Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд із указаним позовом. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обгрунтування заявлених вимог позивачка покликається на те, що після смерті батька відкрилась спадщина на лежні йому земельні ділянки загальною площею 2,0757 га, розташовані в селі Переволочна Буського району Львівської області. Крім неї спадкоємцем є також сестра [PERSON] , яка відмовилась від своїх спадкових прав на майно батька в користь позивачки. Оскільки позивчач як дочка померлого вступила в управління спадковим майном, однак через втрату оригіналу правовстановлюючого документа позивачка не може оформити своїх спадкових прав на спадщину, а тому просить заявлений позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, направивши до суду письмову заяву, в якій вона просить справу розглянути у її відсутності та повністю задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач Переволочнянська сільська рада Буського району Львівської області явку свого повноважного представника до суду не забезпечила, направивши письмову заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, щодо заявленого позову заперечень не мають. Відтак позов відповідач визнає Третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Львівській області явку свого представника до суду не забезпечило, хоча належним чином було повідомлене про час і місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого від 14.11.2002 року Переволочнянською сільською радою Буського району Львівської області, спадкодавець [PERSON] помер [INFO] . Як вбачається із Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №052977 від 28.02.2000, що спадкодавцю [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 2,0757 га, яка виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Переволочнянської сільської ради Буського району Львівської області, що складається із земельної ділянки № [NUMBER] площею 1,2213 га, земельної ділянки [NUMBER] площею 0,8544 га. Позивачка [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] , про що вбачається зі свідоцтв про народження та шлюб позивачки, копії яких долучені до матеріалів справи. Відтак наведене свідчить, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька в розумінні норми статті 1261 ЦК України та чинної на час відкриття спадщини норми частини першої статті 529 ЦК УРСР 1963 року. Також із долученої до справи заяви від 25.03.2019 року, посвідченої секретарем Переволочнянської сільської ради Буського району Львівської області Монастирською Г.Ю. вбачається, що іншим спадкоємцем окрім позивачки є її сестра [PERSON] , яка вказаною заявою відмовилась від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Окрім того, у матеріалах справи міститься спадкова справа №40/2007, заведена після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , за заявою позивачки [PERSON] , де із довідки №46 Переволочнянської сільської ради вбачається, що позивачка дійсно вступила у володіння і розпорядження майном після смерті батька. Наведене свідчить про прийняття позивачкою спадщини після померлого батька. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права. Нормою статті 316 цього Кодексу визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ч. 1 ст. 1233 ЦК України). В силу норми статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №97 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що позови громадян, пов`язані з розпаюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Згідно ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Частина 1 статті 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 15 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину. Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі, не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити, визнавши за позивачкою право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ураховуючи наведене та

Outcome: approved