Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 24 січня 2011 року між ним та акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» було укладено кредитний договір, яким встановлено кредитний ліміт у розмірі 7000,00 грн. Позивач визнає існування заборгованості за кредитним договором, але вважає її розмір безпідставно завищеним, а виконавчий напис нотаріуса таким, що вчинений з порушенням норм чинного законодавства, з огляду на наступне. [PERSON] вважає, що нотаріус мав право вчиняти виконавчий напис у разі порушення основного зобов`язання не раніше ніж після спливу тридцяти днів з моменту надсилання відповідачем повідомлення-вимоги про усунення порушень, чого останнім здійснено не було. Також позивачем зазначено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості, оскільки йому для цього не було надано обов`язкових документів, перелік який затверджено Кабінетом Міністрів України. А також нотаріусом не враховано, що зазначена відповідачем сума заборгованості за кредитним договором містить пеню та штрафні санкції, нараховані у період проведення антитерористичної операції на території міста Вугледара Донецької області, де проживає позивач. На підставі виданого виконавчого напису нотаріуса було відкрито виконавче провадження про стягнення з позивача спірної заборгованості та накладено арешт на його майно. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса №8867 від 19 липня 2017 року таким, що не підлягає виконанню, судові витрати стягнути з відповідача. Ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 04 лютого 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, призначено судове засідання з розгляду справи, яке відкладалося, на 24 травня 2021 року (а.с. 25). Від відповідача на адресу суду 10 березня 2021 року надійшов відзив на\~позов з\~доданими до\~нього доказами\~на підтвердження\~направлення його\~копії та\~доданих до\~нього документів\~позивачу,\~тому суд\~вважає необхідним\~та доцільним\~прийняти відзив\~акціонерного товариства\~«ПриватБанк» до\~розгляду в\~межах цієї\~цивільної справи. У відзиві відповідачем заначено, що оскільки [PERSON] підтверджує факт укладення кредитного договору з відповідачем та наявність заборгованості за цим договором, виконавчий напис вчинено з дотриманням норм чинного законодавства, крім того позивач не спростував правильності здійсненого розрахунку такої заборгованості. До того ж відповідач зазначає, що позивач невірно тлумачить поняття «безспірності заборгованості», що, на думку відповідача, є сам факт існування такої заборгованості між кредитором та боржником, а не доведеність розміру боргу. Крім того, нотаріус не повинен перевіряти існуючу заборгованість, а лише повинен перевірити наявність документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України. Щодо строку звернення стягнення за виконавчим написом відповідач зазначив, що має право у будь-який час вимагати від боржника сплати заборгованості у тому числі за виконавчим написом нотаріуса, оскільки укладений кредитний договір не містить строку повернення кредиту. Відповідач зазначає, що не мав можливості встановити факт проживання позивача на території здійснення антитерористичної операції, оскільки останній не повідомив банк про місце своєї реєстрації, а тому повинен нести негативні наслідки цього у вигляді сплати нарахованої пені та штрафів. Таким чином, відповідач вважає, що виконавчий напис нотаріусом вчинено з дотриманням норм чинного законодавства, а тому просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Від відповідача не надходило клопотань про розгляд справи у поряду загального позовного провадження. Від третьої особи, яка належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, не надходило клопотань про розгляд справи у поряду загального позовного провадження, заперечень, пояснень щодо позову та/або будь-яких доказів у справі. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, передбачених ч. ч. 5, 7\~ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, від сторін не надходило. Суд, відповідно до ч. 5\~ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, дослідивши які вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно з виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. від 19 липня 2017 року за №8867 з [PERSON] пропонується стягнути грошові кошти за 2349 днів у період з 24 січня 2011 року по 30 червня 2017 року на загальну суму 141138,09 грн, з них: 7804,55 грн заборгованість за тілом кредиту; 121636,49 грн заборгованість за відсотками; 4500,00 грн заборгованість з пені та комісії; 500,00 грн заборгованість за штрафами (фіксована частина); 6697,05 грн заборгованість за штрафами (відсоток від суми заборгованості); на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570) за кредитним договором №б/н від 24 січня 2011 року (а.с. 14). Постановою старшого державного виконавця Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Курською Г.С. від 27 квітня 2018 року було відкрито виконавче провадження №56286072 за виконавчим написом приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. №8867 від 19 липня 2017 року (а.с. 15-17). Відповідно до постанови про арешт майна боржника від 27 квітня 2018 року за виконавчим провадженням №56286072 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить [PERSON] (а.с. 19). З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 02 травня 2018 року вбачається зареєстроване обтяження у виді арешту на все рухоме майно [PERSON] за виконавчим провадженням №56286072 (а.с. 20). Згідно з викликом державного виконавця від 02 травня 2018 року за виконавчим провадженням №56286072 [PERSON] зобов`язано надати достовірні відомості про його фінансово-майновий стан (а.с. 18). З копії паспорта [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Вугледарським МВ УМВС України в Донецькі області 19 травня 2006 року, вбачається, що позивач зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с. 10-12). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства. Цими актами є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5\~(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Так, згідно зі\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст.88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 3.1 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з п. п. 3.2, 3.5 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172\~(далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Таким чином, за результатами аналізу вищенаведених норм, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.\~15,\~16,\~18 Цивільного кодексу України, ст.ст.\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 61-84цс19). Статтями\~12,\~81 Цивільного процесуального кодексу України\~встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року). Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року по справі №521/6687/17. Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час\~проведення антитерористичної\~операції забороняється\~нарахування пені\~та/або\~штрафів на\~основну суму\~заборгованості із\~зобов`язань за\~кредитними договорами\~та договорами\~позики з\~14\~квітня 2014\~року громадянам\~України,\~які зареєстровані\~та постійно\~проживають або\~переселилися у\~період з\~14\~квітня 2014\~року з\~населених пунктів,\~визначених у\~затвердженому Кабінетом\~Міністрів України\~переліку,\~де проводилася\~антитерористична операція,\~а також\~юридичним особам\~та фізичним\~особам -\~підприємцям,\~що провадять\~(провадили)\~свою господарську\~діяльність на\~території населених\~пунктів,\~визначених у\~затвердженому Кабінетом\~Міністрів України\~переліку,\~де проводилася\~антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». Указом Президента України від 30 квітня 2018 року №116/2018 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року "Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях" (додається, для службового користування), відповідно до якого антитерористична операція в Донецькій та Луганській областях триває. Розпорядженнями Кабінету\~Міністрів України\~№1053-р\~від 30\~жовтня 2014\~року (втратив чинність)\~та №1275-р від 2 грудня 2015 року затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого віднесено, зокрема, місто Вугледар Донецької області, де проживає (зареєстрований) позивач. Таким чином, судом встановлено, що заборгованість, зазначена у виконавчому написі нотаріуса №8867 від 19 липня 2017 року не є безспірною, оскільки містить штрафи та пеню, нараховані на основну суму боргу у період проведення антитерористичної операції з 14 квітня 2014 року у м. Вугледар Донецької області, де проживає [PERSON] . Твердження відповідача про непоінформованість щодо адреси проживання (реєстрації) позивача спростовується наявними у справі доказами, а саме: у виконавчому написі нотаріуса №8867 від 19 липня 2017 року, який вчиняється за заявою відповідача, адресою проживання [PERSON] зазначено саме місто Вугледар Донецької області, що додатково підтверджується копією паспорта [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Вугледарським МВ УМВС України в Донецькі області 19 травня 2006 року. Згідно з ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Так, відповідачем у відзиві зазначено, що кредитний договір №б/н від 24 січня 2011 року не містить строку повернення кредиту, крім того, як зазначає позивач та не спростовує відповідач, останній не направляв [PERSON] будь-якої вимоги про повернення суми кредиту за цим договором, яку він має виконати протягом семи днів, а тому така сума несплаченого кредиту не є заборгованістю, оскільки строк сплати її ще не настав. Як вбачається з постанов старшого державного виконавця Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Курської Г.С. від 27 квітня 2018 року було відкрито виконавче провадження №56286072 за виконавчим написом приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. №8867 від 19 липня 2017 року про стягнення з [PERSON] суми заборгованості у розмірі 141138,09 грн, з них: 7804,55 грн заборгованість за тілом кредиту; 121636,49 грн заборгованість за відсотками; 4500,00 грн заборгованість з пені та комісії; 500,00 грн заборгованість за штрафами (фіксована частина); 6697,05 грн заборгованість за штрафами (відсоток від суми заборгованості); на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570) за кредитним договором №б/н від 24 січня 2011 року, та накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно позивача. Як заначено позивачем та не спростовано відповідачем, виконавчий напис нотаріуса було вчинено без оригіналу кредитного договору, обов`язковість наявності якого визначена Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Таким чином, зважаючи, що зазначена у спірному виконавчому написі заборгованість не є безспірною, суд дійшов висновку про доцільність та необхідність задоволення вимог позову та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича №8867 від 19 липня 2017 року, таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання щодо розподілу між сторонами судових витрат зі сплати судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вищевикладеного, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про доцільність задоволення вимог позову [PERSON] щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд вважає необхідним, на виконання вимог ч. 1\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908,00 грн. Докази понесення позивачем інших судових витрат, зокрема, на професійну правничу допомогу тощо, до суду не надавалися. Оскільки, відповідно до вимог\~статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, тому, відповідно до вимог частини 2\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: approved