Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суд з даним та просить визнати частково недійсними і скасувати: рішення виконавчого комітету Великоглібовицької сільської ради рішення № 60 від 18.112010 р. про надання [PERSON] дозволу на оформлення права власності на будинок на [ADDRESS] в цілому в частині оформлення права власності [PERSON] на 1/2 ідеальну частку будинку і господарських будівель та споруд, успадкованих [PERSON]; свідоцтво про право власності, видане 01.08.2011 р. на ім'я [PERSON] на житловий будинок та господарські будівлі на [ADDRESS] в цілому, в частині оформлення права власності [PERSON] на 1/2 ідеальну частку будинку і господарських будівель та споруд, успадкованих [PERSON]; нотаріально посвідчений 05.03.2013 р. заповіт [PERSON] щодо заповідання [PERSON] житлового будинку з усіма господарськими будівлями і спорудами на [ADDRESS] в цілому, виключивши із спадкового майна їй ідеальну частку будинку і господарських будівель та споруд, успадкованих [PERSON]; свідоцтво про право на спадщину (серія - НВХ № 450005), видане 08.082016 р. на [PERSON] на житловий будинок та господарські будівлі на [ADDRESS], виключивши із спадкового майна 1/2 ідеальну частку будинку і господарських будівель та споруд , успадкованих [PERSON] в частині 1/2 ідеальної частки будинку і господарських будівель та споруд; Витяг № 65698901 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданий 08.08.2016 р. на ім'я [PERSON] на житловий будинок та господарські будівлі на [ADDRESS], виключивши із спадкового майна 1/2 ідеальну частку будинку і господарських будівель та споруд, успадкованих [PERSON]; Визнати за позивачем - [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину житлового будинку та господарських будівель на [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він народився [INFO] в с. Великі Глібовичі Перемишлянського району Львівської області. Його батьками були: [PERSON] та [PERSON]. Позивач ще мав рідного брата [PERSON], який народився [INFO] Батькам позивача на праві власності належав житловий будинок, який складається з 2-х житлових кімнат, кухні та коридору і господарських споруд, що знаходиться на [ADDRESS]. В цьому будинку вони всі проживали разом однією сім'єю. [INFO] батько позивача - [PERSON] помер, [INFO] померла мати позивача - [PERSON]. На момент смерті батьків позивач та його брат проживали та були прописані в батьківському будинку і фактично обоє прийняли спадщину. Позивач проживав в батьківському будинку до 1992 року, а його брат [PERSON] залишився проживати сам у батьківській хаті. Позивач стверджує, що у них з братом були нормальні родинні відносини і йому не було відомо, що брат у 2010 році оформив право власності на батьківський будинок лише на себе, а після смерті заповів його доньці [PERSON] Весь час як за життя батьків так і після їх смерті позивач проживав у батьківському будинку на [ADDRESS], 22 роки з батьком і 25 років з матір'ю та 12 років після смерті матері, тобто, він прийняв спадщину після них і вона належить йому з моменту відкриття спадщини. Покійні батьки заповіту не складали. Не заперечуючи права брата на спадщину після смерті батьків, позивач не відмовлявся від своєї частки у спадковому майні. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позов підтримали, дали пояснення аналогічні заявленому позову та просять позовні вимоги задоволити. Представник відповідача- Великолглібовецька сільська рада в судове засідання не з'явились, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позову не визнали. В судовому засідання представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] позову не визнав, зазначивши, що відповідно до ст..267 ЦК України позивач [PERSON] втратив право на звернення з даним позовом до суду у зв'язку із пропущенням строку позовної давності, оскільки право власності на батьківський будинок був оформлений його братом ще у 2010 році. В позові просить відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та правовідносини. Згідно свідоцтва про народження слідує, що [PERSON] народився [INFO] в с.Великі Глібовичі і його батьками були [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки Великоглібовецької сільської ради слідує, що [PERSON] з дня народження і до 18.08.1992 року був зареєстрований в с.Великі Глібовичі Перемишлянського району. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження слідує, що [PERSON] народився [INFO] року в с.Великі Глібовичі і його батьками були [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть слідує, що [PERSON] помер [INFO]. Згідно свідоцтва про смерть слідує, що [PERSON] померла [INFO]. Згідно даних по господарських книг за 1971-1982 роки вбчається, що на момент смерті батьків з ними проживали позивач та його брат [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть слідує, що [PERSON] помер [INFO]. Згідно рішення виконавчого комітету Великоглібовецької сільської ради №60 від 08.11.2010р. слідує, що [PERSON] дозволено оформити документи на право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.08.2016р. слідує, що [PERSON] прийняла спадкове майно, а саме житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] та грошові вклади після померлого [PERSON] Суд вважає, що до даних правовідносин слід застосовувати законодавство, яке було чинне на момент смерті батьків позивача, зокрема, положеннями ЦК УРСР 1963 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP , затвердженою наказом Міністра юстиції Української PCP від 31 жовтня 1975 року № 45/5 тощо. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ст.524 ЦК України (в ред.1963р.) спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Статтею 527 Цивільного кодексу Української PCP в редакції від 18.07.1963 р. (втратив чинність 01.01.2004 р.) було встановлено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно зі статтею 529 Цивільного кодексу Української PCP при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до статті 548 Цивільного кодексу Української PCP для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 Цивільного кодексу Української PCP встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття,спадщини заяву про прийняття спадщини. Батькам позивача згідно даних погосподарських книг належав житловий будинок і на момент смерті батьків позивач та його брат фактично проживали з ними та прийняли спадщину. Суд вважає, що позивач на рівні із своїм братом [PERSON] успадкували 1/2 частку житлового будинку, що належав їх батькам. З огляду на це позовні вимоги щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності, видане 01.08.2011 р. на ім'я [PERSON] на житловий будинок та господарські будівлі на [ADDRESS] (в частині оформлення права власності [PERSON] на 1/2 ідеальну частку будинку і господарських будівель та споруд, успадкованих [PERSON]) та вимога позивача визнати за ним право власності на 1/2 частину згаданого житлового будинку та господарських будівель - підлягають до задоволення. Вимога про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Великоглібовицької сільської ради рішення № 60 від 18.112010 р. про надання [PERSON] дозволу на оформлення права власності на будинок на [ADDRESS] в цілому в частині оформлення права власності [PERSON] на 1/2 ідеальну частку будинку і господарських будівель та споруд, успадкованих [PERSON] не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не було залучено виконавчий комітет до розгляду даної справи. У зв'язку з ненаданням суду ні оригіналу ні копії нотаріально посвідченого 05.03.2013 р. заповіту [PERSON], - вимога про визнання такого недійсним в частині частки належної позивачу не підлягає до задоволення. Не може бути визнане недійсним і свідоцтво про право на спадщину, оскільки підстав (передбачених ст.1301 ЦК України) для визнання його недійсним судом не встановлено. На думку суду, позивачем в цій частині обрано невірний спосіб захисту своїх прав, зокрема, доречним була б вимога про внесення змін до такого свідоцтва як передбачає ст.1300 ЦК України. Вимога про визнання частково недійсним витягу № 65698901 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданий 08.08.2016 р. на ім'я [PERSON] на житловий будинок та господарські будівлі на [ADDRESS] (виключивши із спадкового майна 1/2 ідеальну частку будинку і господарських будівель та споруд, успадкованих позивачем) також не може бути задоволена. Згідно статті 26 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Тому способом захисту порушених прав позивача, може бути скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності або внесення змін до Державного реєстру. Суд не може застосувати наслідки спливу строків позовної давності, про які просив представник [PERSON], оскільки позивач про прийняте в 2010р. рішення виконкому не знав, як і про заповіт та видане на його підставі свідоцтво про право на спадщину.

Outcome: approved