Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-30 00:00:00

Позивач [PERSON] міська рада звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення збитків. Посилається на те, що відповідно до інформаційної довідки №13040627 від 19.11.2013 р., яка надана Реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції, 30 січня 2008 року [PERSON] набула право власності на нежиле приміщення, яке розташоване за адресою м. Чернівці, вул. Червоноармійська, 36-А. Відповідно до норм земельного законодавства новий власник будівлі має переоформити право користування на земельну ділянку, що знаходиться під будівлею, з відповідною сплатою коштів за її використання. Придбавши будівлю відповідачка не набула права власності або права користування спірною земельною ділянкою, оскільки не переоформила право користування земельною ділянкою з відповідною сплатою коштів за таке право. Вказував на те, що спірна земельна ділянка розташована у межах населеного пункту м. Чернівці, її власником виступає територіальна громада Чернівців в особі Чернівецької міської ради, а тому враховуючи той факт, що відповідачка не є власником земельної ділянки на якій розташована будівля, земля відповідно до норм Земельного кодексу України не може бути оформлена за нею на правах постійного користування, тому плата за користування спірною земельною ділянкою має визначатись виходячи із розміру орендної плати, у звязку з чим [PERSON] повинна оплачувати Чернівецькій міській раді плату за користування земельною ділянкою. Відповідно до акта з визначення збитків, заподіяних територіальній громаді м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради внаслідок порушення земельного законодавства від 31.07.2013 року, який затверджений рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 10.09.2013 року №467/15, громадянкою [PERSON] заподіяно збитки в розмірі 79276 грн. 84 коп. 26.05.2011 року відповідно до акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства встановлено, що [PERSON] використовує земельну ділянку по вул. Червоноармійській, 36-а м. Чернівці для обслуговування нежитлових приміщень площею 0,0352 га без правовстановлюючого документу на право використання земельної ділянки. За наслідками даної перевірки, інспектором видано припис на усунення виявленого порушення. При повторній перевірці 01.07.2011 року виявлено, що порушення вимог земельного законодавства [PERSON] не усунено. Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 01.07.2011 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 188-5 КупАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень. Вказував на те, що Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради на адресу відповідачки направлявся лист щодо сплати грошових коштів за користування земельною ділянкою, проте відповідачка на вказаний лист належним чином не відреагувала. У звязку з наведеним, посилаючись на норми законодавства, просив стягнути з [PERSON] на користь Чернівецької міської ради заподіяні збитки в сумі 79276 грн. 84 коп. та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав вказаних в ньому. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в позові. Пояснила, що [PERSON] намагалася оформити своє право землекористування, проте з вини міської ради договір оренди землі так і не був підготовлений і укладений. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.11.2013 року право власності на нерухоме майно, за адресою м.Чернівці, вул. Червоноармійська, 36-А належить відповідачці [PERSON] (а.с. 33). Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 26 травня 2011 року державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель Чернівецької області [PERSON] встановлено, що [PERSON] використовує земельну ділянку по вул. Червоноармійській, 36-А-38 м. Чернівці для обслуговування нежитлових приміщень ( кафе «Гопачок») площею 0,0352 га без правопосвідчуючого документу на право використання земельної ділянки ( а.с.32). У звязку з вище вказаними обставинами, встановленими в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства, інспектором було винесено приписи №00017 від 27.05.2011 року та № 00104 від 01.07.2011 року (а.с 28,31). Щодо невиконання вимог вказаних приписів було складено акти перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 01.07.2011 року та від 01.08.2011 року (а.с 25, 29). Диспозицією ст. 188-5 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обовязків. Постановою державного інспектора з контролю за використанням і охороною земель Чернівецької області [PERSON] від 01.07.2011 року № 36 на [PERSON] було накладено адміністративне стягнення за ст. 188-5 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. за невиконання умов припису посадової особи №00017 від 27.05.2011 року щодо усунення порушення земельного законодавства за адресою м.Чернівці, вул. Червоноармійська, 36-А-38 (а.с. 26-27). Так, відповідно до ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право: а) продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину; б) самостійно господарювати на землі; в) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; г) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, лісові насадження, водні обєкти, а також інші корисні властивості землі; ґ) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; д) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Судом встановлено, що земельна ділянка за адресою вул. Червоноармійська, 36-А в м. Чернівці площею 0,0352 га належить територіальній громаді м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради відповідно до п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України та п.п. 3,4 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності». Відповідно до інформації, яка міститься в інформаційній довідці з реєстру прав власності на нерухоме майно, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 24.12.2007 року належить нежиле приміщення підвалу та першого поверху в житловому будинку літ «А» загальною площею 128,30 кв.м., що складається з: в підвалі приміщення І, ІІ площею 24,00 кв. м., на першому поверсі приміщення 1-1 1-10 площею 104,30 кв. м. вказані обєкти знаходяться за адресою м. Чернівці, вул. Червоноармійська, 36-А (а.с. 33). Судом встановлено, що у відповідачки відсутні будь-які правовстановлюючі документи, які посвідчують її право власності або право користування спірною земельною ділянкою, що також підтверджується дослідженими в судовому засіданні актами перевірки дотримання вимог земельного законодавства складеними державного інспектора з контролю за використанням і охороною земель Чернівецької області, а також приписами та постановою про накладення адміністративного стягнення (а.с. 25-29,31-32). Відповідно до положень норм ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до п.п. 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у звязку тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії. Так, судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 09.10.2012 року №645/20 було створено комісію з питань визначення та відшкодування збитків, заподіяних територіальній громаді м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради внаслідок порушення земельного законодавства та затверджено її склад (а.с 18). Відповідно до акту з визначення збитків, заподіяних територіальній громаді м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради внаслідок порушення земельного законодавства від 31.07.2013 року визначено розмір збитків, які підлягають відшкодуванню Чернівецькій міській раді [PERSON] за користування земельною ділянкою площею 0,0352 га по вул. Червоноармійській, 36-А-38 для обслуговування нежитлових приміщень без правопосвідчуючого документу в сумі 79276,84 грн. та вказане також підтверджується розрахунком суми втрат орендної плати (а.с. 12, 14). Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Окрім того, п. 14.1.147 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Таким чином, орендна плата являється складовою плати за змелю та сплачується саме орендодавцеві. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Положеннями п. 6 ст. 156 ЗК України передбачено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Таким чином, відшкодування збитків за доходи які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене являється мірою цивільно-правової відповідальності та може виникати за наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, зокрема протиправної поведінки, збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою боржника та збитками, і вини, за відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Так, ст. 120 ЗК України (в редакції від 25.10.2001) було передбачено перехід права користування земельною ділянкою до нового власника житлового будинку (будівлі, споруди), розташованого на цій земельній ділянці, на підставі договору оренди. З 20.06.2007 набрав чинності Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України у звязку з прийняттям Цивільного кодексу України" від 27.04.2007 N 997-У, яким було змінено редакцію частин першої та другої статті 120 ЗК України. Зокрема, стаття 120 ЗК України (в редакції від 27.04.2007) не містила положення про договір оренди як про єдину підставу права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться житловий будинок, будівля, споруда. Отже, з дати набрання чинності названим Законом передбачене статтею 120 ЗК України право власника нерухомого майна користуватися земельною ділянкою, на якій знаходиться це майно, може ґрунтуватися й на інших підставах, ніж договір оренди земельної ділянки. Зокрема, статтями 92, 93, 98, 102 ЗК України передбачено користування земельною ділянкою на праві постійного користування, оренди, сервітуту, еміфітевзису та суперфіцію, проте відповідачкою не надано суду жодних доказів того, що вона має право користування спірною земельною ділянкою на встановлених законом підставах, окрім того, протиправне використання спірної земельної ділянки без належних правопосвідчуючих документів встановлено актами, приписами та постановою про накладення адміністративного стягнення Головним управлінням Держкомзему в Чернівецькій області. Відповідно до п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця після затвердження актів комісій. Як вбачається з листів Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради направлених на адресу відповідачки, останню було повідомлено про необхідність в добровільному порядку відшкодувати завдані протиправним використанням земельної ділянки збитків, проте відповідачка на вказані листи належним чином не відреагувала (а.с. 8, 13). Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані, при цьому неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Чернівецької міської ради, оскільки в судовому засіданні встановлено наявність в діях відповідачки сукупності усіх елементів, які вказують на наявність складу цивільного правопорушення, що тягне за собою відповідальність у вигляді відшкодування позивачу збитків за неодержаний дохід (упущену вигоду), оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідачкою не отримано правовстановлюючого документу на право використання земельної ділянки на якій розміщений набутий на підставі договору у власність обєкт нерухомого майна, чим порушено цивільне право позивача на отримання плати за використання землі. На підставі вище викладеного, ст. 14 Конституції України, ст.ст. 16, 22, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 90, 92, 93, 98, 102, 120, 156 ЗК України, п. 14.1.147 ПК України, ст. 21 Закону України «Про оренду землі», п.п. 3,4 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», п.п. 1, 2, 3, 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам»,

Outcome: approved