Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач 23.11.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.2-6), посилаючись на наступні обставини. \~ 16.05.2013 року помер її батько - [PERSON], який до дня смерті мешкав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку «А» № 7 по вул. Набережній в с. Водяне Нікопольського району Дніпропетровської області, загальною площею 42,1 кв.м., житловою площею - 20,4 кв.м., з надвірними будівлями гараж «Б», сарай «В», вбиральня «Г», підвал «Д», сарай «Д-1», спорудження 1-6,І; приватизованої земельної ділянки площею 7,870 га, розташованої на території Павлопільськой сільської ради Нікопольського району, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На випадок своєї смерті [PERSON] розпорядився належним йому майном, склавши 05.10.2000 року заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Павлопільської сільської ради Нікопольського району, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповів її-Коровай Н.М. ЇЇ батьками є [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації шлюбу 23.03.2011 року її дошлюбне прізвище «Кухтін» змінено на «Коровай», що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб. Шлюб між її батьками зареєстрований не був, все життя вони прожили разом. [PERSON] проживала та була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою Павлопільської сільської ради Нікопольського району. Інших спадкоємців немає. Для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, вона в передбачений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. 08.04.2016 року державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON] їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на приватизовану земельну ділянку, площею 7,870 га, розташовану на території Павлопільської сільради Нікопольського району. Проте, постановою від 08.04.2016 року державним нотаріусом Першої Нікопольської нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Водяне, Набережна, будинок 7, оскільки нею не наданий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на житловий будинок. Ії батько купив будинок № 7 по вул. Набережній в с. Водяне Нікопольського району у [PERSON], що підтверджується договором від 04.07.1973 року, який посвідчений у виконкомі сільської ради 04.07.1973 за № 27, зареєстровано в реєстрі за № 66. Батько вважав, що він на підставі договору є власником будинку, реєстрацію будинок в МБТІ не проводив. Згідно відповіді КП «Нікопольське МБТІ», право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Набережній, 7 в с. Водяне Нікопольського району Дніпропетровської області, не зареєстроване. За результатами технічної інвентаризації 25.02.2016 року складений технічний паспорт на вищезазначений будинок на імя його власника - [PERSON] Оскільки її батько не оформляв документи на належне йому нерухоме майно та не реєстрував його в органах БТІ, вона як спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину. На підставі викладеного просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 7 по вул. Набережній в с. Водяне Нікопольського району Дніпропетровської області літ «А», загальною площею 42,1 кв.м., житловою площею - 20,4 кв.м.; гараж «Б», сарай «В», вбиральня «Г», підвал «Д», сарай «Д-1», спорудження 1-6,1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого 16.05.2013 року. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.148). У судовому засіданні 07.07.2017 року позивач обставини викладені в позові та позовні вимоги підтримала (а.с.102,103). Від Павлопільської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечують (а.с.86). Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, була повідомлена. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 15,16,1216,1217,1218,1220-1223,1233,1235,1268-1270,1296 ЦК України підлягає задоволенню з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що батьками позивача [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія І-КИ № 439177 (а.с.7,11). Відповідно до [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00016487348 від 29.03.2016 року (а.с.10), після державної реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 25.11.1995 року Відділом ДРАЦС Червоноградського міського управління юстиції Львівської області за актовим записом № 568, [PERSON] присвоєно прізвище «Коровай». 16.05.2013 року помер батько позивача - [PERSON] (а.с.9). Згідно довідки від 27.09.2017 року № 539, виданої виконавчим комітетом Павлопільської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, [PERSON], [INFO], з 1973 року до дня смерті 16.05.2013 року проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.147). Разом з ним за вказаною адресою проживали та були зареєстровані: дочка [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], співмешканка [PERSON], [INFO]. [PERSON] за життя склав заповіт від 05.10.2000 року, посвідчений секретарем Павлопільської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 180, згідно якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] (а.с.57-59,70,73,74,76). За даними виконавчого комітету Павлопільської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області заповіт не змінено та не відмінено, про що свідчить відповідний запис секретаря сільської ради [PERSON] від 07.02.2017 року (а.с.76 на звороті). Згідно дублікату (що має силу оригіналу) договору купівлі-продажу від 04.07.1973 року (а.с.17), укладеному між [PERSON] та [PERSON] в с. Павлопілля Нікопольського району Дніпропетровської області, [PERSON] продав, а [PERSON] купив належний [PERSON] будинок. Продаж вчинено за 150 крб., які покупець [PERSON] сплатив продавцю [PERSON] повністю. Продавець засвідчив, що будинок нікому іншому не проданий, не заставлений, в спорі і під забороною не перебуває. Зміст ст.226 Цивільного Кодексу СРСР сторонам розяснено. Вказаний договір був посвідчений 04.07.1973 року виконавчим комітетом Павлопільської сільської ради депутатів трудящих Нікопольського району Дніпропетровської області та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій під № 27. Примірник договору зберігається у справах виконавчого комітету, про що є відповідний запис секретаря Павлопільської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області [PERSON] (а.с.17-на звороті). Вказане підтверджується листом голови Павлопільської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 07.02.2016 року за № 49/02-12 (а.с.75), в якому зазначено, що договір купівлі-продажу від 04.07.1973 року зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій під № 27, адресу розташування житлового будинку, який був придбаний [PERSON] у [PERSON] в договорі купівлі-продажу не вказано. Як вбачається з відповідей Павлопільської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 07.08.2017 року № 269/02-12, від 11.10.2017 року за № 340/02-12 (а.с.145,146), адресу розташування житлового будинку, який був придбаний [PERSON] у [PERSON] в договорі купівлі-продажу від 04.07.1973 року не вказано, так як на той час назви вулиць та нумерація будинків в населених пунктах не проводилась. Затвердження назв вулиць та нумерація будинків в населених пунктах Павлопільської сільської ради проведено згідно рішення Павлопільської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 19.04.2008 року № 89-19/У (а.с.133,146). Згідно Додатку до рішення сільської ради від 19.04.2008 року № 89-19/У у с. Водяне присвоєно назву вулиць, в тому числі вулиці Набережна з нумерацією будинків: 3-15,2-16 (а.с.133 на звороті,146 на звороті). Як вбачається з наявної в матеріалах справах копії інвентаризаційної справи № 10105 заведеної на імя [PERSON] на обєкт нерухомості за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Водяне, вул. Набережна, 7 (а.с.88,89-98), користувачем житлового будинку з надвірними будівлями в с. Водяне вказаний [PERSON], зазначено, що право власності за ним на цей будинок в Нікопольському МБТІ не зареєстровано (а.с.98). В інвентаризаційній справі відсутня інформація щодо підстав користування вказаним будинком [PERSON]. У судовому засіданні було зясовано, що 19.12.1996 року [PERSON] помер, що підтверджується записом акта про смерть № 46 від 21.12.1996 року (а.с.109), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.110-111). Як вбачається з відповіді Павлопільської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 11.10.2017 року за № 339/02-12 (а.с.143), [PERSON], [INFO], відповідно до Домової книги с. Водяне був зареєстрований з 01.12.1979 року по день смерті 19.12.1996 року за вказаним в Домовій книзі місцем реєстрації с. Водяне без зазначення вулиці та номера будинку. Крім того, зазначено, що виконком Павлопільської сільської ради не володіє інформацією чи було зареєстровано за [PERSON] право власності на житловий будинок в с. Водяне. Як вбачається з наявної в матеріалах справах копії інвентаризаційної справи № 10121 на обєкт нерухомості за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Водяне, вул. Набережна, 7 (а.с.113-131), інвентаризаційна справа № 10121 заведена на імя [PERSON]. Володільцем домоволодіння № 7 по вул. Набережній с. Водяне Нікопольського району вказаний [PERSON], документами, що підтверджує право власності зазначено договір купівлі-продажу (а.с.115-120 - зведений акт, а.с.121 - копія технічного опису). З відповіді КП «НМБТІ» (а.с.126) вбачається, що право власності за [PERSON] на обєкт нерухомості житловий будинок з надвірними будівлями за адресою с. Водяне, вул. Набережна, 7 не зареєстроване. Опис обєкта станом на 25.02.2016 року: літ. «А» - житловий будинок, літ. «Б» - гараж, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - вбиральня, літ. «Д» - підвал, літ. «Д-1» - сарай, 1-6,І - спорудження, загальна площа по житловому будинку - 42,1 кв.м., житлова площа - 20,4 кв.м. Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 491/2015 до майна померлого 16.05.2013 року [PERSON] (а.с.20,67-76), з матеріалів якої вбачається наступне. 16.10.2015 року до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори надійшла заява позивача по справі [PERSON] (а.с.68) про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер 16.05.2013 року. 08.04.2016 року до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори надійшла заява позивача по справі [PERSON] (а.с.69) про прийняття спадщини, яка складається з приватизованої земельної ділянки площею 7,870 га, розташованої на території Павлопільської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], який помер 16.05.2013 року. У заяві зазначено, що спадкоємців згідно ст.1241 ЦК України немає. Державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON]. 08.04.2016 року було видано свідоцтво [PERSON] про право на спадщину за заповітом, зареєстровано в реєстрі за № 1-438, на приватизовану земельну ділянку площею 7,870 га, розташовану на території Павлопільської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с.71). Окрім того, державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.19,20), якою [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Водяне, вул. Набережна, 7, у звязку з тим, що не було надано правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно. Як вбачається з технічного паспорта на житловий будинок № 7 по вул. Набережна в с. Водяне Нікопольського району, вказаний технічний паспорт виготовлений на імя [PERSON] (а.с.21,22). Зі звіту про оцінку майна (а.с.23-56) вбачається, що ринкова вартість обєкта оцінки (житловий будинок № 7 по вул. Набережна в с. Водяне Нікопольського району) складає 48752 грн. без ПДВ. Згідно відповіді КП «НМБТІ» № 34 від 25.02.2016 року (а.с.16,126), за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Водяне, вул. Набережна, 7, наявний житловий будинок «А» загальною площею 42,1 кв.м., житловою площею - 20,4 кв.м.; з надвірними будівлями гараж «Б», сарай «В», вбиральня «Г», підвал «Д», сарай «Д-1», спорудження 1-6,І, власник - [PERSON], право власності на вказане нерухоме майно в КП «НМБТІ» не зареєстровано. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 85686760 від 24.04.2017 року (а.с.80), відомості щодо обєкту нерухомого майна, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Водяне, вул. Набережна, 7 - відсутні. Договір купівлі-продажу будинку був зареєстрований 04.07.1973 року у виконавчому комітеті Павлопільської сільської ради депутатів трудящих Нікопольського району Дніпропетровської області в книзі для запису нотаріальних дій під № 27 у відповідності до діючого на той час законодавства. Примірник договору зберігається у справах виконавчого комітету Павлопільської сільської ради, що вбачається з запису, зробленого секретарем сільської ради (а.с.17). Однак, в договорі не було зазначено вулицю та номер будинку у звязку з тим, що на той час назви вулиць та нумерація будинків в населених пунктах не проводилась. Як було зясовано в судовому засіданні, в населених пунктах Павлопільської сільської ради затвердження вулиць та нумерація будинків була проведена згідно рішення від 19.04.2008 року № 89-19/У. [PERSON] за життя право власності на спірний житловий будинок з надвірними будівлями не зареєстрував. На час придбання спірного будинку діяли норми Цивільного кодексу УРСР, відповідно до якого має встановлюватися правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Відповідно до положень ст.100 та 101 ЦК УРСР, в редакції, яка діяла на час придбання будинку, в особистій власності громадян міг бути, зокрема, жилий будинок. В особистій власності громадянина міг бути один жилий будинок (або частина його). При цьому, глава 10 цього Кодексу не пов'язувала наявність такого права з його обов'язковою державною реєстрацією. Та, навпаки, статтею 128 ЦК УРСР визначався момент виникнення права власності у набувача майна за договором з моменту передачі речі. Отже, право власності [PERSON] на будинок № 7 з надвірними будівлями по вул. Набережній, с. Водяне виникло з моменту посвідчення договору купівлі-продажу. В листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 „Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування (п. 3.1) зазначено, що, відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно, відповідно до закону, підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі і відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом за таких умов, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". А, отже, житловий будинок № 7 по вул. Набережній с. Водяне входить до складу спадщини після смерті батька, відповідно до ст.1218 ЦК країни. Інших спадкоємців, крім позивача, судом не встановлено. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що померлому [PERSON] дійсно належав житловий будинок «А» № 7 по вул. Набережній в с. Водяне Нікопольського району Дніпропетровської області, загальною площею 42,1 кв.м., житловою площею - 20,4 кв.м., з надвірними будівлями: гараж «Б», сарай «В», вбиральня «Г», підвал «Д», сарай «Д-1», спорудження 1-6,І, на підставі договору купівлі-продажу від 04.07.1973 року, укладеному між [PERSON] та [PERSON], посвідченому виконавчим комітетом Павлопільської сільської ради депутатів трудящих Нікопольського району Дніпропетровської області та зареєстрованому в книзі для запису нотаріальних дій за № 27. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] задовольнити.

Outcome: approved