Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про зняття арешту з майна. В обґрунтування позову зазначив, що 03 серпня 2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та ним укладено договір про комплексне банківське обслуговування, згідно якого відповідачу відкрито картковий рахунок з лімітом кредитування у розмірі 1390,00 гривень із зобов'язанням повернення коштів в порядок та розмірі, передбаченому умовами договору. Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 27 серпня 2012 року задоволено позов ПАТ КБ «Надра» та з нього присуджено стягнути заборгованість за договором від 03 серпня 2007 року, яка утворилась станом на 29 грудня 2011 року, в сумі 17292,56 грн., з них: заборгованість за кредитом в сумі 9007,92 грн., заборгованість по відсотках 7336,07 грн., штраф за порушення строку сплати 948,57 грн. 20 червня 2017 року позивачу стало відомо, що постановою старшого державного виконавця Ганжи О.О., Богунського ВДВС м.Житомира від 29 травня 2014 року накладено арешт на все майно боржника [PERSON], а також на земельну ділянку [NUMBER], площею 0,1196 га., кадастровий номер [NUMBER], яка розташована в садівничому товаристві «Калиновий гай» Левківської сільської ради Житомирського району, Житомирської області. Виконавче провадження від 27 травня 2014 року за №43460638 було завершено 31 серпня 2015 року. Підставою закінчення цього виконавчого провадження стало перешкоджання виконавчих дій, а саме стягував не надав відповідь на вимогу державного виконавця від 10 серпня 2015 року за №19562/27. Приймаючи постанову про закінчення виконавчого провадження державний виконавець з невідомих причин не зняв арешт з нерухомого майна позивача. Наявний арешт не дає позивачу можливості скористатись своїм законним правом стосовно майна, що стало причиною звернення до суду з позовом. Представник позивача позов підтримав з підстав зазначених в ньому. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився. У відповідності до ч.6 ст.128 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.280 та ч.2 ст.247 ЦПК України. Представник третьої особи не з'явився в судове засідання не повідомивши причину неявки. Про час і день розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки [NUMBER], площею 0,1196 га., кадастровий номер [NUMBER], яка розташована в садівничому товаристві «Калиновий гай» Левківської сільської ради Житомирського району, Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності [NUMBER] від 09 жовтня 2015 року (а.с.4). Постановою старшого державного виконавця Ганжа О.О., Богунського ВДВС м.Житомира від 27 травня 2014 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2-2631/12 виданого 10 жовтня 2012 року Буогунським районним судом м.Житомира про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за договором від 03 сервпня 2007 року, яка утворилась станом на 29 грудня 2011 року, в сумі 17292,56 грн., з них: заборгованість за кредитом в сумі 9007,92 грн., заборгованість по відсотках 7336,07 грн., штраф за порушення строку сплати 948,57 грн. (а.с.5). Постановою старшого державного виконавця Ганжа О.О., Богунського ВДВС м.Житомира від 29 травня 2014 року накладено арешт на все майно боржника [PERSON] (а.с.6). Відповідно до постанови старшого державного виконавця Ганжа О.О., Богунського ВДВС м.Житомира від 31 серпня 2015 року виконавче провадження за №43460638 було завершено 31 серпня 2015 року. Підставою закінчення цього виконавчого провадження стало перешкоджання виконавчих дій, а саме стягував не надав відповідь на вимогу державного виконавця від 10 серпня 2015 року за №19562/27 (а.с.7). На запит представника позивача [PERSON] - [PERSON] листом від 20 червня 2017 року №23046-7.21-40/8 Богунський ВДВС м.Житомира повідомив про те, що на виконанні відділу ДВС дійсно перебувало виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 10 січня 2013 року. У 2013 році виконавче провадження було завершено на підставі а.4 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (а.с.10-11). Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оглянувши оригінал свідоцтва про право власності [NUMBER] від 09 жовтня 2015 року, суд встановив належність на праві власності земельної ділянки [NUMBER], площею 0,1196 га., кадастровий номер [NUMBER], яка розташована в садівничому товаристві «Калиновий гай» Левківської сільської ради Житомирського району, Житомирської області, позивачу по даній справі. Згідно ст.41 Конституції України, якою встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути його протиправно позбавлений. Стаття 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 391 ЦК України зазначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.ч.1, 5 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, оскільки виконавче провадження від 31 серпня 2015 року за №43460638 було завершено 31 серпня 2015 року, а постанова про накладення арешту на нерухоме майно, що винесена державним виконавцем органу ДВС, порушує права позивача щодо розпорядження його майном, суд вважає, що слід зняти арешт з майна позивача, а саме з земельної ділянки [NUMBER], площею 0,1196 га., кадастровий номер [NUMBER], яка розташована в садівничому товаристві «Калиновий гай» Левківської сільської ради Житомирського району, Житомирської області. На підставі викладеного та

Outcome: approved