Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований "28" липня 1989 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 155. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28 липня 1989 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. В шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що з самого початку відносини між ними складалися добре, однак з часом погіршилися, почали виникати сварки та конфлікти, які призвели до розпаду сім'ї. Вказує, що після смерті сина 02.07.2016 року спілкування між ними припинилось, вони втратили один до одного почуття любові та поваги, між ними постійно виникають конфлікти. Останні шість років вони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, не проживають разом. Шлюб існує формально, виснажує емоційно і психологічно, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме його інтересам. Просить позов задоволити. В судове засіданні позивач [PERSON] не з'явився, подав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Просить позов задоволити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов заперечила, вказала, що після похорону спільного сина не бачила відповідача, про його намір розірвати шлюб не була обізнана, жодних розмов з цього приводу з нею не велось. Визнала, що позивач тривалий час перебуває за кордоном, останні два роки нею не цікавиться, не допомагає матеріально, в тому числі в скрутні моменти життя, пов'язані із хворобою сина. Вказала, що проінформована про зраду позивача, народження у позивача від іншої жінки дитини, про смерть матері цієї народженої дитини і необхідність позивача доглядати дитину. Вона не заперечує проти розірвання шлюбу, натомість вважає за доцільне надати їй можливість скористатись конституційними правами для звернення в адміністративному порядку в органи РАЦСу зі спільною заявою з позивачем. Категорично заперечує проти розірвання шлюбу в судовому порядку. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, зясувавши її дійсні обставини та причини позову, повно та всебічно зясувавши фактичні взаємини сторін, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 28 липня 1989 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 155. Дітей від шлюбу немає. Встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин та їх шлюб носить формальний характер. Відповідач визнала, що вона також втратила до позивача почуття любові, поваги, довіри, без яких повноцінна сімя існувати не може, висловилась про те, що відновлення сімейних стосунків неможливе, вона не буде вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. У відповідності до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше подружнє життя суперечило б інтересам одного з них. Доводи відповідача про надання їй можливості скористатись конституційними правами для звернення в органи РАЦСу зі спільною заявою про розірвання шлюбу не є підставою для відоми в задоволенні позову. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання про недоцільність збереження даного шлюбу і постановляє про його розірвання, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе, суперечить інтересам сторін, сімя розпалась остаточно та шлюб існує формально. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved