Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Орган опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації звернувся в суд з позовом в інтересах неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] є відповідач [PERSON] та [PERSON], який рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.09.2012 року позбавлений відносно своїх дітей батьківських прав. Посилаючись на те, що [PERSON] неналежно виконує батьківські обов'язки, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя дітей, після звільнення з місць позбавлення волі, відмовилась забирати дітей, які влаштовані в прийомну сім'ю, а тому виражаючи турботу про дітей, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей та стягнути з відповідача аліменти на їх утримання в розмірі по 150 грн. щомісячно на кожну дитину. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав в повному об'ємі, давши пояснення за обставинами, викладеними в ньому, та просить його задовольнити. Представник прокуратури Ківерцівського району Новік Л.В. в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей та стягнення аліментів на їх утримання. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася та не повідомила про причини неявки, заяв про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER], повторно виданими 27.10.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ківерцівського районного управління юстиції Волинської області, та серії [NUMBER], виданим 07.09.2010 року Омельненської сільською радою Ківерцівського району Волинської області (а.с. 9-11). Як вбачається з рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.09.2012 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.17-18). Згідно повідомлення служби у справах дітей Старовижівської районної державної адміністрації Волинської області № 41/02-05/2-15 від 24.02.2015 року (а.с. 13) та розпорядження Старовижівської районної державної адміністрації Волинської області № 8 від 15.01.2013 року (а.с.16) діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] влаштовані в прийомну сім'ю [PERSON] та [PERSON] Відповідно до акту обстеження умов проживання від 17.11.2014 року мати неповнолітніх дітей [PERSON], після звільнення з місць позбавлення волі не виявила бажання забрати своїх малолітніх дітей, оскільки вона хворіє та проживає в однокімнатній квартирі своєї матері (а.с.21). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ківерцівської райдержадміністрації № 7/02-18 від 26.02.2015 року позбавлення батьківських прав [PERSON] відповідає інтересам дітей (а.с.3-4). Зазначений висновок в судовому засіданні підтримав представник служби у справах дітей Ківерцівської РДА. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року в постанові № 3, позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Оцінюючи в сукупності здобуті докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 150 грн. щомісячно на кожну дитину підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки відповідач [PERSON] є інвалідом 2-ої групи, що стверджується довідкою МСЕК серії АВ № 0268145 (а.с. 22, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати слід компенсувати за рахунок держави. На підставі ст.ст. 150, 155, 164, 166, 180, 181 СК України,

Outcome: approved