Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. В заяві вказала, що вона народилася 10 вересня 1980 року в м. Єнакієве Донецької області. В 1988 році разом зі своєю матір»ю переїхала проживати в [INFO] де проживала [INFO]. Потім вони переїхали проживати в [INFO], де тимчасово проживали в родичів матері. З 20.09.1990 року по 29.11.1990 року вона відвідувала Золотоніську спеціалізовану школу №1. В період з літа 1991 року вона з родиною проживала в [INFO], де в період з 05.10.1991 року по 29.05.1993 року навчалася в Левченківській ЗОШ І-ІІ ступенів. З 2000 року по 2004 рік вона проживала зі своїм співмешканцем в м. Вінниця, де народила сина [PERSON]. З 2010 року по сьогоднішній день постійно проживає в с. П»ятигірці Лубенського району Полтавської області. 19.05.2015 року при зверненні до Лубенського міського відділу ДМСУ в Полтавській області вона отримала відмову у видачі паспорта громадянина України в якій розяснено, що для отримання паспорту їй необхідно звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання в Україні з 24 серпня або 13 листопада 1991 року. Враховуючи вищевикладене, заявник [PERSON] прохає суд встановити факт її постійного проживання в Україні на 24 серпня або 13 листопада 1991 року. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги своєї заяви підтримала, прохає їх задовольнити. Представник зацікавленої особи Лубенського міського відділу Державної міграційної служби України в Полтавській області в судове засідання не з»явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.14). Зясувавши обставини справи, дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення заявника, покази свідка, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення: встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Питання громадянства України регулюється Конституцією України, законами України, указами Президента України, міжнародними договорами України. Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства України є Закон України «Про громадянство України» та Указ Президента України від 27.03.2001 року № 215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України». Підстави набуття особою громадянства України визначаються індивідуально, залежно від її місця народження, походження, проживання, родинних зв'язків тощо. Відповідно Закону України «Про громадянство України» громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України або які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Відповідно до п. 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша ст. 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. У звязку з викладеним, юридичне значення для встановлення належності до громадянства України має саме факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та факт проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року. Судом встановлено, що заявник [PERSON], народилася 10 вересня 1980 року в м. Єнакієве Донецької області, що підтверджується копією повторно виданого 08.06.2011 року свідоцтва про народження (а.с.4). В подальшому заявник проживала в Київській та Черкаській областях. Вказаний факт підтверджується довідкою Золотоніської спеціалізованої школи №1, згідно якої [PERSON] дійсно навчалася у зазначеній школі з 20.09.1990 року по 29.11.1990 року в 3-Б класі. (а.с.6). В період з 05.10.1991 року по 29.05.1993 року заявник навчалася в Левченківській ЗОШ І-ІІ ступенів Драбівської районної ради Черкаської області, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.7). На даний час [PERSON] проживає без реєстрації місця проживання за адресою с. П»ятигірці, вул. Шевченка, 10 Лубенського району Полтавської області разом з сином [PERSON] (зі слів матері [PERSON], [INFO]) з травня 2010 року по даний час, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.8). Відповідно до довідки Лубенського МВ УДМС України в Полтавській області № 1227 від 19.05.2015 року заявник дійсно зверталася до даної установи із заявою щодо видачі паспорта замість утраченого. Проведеною перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави (а.с.5). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що він навчався разом з заявником [PERSON] в одному класі Левченківської ЗОШ І-ІІ ступенів з 1991 року по 1993 рік. В той час заявник проживала в [INFO] з матір»ю. За вищевикладених обставин, суд вважає факт постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року, а також факт проживання на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) встановленим.

Outcome: approved