Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 28.04.2016 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що 24 січня 2002 року на ім'я [PERSON] було видано державний акт на право власності приватної власності на землю серії [NUMBER]. [INFO] року [PERSON] померла. [INFO] року на ім'я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 3,044 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності приватної власності на землю серії [NUMBER]. Позивач просить суд визнати недійсним державний акт серії [NUMBER] виданий на ім'я [PERSON], скасувати державну реєстрацію зазначеного державного акта та визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане [INFO] року державним нотаріусом Володарської державної нотаріальної контори Київської області. Представник позивача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі. Представник Мармуліївської сільської ради Володарського району Київської області подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, та просив суд розглядати справу без його участі. Представник відділу Держгеокадастру подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Державний нотаріус [PERSON] подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує та просила суд розглядати справу без її участі. Третя особа [PERSON] подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає та просила суд розглядати справу без її участі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. По справі встановлено, що 24 січня 2002 року на ім'я [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], на земельну ділянку площею 3,044 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мармуліївської сільської ради Володарського району Київської області (а.с.7). [INFO] року [PERSON] померла. [INFO] року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, на земельну площею 3,044 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с.9). При оформленні права власності на спадкову земельну ділянку позивачу було відмовлено Реєстраційною службою Володарського РУЮ Київської області, тож на даний час позивач не має змоги належним чином володіти та розпоряджатися належною їй земельною ділянкою. Відповідно до рішення № РВ-3200088732014 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до державного земельного кадастру від 13.11.2014 року вказано, що [PERSON] відмовлено у внесенні відомостей до державного земельного кадастру, а саме, реєстрації її земельної ділянки, отриманої у спадщину, відмовлено у зв'язку з тим, що в поданих документах містяться помилки, а саме, повне співпадання із земельними ділянками [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER], тому державним кадастровим реєстратором було рекомендовано [PERSON] звернутись до розробника документації із землеустрою, а саме, до ФОП «[PERSON].» для виправлення помилки, яка виникла під час проведення державної реєстрації земельної ділянки, після усунення недоліків, рекомендовано повторно звернутись до державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства Володарського району Київської області (а.с.32). Позивач зазначила, що свідоцтво про право на спадщину та державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] підлягають визнанню недійсними та скасуванню, оскільки позивач не може вільно володіти та розпоряджатися своєю земельною ділянкою. Зазначені обставини перешкоджають позивачу вільно користуватися та розпоряджатися належною йому земельною ділянкою. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", судам підсудні справи щодо визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками і спори пов'язані із земельними правовідносинами розглядаються в позовному провадженні. Згідно ст. 152 Земельного Кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Ст. 155 Земельного Кодексу України, вказує, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування земельні ділянкою, такий акт визнається недійсним. Представники відповідачів та третя особа визнали позовні вимоги та не заперечували проти задоволення позовних вимог, пред'явлений позов не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved