Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій просить стягнути із відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 450 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви про стягнення аліментів до суду та до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач не надає добровільно допомоги на їх утримання. Під час судового розгляду справи позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити та пояснила, що відповідач [PERSON] допомоги на утримання дітей не надає, діти знаходяться на її утриманні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав та пояснив, що постійного місця роботи не має через відсутність роботи за місцем проживання, від виконання робіт по найму отримує дохід, розмір якого є невеликим. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази по справі та оцінивши їх в сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. В силу вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Свідоцтв про народження (а.с. 4, 5) [PERSON] народився [INFO], [PERSON] народився [INFO], [PERSON] народилася [INFO], їх батьком вказаний відповідач [PERSON], а матір'ю позивач [PERSON] П. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як вбачається із довідки № 332, виданої Кисорицькою сільською радою Рокитнівського району Рівненської області 14 лютого 2014 року (а.с. 6), неповнолітні діти сторін по справі знаходяться на утриманні матері [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує сімейний та майновий стан відповідача, а також майновий стан дітей та стан їх здоров'я. Те, що відповідач [PERSON] є працездатним, отримує дохід від виконання робіт по найму; інших неповнолітніх чи непрацездатних осіб на утриманні не має, стягнення за виконавчими листами із його доходу не проводиться. Приймаючи до уваги ту обставину, що відповідач постійного місця роботи не має, отримуваний ним дохід має несистематичний характер, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі. З урахуванням обставин, визначених ст. 182 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на утримання дітей сторін в сумі 150 гривень щомісячно на кожну дитину, оскільки вважає, що такий розмір аліментів не буде завищеним в нинішніх умовах проживання; з урахуванням віку неповнолітніх дітей сторін, їх потреб та не буде таким, що створить відповідачеві додаткові труднощі матеріального характеру. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року (із наступними змінами) щодо встановленого мінімального розміру судового збору, судовий збір суд стягує із відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved