Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням, та просила позбавити [PERSON] , [PERSON] права користування житловим приміщенням квартирою під номером [ADDRESS] , загальною площею 47,6 [ADDRESS] . [ADDRESS] ., [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] , однак у ній зареєстровані відповідачі [PERSON] (дочка) та [PERSON] (син), які у ній не проживають, чим створюють позивачеві як власнику житла перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном (житлом), що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, на адресу суду надала заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності та зазначила, що вимоги позову підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити; не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися через оголошення-повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України, а тому суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та його слід задоволити з таких підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 8, 41 Конституції України, ст. 386, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Відповідно до ч. 3 ст. 8 Конституції України, її норми є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав безпосередньо на підставі норм Конституції України гарантується. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ Судом встановлено, що на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 14.06.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лавреновою Г.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1840, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] ; право вланості зареєстровано КП "ВООБТІ" 19.06.2003 року у реєстровій книзі № 427, за реєстровим № 662/38539 (а.с. 5). Відповідно до довідки МКП «Управляюча компанія «Житло-Гарант» від 27.05.2019 року № 2710, позивач [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , також за даною адресою зареєстровані [PERSON] (дочка) та [PERSON] (син) (а.с. 9). Згідно Акту від 26.05.2019 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , не проживають з 2009 року по даний час (а.с. 10). Отже, у спірній квартирі відповідачі [PERSON] \~та [PERSON] не проживають з 2009 року, тобто понад рік, своїх речей у ній не зберігають, комунальні послуги не оплачують, проте у добровільному порядку знятися з реєстрації не бажають, чим створюють позивачеві як власнику житла перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном (житлом). Суд бере ці докази до уваги, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оспорюються. Згідно положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Крім того, відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] та\~ [PERSON] на користь [PERSON] по 384,20 грн. судового збору.

Outcome: approved