Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що є власником будинковолодіння [ADDRESS] в якому зареєстровані вона, її дочка [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON] та відповідач - її рідний брат [PERSON] Самого ж відповідача у своєму будинку, вона зареєструвала 06.07.2007 року, однак такий не проживає в житловому будинку більше 5 років, оскільки перебуває за межами держави на заробітках. Крім того, відповідач комунальні платежі не сплачує, участі в утриманні житла не приймає, особистих речей в помешканні не має, і житлом не цікавиться. Поряд з тим зазначила, що факт реєстрації відповідача порушує її право на вільне розпорядження і користування майном, вона позбавлена можливості оформити субсидію для зменшення оплати комунальних послуг газопостачання, електроенергії, водозабезпечення та водовідведення. А тому, просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, позов підтримує, крім того зазначила що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був сповіщений у визначеному законом порядку, проте причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такої у його відсутності до суду не подав, як і відзиву на позов. Представник третьої особи Борщівської міської ради на розгляд справи не з'явився. Від голови Борщівської міської ради Кобилянського І.І. до суду надійшла письмова заява, у якій просив справу слухати у відсутності представника міської ради, при цьому зазначив, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача. За таких обставин, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 71, 150, 156, 160, 163 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд; члени сім"ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. У разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, позивач [PERSON] є власником будинковолодіння в [ADDRESS]. Наведене підтверджується копією договору дарування від 04.04.2007 року, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 24.04.2007 року. Поряд з тим встановлено, що у вказаному будинковолодінні окрім позивача, зареєстрованими є її дочка [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON] та відповідач [PERSON] При цьому відповідач [PERSON] у спірному помешканні не проживає більше 5 років. Наведене в ході судовго розгляду стверджено актом обстеження житлових умов заявника від 23.08.2018 року, складеного комісією Борщівської міської ради, довідкою про склад сім'ї №2929 від 23.08.2018 року, виданною Борщівською міською радою, копією будинкової книги для прописки громадян, що мешкають в будинку [ADDRESS] Окрім цього, той факт, що відповідач [PERSON] у спірному помешканні більше одного року не проживає і таке для власних потреб не використовує, стверджено і письмовими показами свідків [PERSON]., матері сторін по справі, [PERSON] які, кожен зокрема, суду показали, що часто відвідують позивача за місцем проживання, протягом кількох останніх років [PERSON] за спірною адресою не зустрічали. Знають, що відповідач перебуває на заробітках за межами України, позивач спірне помешкання утримує за власні кошти. Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] більше 1 року в будинковолодінні [ADDRESS] не проживає, участі в утриманні житла не приймає, комунальних послуг не сплачує. Будь-яких доказів того, що між сторонами було досягнуто угоди щодо порядку користування відповідачем спірним жилим приміщенням, сторонами надано не було, не здобуто таких і в ході розгляду справи. Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Аналізуючи усі дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, належному на праві приватної власності позивачу, є підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по справі у виді судового збору. Виходячи з наведеного, на підставі ст.ст. 71, 150, 156, 160, 163 Житлового кодексу України, ст. 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved