Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Зміст позовних вимог: [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовній вимоги позивачка мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] проживають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в них народилася дочка [PERSON] -[INFO] року народження , яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні та вихованні. В даний час вона ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, земельної ділянки не має, підсобного господарства не веде. Її коштів не вистачає на утримання неповнолітньої дитини. Вона самостійно невзмозі забезпечити дитині належний рівень життя, здійснювати придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів. Відповідач проживає окремо від них, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, участі в її вихованні не бере. Відповідач є фізично здорова, працездатна людина, інших утриманців, крім їхньої дитини немає. А тому, вважає що він має можливість надавати допомогу на утримання дитини в розмірі по 2000, 00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що буде достатнім для фізичного та духовного розвитку дитини . Стислий виклад позиції позивача: Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі по 2000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання відповідач та його представник не з"явився про час і місце слухання справи повідомлені вчасно. Від представника відповідача поступила заява, в якій просить справу слухати в їх відсутності. Також на адрес суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги визнає частково. Зазначає, що він проживає з батьками, які є пенсіонерами, людьми похилого віку, яким надає матеріальну допомогу. На даний час працює на посаді водія в ПП [PERSON] , отримає незначні доходи. Крім того, зазначив, що вони з позивачем проживають окремо, але він піклується про дитину, телефонує їй, а також здійснював придбання одягу. На даний час враховуючи його матеріальне становище, він не має змоги сплачувати аліменти у розмірі, вказаному позивачем. Просить визначити аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 1059, 00 грн.. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.09.2019 р. провадження по даній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.11.2019 р. закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов до такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони проживають в зареєстрованому шлюбі, який укладений 16.08.2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №155, що стверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.2). Від шлюбу в сторін народилася дитина: дочка [PERSON] [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). Згідно довідки про склад сім`ї позивача виданої Назавизівською сільською радою Надвірнянського району за № 921 від 26.07.2019 року, позивач зареєстрована разом з неповнолітньою дитиною за адресою [ADDRESS] . (а.с. 4). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідача, складеного депутатом Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району та довідки про склад сім`ї відповідача [PERSON] виданої Пасічнянською сільською радою за № 2444 від 03.10.2019 року, вбачається, що він на даний час проживає разом з батьками в [ADDRESS] . (а.с. 18-19). Як вбачається з довідки від 08.10.2019 року за № 1 виданої підприємцем [PERSON] відповідач [PERSON] працює в приватного підприємця на посаді водія внутрішніх та міднародних перевезень вантажів і отримує дохід в місяць в розмірі 3381,00 грн. (а.с. 23). Позивач [PERSON] в судовому засідання не заперечила факту придбання відповідачем [PERSON] одягу їх дочці [PERSON] , що підтверджується товарними чеками (а.с. 24-25). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача виданого Назавизівською сільською радою Надвірнянського району за № 1498 від 21.11.2019 року позивач проживає разом з неповнолітньою дитиною за адресою [ADDRESS] в будинку її бабусі. Самостійно виховує дитину (а.с.38-39). Норми права, які застосував суд: Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Висновки суду: Доводи відповідача про те, що при визначені розміру аліментів слід врахувати здійснення ним догляду за батьками, які є пенсіонерами та є людьми похилого віку, не заслуговують на увагу, оскільки належних доказів на підтвердження зазначених обставин ним не надано. Наявність у відповідача батьків, які є похилого віку, за недоведеністю того, що вони потребує допомоги, не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, та не звільняє батька від обов`язку утримувати дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує факт проживання дитини з матір`ю; вік дитини, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дитини, матеріальне становище та стан здоров"я платника аліментів, який є фізично здоровим, офіційно працює, отримує регулярний дохід, відсутність інших утриманців, тому суд дійшов до висновку, що позов слід задоволити частково і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому судовівитрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 768 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави .

Outcome: approved