Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Ромстал Україна» з участю третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання виконавчого напису вчиненого 14.08.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі № 902 про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру № 268, що знаходиться в будинку № 53 по проспекту Злуки у м. Тернополі з метою задоволення вимог стягувача товариства з обмеженою відповідальністю «Ромстал Україна» в розмірі 432183,79 гривень таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування поданого позову позивач вказав, що 26.01.2012 року між ФОП [PERSON] (як Покупцем) та ТОВ «Ромстал Україна» (як Постачальником) укладено договір поставки на умовах відстрочення платежу № 2601-1/12 (далі Основний договір). На забезпечення виконання Основного договору був підписаний Договір іпотеки від 27.01.2012 р. між ТОВ «Ромстал Україна» ( Іпотекодержателем) та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (Іпотекодавцями), згідно з п. 1.3 якого в іпотеку передане нерухоме майно квартира № 268, що знаходиться в будинку № 53 по проспекту Злуки у м. Тернополі. На підставі вказаного договору іпотеки та вважаючи, що заборгованість ФОП [PERSON] за Основним договором складає 432 183, 79 грн. ( з яких 117 292, 02 грн. сума простроченої заборгованості, 98 324, 64 грн. пеня, 183 569, 27 грн. штраф, 20 462, 74 грн. 3 % річних, 12535,12 грн. інфляційні нарахування), за заявою ТОВ «Ромстал Україна» приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинила виконавчий напис від 14.08.2014 р., згідно з яким пропонується звернути стягнення на предмет іпотеки. Позивач вказав, що вважає вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що вчинений з порушенням закону, а відтак він не підлягає до виконання, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 18 Цивільного Кодексу України - нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України - іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року, передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та\\або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушень зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Згідно з п. 2.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. Наказом Мінюсту України від 22.02.2012 р., № 296/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Однак, позивач та треті особи (іпотекодавці) не отримували від відповідача вимогу про усунення порушень, зокрема про погашення заборгованості. За таких обставин, на думку позивача, приватний нотаріус не мав підстав для вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки, попередньо не переконавшись та не отримавши від ТОВ „Ромстал Україна документів, які б підтвердили отримання позивачем вищезазначеної вимоги. Крім цього, вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 33 Закону України «Про іпотеку», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (далі - Перелік), Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. Наказом Мінюсту України від 22.02.2012 р., № 296/5 (далі Порядком). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» - для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п. 3.1. Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з п. 3.4. Порядку, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Лише за дотримання вказаних умов виконавчий напис може бути вчинено. За положеннями п. 1 Переліку - для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Пунктом 3.5. Порядку передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким документами, згідно з якими можна встановити розмір заборгованості, правильність їх нарахування є відповідно до вимог ст. 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Згідно з п. 2.2. Порядку, у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Згідно з договором поставки, відвантаження товару здійснювалось партіями, оформлялось окремими видатковими накладними та оплачувалось за кожен факт поставки. Відповідно до п. 6.1. договору поставки - строк відстрочення платежу з оплати товару складає 90 днів з дати відвантаження. Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, в тому числі за умови, що з дня виникнення права вимоги у відносинах між підприємствами, установами та організаціями минуло не більше одного року, то нотаріус мав би обчислювати заборгованість за поданими йому документами за один рік від дня вчинення напису, тобто з 14.08.2013 р по 14.08.2014 р. Позивач вказав, якщо взяти за основу розрахунку - суму заборгованості за договором поставки складеним ТОВ „Ромстал Україна станом на 04.04.2014 р., заборгованість позивача (з урахуванням передбачених договором штрафних санкцій) перед ТОВ „Ромстал Україна за період з 14.08.2013 р по 14.08.2014 р . складає 357293,64 грн. (з яких сума основного зобовязання 288 025, 97 грн., штраф 33157,91 грн., пеня 19755,48 грн., 3% річних - 4559,09 грн., інфляція 11 795,19 грн.). Тобто, заборгованість, яка зазначена у виконавчому написі 432 183, 79 грн., а в розрахунку 357 293, 64 грн. Згідно з наявними у позивача накладними та платіжними дорученнями про оплату товару - заборгованість позивача (з урахуванням передбачених договором штрафних санкцій) перед ТОВ „Ромстал Україна за період з 14.08.2013 р по 14.08.2014 р . складає ще меншу суму. Наведене, на думку позивача, свідчить про те, що стягувач або не подав нотаріусу документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника, або про те, що нотаріусом в порушення вимог ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та вимог Порядку - вчинено виконавчий напис поза межами річного строку. Наявність таких розбіжностей свідчить про спірний характер заборгованості. Правову позицію щодо обовязку нотаріуса перевіряти безспірність заборгованості викладено в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29.10.2014 р. у справі № 6-32406св14. Із вказаних підстав, враховуючи спірний характер виниклої заборгованості позивача перед ТОВ „Ромстал Україна, позивач [PERSON] просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 14.08.