Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів з вимогою про визначення порядку користування квартирою, обґрунтувавши свої вимоги тим, що їй та відповідачам на підставі свідоцтва про право власності від 20.04.1999 року належить квартира [ADDRESS] по 1/4 частини квартири кожному. Квартира складається із трьох житлових кімнат площею 13 кв.м., 14,9 та 16,2 кв.м., загальна площа квартири складає 65 кв.м. Зазначала, що відповідачі в добровільному порядку не бажають визначити порядок користування квартирою та взагалі намагались зняти її з реєстрації з цієї квартири, у зв'язку з чим звернулись до суду з відповідним позовом. Вказувала, що оскільки вона є співвласником спірної квартири, то просила суд визначити порядок користування квартирою [ADDRESS], визначивши за нею право користування на кімнату площею 13 кв.м., а відповідачам залишити у користуванні житлові кімнати площею 16,2 кв.м., 14,9 кв.м., залишивши місця загального користування - кухню площею 6,7 кв.м., ванну площею 2,0 кв.м., вбиральну площею 1,1 кв.м., коридор площею 8,8 кв.м. в загальному користуванні. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилалась на докази, які були викладені в позовній заяві. Вказувала на те, що добровільно відповідачі вирішити це питання не бажають та взагалі намагались зняти її з реєстрації зі спірної квартири, при цьому витрати по сплаті комунальних послуг вона несе разом із відповідачами. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с.21), причини неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим ухвалою суду від 15 липня 2014 року з урахуванням згоди позивача, суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог ( ст.11 ЦПК України) встановив наступне. Як встановлено в судовому засіданні, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності позивачу [PERSON] та відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/4 частини, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20.04.1999 року, реєстраційний №2А-99-180682 (а.с.24). Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У відповідності до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Ст. 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 47 Конституції України, ч. 3 ст. 9 Житлового Кодексу України кожен громадянин має право на житло та ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням. Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що дані у п. 14 постанови від 22.12.1995 р. N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до п.6 Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» (із змінами і доповненнями), якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Відповідно до технічного паспорту, копія яких міститься в матеріалах справи, судом було встановлено, що квартира [ADDRESS] з трьох кімнат площею 13 кв.м., 16,2 кв.м., 14,9 кв.м., загальна площа квартири становить 65кв.м. Зідно долученої до матеріалів справи довідки з КП «Жилкомсервіс» дільниця №17 вбачається, що у спірній квартирі дійсно зареєстровані відповідач [PERSON] та її сини [PERSON], [PERSON], та позивач [PERSON] (а.с.25). Враховуючи неприязні відносини, які склалися між сторонами, про свічить звернення до суду відповідачів з позовом про зняття [PERSON] з реєстрації з [ADDRESS], тобто без її згоди, користування спірною квартирою без визначення порядку такого користування, фактично є неможливим та може породжувати конфліктні ситуації. Враховуючи, що спірна квартира складається з трьох кімнат, суд вважає за можливе визначити порядок користування житлом, який є можливим з урахуванням розміру житлової та загальної площі квартири та з урахуванням того, що позивач та відповідачі по справі володіють даною квартирою на праві спільної сумісної власності в рівних частках. Окрім того, визначаючи порядок користування житлом, суд виходить із того, які площі сторонами використовуються на даний час індивідуально, та площі які залишаються у спільному користуванні. Таким чином суд, вважає за можливе встановити порядок користування квартирою, який запропонований позивачем шляхом виділення [PERSON] у користування житлову кімнату площею 13 кв. м; а відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] виділити у користування кімнати площею 14,9 та 16,2 кв. м. Кухню площею 6,7 кв.м., ванну площею 2,0 кв.м., вбиральну площею 1,1 кв.м., коридор площею 8,8 кв.м. в загальному користуванні. Встановити порядок користування спірним житлом відповідно до ідеальних часток співвласників не надається можливим. На думку суду, такий порядок користування квартирою не буде порушувати інтереси відповідачів та крім того відповідає вимогам ст.ст. 48 ЖК України, бо цей розмір жилої площі кімнат знаходиться в межах норми житлової площі на одну особу, встановлений законодавством. При таких обставинах суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою необхідно задовольнити в повному обсязі та встановити запропонований позивачем порядок користування квартирою. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по справі у виді судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved