Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала з відповідачем у громадянському шлюбі. Від цих стосунків мають дитину [PERSON], [INFO]. Фактично їх стосунки було припинено, вона з відповідачем проживають окремо, дитина мешкає з позивачкою. Весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь в його вихованні. Дитина не має до батька ніяких почуттів, оскільки за всі роки не бачив батька взагалі. Позивачка з сином проживає в двокімнатній квартирі. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Нагляд за станом здоров'я дитини з моменту його народження здійснює мати, батько участі у цій сфері життя не приймав. Дитина навчається в КЗО «ДНЗ № 8» ДОР, у школі батько не з'являється. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, з ним постійно працюють державні виконавці, описано його майно. Відповідач фактично відмовився від батьківських прав у відношенні сина [PERSON]. Крім того, Позивачка зазначила що Відповідач є засновником декількох товариств з обмеженою відповідальністю, займається бізнесом, на його ім'я зареєстровано нерухоме майно, а отже є всі підстави для збільшення розміру аліментів. На підставі чого позивач просить суд позбавити батьківських прав відповідача у відношенні малолітнього сина [PERSON] та збільшити розмір аліментів на його утримання. Позивач в судове засідання не з'явився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином. Представник Позивача в судове засідання не з'явився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином,надав суду заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, надали суду заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутності. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2017 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно свідоцтва про народженнясерія[NUMBER], відповідач [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO]. Згідно довідки з місця проживання, малолітній [PERSON] [INFO] мешкає разом з матір'ю - позивачем у справі [PERSON]. Згідно характеристики дитини, наданої КЗО «ДНЗ №8» Дніпропетровської обласної ради, вихованням дитини займається мати. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2016 року у справі №200/26244/15ц з відповідача на користь Позивача стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON]. Однак, аліменти відповідачем не сплачуються. Заборгованість за аліментами станом на 20.12.2016 року становить 17467,74 грн. Відповідно до висновку № 3257/19від25.07.2017 року, Яворівська районна державна адміністрація Львівської області як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дитини [PERSON]. У ст. ст. 3, 6 Конвенції "Про права дитини" (20 листопада 1989 року), ратифікованої постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року, зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інших заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до п. 16 ППВСУ від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Викладені обставини дають суду підстави задовольнити позов щодо позбавлення відповідача батьківських справ, оскільки відповідач тривалий час ухиляється від виховання та матеріального утримання дитини, з нею постійно не спілкується, не проявляє відносно неї належної батьківської турботи, хоча має таку можливість, таким чином, позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців [PERSON] є співзасновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлополісінвест» ЄДРПОУ 35575168 (01011, м. Київ, ВУЛ. РІЗНИЦЬКА, будинок 11, офіс 2), розмір внеску до статутного фонду з боку Відповідача складає 5000, 00 грн., Товариства з обмеженою відповідальністю «Пласторг», ЄДРПОУ 34876192 (02100, м. Київ, ВУЛИЦЯ КРАКІВСЬКА, будинок 11-А), розмір внеску до статутного фонду з боку Відповідача складає 16 000, 00 грн., Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталбудінвест», ЄДРПОУ 35575209 (01011, м. Київ, ВУЛ. ПАНАСА МИРНОГО, будинок 16/13), розмір внеску до статутного фонду з боку Відповідача складає 5000, 00 грн. Крім цього згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон, відчудження об'єктів нерухомого майна № 7798290 від 11.01.2017 Відповідач є власником земельної ділянки, будинку лісника площею 341, 8 кв.м., будинку бджоляра площею 28,1 кв.м., складу площею 158, 4 кв.м. З урахуванням зазначеного, зважаючи на необхідність всебічного захисту інтересів дитини [PERSON], суд прийшов до висновку про можливість задоволення вимог позивача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved