Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить суд: - Звернути стягнення на предмет застави: рухоме майно за договором застави рухомого майна №ZPE0AU28300338 від 30.06.2006 року- розмірі 45713,55 грн. - витребувати та передати в заклад (володіння) шляхом опису ПАТ КБ «Приватбанк» комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та звернути стягнення на предмет застави: автомобіль ЗАЗ-DАЕWОО, модель: Т 13110, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий сєдан, № кузова/шасі :[NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], з укладанням від імені відповідача договору купівлі - продажу будь - яким способом з іншою особою - покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по Свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; - стягнути солідарно з [PERSON], ПАТ «Акцент Банк» 10000,00 грн.; - стягнути з [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 3200,00 грн.; - стягнути з [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 3200,00 грн.; - стягнути з [PERSON] судовий збір. В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначається, що відповідно до вказаного кредитного договору [PERSON] отримав кредит у сумі 63188,41 грн. зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 15,00% на рік, з кінцевим терміном повернення кредиту -28.06.2013 року, проте в порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, що були пред'явлені Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» до відповідачів виконані належним чином не були. Представник позивача в судове засідання не з'явився, завчасно письмово сповістив про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі заперечень проти позову не надали, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, причин не повідомили, свого представника до суду не направили, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням даного рішення заочно. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Кредитного договору №ZPE0AU28300338 від 30.06.2006 року [PERSON] отримав кредит у сумі 63188,41 грн. зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 15,00% на рік, з кінцевим терміном повернення кредиту -28.06.2013 року. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір застави рухомого майна №ZPE0AU28300338 від 30.06.2006 року, згідно з яким в заставу надано автомобіль 3A3-DAEWOO, модель: Т 13110, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий сєдан, № кузова/шасі:[NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності останньому. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Зобов'язання позичальника, що випливають зі згаданого кредитного договору, були забезпеченні шляхом укладання з відповідачем ПАТ «A-Банк» договору поруки від 20.10.2010 року №167. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов зазначеного кредитного договору щодо повернення кредиту, сплати відсотків та неустойки, інших обумовлених договором платежів, заборгованість за ним станом на 30.09.2013 р. склала 45713,55 грн., та складається з: 18418,91 грн. - заборгованості за кредитом; 16832,46 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 1503,90 грн. - заборгованість по комісії; 8958,28 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором; Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується наданим позивачем розрахунком, який був перевірений у судовому засіданні. Зобов'язання позичальника, що випливали зі згаданого кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з ПАТ "Акцент Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010 року в розмірі 10000,00 грн. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Суд за браком доказів підтвердження виконання зобов'язань за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем, які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідачів, що ними не заперечувалось та не спростовано. Оскільки судом встановлено, що позичальник належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість, суд за встановлених обставин, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення на його користь з позичальника та поручителя підтвердженої розрахунком суми заборгованості. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідачів.. На підставі викладеного,

Outcome: approved