Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження [PERSON] - [INFO] року в [ADDRESS] та зобов'язати Перемишлянський відділ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській област, поновити актовий запис про народження на ім'я [PERSON] - [INFO] в [ADDRESS] зазначивши в ньому: батьком - [PERSON] (національність - поляк), матір'ю - [PERSON] (національність українка). Заяву мотивує тим, що він [PERSON], народився в с.Тучне Перемишлянського району Львівської області і є сином [PERSON] та онуком [PERSON], який помер - [INFO] р., в [ADDRESS] В 2018 році він звернувся із заявою до заінтересованої особи - Перемишлянського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області з приводу отримання свідоцтва про народження діда, але безрезультатно, натомість він отримав відповідь, що актового запису про народження на громадянина [PERSON], [INFO], не знайдено. Зазначає, що факт народження [PERSON], [INFO], в с.Тучне Перемишлянського району Львівської області підтверджується фотокарткою з надмогильного пам'ятника на цвинтарі в с.Тучне Перемишлянського району Львівської області за датою народження діда - [PERSON], [INFO] р., та датою смерті - [INFO] р., а також поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], жителів [ADDRESS], з яких слідує, що [PERSON], народився - [INFO] р. Окрім цього, звертає увагу, що з метричних книг польського костелу [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] був сином [PERSON] [PERSON] та [PERSON], [INFO] року одружився в костелі [ADDRESS] з [PERSON], а в реєстрації смерті [PERSON], в 1934 році зазначено костел [ADDRESS]. Додатково зазначає, що в актовому записі про смерть батька - [PERSON], є відомості, що [PERSON] за національністю поляк, тобто його дідусь [PERSON], як його батько [PERSON] був поляком, оскільки народження, одруження та смерть відбувались за римо-католицьким віросповіданням в костелі [ADDRESS]. Встановлення факту народження дідуся необхідно йому для оформлення його спадкових прав. В судове засідання заявник не з'явився, однак подав заяву в якій зазначив, що заяву підтримує, просить її задоволити і розглядати дану справу без його участі. Представник третьої особи - Перемишлянського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, в судове засідання не з'явився, однак надала відповідь, в якій просить розглядати дану цивільну справу без її участі, заперечень по даній справі немає. Тому суд, вважав за можливе проводити розгляд справи, відповідно до ст. 223 ЦПК України у відсутності сторін на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. Відповідно до п.5 ч.2ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.09.1960 року, вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно актового запису про смерть №20 від 22.11.1945 р., [PERSON], помер - [INFO] року. Згідно актового запису про смерть №12 від 04.07.1946 року, [PERSON] померла - [INFO] року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.02.2017 року, [PERSON] помер - [INFO] року. Як вбачається із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [NUMBER] від 17.05.2017 року, баткьом [PERSON], [INFO], є [PERSON]. Із фотокартки з надмогильного пам'ятника на цвинтарі в [ADDRESS] вбачається, що дата народження - [PERSON], зазначена - [INFO] р., а дата смерті - [INFO] З метричних книг польського костелу [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] був сином [PERSON] [PERSON] та [PERSON], [INFO] року одружився в костелі [ADDRESS] з [PERSON], а в реєстрації смерті [PERSON], в 1934 році зазначено костел [ADDRESS]. Відповідно до роз»ясень п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів цивільного стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. При цьому слід мати на увазі, що: оскільки реєстрація усиновлення (удочеріння) була введена в Україні з березня 1926 року, а норми про її проведення виключено з Кодексу про шлюб та сім'ю України ( 2006-07 ) Законом України від 23 червня 1992 року ( 2488-12 ), судом при наявності доказів може бути встановлено факт усиновлення (удочеріння) за період, коли реєстрація не провадилась; з заявами про встановлення факту реєстрації шлюбу може звернутися подружжя або кожен з них. Якщо заяву подано лише одним з подружжя, другий з них притягається до участі у справі як заінтересована особа; відповідно до ст.6 Кодексу про шлюб та сім'ю України ( 2006-07 ) вчинені до утворення або відновлення органів реєстрації актів громадянського стану релігійні обряди і одержані на їх посвідчення документи про народження, укладення шлюбу, розірвання шлюбу і смерть прирівнюються до актових записів, вчинених у державних органах реєстрації актів громадянського стану; суддя не вправі відмовити у прийнятті заяви, а суд - закрити провадження у справі з тих підстав, що органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у відновленні запису про реєстрацію акту у зв'язку з відсутністю даного запису у книгах реєстрації відповідних записів, що збереглись. Встановлення факту народження має юридичне значення, оскільки необхідне заявникові для оформлення його спадкових прав. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року№ 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п. 2 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, зареєстрованих наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та інших актів законодавства. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Відповідно до п. 6 Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064, внесення до Реєстру відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється реєстратором одночасно із складенням відповідного актового запису цивільного стану. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Судом встановлено, що згідно до встановленого у державі порядку здійснення державної реєстрації народження за відсутності документа, що посвідчує особу, заявник позбавлений можливості зареєструвати факт народження свого діда у відділі державної реєстрації актів цивільного стану та обмежений у здійсненні будь-яких прав, належних фізичній особі-громадянину та враховуючи вищевикладене, те, що представлені заявником докази на підтвердження факту народження в контексті положень ст. 57-59 ЦПК України є належними та допустимими, суд дійшов висновку, що заява [PERSON], є підставною та підлягає до задоволення.

Outcome: approved