Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звертаючись до суду з вказаним вище позовом, в якому після уточнення позовних вимог, просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] як за спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року, мотивуючи свої вимоги тим, що оскільки правовстановлюючі документи на будинок на спадкодавця не видавалися, вона позбавлена можливості оформити спадщину на своє ім"я. Позивач в судове засідання не з"явилася, надала повноваження на представлення її інтересів своєму представнику - адвокату [PERSON] (а.с. 24) Представник позивача - адвокат [PERSON] в судове засідання не з»явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує ( а.с.87). Відповідач - територіальна громада села Ковпита в особі Ковпитської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають ( а.с.86). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки ( а.с.88). Третя особа - Чернігівська районна державна нотаріальна контора про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про свою згоду на участь у справі не заявила, свого представника в судове засідання не забезпечила, а тому відповідно до ч.3 ст.36 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності представника третьої особи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом, підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що до набрання чинності Законом Української РСР «Про власність» садиба по [ADDRESS] мала статус колгоспного двору. Станом на 15 квітня 1991 року, тобто на час набрання чинності названим вище Законом, головою колгоспного двору був [PERSON], а членами даного двору була його дружина - [PERSON] та тесть [PERSON]. Земельна ділянка за вказаною адресою рішенням виконкому Ковпитської сільської ради №11 від 16 березня 1994 року була передана безоплатно у приватну власність користувачу - [PERSON]. Дані обставини підтверджуються довідками Ковпитської сільської ради на а.с.8,30. Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України в редакції 1963 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами, тобто по 1/3 частині. [PERSON] згідно актового запису про смерть №14 від 17 березня 1994 року помер [INFO] року, а [PERSON], згідно записів у свідоцтві про смерть серії [NUMBER], померла [INFO] року ( а.с.49,84). Згідно листів Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 20.08.2014 року за №№2428/01-17, 2429/01-17, спадкові справи після померлої [INFO] р. [PERSON] та померлого [INFO] року [PERSON], не заводились (а.с.53,54). Як вбачається з інформаційних листів Ковпитської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області на а.с.74,75, після смерті [PERSON] фактично вступила в управління і володіння його спадковим майном, його донька [PERSON], а після її смерті фактично вступив в управління і володіння її спадковим майном, її чоловік [PERSON], а отже у відповідності до ст.549 Цивільного кодексу Української РСР вони визнаються такими, що прийняли спадщину. Родині відносини [PERSON] з [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про її народження та копією свідоцтва про укладення шлюбу ( а.с.71,72). Таким чином, після смерті [PERSON] його донька успадкувала 1/3 частину вказаного вище будинку і надвірних будівель та стала власником разом зі своєю часткою на 2/3 (1/3+1/3) частини даного будинку і надвірних споруд, а [PERSON] успадкував після смерті дружини 2/3 частини та з урахуванням його частки став власником домоволодіння в цілому (2/3+1/3). [PERSON] згідно записів у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] помер [INFO] року ( а.с.3). На день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] один ( а.с.6). До спадкового майна спадкодавця [PERSON] належить спірний будинок. За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши 03 березня 1998 року заповіт на користь доньки [PERSON] та сина [PERSON] (а.с.33 зворот). Згідно копії спадкової справи, що надана Чернігівською районною державною нотаріальною контрою, після померлого [INFO] року [PERSON] відкрита спадкова справа. Із заявою про прийняття спадщини звернулась позивач [PERSON], яка прийняла спадщину за заповітом. Із заявою про відмову від спадщини за заповітом на користь [PERSON] звернувся [PERSON] ( а.с.33-34). Таким чином, до позивача [PERSON], як до спадкоємця за заповітом, на спірний будинок перейшли всі права, що належали на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] З довідки Чернігівського районного бюро технічної інвентаризації за № 227 від 08.07.2014 року вбачається, що право власності на спірний будинок, не зареєстровано (а.с.9). Як вбачається з копії технічної документації, проведеної станом на 01 липня 2014 року (а.с.10-16), житловий будинок по [ADDRESS] має загальну площу 62,9 кв.м., житлову - 58,2 кв.м., вартість спірного домоволодіння становить 54169 грн. Відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок на ім»я спадкодавця [PERSON] унеможливлює реалізацію спадкоємцем [PERSON] законного права, окрім як в судовому порядку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що за позивачем [PERSON], як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], можливо визнати право власності на спірне домоволодіння. На підставі викладеного,

Outcome: approved