Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач, [PERSON] звернувся \~до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він є квартиронаймачем двокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. 22-Партз′їзду[ADDRESS]. Крім того в даній квартирі на реєстраційному обліку знаходиться [PERSON] Ордер на вищевказану квартиру виписаний на матір, яка в 2007 році померла. Приватизація квартири не здійснювалась.Відповідач за місцем своєї реєстрації не мешкає, у квартирі не зявляється, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, особистих речей його в квартирі не має. Враховуючи те, що [PERSON] без поважних причин , не мешкає у вищезазначеній квартирі, \~позивач просить визнати його \~особою, що втратила право користування жилим приміщенням. \~В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить суд провадити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного розгляду не заперечують. \~ Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а саме шляхом виклику через оголошення у пресі відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. \~\~\~\~\~\~ Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. \~ Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до \~висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 11 березня 2007 році померла [PERSON], що підтверджується до свідоцтвом про смерть виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, серії 1-КИ № 141543 (а.с.11). На підтвердження родинних звязків між Позивачем та померлою [PERSON], надано копія свідоцтва про народження [PERSON], матірю якого записано [PERSON] (а.с.7). Крім того, судом також встановлено, що 08 липня 2014 року [PERSON] змінив прізвище на «Тимофієв» (а.с.8). Після смерті [PERSON] залишилася квартира, яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. 22-Партз′їзду[ADDRESS], яку остання отримала на підставі ордеру (а.с.6). Відповідно до довідки №24 від 05.01.2016 року «Житлово-експлуатаційної організації №8», а також виписки з фінансово-особового рахунку № 590006110028, у спірній квартирі за адресою м. Кривий Ріг, вул. 22-Партз′їзду[ADDRESS] зареєстровані - позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.9-10). Згідно акту від 14 січня 2016 року Відповідач [PERSON] не проживає у вищевказаній квартирі понад два роки (а.с.12). Статтею 15 ЦК України у частині 1 визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право (ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України). Згідно з ст.ст. 64, 65 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї. Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Стаття 71 ЖК України\~передбачає, що у разі відсутності наймача або членів його сім'ї у житловому приміщенні понад шість місяців, він втрачає право користування ним. Відповідно до\~\~ст. 107 ч.2 ЖК України, член сім'ї який вибув на постійне місце проживання в інше жиле приміщення, втрачає право користування жилим приміщенням з якого вибув. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, згідно\~\~ст. 72 ЖК України\~\~ провадиться в судовому порядку. З урахуванням подібності правовідносин щодо користування жилою площею як наймачів так і членів сім"ї наймача, що регулюються загальними правилами ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутнім права на жиле приміщення протягом шести місяців слід застосовувати і в разі тимчасової відсутності як наймача так і члена його сім"ї. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року з наступними змінами, у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, у разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк. Належних та допустимих доказів того, що відповідач звертався з заявами про продовження строку на відсутність на спірній житловій площі, а також поважності такої відсутності понад шість місяців у суду відсутні. Наявність у Відповідача реєстрації місця реєстрації на спірній житловій площі, якою згідно з положеннями ст. 65, 69 ЖК УРСР користується позивач, суттєво обмежує його конституційні права на користування власністю та вимагає додаткових зусиль для оплати житлово-комунальних послуг, утримання житлової площі в належному стані, тощо. Враховуючи вищевикладене, оскільки судом не встановлено поважність відсутності відповідача в спірній квартирі понад встановлені ст. 71, 72 ЖК УРСР строки, в частині вимог про усунення перешкод в користуванні житлом позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ \~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання\~особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, само по собі рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, у відповідності до\~ \~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~ \~є підставою для подальшого зняття останніх з реєстрації в цьому приміщенні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України відповідно до якої, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 243, 60 грн.

Outcome: approved