Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування заяви покликається на те, що [INFO] померла його матір [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно - земельна ділянка. За життя матір склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла йому. Нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на момент смерті заявник разом зі спадкодавцем постійно не проживав, заяву про прийняття спадщини протягом встановленого строку не подавав. Матір була зареєстрована в с.Вілія Острозького району Рівненської області, однак, останні чотири роки перед смертю проживала з ним та його сім`єю в м.Рівне. Встановлення факту постійного проживання разом з [PERSON] на дату смерті необхідне йому для реалізації свого права на спадкування. Ухвалою судді від 24 грудня 2019 року заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження. Представником заявника подані клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи та виклик свідків, які судом були задоволені. \~\~\~\~В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали повністю з вказаних у ній підстав. Заявник пояснив, що після смерті чоловіка (його батька) матір залишилася сама, мала проблеми зі здоров`ям, а тому останні роки перед смертю вона проживала з ним та його родиною. Просять заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. У поданій до суду заяві просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника Вілійської сільської ради, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] , матір її чоловіка, з вересня 2009 року по серпень 2013 року проживала з ними в м.Рівне, оскільки залишилася сама, пересувалася за допомогою палиць. Через інсульт потрапила в лікарню і там померла. Свідок [PERSON] дала аналогічні показання. \~\~\~\~Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, показання свідків, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що [PERSON] являється матір`ю заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії [NUMBER] від 19 січня 1976 року. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 14 серпня 2013 року. На день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що вбачається з довідки Вілійської сільської ради № 546 від 1 листопада 2019 року. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 233749 від 7 жовтня 2008 року матір заявника має на праві приватної власності земельну ділянку площею 1,34 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Вілійської сільської ради Острозького району Рівненської області. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України заявник має право на спадкове майно після смерті матері як спадкоємець за заповітом, посвідченим 13 листопада 2007 року секретарем Вілійської сільської ради та зареєстрованим у Спадковому реєстрі за № 44473458 (витяг зі Спадкового реєстру № 58164497 від 4 листопада 2019 року). Чоловік матері заявника [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 7 грудня 2007 року). Інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину в Спадковому реєстрі відсутня, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру № 58164488 від 4 листопада 2019 року. За положеннями ч.3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В силу вимог ч.1 ст.1297 ЦК України, з огляду на наявність в складі спадщини нерухомого майна, щодо якого здійснюється державна реєстрація, спадкоємець зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Заявник звернувся до приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу Сержант Б.М. щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. Проте, нотаріусом листом № 472/01-16 від 4 листопада 2019 року було роз`яснено про пропуск ним строку для прийняття спадщини, оскільки на момент смерті спадкодавця він постійно з спадкодавцем не проживав, заяву про прийняття спадщини протягом встановленого законом строку не подавав. Відповідно до п.3.21, п.3.22 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270\~ Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї; у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Нормами ч.2 ст.293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, серед іншого, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Приписами ч.2 ст.315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснень, викладених у п.2, п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, в такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне заявнику для реалізації права на звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно ст.2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням того, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч.3 ст.1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджується поясненнями заявника; показаннями свідків; довідкою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] «Мій дім» № 38 від 5 листопада 2019 року про проживання [PERSON] з 20 вересня 2009 року по 13 серпня 2013 року в сім`ї заявника за адресою [ADDRESS] ; лікарським свідоцтвом про смерть № 170 від 13 серпня 2013 року, де місцем смерті [PERSON] вказано м.Рівне. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки цей факт знайшов підтвердження в судовому засіданні, породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, встановлення факту не пов`язується з вирішенням спору про право. На підставі наведеного та

Outcome: approved