Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи у позовній заяві, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 червня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 160. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування позову позивач вказала, що з липня 2019 року з відповідачем припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, постійні скандали. Відповідач постійно ображає її та принижує її честь і гідність. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо. Спору щодо спільного майна та виховання дитини немає. У зв`язку з наведеним просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася з заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила про підтримання позовних вимог. Проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 29). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України. За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 20 червня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці у Донецькій області, актовий запис № 160 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). З липня 2019 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть, не пов`язані спільним побутом. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, її намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами розпався, існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, а тому його слід розірвати. Майнового спору сторонами не заявлено. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що сторони не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки, підстав для надання строку на примирення немає, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу між ними, суд вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може, подальше збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, а також інтересам неповнолітньої дитини, які мають істотне значення, тому шлюб між [PERSON] і [PERSON] слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд також вважає за необхідне позивачеві, за її заявою, залишити право іменуватися прізвищем « [PERSON] ». У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що згідно із п.9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору, як інвалід ІІ групи, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved