Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду, Вінницької області із вказаним позовом до відповідача Мар’янівської сільської ради, Хмільницького району, Вінницької області, відповідно до якого просить визнати за нею право власності на спадкове майно, після смерті спадкодавця, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,6689 га, яка розташована на території Мар'янівської сільської ради Хмільницького району, Вінницької області. Позов мотивований тим, що [INFO] року в с. Лісогірка, Хмільницького району, Вінницької області померла рідна сестра бабки батька позивача [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,6689 га, яка розташована на території Мар'янівської сільської ради Хмільницького району, Вінницької області. 13 жовтня 2010 року в Мар'янівській сільській раді, Хмільницького району, Вінницької області [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого належну їй на підставі державного акта на право власності земельну ділянку заповіла позивачу по справі. На протязі шести місяців після смерті спадкодавця [PERSON] позивач по справі відповідно до ст. 1269 ЦК України подала заяву про прийняття спадщини. Оформити спадщину в Хмільницькій районній державній нотаріальній конторі позивач не може, оскільки в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ВН № 074738 кадастровий номер земельної ділянки виправлено. В зв'язку з цим державний нотаріус відмовила в оформленні спадщини. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали до суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, а відповідач не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26 грудня 2012 року підтверджується, що у віці 76 років [INFO] року, померла [PERSON], про що було складено відповідний актовий запис № 13. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,6689 га, вартістю 63 468 грн., яка розташована на території Мар'янівської сільської ради Хмільницького району, Вінницької області, та належала померлій [INFO] року [PERSON], згідно державного акту на право приватної власності на землю ВН № 074738, виданого на підставі розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації від 14 липня 2004 року № 281, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010502500401 від 14 травня 2005 року. Заповітом, складеним [PERSON] 13 жовтня 2010 року, доведено, що належну їй на підставі державного акта на право власності земельну ділянку заповіла позивачу по справі Відповідно до листа від 05 листопада 2013 року за № 1247/01-16 завідуюча Хмільницької районної державної нотаріальної контори повідомила, що оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН № 074738 від 14 травня 2005 року містить виправлення кадастрового номера земельної ділянки, а згідно п. 2,9 діючої на момент його видачі інструкції "Про порядок складення, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі" не допускається тому складений з порушенням чинного законодавства та не може бути підставою для вчинення нотаріальних дій, зокрема, такої, як видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач являється спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців немає, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджує його право як спадкоємця за заповітом на успадкування майна спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved