Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 27 березня 2002 року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді житлового будинку №14 по вул.Івана Мазепи в с.Левків Житомирського району, Житомирської області. В оформленні права власності після померлої [PERSON] позивачу в нотаріальній конторі було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлювального документу на будинок, що стало підставою для звернення позивача до суду. Позивач позов підтримав повністю та просив його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирської області в судове засідання не зявився, подав до суду лист про розгляд справи у його відсутність, обставини зазначені в позові визнав. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Суд оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 березня 2002 року в с.Левків, Житомирського району Житомирської області у віці 77 років померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №20. Позивач, син померлої [PERSON], який прийняв спадщину за законом, оформити право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку №14 по вул.Івана Мазепи в с.Левків Житомирського району, Житомирської област в нотаріальній конторі не може у звязку відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону, згідно з ч.1 ст.334 ЦК України. Згідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Згідно до ч.1 ст.1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З позовом про визнання права власності на спадщину в судовому порядку, може звернутися особа лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Дані роз'яснення містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування". Стаття 16 ЦК України дає перелік способів захисту цивільних прав та інтересів судом. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Право позивача на спадкове майно підтверджуються наданими доказами, а саме: свідоцтвами смерть [PERSON] (а.с.6), свідоцтвом про народження позивача (а.с.5), довідкою [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирської області від 16 травня 2017 року №860 (а.с.7), копією технічного паспорта на житловий будинок (а.с.8-10), довідкою приватного нотаріуса [PERSON] від 12 травня 2017 року №01-16/104 (а.с.11), постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 12 травня 2017 року №02-14/104 про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.12), висновком до звіту про вартість майна №4/3447 (а.с.13). Оскільки на нерухоме майно, не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. Згідно ст.316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, а також те, що спір між сторонами врегульовано при судовому розгляді справи.

Outcome: approved