Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що 13.12.2012 року між ним та відповідачем укладено шлюб, який було зареєстровано Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1119. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Фактичні шлюбні стосунки з відповідачем припинені вже тривалий час, проживають окремо, шлюб існує формально, спільне господарство не ведеться, майнових спорів немає. Підстав для примирення сторони не вбачають. Між подружжям досягнуто згоди щодо утримання та виховання сина [PERSON] , після розірвання шлюбу дитина буде проживати з відповідачем. Позивач зазначає, що подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам та інтересам їхнього сина. Просив суд розірвати шлюб. 06.05.2020 р. ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та відкрито провадження по справі. Від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом приймається до уваги, що за положеннями ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних правових підстав. Судом встановлено, що між сторонами по справі укладено шлюб, який було зареєстровано 13.12.2012 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1119, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.02.2013 року (а.с.7). Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Перешкод для розірвання шлюбу в судовому порядку судом не встановлено. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами немає порозуміння. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, приймаючи до уваги відсутність волі сторін на примирення, шлюб підлягає розірванню. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження родини неможливо.

Outcome: approved