Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним в право власності на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] з такими технічними характеристиками: будинок житловий, 1963 року забудови, загальною площею 42.40 кв.м., а також господарські будівлі і споруди: літня кухня, сарай, сарай-прибудова, погріб, гараж, вбиральня, ганок, колодязь питний, ворота з хвірткою, огорожа. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що йому на підставі договору дарування посвідченого 06 вересня 1996 року, державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори, належить житловий будинок який розташований за адресою: [ADDRESS]. Оригінал договору дарування на вказаний житловий будинок було втрачено. При зверненні до державного нотаріуса про видачу дублікату договору дарування йому було відмовлено. Оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок відсутній, він позбавлений можливості скористатися своїм правом власності, тому він змушений звернутися із даним позовом до суду з метою захисту своїх прав. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - Мисайлівська сільська рада Київської області, свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника, а також зазначила, що не заперечує проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. що підтверджується договором дарування посвідченого 06 вересня 1996 року, державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори та копією реєстраційного посвідчення виданого КП БМР "Богуславське БТІ". Оригінал вказаного договору дарування житлового будинку було втрачено. При зверненні позивача до державного нотаріуса про видачу дублікату договору дарування йому було відмовлено. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання права. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За нормами ст.392 ЦК України власник майна може пред'являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За даними технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] у господарстві [PERSON] є житловий будинок, 1963 року забудови, загальною площею -42,40 кв.м., жилою площею - 15,00 кв.м., допоміжною - 27,40 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: літня кухня, сарай, сарай-прибудова, погріб, гараж, вбиральня, ганок, колодязь питний, ворота з хвірткою та огорожа. Висновком № 244/09.08.18 від 09.08.2018 року складеним експертом з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON] підтверджено, що житловий будинок [ADDRESS], 1963 року забудови, та господарські будівлі і споруди зведені (побудовані) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Вказаний житловий будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено експертним висновком № 50 від 07.08.2018 року, складеного експертом з оцінки протипожежного стану об'єктів [PERSON] Згідно положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем [PERSON] права власності на житловий будинок [ADDRESS] під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 719 гривень 38 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved