Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з [PERSON],вона зустрічається більше року. На даний час вони проживають разом, але шлюб не уклали, так як вона народилася 1997 року, тобто не досягла шлюбного віку. На даний час вона вагітна. Згідно довідки Гостомельської амбулаторії ЗП СМ знаходиться на обліку в жіночій консультації з діагнозом вагітність 6 тижнів. Вони з [PERSON], дійшли спільної згоди про народження їхньої дитини в законному шлюбі. Батьки останньої не заперечують проти укладення між ними шлюбу. Тому заявник просить суд надати їй, право на шлюб. Заявник в судове засідання не зявилася, подавши до суду письмову заяву про слухання справи у її відсутності, вимоги заяви підтримує. Заінтересовані особи [PERSON],заяву підтримав пояснив, що бажає створити сім'ю з заявником, готовий взяти на себе відповідальність за майбутню родину, його родичі їх у цьому підтримують, про що подав письмову заяву.Батьки заявниці також подали письмові заяви до суду про слухання справи у їх відсутності, проти надання права на шлюб їх дочці вони не заперечували. Суд, дослідивши в сукупності надані докази, дійшов висновку про обґрунтованість заяви і необхідність її задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст.23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до роз'яснень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб повинна розглядатися судом в окремому провадженні. При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч.2 ст.23 СК України. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася 20 січня 1999 року. Таким чином, на даний час заявник не досягла шлюбного віку, передбаченого ст.22 СК України. Станом на дату розгляду справи в суді заявник перебуває на обліку в в жіночій консультації з діагнозом вагітність 6 тижнів, що підтверджується довідкою Гостомелької лікарні. Вирішуючи заяву про надання права на шлюб, суд враховує спільне бажання заявника та особи, з якою має бути укладений шлюб укласти шлюб, їх спільний намір створити сім'ю, а також вагітність, яка встановлена у особи з якою передбачається реєстрація шлюбу, у зв'язку з чим вважає, що таке право буде відповідати їх інтересам та інтересам їх майбутньої сім'ї. Отже, за обставинами справи встановлені правові підстави для задоволення заяви про надання права на шлюб.

Outcome: approved