Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно - житловий будинок. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. Позивач є спадкоємцем майна після його смерті за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з'явилася, направила суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності та задоволити позовні вимоги. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з’явилися, подали до суду заяви, в яких просять справу слухати у їхній відсутності, проти позову не заперечують та просять його задоволити. Відповідач - Побужанська сільська рада Буського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, позовних вимог по суті не оспорив. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 04.04.2016 року виконкомом Побужанської сільської ради Буського району Львівської області, [PERSON] помер [INFO] року. Із довідки № 923 від 17.12.2018 року, виданої Побужанською сільською радою Буського району Львівської області вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON]. З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого ОКП ЛОР “БТІ та ЕО” від 10.01.2019 року убачається, що такий складений на житловий будинок [ADDRESS]. За таких обставин, в судовому засіданні є достовірно встановлено, що спірний житловий будинок належав померлому [PERSON], побудований на законних підставах, перебував у його володінні та користуванні, а останній на законних підставах був зареєстрований в цьому будинку та проживав в ньому до дня смерті, проте на момент такої не встиг оформити права власності на нього. Із листа завідувача Буської державної нотаріальної контори № 464/01-16 від 10.04.2019 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Спадкоємцями до даної спадщини за законом є мати позивача [PERSON] та сестра [PERSON], однак вони відмовилися від оформлення спадкових прав, що підтверджується відповідними заявами, які знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права. Норма статті 316 цього Кодексу визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов’язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved