Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить визнати дійсним укладений 21 березня 2013 року договір купівлі-продажу нерухомо майна, до складу якого входить: 65/100 цілого житлового будинку, загальною площею 143,6 кв.м., житловою площею 94,1 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS], загальною вартістю нерухомого майна 86185 гривень; земельна ділянка площею 0,0765 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0510900000:00:003:0599. Співвласником даного житлового будинку є [PERSON], якій належить 35/100 частки цілого житлового будинку, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 25 листопада 2011 року між позивачем та відповідачами було укладено в простій письмовій формі попередній договір з наміром укласти договір купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна, яким сторони попередньо домовились, щодо всіх істотних умов договору та мали намір нотаріально посвідчити до 05.11.2011 року, однак відповідач до нотаріальної контори в обумовлений час не з'явився. Договірна продажна вартість, вищевказаного нерухомого майна становить 200000 гривень, що письмово підтверджено договором купівлі-продажу від 21 березня 2013 року, укладеного між продавцем та покупцем. 21 березня 2013 року укладений в простій письмовій формі договір сторонами було повністю виконано, оскільки позивач по справі провів повний розрахунок з продавцем майна по договору купівлі-продажу, а продавець, тобто відповідач, передав позивачеві правовстановлюючі документи на дане майно, технічну документацію та саме нерухоме майно, яке позивач став використовувати за цільовим призначенням. Виконати умови договору, зокрема нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу, вищевказаного нерухомого майна не представляється можливим, так як відповідач по справі до нотаріальної контори не з'являється. Незважаючи на неодноразові усні та письмові звернення позивача, [PERSON] ухиляється від нотаріального посвідчення укладеного договору, посилаючись на свою зайнятість та на те, що нерухоме майно та правовстановлюючі документи на нього вже передано і вказане майно позивач використовує за призначенням. Саме тому позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилися, але вважаються таким, що були повідомлені про час та місце судового розгляду даної справи належним чином, шляхом публікації оголошення в газеті "Вінничина" від 30 січня 2015 року № 8 (22950). Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За таких обставин, оскільки позивач не заперечує щодо розгляду справи у відсутність відповідача та прийняття заочного рішення, то за таких обставин суд визнав за можливе у відповідності до ст.ст. 224, 226 ЦПК України провести заочний розгляд справи, тобто розглянути справу у відсутність відповідача, так як в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Законний представник третьої особи без самостійних вимог [PERSON] - [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить нерухоме майно: - 65/100 цілого житлового будинку, загальною площею 143,6 кв.м., житловою площею 94,1 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS], відповідно договору дарування частини житлового будинку від 07.02.2001р. посвідченого Хмільницькою міською державною нотаріальною конторою Вінницької області за реєстровим номером 139 (а.с.9), зареєстрованого відповідно витягу №31382177 з реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.09.2011 р. за реєстраційним номером майна: 34640841; номер запису: 2767, в книзі: 12 стор. 273 (а.с.11); - земельна ділянка площею 0,0765 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0510900000:00:003:0599, відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №212612 від 10.08.2010р., який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011006600309, виданого на підставі рішення 33 сесії 5 скликання Хмільницької міської ради від 24.04.2008 р. (а.с.21) Співвласником даного житлового будинку є [PERSON], якій належить 35/100 частки цілого житлового будинку, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 червня 2008 року (а.с.7). 25 листопада 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено в простій письмовій формі попередній договір з наміром укласти договір купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна, яким сторони попередньо домовились, щодо всіх істотних умов договору та який мали намір нотаріально посвідчити до 05.11.2011 року (а.с. 28-30, 31). Однак відповідач до нотаріальної контори в обумовлений час не з'явився. 21 березня 2013 року укладений в простій письмовій формі договір сторонами було повністю виконано, оскільки позивач по справі провів повний розрахунок з продавцем майна по договору купівлі-продажу, а продавець, тобто відповідач, передав позивачеві правовстановлюючі документи на дане майно, технічну документацію та саме нерухоме майно, яке позивач став використовувати за цільовим призначенням (а.с.34-36, 37). Договірна продажна вартість, вищевказаного нерухомого майна становить 200000 гривень, що письмово підтверджено договором купівлі-продажу від 21 березня 2013 року, укладеного між продавцем та покупцем (а.с.28). Виконати умови договору, зокрема нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу, вищевказаного нерухомого майна в позивача не представилося можливим, так як відповідач по справі до нотаріальної контори не з'являється. Незважаючи на неодноразові усні та письмові звернення позивача, [PERSON] ухиляється від нотаріального посвідчення укладеного договору, посилаючись на свою зайнятість та на те, що нерухоме майно та правовстановлюючі документи на нього вже передано і вказане майно позивач використовує за призначенням. Зазначені правовідносини регулюються наступним: Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню. Суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки показами позивача та матеріалами справи доведено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне виконання договору, але відповідач для нотаріального посвідчення договору не з'являється та договір нотаріально не посвідчений, позивач дійсно виконав всі обов'язки покупця, які взяв на себе при укладені договору купівлі-продажу. При таких обставинах суд вважає можливим визнати договір купівлі-продажу нерухомого майнадійсним. На підставі ст.ст. 203, 208, 220, 328, 334, 381, 392, 620, 655-658 ЦК України та

Outcome: approved