Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] звернулася до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом в якому зазначила, що 09.03.1997 року померла її матір [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно до складу якого належить житловий будинок по вул.Вишневій,64, в с.Ярешки, та дві земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,20 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за вищевказаною адресою. Проведеними фактичними замірами вказаних спадкових земельних ділянок встановлено, що їх загальна площа становить 0,3212 га з яких: 0,25 га земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,0712 га земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства. Позивач, відповідач [PERSON], та [PERSON] є спадкоємцями після смерті [PERSON]. При цьому, [PERSON] 07.03.2016 року помер, та спадкоємцями після його смерті є [PERSON] та [PERSON], які є відповідачами за первісним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що вона прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки вступила в управління та володіння майном померлої. В подальшому, позивач звернулася до приватного нотаріуса Андрушівського районного нотаріального округу Житомирської області з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, через відсутність відомостей про її повне прийняття спадщини, крім того позивача було повідомлено про наявність заповіту від імені спадкодавиці [PERSON] на імя [PERSON], однак на думку позивача вказаний вище заповіт складений з порушенням вимог щодо його оформлення та посвідчення. Враховуючи вищезазначене, позивач за первісним позовом просить суд, визнати заповіт складений в Бровківській сільській раді народних депутатів Андрушівського району Житомирської області 01.10.1996 року від імені [PERSON] і посвідчений секретарем виконкому Бровківської сільської ради народних депутатів Андрушівського району Житомирської області [PERSON] недійсним, оскільки недотримані вимоги передбачені законодавством щодо його складання і посвідчення. Встановити факт прийняття спадщини [PERSON], після смерті її матері [PERSON], яка померла 09.03.1997 року. Визнати право власності на житловий будинок по вул. Вишнева, 64 в с. Ярешки Андрушівського району Житомирської області та на дві земельні ділянки площами 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул. Вишнева, 64, в с.Ярешки Андрушівського району Житомирської області та 0,0712 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: вул.Вишнева в с.Ярешки Андрушівського району Житомирської області за [PERSON], як на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON], яка померла 09.03.1997 року. 24.04.2017 року від відповідачів за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON], [PERSON] про визнаня права власності на спадкове майно, в якій зазначено, що 09 березня 1997 року померла [PERSON]. До спадкового майна на яке відкрилась спадщина після смерті [PERSON] відноситься житловий будинок, земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства за адресою: вул.Вишнева,64, в с.Ярешки, Андрушівського району. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її діти [PERSON], [PERSON], та [PERSON], який помер 10 березня 2016 року. При цьому, за життя, а саме 01.10.1996 року, [PERSON] був складений заповіт, посвідчений секретарем Бровківської сільської ради відповідно до якого, все належне їй на день смерті майно спадкодавиця заповіла своєму синові [PERSON], який в подальшому у відповідності до положень ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року який діяв на час відкриття спадщини прийняв спадщину шляхом вступу в володіння та управління спадковим майном померлої. Позивачі за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON], є дружиною та дочкою померлого [PERSON] та являються спадкоємцями після його смерті. У відповідності до положень ч.3 ст.1268 ЦК України [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON], оскільки на день смерті спадкодавця проживали разом з ним за однією адресою. Враховуючи вищевикладене, позивачі за зустрічним позовом просять суд, визнати за [PERSON] та [PERSON], право власності на житловий будинок та земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га за адресою: вул.Вишнева,64, с.Ярешки, Андрушівського району, Житомирської області, і для ведення особистого селянського господарства площею 0,020 га по вул.Вишневій, в с.Ярешки Андрушівського району по Ѕ частині за кожною, як на спадщину після смерті [PERSON], який помер 10 березня 2016 року, які він успадкував після смерті матері [PERSON], яка померла 09 березня 1997 року. 18.05.2017 року від представника позивача за первісним позовом [PERSON] на адресу суду надійшли заперечення на зустрічний позов поданий 24.04.2017 року, в яких останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог по зустрічному позову в повному обсязі за безпідставністю, оскільки факт прийняття спадщини [PERSON] не доведено, а також те, що позивачі за зустрічним позовом є неналежними позивачами. В ході розгляду справи, а саме 21.12.2018 року від представника позивача за первісним позовом [PERSON] - [PERSON] на адресу Андрушівського районного суду Житомирської області надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій останній просить залишити без розгляду позовну вимогу про визнання права власності на спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла 09.03.1997 року. 25.02.2019 року від відповідачів за первісним позовом [PERSON], та [PERSON] надійшла електронна форма звернення громадян, в якій останні просять їх зустрічний позов до [PERSON] та [PERSON] по цивільній справі №272/234/17, залишити без розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у її відсутність, заяву про зменшення позовних вимог підтримує. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення первісного позову не заперечувала. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні, не заперечувала проти задоволення первісного позову. Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про смерть вбачається, що 09 березня 1997 року померла [PERSON] (а.с.9). Позивач за первісним позовом [PERSON] є дочкою померлої [PERSON], факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про укладення шлюбу позивача, згідно якого остання змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.7). На день смерті [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована одна за адресою: с.Ярешки, вул.Вишнева, 64, Андрушівського району, Житомирської області (а.с.15). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно, зокрема на житловий будинок розташований за адресою: с.Ярешки, вул.Вишнева,64, Андрушівського району, Житомирської області, який згідно записів погосподарської книги рахується за померлою, що підтверджується довідкою виданою Бровківською сільською радою Андрушівського району Житомирської області від 28.11.2016 року №1042 (а.с.14). Відповідно до довідки виданої Бердичівським МБТІ від 17.09.2016 вбачається, що на житловий будинок №64 по вул.Вишневій в с.Ярешки, Андрушівського району, станом на 31.12.2012 року право власності не зареєстровано, правоустановчі документи не оформлено (а.с.18). Крім того, до складу спадкового майна на яке відкрилась спадщина після смерті [PERSON] належать земельна ділянка площею 0,025 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с.Ярешки, вул.Вишнева,64, Андрушівського району, Житомирської області, та земельна ділянка площею 0,020 га для ведення особистого селянського господарства, в с.Ярешки, вул.Вишнева, Андрушівського району, Житомирської області, які були передані у приватну власність спадкодавиці [PERSON] на підставі виписки з рішення виконавчого комітету Бровківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 17 травня 1996 року (а.с.17). Проведеними фактичними замірами вищевказаних спадкових земельних ділянок встановлено, що їх загальна площа становить 0,3212 га з яких: 0,25 га земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,0712 га земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до довідки виданої Бровківською сільською радою Андрушівського району Житомирської області від 28.11.2016 року №1039 вбачається, що [PERSON] після смерті [PERSON] дійсно частково вступила в шестимісячний термін в управління та володіння спадковим майном (а.с.13). За житя, а саме 01 жовтня 1996 року [PERSON] було складено заповіт посвідчений секретарем виконкому Бровківської сільської ради народних депутатів Андрушівського району Житомирської області, згідно якого спадкодавиця [PERSON] все належне їй на день смерті майно заповіла своєму синові [PERSON] (а.с.16). При цьому, в ході розгляду справи судом встановлено, що вищевказаний заповіт було складено з порушенням вимог щодо його оформлення та посвідчення, передбачених вимогами законодавства. Зокрема, вказаний вище заповіт був складений [PERSON] та [PERSON] від імені [PERSON], а не самим заповідачем, в ньому відсутні відомості про розяснення заповідачу [PERSON] змісту ст.535 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на час складення заповіту. Крім того, вказаний вище заповіт не зареєстрований у встановленому вимогами законодавства порядку, що є грубим порушенням встановленого порядку реєстрації нотаріальної дії та вказує на те, що фактично нотаріальну дію не було вчинено 07 березня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Відповідачі за первісним позовом (позивачі за зустрічним позовом) [PERSON] та [PERSON] є відповідно дружиною та дочкою померлого і спадкоємцями після його смерті, що підтверджується копією свідоцтв про народження, та копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.55-56). Розбіжності в написанні прізвища Кошова Кошева пояснюються експертним висновком від 16 травня 2017 року №056/318/-d-2, згідно якого встановлено їх ідентичність (а.с.122). Відповідно до повідомлення наданого приватним нотаріусом Андрушівського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] вбачається, що інформація про осіб, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], яка померла 09.03.1997 року, відсутня. Крім того, після смерті [PERSON], який помер 07.03.2016 року, заяви про прийняття спадщини не надходили, та спадкова справа не заводилась (а.с.29). Згідно постанови приватного нотаріуса Андрушівського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] від 22.02.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю відомостей про повне прийняття спадщини (а.с.12) Вказані обставини визнанні відповідачами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Відповідно до ст.534 ЦК УРСР в редакції 1963 року який діяв на час складення заповіту, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ст.541 ЦК УРСР в редакції 1963 року заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. Відповідно до ст.545 ЦК УРСР в редакції 1963 року якщо заповіт буде визнаний недійсним, то спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений спадщини, одержує право спадкувати на загальних підставах. \~ Згідно\~положень наказу\~Міністерства юстиції\~України від\~25.08.1994\~року №\~22/5\~в редакції,\~що діяла\~станом на\~01.10.1996\~року (момент\~складання заповіту)\~«Про затвердження\~Інструкції про\~порядок вчинення\~нотаріальних дій\~посадовими особами\~виконавчих комітетів\~сільських,\~селищних,\~міських Рад\~народних депутатів\~України» вбачається,\~що у\~відповідності зі\~статтею 37\~Закону "Про\~ нотаріат"\~у населених\~ пунктах,\~де немає\~державних нотаріусів,\~посадові особи\~виконавчих комітетів\~сільських,\~селищних,\~міських Рад\~народних депутатів\~вчиняють такі\~нотаріальні дії: 1)\~вживають заходів\~до охорони\~спадкового майна; 2)\~накладають та\~знімають заборону\~відчуження жилого\~будинку,\~квартири,\~дачі,\~садового будинку,\~гаража,\~земельної ділянки,\~іншого нерухомого\~майна. У населених пунктах, де немає нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів окрім дій, передбачених у частині першій цієї статті, вчиняють також такі нотаріальні дії: 1)\~посвідчують заповіти; 2)\~посвідчують довіреність; 3)\~засвідчують вірність\~копій документів\~і виписок\~з них; 4)\~засвідчують справжність\~підпису на\~документах. Посадові\~особи виконавчих\~комітетів \~зобов'язані\~сприяти громадянам,\~підприємствам установам\~і організаціям\~у здійсненні\~їх прав\~та захисті\~законних інтересів,\~роз'яснювати\~права і\~обов'язки,\~попереджати про\~наслідки вчинюваних\~нотаріальних дій\~ для\~того,\~щоб юридична\~необізнаність не\~могла бути\~використана їм\~на шкоду. Нотаріальні і прирівняні до них дії, вчинені з порушенням встановлених правил, є недійсними. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293, ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР в редакції 1963 року ,\~для придбання\~спадщини необхідно,\~щоб спадкоємець\~її прийняв.\~Не допускається\~прийняття спадщини\~під умовою\~або з\~застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно положень ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)\~якщо він\~ фактично\~ вступив\~ в\~ управління\~ або\~ володіння\~спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги заяву представника позивача за первісним позовом [PERSON] про зменшення позовних вимог, а також відмову відповідачів за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] від поданої ними 24.04.2017 року зустрічної позовної заяви, суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, тому з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 426,67 грн. з кожного.

Outcome: approved