Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

Позивач - виконавчий комітет Узинської міської ради звернувся з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що на території Узинської міської ради проживає неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою [INFO], котрий на даний час перебуває в комунальному закладі Київської обласної ради «Київський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей «Узин». Мати неповнолітньої дитини [PERSON] померла 25.01.2017 року. Батько дитини [PERSON] проживає в [INFO], постійного місця роботи не має, проживає за рахунок тимчасових заробітків. За час перебування дитини в комунальному закладі Київської обласної ради «Київський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Узин», батько сина не провідував, не цікавився навчанням, життям та здоровям сина, не телефонував, участі у виховані не брав. Позивач вважає, що вказані обставини у відповідності до ст.164 СК України є підставною для позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Позивачем до суду надано заяву про підтримання позовних вимог, розгляд позову без участі представника виконавчого комітету Узинської міської ради та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій причині, до суду повернуті адресовані відповідачу судові повістки з відміткою "адресат не проживає", викликався до суду відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України. Від відповідача до суду не надійшло відзиву на позовну заяву, заяви про розгляд справи за його відсутності, та не надійшло інформації про причини неявки, тому його неявка в судове засідання визнана судом без поважних причин. Представник третьої особи - служби у справах дітей та сімї Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, від представника служби у справах дітей та сімї до суду надійшла заява в якій просить розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 223 ч.4, 280 ЦПК України суд за згодою позивача ухвалює заочне рішення у справі. Суд, дослідивши надані позивачем докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серія І-ВК № 057664, виданого 05.01.2002 року, [PERSON], народився 08.11.2001року в місті Васильків Київської області і його батьками є відповідач - [PERSON] та [PERSON], яка померла 25.01.2017 року що документально підтверджується свідоцтвом про смерть, серія І-ОК №388882, виданим виконкомом Узинської міської ради, Білоцерківського району, Київської області 26.01.2017р. (а.с. 7,8). Відповідно до висновку Виконавчого комітету Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області від 20.04.2017 року № 58 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO]», встановлено, що неповнолітній [PERSON] перебуває на стаціонарній формі Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Узин» на повному державному утриманні з 22.11.2016 року, у звязку зі складними життєвими обставинами. 25.01.2017 року померла його мати [PERSON], батько [PERSON] свого сина [PERSON] в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Узин» не відвідував, не телефонував, життям та здоровям не цікавився, участі у вихованні та утриманні сина не приймав. 30.03.2017 року [PERSON] написав нотаріально завірену заяву, адресовану уповноваженим органам, кого стосується за належністю, в якій не заперечив проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] (а.с.4-5, 9). Частина 8 статті 7 СК України\~передбачає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. В Декларації ООН прав дитини (1959 р.) зазначено, «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». У відповідності до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності з ч.2.ст.157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. За змістом роз'яснень, викладених у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усунення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, тобто якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст.165 СК України\~право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Суд вважає доведеним, що не спростовано і самим відповідачем [PERSON], що останній протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітнього сина [PERSON], не піклується про нього, не забезпечує його матеріально. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2,3 ст. 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобовязує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно вимог ст. 180 СК України, діти мають право на утримання батьками до досягнення повноліття. Згідно ч.1 ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а тому суд стягує з відповідача [PERSON] аліменти на користь [PERSON], [INFO], аліменти на\~особистий рахунок\~дитини у\~відділенні Державного\~ощадного банку\~України щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви з 20 червня 2017 року і до досягнення [PERSON] повноліття 08.11.2019 року. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України. Згідно з ч. 3 ст. 193 СК за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Такий механізм є оптимальним з точки зору забезпечення інтересів дитини та належного використання стягнутих аліментів, а тому суд зобов'язує виконавчий комітет Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Outcome: approved