у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Обставинами, що вплинули на їхнє подружнє життя і зумовили прийняття рішення про розірвання шлюбу стали відсутність почуттів та взаєморозуміння, несумісність їхніх характерів та розбіжність поглядів, розчарування один в одному. Ці обставини постійно впливали на міцність їхніх сімейних стосунків, які в результаті зруйнувалися, що зумовило фактичний розпад їхньої сім'ї. На даний момент вона проживає окремо. З відповідачем подружніх стосунків вона не підтримує і відновлювати їх не бажає. Їхній шлюб носить суто формальний характер. Вважає, що збереження їхньої сім'ї є абсолютно неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про їхні права та взаємовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 квітня 2010 року між сторонами зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №32, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Як вбачається із свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 07.07.2010 року та серії [NUMBER] від 06.09.2011 року (а.с.5, 6) сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями п.3 ч.2 ст.18, ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. В ході розгляду справи судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сім'ї не можливо, так як це буде суперечити інтересам та волі обох сторін. При таких обставинах, суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно і шлюб існує формально. Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім'ю не бажають, суд з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті і майнові права, а також права їх дітей, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених ч.2 ст.110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, слід покласти на відповідача. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved