Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у суд із позовом до Дюлянської сільської ради Виноградівського району, третя особа без самостійних вимог: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] За тим, [INFO] помирає мати позивача, [PERSON] . Померлий батько залишив заповіт на його користь, який 22.02.2013 р. було посвідчено секретарем виконавчого комітету Дюлянської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №14. До складу спадкового майна входить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] . За прийняттям спадщини позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно. Просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно пісял смерті батька [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Позивач у судове засідання не з`явився, його представником подано до суду письмову заяву про те, що підтримують позовні вимоги і просять справу розглянути за їх відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Від нього до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, підтримують заявлені вимоги. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце проведення підготовчого судового засідання. Заяв та клопотань не надходило. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідачем позов визнано, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. [INFO] помер батько позивача, [PERSON] . За тим, [INFO] , помирає мати позивача, [PERSON] . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 26.09.1973 року. Померлий батько позивача залишив заповіт на його користь, який 22.02.2013 р. було посвідчено секретарем виконавчого комітету Дюлянської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №14. Місцем відкриття спадщини є [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується довідками виконавчого комітету Дюлянської сільської ради від 10.05.2019 р. №178, №179. До складу спадкового майна входить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою комунального підприємства "Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації" №435 від 04.06.2019 р. житловий будинок у [ADDRESS] будівництвом завершений та на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, видане Виноградівською РДА на підставі розпорядження голови Виноградівської РДА від 20.03.2001 р. за №139, зареєстровано за [PERSON] . За таких обставин, суд приходить до висновку, що на день смерті [PERSON] останньому належав жилий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] . Після його смерті на це майно відкрилася спадщина. За прийняттям спадщини позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, що підтверджується листом державного нотаріуса Боричок К.В. від 26.06.2019 року №242/01-16. Правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно у 2006 році були передані покійним батьком позивача при укладенні договору іпотеки до AT «Родовід Банк». Але у зв`язку з наявністю спору щодо припинення обтяження нерухомого майна іпотекодержатель відмовив померлому [PERSON] у поверненні оригіналів документів. 19.12.2017 року за №811-рш Правління Національного банку України прийняло рішення про відкликання ліцензії санаційного банку та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк». У свою чергу Фонд гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатор фінансової установи не володіє інформацією щодо перебування у розпорядженні банку оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, належне [PERSON] Однак рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.02.2015 року у справі №308/9566/14-ц за позовом [PERSON] до AT «Родовід Банк» про визнання договору припиненим та зобов`язання вчинити дії було чітко встановлено належність покійному батьку позивача на праві приватної власності спадкового нерухомого майна. Вказане судове рішення набрало законної сили 06.04.2015 року. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Технічну інвентаризацію спадкового житлового будинку проведено. Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» від 04.06.2019 р. №435 його вартість складає 208993,00 гривень. Відповідно до довідника показників нормативної грошової оцінки земель населених пунктів станом на 01.04.2019 року середня (базова) вартість одного квадратного метра земель населеного пункту с.Дюла Виноградівського району складає 39,36 гривень, таким чином нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,2500 га (2500 м.кв.) складає 98400, 00 гривень. Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України (2003 р.). В п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Крім того, відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ч.1 ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав інтересів, що підлягають захисту судом. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON] як спадкоємець після смерті батька [PERSON] має законне право на визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після його смерті.

Outcome: approved