Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Позивач в лютому 2019 року звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з ним, з відповідачем вони спільно не проживають, коштів на утримання дитини відповідач добровільно не сплачує, просив стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання дитини. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, суду пояснив, що донька проживає з ним та перебуває на його утриманні, він працює водієм за кордоном, має дохід близько 20000 грн., проживає з іншою жінкою, інших дітей не має, просить стягнути аліменти з відповідача, оскільки вона не приймає участі в розвитку і утриманні доньки [PERSON] , витратила на доньку з 25.02.2019 по сьогодні 1500 грн. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, стверджує, що надала близько 4000 грн. на утримання доньки, працює машиністом конвеєра в ПАТ "ПІВДГЗК" і отримує заробітну плату в розмірі 6000 грн. Ухвалою судді від 04.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивач з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07.09.2002 року Широківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №68 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , згідно зі свідоцтвом про народження (а.с. 6). Дитина проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні, з серпня 2013 року сторони проживають окремо, позивач з донькою проживають в с. Андріївка Широківського району Дніпропетровської області, відповідач переїхала проживати до своїх батьків в смт Широке Широківського району Дніпропетровської області. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що дитина перебуває на його утриманні, відповідач з 25.02.2019 року по 21.08.2019 року витратила на утримання дитини 1500 грн., відповідач стверджує, що надавала кошти в розмірі 4000 грн., письмових доказів суду не надала, тому відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України суд приходить до висновку, що з 25.02.2019 року відповідач витратила на утримання дитини 1500 грн. Враховуючи, що відповідач працездатна, повідомила про заробітну плату в розмірі 6000 грн., це не є належним виконанням обов`язку щодо утримання дитини. Відповідач працює, інших стягнень за виконавчими листами не має, що приводить суд до переконання про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, що також передбачено ст. 180 СК України. Суд враховує обставини при визначенні розміру аліментів, які передбачені ст. 182 СК України. Стан здоров`я позивача, відповідача та дітей задовільний, відповідач працює, отримує заробітну плату близько 6000 грн. щомісяця, інших дітей не має, позивач також працює, отримує заробітну плату близько 20000 грн. щомісяця. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач в змозі платити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходів, що суд визначає відповідно до ст. 183 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що сторонами визнається, що відповідач з лютого 2019 року надавала позивачу кошти як на утримання дитини, тому суд вважає за необхідне зазначити про стягнення аліментів від дня пред`явлення позову з врахуванням виплачених сум. Згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави та витрати на професійну правничу допомогу на користь позивача. Відповідно до ст.ст. 180, 182 СК України,

Outcome: approved