Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 13 грудня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №134, а також після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище "[PERSON] ". Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.12.2013 року вона уклала шлюб з [PERSON] .. Від цього шлюбу вони мають малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини з відповідачем не склалися та фактично припинені з 12.10.2020 року. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Подальша спільне проживання та збереження шлюбу неможливі та суперечить інтересам позивача та інтересам дітей.Майнові претензії у сторін відсутні. Ухвалою від 30.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі. Розгляд цивільної справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та роз`яснено сторонам, що розгляд справи у судовому засіданні може бути призначено за їхніми клопотаннями. У встановлений судом строк відповідач, який, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення (яке було повернуто на адресу суду 30.03.2021 року), 05.01.2021 року отримав позовну заяву з додатками та ухвалу суду, будучи в такий спосіб належним чином повідомлений про розгляд справи в спрощеному порядку, не надав суду відзиву на позов та не подав жодних заяв чи клопотань. В свою чергу позивач також не надав жодних клопотань. За таких обставин справа розглянута у відсутності сторін, без проведення судового засідання, відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З оригіналу свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13.12.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області, вбачається, що 13 грудня 2013 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за № 134. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.6). Під час перебування у шлюбі у сторін народились доньки - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 20 травня 2014 року та серії [NUMBER] від 20 червня 2014 року (а.с.7-8). Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позову, на який відповідач не подав заперечення, а також те, що подружжя проживають окремо один від одного, суд дійшов до висновку, що фактичні подружні стосунки сторони припинили та не бажають їх відновлювати. Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам та інтересам дітей. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що строк на примирення надавати недоцільно, і шлюб між сторонами належить розірвати. Згідно положень ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved