Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] , посилаючись на те, що вона відповідно до договору купівлі-продажу є власником вказаного житлового будинку. У даному житловому будинку разом з позивачем зареєстровані: син позивача [PERSON] , 1959 року народження; внук позивача [PERSON] , 1981 року народження, внучка позивача [PERSON] , 1987 р.н. а також зареєстрована, проте не проживає з 2015 року «невістка» позивача [PERSON] , 1971 р.н. Відповідач не була заміжня за сином позивача [PERSON] , а вони лише намагались створити сім`ю, спільних дітей не мали, та у зв`язку з тим, що за попереднім місцем проживання [PERSON] житло власниками було продане, позивач погодилася її зареєструвати у своєму будинку [INFO] . Відповідач [PERSON] так і не вийшла заміж за сина позивача, зловживала алкогольними напоями та в лютому місяці 2015 року зібрала свої речі і, залишивши будинок позивача, виїхала на інше постійне місце проживання, не повертаючись. З вказаного моменту відповідач перестала бути членом сім`ї позивача. В добровільному порядку дане питання вирішити неможливо, тому позивач звернулася з позовом до суду та просить визнати [PERSON] особою, яка втратила право користування будинком [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує, позов підтримує, від стягнення судових витрат з відповідача на її користь відмовляється. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що згідно\~ст.128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином.. \~У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без участі відповідача. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи.\~ Зі згоди позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу від 18.06.1997 року. У вказаному житловому будинку зареєстровані та проживають: позивач [PERSON] , 1934 р.н., син позивача [PERSON] , 1959 року народження; внук позивача [PERSON] , 1981 року народження, внучка позивача [PERSON] , 1987 р.н. а також зареєстрована, проте не проживає з 2015 року невістка позивача [PERSON] , 1971 р.н. Факт її не проживання підтверджується довідкою № 290 від 18.09.2019 року, виданою Виконавчим комітетом Уманської міської ради Черкаської області, а також заявами від 24.09.2019 року, складеними сусідами позивача [PERSON] та [PERSON] та їхніми письмовими поясненнями. Оскільки, відповідач з лютого місяця 2015 року в будинку не проживає, не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку, не приймає участі у спільному побуті, тому це створює позивачу ряд незручностей. \~\~Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~ст.317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна буд-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Основні підстави втрати права користування жилим приміщенням зазначені у ч. 2 ст. 107 Житлового кодексу України - у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Стосовно вищезазначеної статті надав роз`яснення Верховний Суд України у постанові "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України". В п. 11 зазначено наступне: відповідно до ст. 107 ЖК наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. Відповідно до\~ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. \~ \~Згідно ст.\~76\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надала суду жодного доказу належного, допустимого та достовірного у відповідності до ст.ст. 77-79 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані на нормах закону і повинні бути задоволені.

Outcome: approved