Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Заявник звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановлення факту належності правовстановлюючого документу, зазначивши, що у належному йому Державному акті на право приватної власності на землю № [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,46 га, яка розташована на території Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області, по-батькові заявника записано «[PERSON]» замість «[PERSON]». На даний час виникла потреба у виготовленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), але внаслідок помилкового написання по-батькові у Державному акті виникли неузгодженості між документом, що посвідчує особу [PERSON], та правовстановлюючим документом. У зв'язку з викладеним заявник просить у судовому порядку встановити факт належності [PERSON], [INFO], Державного акту на право приватної власності на землю площею 9,46 га, яка розташована на території Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [NUMBER] від 18.10.2002 року, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER]. У судове засідання [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представники заінтересованої особи : Великобілозерської районної державної адміністрації Запорізької області, Відділу у Великобілозерському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області -у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, письмових заперечень на заяву не надали. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 частини 1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що [PERSON] належить акт на право приватної власності на землю площею 9,46 га, яка розташована на території Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [NUMBER] від 18.10.2002 року, зареєстрований у Книзі записів державний актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], в якому його по-батькові записано «[PERSON]» (а.с.7) За документом, що посвідчує особу заявника, а саме: паспортом [NUMBER], виданим 23 грудня 1997 року Великобілозерським РВ УМВС України в Запорізькій області, по-батькові зазначено «[PERSON]» (а.с.3). З метою виправлення вказаної помилки [PERSON] 23.07.2018 року звернувся до Великобілозерської районної державної адміністрації Запорізької області, де йому повідомили, що з 2013 року Державні акти про право власності на землю не видаються та отримати новий акт, на заміну того, в якому міститься помилка, неможливо (а.с.4). Також, 27.07.2018 року листом Відділу у Великобілозерському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області заявнику роз'яснено, що виправлення в Державному акті забороняється (а.с.6). Отже, судом встановлено, що заявник не має можливості одержати новий чи внести зміни в наявний правовстановлюючий документ через те, що законодавством не передбачена така можливість, тому, в силу викладеного, заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved