Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Вказав, що він проживає у чотирикімнатній квартирі [ADDRESS] . Разом з ним проживають його дружина [PERSON] , 1966 року народження та внучка [PERSON] , [INFO] . Внучка з дня свого народження і по теперішній час проживає з ними та перебуває на їх утриманні та вихованні. Відповідач [PERSON] є його рідним сином та батьком дитини [PERSON] . В 2014 році він залишив своє місце проживання і до сьогоднішнього дня його місцезнаходження йому невідоме. Мати дитини - [PERSON] в 2018 році також пішла від дитини і відомостей про неї взагалі немає. Тобто батьки дитини самоусунулися від виховання та утримання своєї доньки, ведуть розгульний та аморальний спосіб життя, не піклуються про дитину, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надають, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, взагалі не спілкуються з дитиною, не сприяють засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до внутрішнього світу дитини, не створюють жодних умов для отримання дитиною освіти. Позивач зазначив, що внучка [PERSON] проживає разом з ним, перебуває на його утриманні і вихованні, доглянута, забезпечена всім необхідним одягом, харчуванням та всіма іншими необхідними речами для повноцінного виховання і навчання. Він особисто працює трактористом-машиністом у ПрАТ «ПК Поділля», позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, поганих звичок не має, не судимий, на обліку у лікаря нарколога-психіатра не перебуває, у власності має чотирикімнатну квартиру [ADDRESS] . Тому просить визначити місце проживання внучки [PERSON] , [INFO] , разом із ним за адресою [ADDRESS] , а також позбавити [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Встановити опіку над малолітньою[PERSON] , [INFO] та призначити його її опікуном. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Вітвіцький О.Ю. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином судовою повісткою, направленою рекомендованим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином - судовою повісткою, направленою рекомендованим повідомленням за останнім відомим місцем її проживання. Відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України - днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Про причини неявки відповідачі суд не повідомили, відзив суду не подали, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в їх відсутність до суду не надійшло. Тому суд вважає, що відповідачі належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служби у справах дітей Ямпільської районної державної адміністрації Ільїн О.О. в судове засідання не з`явився,надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо задоволення даного позову. Заяви, клопотання: клопотання про витребування доказів; заява позивача про відкладення підготовчого засідання; заяви позивача та представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, про проведення підготовчого судового засідання без їхньої участі; заява про виклик свідків; заява представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, про приєднання до справи висновків органу опіки та піклування Ямпільської РДА. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, відкладення підготовчого судового засідання; закриття підготовчого провадження, витребування доказів та призначення справи до судового розгляду, про що постановлено ухвали окремими документами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до цього правовідносини: З показів свідка [PERSON] встановлено, що вона проживає по сусідству із [PERSON] , позитивно характеризує його родину. Їй відомо, що [PERSON] проживає разом із позивачем з 2018 року. [PERSON] створені для внучки гарні умови для проживання, він займається її навчанням. Батьки [PERSON] більше року не приїжджали до дитини, не цікавляться її життям, мати [PERSON] веде аморальний спосіб життя та зловживає спиртними напоями. З показів свідка [PERSON] встановлено, що він являється дідусем [PERSON] .. Вказав, що внучка живе разом із ним з 2018 року, батьки не цікавляться долею дитини, не займаються її вихованням. З 2014 року йому нічого не відомо про сина [PERSON] .. [PERSON] веде аморальний спосіб життя та більше року не цікавиться її життям. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до цього правовідносини: Із наданих сторонами письмових доказів копії актового запису про народження №21 від 16.11.2009 встановлено, що [INFO] в селі Тростянець Ямпільського району Вінницької області, народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 23.08.1986 року встановлено, що [INFO] в селі Дзигівка Ямпільського районеу Вінницької області народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Із акту обстеження домогосподарства [PERSON] від 14.02. 2019 встановлено, що обстежено домогосподарство [PERSON] , в ході якого встановлено, що в даному домогосподарстві проживає внучка [PERSON] , [INFO] , яка залишилася без догляду матері. На даний час дитина доглянута, відвідує школу. Мати дівчинки не з`являється, на дзвінки не відповідає (а.с.7). Із копії довідки №746 від 30.07.2019, виданої виконавчим комітетом Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, встановлено, що [PERSON] , 1965 року народження, проживає та зареєстрований по [ADDRESS] , разом з ним зареєстрована його дружина [PERSON] , 1966 року народження (а.с.8). Із копії довідки №02-09-131 від 14.02.2019, виданої виконавчим комітетом Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , не зареєстрована, але проживає в селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області в будинку діда [PERSON] та баби [PERSON] (а.с.9). Із копії характеристики на [PERSON] , видану ОНЗ ЗЗСО І-ІІІ ступенів села Дзигівка Ямпільського району Вінницької області, встановлено, що з 21 січня 2019 року дівчинка навчається в школі, проживає у будинку діда та баби. Мати з батьком не проживають разом з ними і не беруть участі в житті дитини. Дівчинку виховують дід [PERSON] та баба [PERSON] , які відповідально ставляться до навчання та виховання внучки, відвідують батьківські збори. Дитина забезпечена всім необхідним для навчання., вдома створені всі необхідні умови для розвитку дитини. Батько з матір`ю дитини жодного разу не відвідували школу, не цікавились навчанням та життям дитини (а.с.10). Із копії довідки-характеристики, виданої виконавчим комітетом Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області на [PERSON] , встановлено, що за час проживання в селі [PERSON] зарекомендував себе із задовільної сторони, користується авторитетом серед жителів села, уважний, спиртними напоями не зловживає (а.с.11). Із копії характеристики на [PERSON] , видану ПрАТ «ПК Поділля», встановлено, що [PERSON] з 06.06.1990 працює на посаді тракториста МТФ с.Дзигівка. За період роботи зарекомендував себе з позитивної сторони, скарг на нього не було, користується повагою та авторитетом (а.с.12). Із копії довідки від 18.07.2019 року виданої начальником відділу кадрів ПрАТ «ПК «Поділля» встановлено, що [PERSON] працює трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва в ПрАТ «ПК «Поділля» (а.с.13). З копії довідки про доходи встановлено, що [PERSON] офіційно працевлаштований та отримує щомісячно заробітну плату (а.с.14). З копії свідоцтва про право власності на житло від 22 листопада 2011 року, з копії витяга про державну реєстрацію прав та копії технічного паспорта встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності Ѕ частки квартири [ADDRESS] (а.с.15-18). З копій довідок Ямпільської районної поліклініки Вінницької області від 13.08.2019 року встановлено, що [PERSON] на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.19-20). Із висновку про можливість [PERSON] виконувати обов`язки опікуна від 04.02.2020 року №01-01.18/178 встановлено, що орган опіки та піклування Ямпільської районної державної адміністрації вважає, що [PERSON] має можливість виконувати обов`язки опікуна. Із висновку про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини з дідусем встановлено, що орган опіки та піклування на території району вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] біля свого дідуся [PERSON] . Із висновку від 17.02.2020 року № 01-01.11/227 встановлено, що орган опіки та піклування Ямпільської районної державної адміністрації не може надати обґрунтованого висновку про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їхньої доньки [PERSON] , оскільки місце перебування відповідачів невідоме, на засідання комісії вони не з`явились. [PERSON] та [PERSON] вихованням доньки не займаються. З 2018 року вихованням та утриманням [PERSON] займаються дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON] . Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину, піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, чого не виконують [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін..), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Як роз`яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Водночас відповідачами у справі не надано суду жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, які б підтверджували виконання ними обов`язків виховання та утримання малолітньої дитини тощо, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги щодо позбавлення відповідачів батьківських прав, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідачі будучи батьками малолітньої дитини ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дитини, оскільки відповідачі свідомо нехтують своїми обов`язками відносно доньки. Відповідно до ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір може ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч.3 ст.157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради від 27.02.1991 р. №789-ХІІ, а також частин 7 і 8 статті 7 Сімейного кодексу України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України", вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (у тому числі в одній квартирі) проте з ким із них і, хто саме з дітей залишається, суд повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому, суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. В судовому засіданні було встановлено, що малолітня [PERSON] проживає разом із дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] з 2018 року по [ADDRESS] . Дитина забезпечена всім необхідним для навчання та розвитку. В сім`ї позивача панує атмосфера доброзичливості. Він намагається приділяти достатньо уваги всебічному гармонійному розвитку внучки. За місцем проживання позивач характеризується позитивно. На обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває. [PERSON] належить Ѕ житлового будинку по [ADDRESS] . З урахуванням пріоритетності прав та інтересів дитини, ставлення батька та матері до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до дідуся, а також і те, що позивач опікується внучкою, створює належні умови для її повноцінного розвитку та виховання, має для цього можливості, тому, виходячи виключно з інтересів малолітньої [PERSON] , суд вважає за доцільне визначити місцем проживання останньої - місце проживання її дідуся - позивача. Відповідно до ст.243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми- сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно з ч.2 ст.244 СК України, при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. [PERSON] , являється внучкою [PERSON] . Починаючи з 2018 року та по даний час [PERSON] проживає разом із [PERSON] по [ADDRESS] та перебуває на повному утриманні та вихованні позивача. З огляду на вищевикладене, виходячи з інтересів [PERSON] , враховуючи психологічний стан дитини, думку представника служби у справах дітей, суд вважає за можливе призначити позивача опікуном над малолітньою [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги задоволені в повному обсязі, а тому суд відповідно ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути із відповідачів пропорційно у дохід Державного бюджету України судовий збір за три заявлені позовні вимоги у сумі 2305 (дві тисячі триста п`ять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Outcome: approved