Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до суду до [PERSON], 3-тя особа: Бабаївська селищна рада Харківського району Харківської області в якому просила встановити факт, що має юридичне значення та визнати, що [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON] та [PERSON] в зв'язку з чим визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 95,60 кв.м., житловою площею 63,00 кв.м., з гаражем літ. «Б», навісами літ. «Ж», «З», сараями літ. «Г», «Е», «И», «Н», вбиральнею літ. «У», душем літ. «Д», огорожею №1-6, вигрібною ямою літ. «В», що розташований за адресою: смт. Бабаї, вул. Пилипа Потапенка, №41, Харківського району, Харківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 11.12.1995 року. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що житловий будинок, розташований за адресою: смт. Бабаї, вул. Пилипа Потапенка, №41, Харківського району, Харківської області зареєстрований на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Бабаївської селищної ради від 29.03.1962 року за [PERSON], що підтверджується довідкою КП «ХРБТІ» від 25.09.2015 року, виданої за архівними матеріалами бюро. [PERSON] померла 11.12.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №142. За життя нею складено заповіт, посвідчений секретарем виконкому Бабаївської селищної ради Харківського району, що все належне їй на час смерті майно вона заповідала в рівних частках своїм дочкам [PERSON] та [PERSON], які спадщину прийняли шляхом фактичного вступу до управління та володіння спадковим майном, оскільки на момент відкриття спадщини проживали в житловому будинку у смт. Бабаї, вул. Пилипа Потапенка, №41, Харківського району, Харківської області, робили у будинку поточні ремонти та обробляли земельну ділянку. Але спадкоємець не може реалізувати своє право власності, що виникає на підставі спадкування на спадкове майно, в зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують родинний зв?язок та неможливістю встановлення даного факту іншим порядком, оскільки в її свідоцтві про народження, виданого 16.01.1938 року відділом Актів громадського стану, батьками дитини [PERSON], яка народилась в смт. Бабаї, є [PERSON], замість вірного [PERSON] та [PERSON] Ул?яна [PERSON], замість вірного [PERSON], як в інших документах. Крім того при реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] в свідоцтві про укладення шлюбу виданого місцевим РАЦС м.Чімкент, Казахської РСР, 25.07.1961 року, актовий запис №1429 також мають місце виправлення, а саме в прізвище сторін [PERSON] та [PERSON] виправлена пропущена буква «л», але ці виправлення також не посвідчені належним чином. Відповідач по справі звернулась до суду з зустрічною позовною заявою в якій просила встановити факт, що має юридичне значення та визнати, що [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON] та [PERSON] та визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 95,60 кв.м., житловою площею 63,00 кв.м., з гаражем літ. «Б», навісами літ. «Ж», «З», сараями літ. «Г», «Е», «И», «Н», вбиральнею літ. «У», душем літ. «Д», огорожею №1-6, вигрібною ямою літ. «В», що розташований за адресою: смт. Бабаї, вул. Пилипа Потапенка, №41, Харківського району, Харківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 11.12.1995 року. На підтвердження позовних вимог зазначає, що вона також є спадкоємцем після смерті [PERSON], померлої 11.12.1995 року, але в оформленні спадкових прав Першою державною нотаріальною конторою Харківського району їй було відмовлено в зв'язку з тим, що у свідоцтві про народження серія П1-ЯР №939229, виданого 29.06.1959 року відділом РАЦС сел.Бабаї, батьками дитини [PERSON], яка народилась в смт.Бабаї, є [PERSON] та [PERSON] Ул?яна Олексіївна замість вірного [PERSON], як в інших документах, а саме в свідоцтві про смерть [PERSON], заповіті. Позивач в судове засідання не зявилася та надала до суду заяву, згідно якої, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути за її відсутності. Проти зустрічної позовної заяви не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву, згідно якої, заявлені позовні вимоги [PERSON] визнає та просила справу розглядати за її відсутністю та задовольнити зустрічні вимоги в повному обсязі. Представник Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій проти позовних вимог не заперечує та просив розглядати справи за його відсутністю. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Житловий будинок, розташований за адресою: смт. Бабаї, вул. Пилипа Потапенка, №41, Харківського району, Харківської області зареєстрований на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Бабаївської селищної ради від 29.03.1962 року за [PERSON], що підтверджується довідкою КП «ХРБТІ» від 25.09.2015 року, виданої за архівними матеріалами бюро /а.с. 7/. [PERSON] померла 11.12.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №142 /а.с. 9/. За життя нею складено заповіт, посвідчений секретарем виконкому Бабаївської селищної ради Харківського району, що все належне їй на час смерті майно вона заповідала в рівних частках своїм дочкам [PERSON] та [PERSON] /а.с. 12, 13/. Згідно ст. 534 ЦК України (в редакції 1963 року), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно свідоцтва про народження №676592, виданого 16.01.1938 року відділом Актів громадського стану, батьками дитини [PERSON], яка народилась в с.Бабаї, є [PERSON] та [PERSON] Ул?яна [PERSON] /а.с. 10/. Але вказане свідоцтво має виправлення, а саме після прізвища дитини [PERSON] та після прізвища матері [PERSON], які не посвідчені належним чином, як вимагає законодавство на теперішній час. Крім того ім?я батька дитини зазначено як «Захарій» замість вірного [PERSON], а ім?я матері як «Ул?яна» замість вірного [PERSON], як в інших документах, а саме в свідоцтві про смерть [PERSON], свідоцтві про укладення шлюбу, пенсійному посвідченню, трудовій книжці /а.с. 9/. Згідно відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції у Харківської області за даним Державного реєстру актів цивільного стану та за інформацією відділу державної реєстрації актів цивільного стану, перевіркою проведеною по першим примірникам первинних актових записів про народження, актовий запис про народження [PERSON] відсутній. Архів за період 1938-1942 років зберігся частково. При реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] в свідоцтві про укладення шлюбу виданого місцевим РАЦС м.Чімкент, Казахської РСР, 25.07.1961 року, актовий запис №1429 також мають місце виправлення, а саме в прізвище сторін [PERSON] та [PERSON] виправлена пропущена буква «л», але ці виправлення також не посвідчені належним чином /а.с. 8/. Згідно свідоцтва про народження серія П1-ЯР №939229, виданого 29.06.1959 року відділом РАЦС сел.Бабаї, батьками дитини [PERSON], яка народилась в с.Бабаї, є [PERSON] та [PERSON] Ул?яна Олексіївна замість вірного [PERSON], як в інших документах, а саме в свідоцтві про смерть [PERSON], заповіті. Факт того, що [PERSON] та [PERSON] є рідними батьками [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) А.З., [INFO] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON], [INFO] підтверджується поясненнями сторін та низькою документів, а саме свідоцтвами про народження серія П1-ЯР №939229, виданим 29.06.1959 року відділом РАЦС сел. Бабаї та свідоцтвом про народження №676592, виданим 16.01.1938 року відділом Актів громадського стану в яких місце народження дітей [PERSON] зазначено сел. Бабаї, свідоцтвом про укладення шлюбу, пенсійному посвідченню, трудовій книжці виданими на ім'я [PERSON], заповітом, складеним [PERSON], свідоцтвом про смерть, виданим Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №142. Враховуючи викладене, суд відповідно до ч.1 п.1 ст.256 ЦПК України, вважає за необхідне встановити факт, що має юридичне значення, та визнати що [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) А.З., [INFO] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) Л.З., [INFO] є дочками [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON], померлої 11.12.1995 року, спадкоємцями за законом та за заповітом є її діти [PERSON] та [PERSON], які спадщину прийняли шляхом фактичного вступу до управління та володіння спадковим майном. За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події або факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Оскільки спірні правовідносини виникли до вступу в дію ЦК України (у редакції 2003року) з січня 01 січня 2004 року, то вони повинні регулюватися нормами Закону, який діяв під час їх виникнення, а саме нормами ЦК України у редакції 1963 року. Згідно ст. 534 ЦК України (в редакції 1963 року), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Отже, [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу видане Паласом одруження м.Харкова від 24.04.1966 року, актовий запис №2129) та [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу видано місцевим РАЦС м.Чімкент, Казахської РСР, актовий запис №1429) прийняли спадщину в порядку ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.) шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки на момент відкриття спадщини проживали в житловому будинку у смт. Бабаї, вул. Пилипа Потапенка, №41, Харківського району, Харківської області, робили у будинку поточні ремонти та обробляли земельну ділянку. Відповідно до ст. 550 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24 червня 1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). При звернені до Першої державної нотаріальної контори державним нотаріусом було відмовлено в прийнятті документів. Таким чином виникла ситуація при якій спадкоємець не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з приписів ст. 16 ЦК України це право підлягає захисту в судовому порядку. Згідно рішення V сесії VІІ скликання Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області на виконання Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" від 09.04.2015 року №317- VІІ вулиця в смт. Бабаї - [PERSON] була перейменована на вул. [PERSON]. Беручи до уваги, що позивач та позивач за зустрічним позовом прийняли спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 11.12.1995 року шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, але позбавлені можливості оформити свої спадкові права, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню. Судові витрати суд відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України залишає за сторонами.

Outcome: approved