Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, в обґрунтування позову вказавши, що шлюб перший, укладений 06.02.2001 року Виконавчим комітетом Сенчанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, актовий запис № 1. Шлюбні відношення між подружжям припинені, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу сторони дітей не мають. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, через канцелярію суду подав заяву в якій просить шлюб з відповідачем розірвати, оскільки фактичні шлюбні стосунки з відповідачем припинені з травня 2017 року. На примирення позивач не погоджується. Спільних дітей не мають. На підставі чого вимушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та дату розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до вимог передбачених ст. 130 ЦПК України в редакції від 23.11.2017 року, заяв про відзив до суду не надходило, причину неявки суду не повідомив, таким чином визнати неявку в суд з поважних причин не можливо. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин і не повідомив причини, а також не надав відзиву, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи суд ухвалює заочне рішення відповідає положенням ст. 280 ЦПК Українив редакції від 23.11.2017 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно повторно виданого свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований 06 лютого 2001 року Виконавчим комітетом Сенчанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, актовий запис № 1, (а.с. 2). Судом встановлено, що шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені і існують лише формально, спроби примиритися не дали позитивних наслідків, стосунки не підтримують з травня 2017, з вказаного часу проживають окремо і ведуть окреме господарство, не мають наміру на подальше збереження сім'ї, подружжя дітей не має за таких підстав, суд вважає, недоцільним надання строку для примирення, збереження сім'ї неможливо. Доводи позивача в частині розірвання шлюбу вважаються доведеними. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Статтею 115 СК України, розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" звернуто увагу судів на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно п. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», про державну реєстрацію розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записі про шлюб. У разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За бажанням сторін прізвища після розірвання шлюбу залишити позивачу «[PERSON]», відповідачу «[PERSON]». На підставі викладеного, ст. 58 Конституції України, постанови пленуму ВСУ від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 24, 105 ч. 3, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved