Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно - земельні ділянки. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер її дід [PERSON] , а [INFO] померла її прабабця [PERSON] . Позивач є спадкоємцем майна після їх смерті за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач Топорівська сільська рада Буського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, позовних вимог по суті не оспорив. Третя особа відділ у Буського районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області явку свого представника до суду не забезпечила, позовних вимог не оспорила. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14.04.2011 року Топорівською сільською радою, Буського району, Львівської області, [PERSON] помер [INFO] . Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ № 039380, виданого 20.03.2000 року за № 7980 відповідно до розпорядження Буської райдержадміністрації № 132 від 16 березня 2000 року, копія якого наявна в матеріалах даної справи, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 0,7580 га, яка виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Топорівської сільської ради Буського району Львівської області. Як вбачається із довідки № 570, виданої 23.04.2018 року Топорівською сільською радою Буського району Львівської області, що [PERSON] і [PERSON] одна і та ж сама особа, іншої такої на території сільської ради не зареєстровано, не проживало та не проживає. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 31.01.1980 року Топорівською сільською радою Буського району Львівської області її батьком зазначено [PERSON] . В свою чергу його батьком був [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 20.10.1979 року. Батьком [PERSON] зазначено [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії 0 [NUMBER] , виданого повторно 24.03.1961 року Топорівською сільською радою Буського району Львівської області. Таким чином, судом доведено, що позивачка є правнучкою [PERSON] , а тому являється спадкоємцем після його смерті за законом. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30.04.2008 року Топорівською сільською радою Львівської області, [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ № 039403, виданого 20.03.2000 року за № 8003 відповідно до розпорядження Буської райдержадміністрації № 132 від 16 березня 2000 року, копія якого наявна в матеріалах даної справи, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 1,1108 га, яка виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Топорівської сільської ради Буського району Львівської області. Спадкоємцем до даної спадщини за заповітом, посвідченим 17.03.1993 року \~секретарем Топорівської сільської ради Буського району Львівської області є [PERSON] , на користь якого був складений зазначений заповіт. Однак, як вбачається із заяви від 26.03.2018 року [PERSON] від своїх спадкових прав відмовилась. Із повідомлення завідувача Буської державної нотаріальної контори № 1168/01-16 від 16.10.2019 року вбачається, що спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] не заводились. Частина 1 ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п.15 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно - земельні ділянки, які належали померлим [PERSON] ., [PERSON] на праві приватної власності. Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved