Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Заявником подано до суду заяву про визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину. В заяві зазначається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно із законом суд встановлює факти, які породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежать виникнення, зміна або припинення майнових прав громадян. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить задовольнити заяву про визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину. В судове засідання представник заінтересованої особи Димитровської сільської ради не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. В судове засідання представник заінтересованої особи Устинівської районної державної адміністрації не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що зазначені в заяві вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 05 серпня 2004 року померла [PERSON] (актовий запис про смерть). 21 березня 1999 року помер [PERSON] (актовий запис про смерть). [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. У актовому записі про народження [PERSON], [INFO] батьками записано: батько - [PERSON], мати [PERSON] (актовий запис про народження). Після смерті [PERSON] та [PERSON] залишилося спадкове майно, на яке ними заповітне розпорядження не складалось. [PERSON], як син [PERSON], є першої черги спадкоємцем за законом спадкового майна відповідно до ст.1261 ЦК України, так як у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст.1220 ЦК України встановлено, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Частиною 3 ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пунктами 2,23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7 встановлено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Частиною 2 ст.256 ЦПК України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Абзацом 1 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що необхідно звернути увагу судів на те, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON], як син [PERSON] після її смерті, є першої черги спадкоємцем за законом спадкового майна. Згідно положень ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. та місце знаходження майна. [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном спадкодавця [PERSON], що підтверджується довідкою Димитровської сільської ради, про склад сімї [PERSON] та [PERSON], де проживав, як рідний син [PERSON], який після смерті матері прийняв спадкове майно у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї. При встановлених обставинах, заява [PERSON] про визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину підлягає задоволенню, як обгрунтована. Судові витрати по справі відповідно до ч.7 ст.235 ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved