Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 лютого 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, відповідно до актового запису за №124. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що від шлюбу є неповнолітній син, [PERSON] , [INFO] та неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Однак, їх із відповідачем сімейне життя не склалося через повну відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, виникали постійні конфлікти та сварки. За таких обставин вона та відповідач впродовж останніх двох років , не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства. З цих підстав просить шлюб розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Ухвалою судді від 27 червня 2019 року у цивільній справі відкрите провадження та призначене підготовче судове засідання . Відповідач відзиву на позов не подавав. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Скиба В. М. у підготовчому судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали та просили задоволити їх у повному обсязі, оскільки перебування у шлюбі суперечить інтересам позивачки, що мають істотне значення . Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання будучи належно повідомленим, не прибув, забезпечивши явку свого представника адвоката Притули О. Б. Представник [PERSON] - адвокат Притула О. Б. не заперечила щодо задоволення позовних вимог [PERSON] та ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні , оскільки її довіритель відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо розірвання шлюбу . Судом установлено : Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] одружилися 07 лютого 2002 року, про що зроблено запис за № 124 відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, яким 07 лютого 2002 року видане Свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу сторін [INFO] народився син [PERSON] , [INFO] народилася дочка [PERSON] . Через відсутність порозуміння та різні погляди на життя, сторони впродовж останніх двох років не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги . Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання,що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав : Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. При цьому , передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду , відповідно до вимог ч. 7 ст. 240 УПК України у формі зупинення розгляду справи і призначення подружжю - сторонам строку для примирення,який не може перевищувати 6 місяців . Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, суд, оцінивши всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо досліджені докази у справі , прийшов до переконання , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу сторін є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, відтак позов [PERSON] підлягає до задоволення . Окрім цього, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені судові витрати зі сплати судового збору при зверненні до суду із позовною заявою. На підставі наведеного та статтями 4, 5, 89, 141, 200 , 206, 263, 264, 265,268, 352, 354-356 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

Outcome: approved