Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.05.2012 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 1100 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості зі згодою на те, що у будь-який момент Банк має право змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача в заяві. Банк свої зобов'язання виконав, надавши Відповідачу кредит. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії. Крім того, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь із грошових зобов'язань за договором більш як на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Однак, відповідач порушив свої зобов`язання та станом на 30.04.2016 року допустив заборгованість перед банком в сумі 14671,93 грн., яка складається з наступного: 929,61 грн. - заборгованість за кредитом; 9567,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. - штрафу (фіксована частина), та 674,85 грн. - штрафу (процентна складова). Враховуючи наведене, представник позивача у своєму позові просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві та у клопотанні від 08.06.2016 року, просив дану справу розглянути у відсутності представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, заяви про відкладення справи не подавав, своїх заперечень проти позову не заявляв. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог ст. 169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів. Вивчивши обставини справи та дослідивши докази, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.05.2012 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 1100 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості зі згодою на те, що у будь-який момент Банк має право змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача в заяві. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом та за відсотками, сплачувати комісію за перевитрати платіжного ліміту, а також інші витрати згідно Умов. У відповідності до ст.ст.526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). З матеріалів справи, досліджених у ході судового розгляду, вбачається, що [PERSON] за умовами вищевказаного договору станом на 30.04.2016 року допустив заборгованість перед банком в сумі 14 671,93 грн., яка складається з наступного: 929,61 грн. - заборгованість за кредитом; 9567,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. - штрафу (фіксована частина), та 674,85 грн. - штрафу (процентна складова). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У частині 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом достовірно встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору, зокрема він прострочив свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, отже, в даному випадку, має місце невчасне виконання зобов'язання [PERSON] Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення з нього 14671,93 грн. боргу за кредитним договором є підставною та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, виходячи з того, що позов задоволено, тому судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 гривень присуджуються позивачеві з відповідача.

Outcome: approved