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі № 902 про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру № 268, що знаходиться в будинку № 53 по проспекту Злуки у м. Тернополі з метою задоволення вимог стягувача товариства з обмеженою відповідальністю «Ромстал Україна» в розмірі 432183,79 гривень. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві, просять їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог вказавши на їх необґрунтованість та незаконність та зазначив, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинений із дотриманням вимог чинного законодавства. Приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала письмові пояснення в яких вказала, що до неї надійшла заява від ТОВ «Ромстал Україна» про вчинення виконавчого напису на Договорі іпотеки, укладеного між Стягувачем ТОВ «Ромстал Україна» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], надалі за текстом - «Іпотекодавці» посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу 27 січня 2012 року за реєстровим № 501. Предмет іпотеки за яким переданий Іпотекодавцями в іпотеку Стягувачу, в забезпечення всіх вимог Стягувача, що випливають з Договору поставки на умовах відстрочення платежу № 2601-1/12 від 26 січня 2012 року із всіма можливими додатковими договорами до нього, укладеним між Стягувачем та Боржником фізичною особою - підприємцем [PERSON]. Згідно зазначеної заяви, заборгованість Боржника перед Стягувачем за договором поставки становила 432183,79 грн. (Чотириста тридцять дві тисячі сто вісімдесят три гривні 79 копійок), в тому числі: · сума простроченої заборгованості 117292,02 грн.; · пеня - 98324,64 грн.; · штраф - 10 % - 183569,27 грн.; · 3 % річних -20462,74 грн.; · інфляційні нарахування - 12535,12 грн.; Приватний нотаріус [PERSON] вказала, що вважає позовні вимоги [PERSON] безпідставними та необґрунтованими, оскільки при вчиненні виконавчого напису нею дотримані усі норми чинного законодавства, що регулюють вчинення виконавчих написів, а саме. Відповідно до п. 3.1. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно п. 3.2.гл. 16 зазначеного Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. Згідно п. 3.5.гл. 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, -за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. Згідно Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Ні в Порядку, ні в Переліку законодавчо не закріплений вичерпний перелік документів або ознак «документу», що підтверджує безспірність заборгованості боржника та встановлює прострочення виконання зобов'язання. Проте, на думку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (ухвала 15 червня 2011 року за справою 6-4882св11), належними доказами, що підтверджують наявність або відсутність заборгованості, можуть бути виключно первинні документи передбачені ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", які встановлюють розмір заборгованості. Відповідно до п. 1 ст. 9 зазначеного Закону, для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Таким документом є наданий стягувачем розрахунок заборгованості. В якості документу, що підтверджує безспірність заборгованості боржника та встановлює прострочення виконання зобов'язання, для вчинення виконавчого напису Стягувачем надано розрахунок заборгованості боржника та розрахунок штрафних санкцій станом на 31.07.2014 року, а тому у нотаріуса не було підстав вимагати від стягувача іншого документу, що підтверджує безспірність заборгованості боржника та встановлює прострочення виконання зобов'язання, якщо стягувачем подано розрахунок заборгованості боржника. Проте, стягувачем в підтвердження безспірності заборгованості, надано Акт звірки взаємних розрахунків станом на 30.06.2014 року, яким боржник визнав суму боргу в розмірі 117 292,02 грн., як прострочену заборгованість. Крім зазначених вище документів, стягувачем було подано другий примірник вимоги про усунення порушень та сплату заборгованості, що була направлена боржнику та іпотекодавцям стягувачем самостійно, з доданим поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, на якому є відмітки відділення зв'язку про вручення вимоги. Надані стягувачем документи в повному обсязі підтверджували безспірність заборгованості боржника. Щодо строку вчинення виконавчого напису, встановлено п. 3.1 гл. 16 Порядку, а саме: вчинення виконавчого напису за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, приватний нотаріус [PERSON] вказала, що вважає невірним визначення позивачем свого правовий статус, застосувавши до правового статуту фізичної особи-підприємця ознаки юридичної особи, якими є підприємства, установи, організації, оскільки пункт 2 статті 55 Господарського кодексу України розрізняє суб'єктів господарювання на два види: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Тобто, фізична особа-підприємець, маючи статус субєкту господарювання, не є підприємством, установою, організацією. Таким чином, строк вчинення виконавчого напису за зобовязаннями боржника, яким є фізична-особа - підприємець розраховуються на загальних підставах, а саме: за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Проте, поданими стягувачем документами встановлюється, що період заборгованості боржника, виходячи з умов Договору поставки, до моменту вчинення виконавчого напису, не перевищує одного року, оскільки Договором не обмежено строк настання кінцевого терміну виконання зобов'язань за договором. Вказана обставина, зокрема, підтверджується п. 8 Договору, в якому зазначено, що строк дії Договору визначений фактом повного виконання Сторонами зобовязань за Договором, та п. 6.3 Договору, відповідно до якого всі проведені Покупцем оплати будуть зараховуватись у рахунок погашення заборгованості за відвантажений, проте неоплачений товар за попередній період. Із вказаних підстав приватний нотаріус [PERSON] просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON], оскільки вчиненим виконавчим написом права позивача порушені не були. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вказав, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення у повному обсязі. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились з невідомих на те суду причин, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення сторін та третіх осіб вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення у повному обсязі виходячи із наступного. 26.01.2012 року між ФОП [PERSON] (як Покупцем) та ТОВ «Ромстал Україна» (як Постачальником) укладено договір поставки на умовах відстрочення платежу № 2601-1/12 (далі Основний договір). На забезпечення виконання Основного договору був підписаний Договір іпотеки від 27.01.2012 р. між ТОВ «Ромстал Україна» ( Іпотекодержателем) та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (Іпотекодавцями), згідно з п. 1.3 якого в іпотеку передане нерухоме майно квартира № 268, що знаходиться в будинку № 53 по проспекту Злуки у м. Тернополі. На підставі вказаного договору іпотеки, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис від 14.08.2014 року та зареєстрований в реєстрі № 902 про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру № 268, що знаходиться в будинку № 53 по проспекту Злуки у м. Тернополі з метою задоволення вимог стягувача товариства з обмеженою відповідальністю «Ромстал Україна» в розмірі 432183,79 гривень з яких: 117 292, 02 грн. сума простроченої заборгованості, 98 324, 64 грн. пеня, 183 569, 27 грн. штраф, 20 462, 74 грн. 3 % річних, 12535,12 грн. інфляційні нарахування. Стягнення заборгованості та нарахування штрафних санкцій відповідачем здійснюється в звязку із невиконанням умов договору № 2601-1/12 від 26 січня 2012 року, який укладений між ТОВ «Ромстал Україна» та фізичною особою-підприємцем [PERSON]. Представник відповідач в судовому засіданні ствердив, що відповідач вправі вимагати нарахування позивачу штрафних санкцій за невиконання договірних зобовязань за договором № 2601-1/12 від 26 січня 2012 року протягом трьох років з дня виникнення права вимоги, оскільки відповідно до розяснень Міністерства юстиції України від 14.01.2011 року статус фізичної особи-підприємця це юридичний статус, який засвідчує право особи на заняття підприємницькою діяльністю, а саме: самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, що здійснюється субєктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. При цьому, юридичний статус «фізична особа-підприємець» не можна ототожнювати з підприємством, установою або організацією. Таку ж правову позицію висловила і приватний нотаріус [PERSON] у поданих нею письмових поясненнях вказавши, що вважає невірним визначення позивачем свого правовий статус, застосувавши до правового статуту фізичної особи-підприємця ознаки юридичної особи, якими є підприємства, установи, організації, оскільки пункт 2 статті 55 Господарського кодексу України розрізняє суб'єктів господарювання на два види: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Тобто, фізична особа-підприємець, маючи статус субєкту господарювання, не є підприємством, установою, організацією, а тому строк вчинення виконавчого напису за зобовязаннями боржника, яким є фізична-особа - підприємець розраховуються на загальних підставах, а саме: за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до положень п. 3.1. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до положень ст. 51 ЦК України - до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. За вказаних обставин справи, виходячи із вимог ст. 51 ЦК України суд вважає, що визначаючи суму заборгованості фізичної особи-підприємця [PERSON] перед ТОВ «Ромстал Україна», зокрема щодо нарахування штрафних санкцій, як відповідач ТОВ «Ромстал Україна» так і приватний нотаріус [PERSON] при вчиненні виконавчого напису нотаріуса, повинні були виходити із того, виконавчий напис нотаріуса по відношенню до боргових зобовязань ФОП [PERSON] слід вчиняти за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше одного року, а не більше трьох років, оскільки до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб. Зважаючи на те, що як відповідач, так і приватний нотаріус [PERSON], вчиняючи виконавчий напис нотаріуса виходили із того, що останній вчиняється за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а тому суд вважає, що заявлені відповідачем до стягнення суми штрафних санкцій, зокрема: 98 324, 64 грн. пеня, 183 569, 27 грн. штраф, 20 462, 74 грн. 3 % річних, 12535,12 грн. інфляційні нарахування - є спірними, що свою чергу є підставою для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 14.08.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі № 902 про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру № 268, що знаходиться в будинку № 53 по проспекту Злуки у м. Тернополі з метою задоволення вимог стягувача товариства з обмеженою відповідальністю «Ромстал Україна» в розмірі 432183,79 гривень, оскільки виконавчий напис нотаріуса може бути вчинено лише щодо безспірної заборгованості. На підставі викладеного,

Outcome: approved