Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів по утриманню неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) Відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Також просить стягнути з відповідача [PERSON] на своє утримання аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно на період до досягнення дочкою [PERSON], [INFO] трьох річного віку. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з Відповідачем - батьком неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], [INFO]. З самого початку їхнього спільного життя стосунки між ними були добрі. Після одруження проживали в м.Київ. Однак, в листопаді 2013 року вони посварились, і позивач будучи вагітною, разом із дочкою переїхала жити до батьків в м.Дубровиця Рівненської області, де через деякий час народила другу дитину. Після приїзду до батьків в м.Дубровиця Рівненської області, сторони припинили спільне проживання, і з того часу відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання позивача до досягнення молодшою дитиною трьохрічного віку та їх дітей не надавав, та не брав участі у вихованні дітей, які повністю знаходяться на її утриманні. До початку судового засідання позивач зменшила розмір позовних вимог, підтримавши позовну вимогу щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Відповідач в такому обсязі позов визнав, погоджуючись на сплату аліментів на утримання дітей в зазначеному розмірі, оскільки на даний час він виховує від першого шлюбу неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], інваліда дитинства (ДЦП), у якого є єдиним опікуном, оскільки матір позбавили батьківських прав. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З копій свідоцтв про народження дітей вбачається, що батьком [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 160 (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 21.01.2010 року (а.с.5)) та дочки - [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 13 (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 05.02.2014 року(а.с.6)), є відповідач - [PERSON]. Як вбачається довідки про склад сім'ї №359 від 25.02.2014 року, виданої КП "Будинкоуправління", [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає по [ADDRESS], а разом з нею проживають її діти: [PERSON], [INFO] р/н. та [PERSON], [INFO] року (а.с.8). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON], що проживає по [ADDRESS] від 25.02.2014 року, вбачається, що за вказаною адресою проживає та зареєстрована разом із своїми дітьми [PERSON]. В 2009 році між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. З листопада 2013 року батько з сім'єю не проживає, участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. Діти повністю знаходяться на утриманні мами [PERSON] (а.с.9). Згідно ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи. З пояснень відповідача встановлено, що на його утриманні перебуває дитина [INFO], яка є інвалідом дитинства (ДЦП). Відповідно до ч.2 ст. 182 СК мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів на утримання дітей слід призначити у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1 п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved