Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача Державного навчального закладу «Львівське вище професійне політехнічне училище» про визнання недійсним наказу № 82 від 26.06.2020 «Про зміни істотних умов праці працівників училища у 2020-2021 н.р.» в частині встановлення позивачу навантаження в кількості 220 год та зобов`язати відповідача встановити педагогічне навантаження на 2020-2021 навчальний рік в кількості 720 годин. Позовна заява обгрунтована наступним. Відповідно до наказу № 54-к від 01.09.1992 р. позивач була зарахована на посаду викладача Львівське СПТУ-33 (теперішнє найменування - Державний навчальний заклад «Львівське вище професійне політехнічне училище»), в якому по сьогоднішній день працює на посаді викладача спецдисциплін. Протягом трудової діяльності була забезпечена повним педагогічним навантаженням в кількості не менше 720 годин на рік, однак з 2018-2019 навчального року, відповідач в односторонньому порядку постійно зменшує її педагогічне навантаження, як викладача, без отримання на те її згоди у встановленому законом порядку. Наказом від 26.06.2020 року № 82 «Про зміни істотних умов праці працівників училища у 2020-2021 н. р.» їй встановлено попереднє педагогічне навантаження на 2020-2021 навчальний рік в кількості 220 годин без тимчасового врахування педнавантаження груп нового набору. Вважає даний наказ незаконним та таким, що порушує її трудові права, оскільки згідно із ст. 28 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» робочий час викладача закладу професійної (професійно-технічної) освіти визначається згідно з обсягом навчального навантаження та позаурочної навчально-методичної, організаційної та виховної роботи серед здобувачів освіти. Порядок нарахування, розрахунок та обчислення заробітної плати викладачів визначено Інструкцією про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти (далі - Інструкція), яка затверджена наказом Міністерства освіти і науки України № 102 від 15 квітня 1993 року (з наступними змінами та доповненнями), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 травня 1993 року за№ 56. Зменшення педагогічного навантаження тягне за собою зміну режиму роботи викладача, і як внаслідок відповідне зменшення заробітної плати. Окрім цього, у навчальному закладі діє Колективний договір, прийнятий 16.10.2014р., за положеннями якого педагогічне навантаження на початок навчального року в об`ємі менше тарифної ставки встановлюється лише за письмовою згодою працівника (п. 27 Розділу П Колективного договору на 2014-2018 pp.). При цьому, позивач не давала згоди працювати за встановленим наказом № 82 від 26.06.2020 року зменшеним педагогічним навантаженням, як цього вимагає сам наказ. Крім того, від адміністрації відповідача вона не отримувала жодного особистого письмового попередження не менше як за два місяці про зміну істотних умов праці. Оскільки вона письмово не висловила свою згоду щодо зміни істотних умов праці, які полягають у зменшенні їй педагогічного навантаження, вважає, що відповідач неправомірно, всупереч вищезазначених норм, змінив істотні умови праці без її згоди. Крім того, оспорюваний наказ не погоджний первинною профспілковою організацією, головою і членом котрої вона є. Просить визнати недійсним наказ Державного навчального закладу «Львівське вище професійне політехнічне училище» № 82 від 26.06.2020р. «Про зміни істотних умов праці працівників училища у 2020-2021 н.р.» в частині встановлення їй педагогічного навантаження в кількості 220 годин. Зобов`язати Державний навчальний заклад «Львівське вище професійне політехнічне училище» встановити їй педагогічне навантаження на 2020-2021 навчальний рік в кількості 720 годин. 02.12.2020 через канцелярію Сихівського районного суду м.Львова відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно котрого вказує, що 26.06.2020 року був прийнятий наказ №82 «Про зміну істотних умов праці працівників училища у 2020-2021 н.р.», яким з урахуванням груп перехідного контингенту та відсутністю розрахунків педагогічного навантаження груп нового набору, викладачам встановлено тільки попереднє педагогічне навантаження, яке було узгоджене з первинною профспілковою організацією. Згідно з п. 1 даного наказу Позивачу встановлено попереднє педнавантаження в кількості 220 год. В даному випадку зміни в організації виробництва та праці відбулись, адже педагогічне навантаження викладачів встановлюється з урахуванням кількості груп теоретичного навчання на початок навчального року. Станом на 01.09.2020 р. в училищі сформовано 20 груп теоретичного навчання, така кількість не є сталою величиною, бо змінюється кожного навчального року і від чого прямо залежить заробітна плата викладачів. Відповідач станом на червень встановлює попереднє педагогічне навантаження тільки з урахуванням кількості учнів перехідного контингенту (кількість учнів, яка перебуває у закладі на навчанні в той час), а вже станом на 1 вересня після закінчення набору нових учнів встановлює остаточне педагогічне навантаження. Позивач є основним викладачем спецпредметів професійно-теоретичної підготовки будівельного профілю. Виконуючи вимоги законодавства, Відповідач видав наказ №82 «Про зміну істотних умов праці працівників училища у 2020-2021 н.р.» для того, щоб попередити працівника про можливу зміну істотних умов праці не пізніше ніж за два місяці. Наказом №82 встановлено попереднє педагогічне навантаження Позивача у розмірі 220 год., наказом № 127 «Про розподіл педагогічного навантаження викладачам на 2020/2021 н.р.» Позивачу було збільшено педагогічне навантаження у кількості 701 годин у порівнянні з наказом №82, що стало можливим після формування груп нового контингенту. Станом на 27.11.2020 р. педагогічне навантаження позивача було збільшено на 19 год і в сукупному розмірі становить 720 год. Вважають, що наказ №82 від 26.06.2020 р. був прийнятий відповідно до чинного законодавства та погоджений із профспілкою. Просять повністю відмовити в задоволенні. 06.01.2021 через канцелярію суду позивачем направлено відповідь на відзив, у котрому посилається на те, що педагогічне навантаження на початок навчального року в об`ємі менше тарифної ставки встановлюється лише за письмовою згодою працівника. Так як остання письмово не висловила свою згоду щодо зміни істотних умов праці, відповідач неправомірно, всупереч зазначеним вище нормативним документам, оспорюваним наказом встановив їй зменшене педагогічне навантаженням, що свідчить про незаконність цього наказу. Крім того, відсутність погодження оспорюваного наказу з ППО, головою і членом котрої вона є, свідчить про його незаконність і вказує на односторонню зміну умов трудового договору зі мною внаслідок порушення встановленої законом процедури, у звязку із чим грубо порушено норми ст. 252 КЗпП України та ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Просить позов задоволити. 13.01.2021 відповідачем подано заперечення, згідно котрого посилаються що КЗпП не передбачає отримання роботодавцем письмової згоди працівника для зміни істотних умов праці. Оскільки адміністрація училища не може наперед передбачити кількість нових учнів і груп, які можуть зменшитись, тому визначається попереднє педнавантаження на початок навчального року враховуючи специфіку формування педнавантаження у навчальному закладі і комплектування груп, а також можливу зміну істотних умов праці на початок навчального року. Аргументи позивача про те, що прийняття наказів №127 та №246 свідчить про відсутність змін в організації виробництва та праці є не зовсім правильними, адже ці накази та оспорюваний наказ прийняті в різні часові періоди і з різними цілями. Станом на дату прийняття наказу №82 (26 червня) позивачці було встановлено максимально можливе педнавантаження (220 год) з урахуванням тієї кількості груп, які були сформовані на той час в кінці навчального року і переходили на наступний навчальний рік (без врахування груп нового набору). Станом на день прийняття цього наказу були наявні зміни в організації виробництва та праці, адже учні останніх курсів випустились, а нових груп ще не набрано, проте повідомити працівників про можливу зміну істотних умов праці до початку навчального року і наступного розподілу педнавантаження потрібно. Наказ №82 вичерпав свою дію стосовно позивача, адже наступними наказами позивачу встановлено педнавантаження у розмірі 720 год., тому незрозуміло мету позовної вимоги встановити педнавантаження у розмірі 720 год. Просять відмовити у позові. Ухвалою Сихівського районного суду від 02.11.2020 у справі за вказаним за позовом відкрито провадження. Позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі та надала пояснення згідно доводів позовної заяви. Додатково вказала суду, що є викладачем ДНЗ «ЛВППУ» тривалий час. Крім того є головою первинної профспілкової організації. Про зміст наказу № 82 від 26.06.2020 їй стало відомо саме 26.06.2020. Вважає, що так як заробітна плата викладача залежить в тому числі від педнавантаження, роботодавець не вправі самостійно зменшувати такі години без її письмового погодження. Наказ від 01.09.2020 вона не просить визнати недійсним, так як вважає, що він є невідємною частиною наказу № 82 від 26.06.2020, а тому його не оспорює. Підтвердила, що заробітна плата їй не нараховується з 220 год педнавантаження, а з реально відпрацьованих на підставі наказу від 01.09.2020. При цьому доказів, про те, що наказом № 82 від 26.06.2020 їй визначено не усі години педнавантаження з урахуванням груп перехідного контингенту не має, та не може підтвердити, що належні саме їй години їй не визначили. Вважає, що навчальний заклад зобов`язаний лише один раз на рік вирішувати питання щодо педагогічного навантаження, і не може його змінювати. Представник позивача повністю підтримав вимоги позовної заяви, додатково пояснив, що наказом № 82 від 26.06.2020 порушено право позивача на належні умови праці, зокрема оплату праці. Крім того, відповідачем повністю ігноруються норми чинного законодавства щодо участі первинної профспілкової організації у вирішенні питань пов`язаних із правами працівників. Доводи відповідача, щодо ненадання належних доказів легалізації організації є надуманими, що спростовуються доказами долученими до справи. Представник відповідача позов не визнав, надав пояснення аналогічні доводам викладеним у відзиві та запереченні на позовну заяву. Вважає, що відповідач нічого протиправного прийнявши наказ № 82 від 26.06.2020 не зробив, оскільки Колективним договором передбачено, що розподіл педагогічного навантаження на наступний навчальний рік здійснюється в кінці поточного навчального року, беручи до уваги розрахунок педагогічного навантаження груп перехідного набору та на початок навчального року з врахуванням педагогічного навантаження груп перехідного контингенту і педагогічного навантаження груп нового набору. Вкінці навчального року, таке навантаження визначено наказом № 82, при цьому, вказані години при нарахуванні заробітної плати не беруться до уваги, так як оплату плаці проводиться на підставі встановленого педнавантаження на початок навчального року. Зокрема, позивачу нараховується та виплачується заробітна плата з урахуванням педнавантаження встановленого наказом від 01.09.2020. Крім того, на кінець навчального року відповідачу не може бути відомо про те, яким буде педагогічне навантаження без нового добору. Як свідчить практика, впродовж останніх років були випадки що групи окремої спеціалізації взагалі не набиралися, в тому числі по спеціалізації згідно кваліфікації позивача, у зв`язку із чим не представляється можливим забезпечити необхідною кількість годин викладачів. Зокрема, на початок навчального року при формуванні педнавантаження на викладачів береться до уваги кількість годин, передбачених навчальними планами, наявності відповідних педагогічних кадрів та інших конкретних умов, що склались у закладі. Станом на червень встановлюється попереднє педагогічне навантаження тільки з урахуванням кількості учнів перехідного контингенту (кількість учнів, яка перебуває у закладі на навчанні в той час), а відповідний наказ є своєрідним повідомленням про зміну істотних умов праці працівників училища. З проектом наказу № 82 первинну профспілкову організацію, де головою є [PERSON] не ознайомлювали, так як дирекцією не отримано доказів її легітимності, одночасно такий проект погоджено з профспілкою закладу. Запевнила, що на період перехідного контингенту [PERSON] не можливо було б визначити педнавантаження у кількості 720 год, оскільки в училищі відсутня на той період відповідна кількість здобувачів освіти та кваліфікаційні дані, визначені дипломом не дають такої можливості. Позивачу було збільшено педагогічне навантаження у кількості 701 годин у порівнянні з наказом №82, що стало можливим після формування груп нового контингенту. Згоди на встановлення попереднього педагогічного навантаження позивачу у кількості 220 год в останньої не отримували, а наказу від 01.09.2020 вона не оспорює. Просить в позові відмовити повністю. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позову, відповідачем на спростування доводів останнього, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, встановив наступне. Відповідно до наказу № 54-к від 01.09.1992 р. [PERSON] зарахована на посаду викладача Львівського СПТУ-33 (теперішнє найменування - Державний навчальний заклад «Львівське вище професійне політехнічне училище»), в якому по сьогоднішній день працює на посаді викладача спецдисциплін, тобто позивач перебуває у трудових відносинах із відповідачем. Наказом від 26.06.2020 року № 82 «Про зміни істотних умов праці працівників училища у 2020-2021 н. р.» [PERSON] встановлено попереднє педагогічне навантаження на 2020-2021 навчальний рік в кількості 220 годин без тимчасового врахування педнавантаження груп нового набору. Наказом № 127 «Про розподіл педагогічного навантаження викладачам на 2020/2021 н.р.» [PERSON] на 2020-2021 навчальний рік затверджено педагогічне навантаження у кількості 701 годин, втому числі 665 год. - спецдисциплін та 36 годин ВПУ. Так як позивачем оспорюються умови праці, то між сторонами виник спір з приводу трудових відносин. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.2 КЗпП працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Статтею 21 КЗпП передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. При цьому, ст. 9 КЗпП передбачено, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними. Згідно ст.24 КЗпП працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Статтею 29 КЗпП визначено обов`язок власника або уповноваженого ним органу до початку роботи працівника за трудовим договором роз`яснити працівникові його права і обов`язки та поінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, на якому він працюватиме, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до законодавства і колективного договору, ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором. Ознайомлення працівників з наказами (розпорядженнями), повідомленнями, іншими документами власника або уповноваженого ним органу щодо їхніх прав та обов`язків допускається з використанням визначених у трудовому договорі засобів електронного зв`язку. У такому разі підтвердженням ознайомлення вважається факт обміну відповідними електронними документами між власником або уповноваженим ним органом та працівником. З цього слідує, що умови праці визначаються трудовим договором, оформленим, в тому числі, наказом чи розпорядженням власника, котрі мають відповідати законодавству України та не суперечити, в тому числі колективним договорам. Крім того, відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ст. 10 КЗпП колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. Колективний договір укладається між власником або уповноваженим ним органом (особою), з однієї сторони, і первинною профспілковою організацією, які діють відповідно до своїх статутів, а у разі їх відсутності - представниками, вільно обраними на загальних зборах найманих працівників або уповноважених ними органів, з другої сторони. Якщо на підприємстві, в установі, організації створено кілька первинних профспілкових організацій, вони повинні на засадах пропорційного представництва (згідно з кількістю членів кожної первинної профспілкової організації) утворити об`єднаний представницький орган для укладення колективного договору. В цьому разі кожна первинна профспілкова організація має визначитися щодо своїх конкретних зобов`язань за колективним договором та відповідальності за їх невиконання. Первинна профспілкова організація, що відмовилася від участі в об`єднаному представницькому органі, позбавляється права представляти інтереси працівників при підписанні колективного договору (ст. 12 КЗпП). У відповідності до ст. 18 КЗпП положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов`язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації. Контроль за виконанням колективного договору проводиться безпосередньо сторонами, які його уклали, у порядку, визначеному цим колективним договором (ст. 19 КЗпП). При цьому, згідно зі ст. 22 Закону України «Про оплату праці» суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Статтею 29 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що при укладанні працівником трудового договору (контракту) роботодавець доводить до його відома умови оплати праці, розміри, порядок і строки виплати заробітної плати, підстави, згідно з якими можуть провадитися відрахування у випадках, передбачених законодавством. Про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. Одночасно ст. 32 КЗпП передбачено, що у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Крім того, питання щодо умов праці працівників освіти врегульовані спеціальним законодавством. Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про освіту» система освіти - сукупність складників освіти, рівнів і ступенів освіти, кваліфікацій, освітніх програм, стандартів освіти, ліцензійних умов, закладів освіти та інших суб`єктів освітньої діяльності, учасників освітнього процесу, органів управління у сфері освіти, а також нормативно-правових актів, що регулюють відносини між ними. Статтею 10 вказаного Закону передбачено, що професійна (професійно-технічна) освіта є невід`ємним складником системи освіти. Згідно ч.1 ст. 58 зазначеного закону педагогічну діяльність у закладах освіти здійснюють особи, які працюють на посадах педагогічних працівників. У відповідності до ст. 61 Закону України «Про освіту» робочий час педагогічного працівника включає час виконання ним навчальної, виховної, методичної, організаційної роботи та іншої педагогічної діяльності, передбаченої трудовим договором. Норми педагогічного (навчального) навантаження педагогічних (науково-педагогічних) працівників на одну ставку встановлюються спеціальними законами. Одночасно суспільні відносини в галузі професійної (професійно-технічної) освіти регулюються Законом України «Про професійну (професійно-технічну) освіту». Згідно ст. 18 вказаного до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належить зокрема вище професійне училище. Статтею 28 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» робочий час викладача, педагога професійного навчання, майстра виробничого навчання, інструктора виробничого навчання, асистента майстра виробничого навчання, асистента викладача закладу професійної (професійно-технічної) освіти визначається згідно з обсягом навчального навантаження та позаурочної навчально-методичної, організаційної та виховної роботи серед здобувачів освіти. Граничні обсяги навчального навантаження та позаурочної навчально-методичної, організаційної та виховної роботи у закладах професійної (професійно-технічної) освіти визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері освіти і науки за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного і соціального розвитку, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері трудових відносин. При цьому, д о педагогічних працівників закладів професійної (професійно-технічної) освіти та установ професійної (професійно-технічної) освіти належать викладачі, педагоги професійного навчання, вихователі, майстри виробничого навчання, старші майстри, старші майстри виробничого навчання, інструктори виробничого навчання, асистенти викладача, асистенти майстра виробничого навчання, методисти, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники фізичного виховання, керівники закладів професійної (професійно-технічної) освіти, науково-методичних та навчально-методичних установ, їх заступники та інші працівники, діяльність яких пов`язана з організацією і забезпеченням навчально-виховного процесу (ст. 45 Закону). Порядок нарахування, розрахунок та обчислення заробітної плати викладачів визначено Інструкцією про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти (далі - Інструкція), яка затверджена наказом Міністерства освіти і науки України № 102 від 15 квітня 1993 року (з наступними змінами та доповненнями), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 травня 1993 року за№ 56. Так, згідно з п. 63 вказаної Інструкції встановлено, що оплата праці педагогічних працівників установ і закладів освіти провадиться, виходячи із встановлених ставок заробітної плати (посадових окладів) з урахуванням підвищень, фактичного обсягу педагогічної роботи, доплат та надбавок. Навчальне навантаження між викладачами та іншими педагогічними працівниками в училищі розподіляється керівником цього навчального закладу за погодженням профспілковим комітетом залежно від кількості годин, передбачених навчальними планами, наявності педагогічних кадрів та інших конкретних умов, що склалися в закладі, з дотриманням КЗпП. Навчальне навантаження викладачам вищих навчальних закладів I-Її рівнів акредитації та професійно-технічних навчальних закладів визначається один раз на рік до початку навчального року. Окрім цього, згідно із підпунктом «б» п. 64 вказаної Інструкції викладачам ставка заробітної плати виплачується за 3 години викладацької роботи в середньому в день (720 годин на рік). Згідно з п. 78 цієї Інструкції середня місячна заробітна плата викладачам професійно- технічних навчальних закладів визначається шляхом множення годинної ставки викладача на встановлений йому обсяг річного навантаження і ділення цього добутку на 10 навчальних місяців. Встановлена середньомісячна заробітна плата виплачується викладачу за роботу протягом навчального року, включаючи час роботи в період канікул, що не збігається з відпусткою. Якщо протягом навчального року навчальне навантаження викладача зменшується з незалежних від нього причин (зміни в навчальних планах, злиття груп тощо), до кінця навчального року йому виплачується середня місячна заробітна плата, встановлена на початку цього навчального року, за умови довантаження іншою організаційно-педагогічною роботою (п.81 Інструкції) Аналізом вказаних норм, вбачається, що навчальне навантаження, що є робочим часом викладача, між такими та іншими педагогічними працівниками в училищі розподіляється керівником цього навчального закладу залежно від кількості годин, передбачених навчальними планами, наявності педагогічних кадрів та інших конкретних умов, що склалися в закладі. При цьому розприділення навчального навантаження підлягає погодженню профспілковим комітетом. Разом з тим, розмір середньомісячної заробітної плати встановлюється до початку навчального року з розрахунку середньорічного навчального навантаження і годинної ставки цього викладача шляхом множення кількості запланованих на новий навчальний рік годин навчального навантаження на відповідну годинну ставку викладача і ділення отриманого добутку на 10 (кількість навчальних місяців). Тобто, навчальне навантаження є складовою визначення середньомісячної заробітної плати, однак, вищевказаним законодавством граничні обсяги навчального навантаження та позаурочної навчально-методичної, організаційної та виховної роботи у закладах професійної (професійно-технічної) освіти не зазначені. Відповідно до ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті, показаннями свідків оглянути речові докази. Згідно копії наказу від 26.06.2020 року № 82 «Про зміни істотних умов праці працівників училища у 2020-2021 н. р.» вбачається, що [PERSON] встановлено попереднє педагогічне навантаження на 2020-2021 навчальний рік без тимчасового врахування педнавантаження груп нового набору в кількості 220 годин. Згідно п. 2 передбачено провести перерахунок педагогічного навантаження до 31.08.2020. У п. 6 зазначено, що профспілковий комітет училища проінформований і ознайомлений із проектом наказу. [PERSON] при ознайомленні із наказом 26.06.2020 вказала, що наказ не відповідає чинному законодавству України (а.с. 7-10, 98-101). Згідно копії трудової книжки [NUMBER] встановлено, що [PERSON] на підставі наказу № 54-к від 01.09.1992 зарахована на посаду викладача Львівського С ПТУ-33 27.08.1997 на підставі наказу №35-в прийнята на посаду викладача спецтехнології в порядку переводу на ДНЗ «Львівське вище професійне політехнічне училище» (а.с.11) З копії колективних договорів на 2014-2018 прийнятого на загальних зборах трудового колективу 16.10.2014 та 16.09.2020 встановлено, що розподіл навчального навантаження здійснюється на наступний навчальний рік в кінці поточного навчального року про що повідомляється працівників невідкладно, беручи до уваги розрахунок педагогічного навантаження груп перехідного контингенту та відсутністю розрахунків педагогічного навантаження груп нового набору (П.27). Педагогічне навантаження на початок нового навчального року в об`ємі менше тарифної ставки встановлювати лише за письмовою згодою працівника. (а.с.12-28, 133-154). З копії заяви викладача [PERSON] остання 31.08.2020 зверталася до директора з проханням забезпечити її педагогічними годинами відповідно до укладеного договору в кількості не менше720 год. (а.с53) Згідно копії повідомлення директору ЛВППУ встановлено, що головою ПК ПО ВПОН ЛВППУ Шило Н.В. останнього повідомлено про створення первинної організації Вільної профспілки освіти і науки України Львівського вищого професійного політехнічного училища (а.с.29) З копії Статуту Вільної профспілки освіти та науки України легалізованого МЮУ 03.10.2005 встановлено організаційні ланки ВПОНУ серед яких первинні профспілкові організації, порядок їх створення, роботи тощо (а.с.30-52) З копії листа голови ради ВПОН м.Львова № 030128 від 23.12.2019 вбачається, що директора Львівського ВППУ повідомлено про прийняття первинної профспілкової організації до ВПОН України (а.с.61) З копії протоколу №5 встановлено, що наказ №82 обговорено на засіданні первинної профспілкової організації ВПОН ЛВППУ (а.с.56). Згідно копії заяви представників профспілки від 26.06.2020 вбачається, що копію наказу №82 від 26.06.2020 останнім для обговорення не надано, у зв`язку із чим такий вважають безпідставним (а.с.55). Згідно копії протоколу №63 від 24.06.2020 ЛВППУ на засіданні профкому заслухали проект наказу «Про зміни істотних умов праці працівників училища у 2020-2021 н. р.» котрий погодили (а.с. 102-103). З копії наказу №127 від 01.09.2020 «Про розподіл педагогічного навантаження викладачам на 2020\\2021 н.р. вбачається, що [PERSON] затверджено педагогічне навантаження на 2020\\2021 у кількості 665 год спецдисциплін та 36 год ВПУ(а.с.104-105) З копії листа з підписами судом встановлено, що [PERSON] була присутня на зборах 31.08.2020 (а.с. 106) Згідно даних про кількість учнів та педагогічне навантаження вбачається, педагогічне навантаження [PERSON] у період 2015-2021 неодноразово змінювалося (а.с.107). Згідно копії наказу № 01 «З-УДЗ» від 01.09.2020 встановлено, що до складу учнів за регіональним замовленням прийнято 175 учнів у різні групи за професіями (а.с.108-112) Згідно копії наказу № 244 від 27.11.2020 здійснення переведення учнів (а.с. 115) Згідно копії наказу №246 від 27.11.2020 «Про встановлення педнавантаження викладачам в групах ВПУ [PERSON] встановлено педагогічне навантаження у групі 12 у кількості 19 год. (а.с. 114). З копій тарифікаційних списків викладачів, встановлено, що [PERSON] станом на 01.09.2020 встановлено тарифну ставку 5385 грн., ставку за годину 82,27 грн., педнавантаження 665 год, середню заробітну плату визначено за годину педагогічної роботи 5470.97 грн., що ввійшли у загальний розмір заробітної плати на місяць, що становить 9416,23 грн., у період час з 01.09.2020 по 01.03.2021 встановлено тарифну ставку 5385 грн., посадовий оклад 6462 грн., педнавантаження 17 ВПУ, середню заробітну плату визначено за годину педагогічної роботи 254,29 грн. грн., що ввійшли у загальний розмір заробітної плати на місяць, що становить 381,44 грн., та станом на 30.11.2020 до 28.02.2021 встановлено тарифну ставку 5385 грн., посадовий оклад 6462 грн., педнавантаження 19 ВПУ, середню заробітну плату визначено за годину педагогічної роботи 568,42 грн., що ввійшли у загальний розмір заробітної плати на місяць, що становить 852,63 грн. (а.с.119-124). З копії диплому [NUMBER] встановлено, що [PERSON] здобула освіту за спеціальністю будівництво (а.с.131) З копії листів, наказу № 193 від 28.08.2019, № 354 від 18.12.2019, (а.с.113, 162-170, 194-195, 215, 231) судом встановлено, що між адміністрацією відповідача та ПО ВПОН ЛВППУ з грудня 2019 здійснювалася переписка з питань легалізації організації, здійснення виплат членських внесків. Згідно копії постанови Львівського апеляційного суду від 29.12.2020 залишено в силі рішення Сихівського районного суду м. Львова від 18.02.2020 котрим задоволено позов [PERSON] (а.с.205-211) З копії акту від 26.06.2020, вбачається, що викладачі, серед яких [PERSON] відмовилися від ознайомлення із наказом (а.с.216). Згідно копій свідоцтв про державну реєстрацію юридичної особи серії [NUMBER] та серії [NUMBER] вбачається, що 03.10.2005 проведено державну реєстрацію Всеукраїнської громадської організації Вільна профспілка освіти та науки України, а 23.12.2005 реєстрацію Вільної профспілки освіти та науки Львівщини Вільної профспілки освіти та науки України (а.с.229-230) Таким чином, як слідує із положень чинного трудового законодавства, умови праці між позивачем та відповідачем визначені наказом № 54-к від 01.09.1992, згідно котрого остання прийнята на роботу та зарахована на посаду викладача Львівського С ПТУ-33, та наказом №35-в 27.08.1997 на підставі якого позивач прийнята на посаду викладача спецтехнології в порядку переводу на ДНЗ «Львівське вище професійне політехнічне училище». Однак вказані накази про прийняття чи переведення на роботу суду не надано, у зв`язку із чим, не встановлено на яких умовах [PERSON] прийнята на роботу, тобто зміст трудової угоди не встановлено. Разом з тим, як вбачається з оспорюваного наказу (п. 3) відповідач визнає, що педагогічне навантаження менше 720 год. є зміною істотних умов праці, тому суд приходить до переконання, що навчальне навантаження у 720 год. узгоджено сторонами як умови праці. З матеріалів справи судом встановлено, що навчальне навантаження між викладачами та іншими педагогічними працівниками в училищі на 2020\\2021 директором розприділено в кінці поточного 2019\\2020 навчального року, без тимчасового врахування педнавантаження груп нового набору, що підтверджується наказом №82 від 26.06.2020, та на початок навчального 2020-2021 років, що підтверджується наказом № 127 від 01.09.2020. При цьому, відповідач визнає обов`язок, встановлений п. 63 Інструкції, щодо розподілення навчального навантаження за погодженням профспілковим комітетом, оскільки доводить, що проект оспорюваного наказу погоджений на засіданні профкому 24.06.2020. В судовому засіданні, позивачем, на підставі вищевказаних доказів, котрі судом визнаються належними, допустимими та достатніми, доведено, що 06.05.2019 створено первинну профспілкову організацію ВПОН ЛВППУ, котру 20.05.2019 прийнято до ВПОН України. У зв`язку із цим, суд бере до уваги, що право громадян на свободу об`єднання в громадські організації встановлено ст.36 Конституції України та Законом України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" (далі - Закон). Громадяни України мають право на основі вільного волевиявлення без будь-якого дозволу створювати профспілки, вступати до них та виходити з них на умовах і в порядку, визначених їхніми статутами, брати участь у роботі профспілок. Усі профспілки рівні перед законом і мають рівні права щодо здійснення представництва й захисту прав та інтересів членів профспілки (ст. 10 Закону та ст. 36 Конституції України). Згідно з ч.2 ст.12 КЗпП та ч.2 ст.37 Закону, якщо на підприємстві, в установі, організації створено кілька первинних профспілкових організацій, вони повинні на засадах пропорційного представництва (згідно з чисельністю членів кожної первинної профспілкової організації) утворити об`єднаний представницький орган для укладення колективного договору. У такому разі кожна первинна профспілкова організація має визначитися щодо своїх конкретних зобов`язань за колективним договором та відповідальності за їхнє невиконання. Первинна профспілкова організація, що відмовилася від участі в об`єднаному представницькому органі, позбавляється права представляти інтереси працівників під час підписання колективного договору. При цьому, утворення спільного представницького органу сторони профспілок є суто внутрішньою справою самих профспілок, та врегульовано законодавчо в частині представництва їх інтересів при підписанні колективного договору. Однак, законодавством України не визначено механізму погодження питань у сфері соціально-трудових відносин у випадках, якщо на підприємстві створено кілька профспілкових організацій, котрими не утворено спільного представницького органу. Беручи до уваги, що усі профспілки рівні перед законом і мають рівні права щодо здійснення представництва й захисту прав та інтересів членів профспілки, суд приходить до переконання, що питання робочого часу і часу відпочинку, графіки змінності та надання відпусток, запровадження підсумованого обліку робочого часу підлягають погодженню всіма профспілковими організаціями, які діють на підприємстві. Так як, проект наказу №82 від 26.06.2020 не погоджувався із первинною профспілковою організацією ВПОН ЛВППУ, що підтверджено спільною заявою членів профспілки та протоколом засідання організації, доводи позивача, щодо порушення відповідачем п. 63 інструкції в цій частині знайшли своє підтвердження. При цьому, доводи відповідача, що ними не порушено вимог законодавства в частині погодження розподілення навчального навантаження з профспілковим комітетом, не відповідають фактичним обставинам, та не підтверджені жодними доказами, зокрема що станом на 26.06.2020 первинна профспілкова організація ВПОН ЛВППУ не існувала, або їм про таку не було відомо. Крім того, як вбачається з п. 27 колективного договору розподіл навчального навантаження на наступний навчальний рік у ЛВППУ здійснюється в кінці поточного навчального року беручи до уваги розрахунок педагогічного навантаження груп перехідного контингенту та відсутністю розрахунків педагогічного навантаження груп нового набору. При цьому, педагогічне навантаження на початок нового навчального року в об`ємі менше тарифної ставки встановлюється тільки на підставі письмової згоди працівника. Так як, оспорюваний наказ не погоджений з профспілкою, членом котрої являється позивач, остання не є членом профспілки, з котрою погоджено проект, позивача окремо не повідомлено, що стало основою (кількість годин, передбачених навчальними планами, наявність педагогічних кадрів та інших конкретних умов, що склалися в закладі) визначення їй навчального навантаження без урахування груп нового набору у кількості 220 год, що є значно менше ніж було встановлено на 2019-2020 навчальний рік, письмову згоду [PERSON] не отримано, суд прийшов до переконання, що такий прийнятий з порушенням п. 63 Інструкції та п. 27 Колективного договору. У зв`язку із цим, позов в частині визнання наказу №82 від 26.06.2020 підлягає до задоволення, оскільки твердження позивача в цій частині знайшли підтвердження. Разом з тим, суд не погоджується з доводами позивача, що, оспорюваний наказ є недійсним так як безпосередньо порушує її трудові права, в частині отримання заробітної плати, оскільки такі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Зокрема, із тарифікаційних списків судом встановлено, що позивачу станом на 01.09.2020, тобто на початок навчального року встановлено середньомісячну заробітну плату з урахуванням педагогічного навантаження у 665 годин, 17 годин ВПУ розрахованого на підставі наказу № 127 від 01.09.2020, станом на 30.11.2020 з урахуванням додаткового педагогічного навантаження - 19 год ВПУ розрахованого на підставі наказу № 246. На підставі педагогічного навантаження розрахованого без тимчасового врахування педнавантаження груп нового набору у кількості 220 год. згідно оспорюваного Наказу №82 від 26.06.2020 [PERSON] заробітна плата не встановлювалася та не нараховувалася. Доказів, котрі б встановлювали інше, суду не надано. Також, в судовому засіданні не знайшли підтвердження доводи позивача, що наказ №127 від 01.09.2020 є продовженням наказу № 82 від 26.06.2020, або що ним внесено зміни до останнього. Щодо доводів позивача, про те, що як на момент видачі оспорюваного наказу, так і станом на день подачі позову жодних змін в організації виробництва і праці в училищі не відбулось, що свідчить про незаконність цього наказу, суд звертає увагу на таке. Згідно з п. 78 цієї Інструкції середня місячна заробітна плата викладачам професійно- технічних навчальних закладів визначається шляхом множення годинної ставки викладача на встановлений йому обсяг річного навантаження і ділення цього добутку на 10 навчальних місяців. З цього слідує, що саме 10 навчальних місяців, визначають майбутні умови праці. Оспорюваний наказ відповідачем прийнято 26.06.2020, тобто в кінці поточного навчального року беручи до уваги розрахунок педагогічного навантаження груп перехідного контингенту та без урахування розрахунків педагогічного навантаження груп нового набору. Проведення власником заходів щодо зміни організації виробництва і праці - це виключне повноваження власника. Водночас такі зміни не повинні означати примусу до праці. У зв`язку із чим, згідно ст. 32 КЗпП на власника покладається обов`язок (котрий перекликається із п. 27 колективного договору) попередити працівника за два місяці про майбутні зміни в організації виробництва і праці, а також про зміни істотних умов його праці, що викликаються змінами в організації виробництва і праці. Попередження - це пропозиція працівникові продовжувати роботу після того, як власник з додержанням встановленого строку змінить істотні умови праці. При цьому, саме на підставі такого попередження, працівник добровільно визначає чи продовжувати роботу при змінених істотних умовах праці, чи відмовитися від продовження роботи у зв`язку із змінами істотних умов праці. В останньому випадку працівник підлягає звільненню згідно п. 6 ст. 36 КЗпП. При цьому Однак, ані ст. 32 КЗпП, ані інші нормативні акти не встановлюють форми повідомлення власником про майбутні зміни істотних умов праці і форми згоди працівника на продовження роботи після зміни істотних умов праці. Беручи до уваги твердження відповідача, що на кінець поточного навчального року, ЛВППУ не може бути відомо про кількість годин передбачених навчальних планом, необхідних для забезпечення навчального процесу здобувачів освіти нового добору у 10 навчальних місяцях нового навчального року, котрі не спростовані позивачем, та останнім не доведено, що відповідач станом на кінець поточного навчального року достименно може бути повідомлений про навчальне навантаження у новому навчальному році, що є складовою умов праці, суд прийшов до переконання, що відповідач станом на момент прийняття оспорюваного наказу не міг знати про відсутність змін в організації виробництва і праці, а також про відсутність змін істотних умов праці викладачів, що викликаються змінами в організації виробництва і праці Крім того, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт, порушення відповідачем п. 63 інструкції в частині визначення навчального навантаження викладачам один раз на рік до початку навчального року. Так, як зазначалося вище, відповідачем навчальне навантаження викладачам на 2020-2021 навчальний рік визначено наказом № 127 від 01.09.2020, на підставі котрого здійснювався розрахунок сердньомісячної заробітної плати позивачу за вищевказаний період. У відповідності до положень Інструкції, зокрема п. 81 допускаються зміни у навчальному навантаженні (зміни в навчальних планах, злиття груп тощо), що супроводжуються відповідним порядком визначення заробітної плати. На підстав наказу №246 від 27.11.2020 позивачу встановлені додаткові години навантаження ВПУ, на підставі котрих розраховано додаткову заробітну плату. Саме ці обставини, спростовують твердження позивача, що відповідачем навчальне навантаження викладачам визначалося більше ніж один раз на рік до початку навчального року, а оспорюваний наказ не суперечить п. 27 Колективного договору в частині можливості прийняття такого. Беручи до уваги, що навчальне навантаження позивачу на 2020-2021 навчальний рік визначено наказом № 127 від 01.09.2020, доказів, що такий є частиною оспорюваного наказу суду не надано, та те, що навчальне навантаження викладачам визначається директором навчального закладу з урахуванням кількості годин, передбачених навчальними планами, наявності педагогічних кадрів та інших конкретних умов, що склалися в закладі, про котрі суду не відомо, та не були підставою доведення чи спростування у судовому засіданні, такий наказ [PERSON] не оспорюється, суд прийшов до переконання, що позов в частині встановлення педагогічного навантаження останній у кількості 720 годин задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ч.2 ст.264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Крім того позивачем заявлялося клопотання про визнання недопустимим та недостовірним доказом акту від 26.06.2020, про відмову [PERSON] від ознайомлення із оспорюваним наказом. З огляду на те, що в силу ст.29 КЗпП о знайомлення працівників з наказами (розпорядженнями), повідомленнями, іншими документами власника або уповноваженого ним органу щодо їхніх прав та обов`язків допускається з використанням визначених у трудовому договорі засобів електронного зв`язку та підтвердженням ознайомлення вважається факт обміну відповідними електронними документами між власником або уповноваженим ним органом та працівником, тому без долучення таких доказів, вищевказаний акт не може слугувати достатнім доказом на доведення тверджень відповідача з даного приводу, та у відповідності до ст. 78 ЦПК України судом до уваги не береться. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України. Зокрема, у судові витрати, понесені позивачем, суд відносить витрати по сплаті судового збору в розмірі 1681,60 грн. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову частково щодо однієї позовної вимоги немайнового характеру, з урахуванням ч.ч. 1 та 2 ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому слід стягнути на користь позивача з відповідача 840,80 грн. понесених позивачем судових витрат, зокрема на сплату судового збору. На підставі ст. 16 ЦК України, ст.ст.2, 9, 10, 12, 18, 19, 21, 24, 29, 32 КЗпП, Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про освіту», Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, яка затверджена наказом Міністерства освіти і науки України № 102 від 15 квітня 1993 року,

Outcome: approved