Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Курячелозівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташованого по провул.Пушкіна,5 с.Курячі Лози Кривоозерського району Миколаївської області, в порядку спадкування, вказуючи на те, що вона являється спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], який помер 08 травня 2002 року. В склад спадщини після смерті останнього входить житловий будинок, проте Кривоозерською державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав на нього, оскільки первинна реєстрація права власності на будинок не була проведена і відсутній правовстановлювальний документ. Посилаючись на те, що спадкодавець на законних підставах володів житловим будинком з надвірними спорудами, позивач просить про задоволення позову. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, відповідно до якої просив справу слухати за відсутності представника Курячелозівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, позовні вимоги визнає та не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами за позивачем. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, надані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Положення ст.11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За положеннями ст.328 ЦК України регламентовано, що право власності набувається на підствах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до положень ст.1217 ЦК України. Відповідно до положень ч.2 ст.182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Згідно положень ст.ст.1216, 1217, 1268 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти спадщину. Судом встановлено, що 08 травня 2002 року помер [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії 1-ФП №192888, виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції 20 серпня 2004 року(а.с.12). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по провул.Пушкіна,5 с.Курячі Лози Кривоозерського району Миколаївської області. При зверненні до Кривоозерської державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадкування після смерті батька - [PERSON] - позивачу [PERSON]І.(дівоче прізвище - [PERSON]), відмовлено в оформленні спадкових прав на житловий будинок з надвірними спорудами, оскільки первинна реєстрація права власності на вказаний житловий будинок не була проведена і відсутній правовстановлювальний документ на нього. Родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем підтверджуються даними свідоцтва про народження серії І-ФП №385732, виданого 04 лютого 1976 року виконавчим комітетом Курячелозівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області(а.с.14). За даними спадкової справи №239/2005, відкритої після смерті [PERSON] підтверджується, що позивач є єдиним спадкоємцем(а.с.20-34). Відповідно до даних довідки №736 від 12 травня 2015 року, виданої Курячелозівською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області зазначено, що останнім місцем проживання [PERSON], який помер 08 травня 2002 року було с.Курячі Лози провулок Пушкіна,5 Кривоозерського району Миколаївської області(а.с.15). Відповідно до положень ст.ст.100, 101 ЦК України(1963 року), що діяв на час зведення вищевказаного житлового будинку, громадяни могли мати у власності житловий будинок. При цьому глава десята цього Кодексу\~також не пов'язувала наявність такого права з його обов'язковою державною реєстрацією. Згідно Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР від 31.01.1966 року, яка діяла до затвердження Правил державної реєстрації об'єктів\~ нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за №31/1056, реєстрації в БТІ підлягали лише будинки, які розташовані в містах та селищах міського типу. Відповідно до п.20 зазначеної Інструкції, належність права власності фізичної особи на жилий будинок може бути доведена при наявності погосподарських книг сільської ради з відповідними записами, і ці записи були на період дії Інструкції підставою для винесення виконавчим комітетом міської ради рішення про оформлення права власності на будинок видачею власникові свідоцтва про це. Положення ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 р. визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно положень ст.3 вищевказаного Закону України право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що спадкодавець за життя набув право власності на житловий будинок по провул.Пушкіна,5 с.Курячі Лози Кривоозерського району Миколаївської області, який позивач успадкувала за законом, у встановлений строк звернулась за прийняттям спадщини, але позбавлена можливості оформити свої спадкові права за відсутності правовстановлюючих документів на будинок, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог й визнання за позивачем права власності на житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування за законом. На підставі ст.ст.328, 392, 1216-1218, 1268 ЦК України,

Outcome: approved