Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувшись до суду з позовом до Луцького районного відділу ДВС ГТУЮ, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] , ТОВ «Кей-Колект», просить зняти арешти, накладені згідно з постановами Луцького районного відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області про арешт майна та заборонити його відчуження: - реєстраційний номер обтяження 23636362 (спеціальний розділ) - на підставі рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, № 38415756, - реєстраційний номер обтяження 9724960 - на підставі постанови б/н від 13.04.2010 року, - реєстраційний номер обтяження 10225947 - на підставі постанови про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження № 21239066, - реєстраційний номер обтяження 10793938 - на підставі постанови про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження № 24065949. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.09.2010 року у справі з 2-4075/10 стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість в сумі 182 399, 82 грн., по 850, 00 грн. судового збору та по 60, 00 грн. витрат на ІТЗ. На виконання рішення суду банком неодноразово подавались заяви про відкриття виконавчого провадження, під час здійснення яких була реалізована належна йому заставна ділянка та інше майно та накладались арешти. Згідно з ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.09.2013 року у виконавчому провадженні сторону ПАТ «УкрСиббанк» замінено на ТОВ «Кей-Колект». 22.09.2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «Кей-Колект» про видачу дублікатів виконавчих листів щодо [PERSON] , [PERSON] та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, в результаті чого, ТОВ «Кей-Колект» втратило право примусового стягнення за кредитним договором № 11316866000 від 18.03.2008 року. З метою набуття у власність нерухомого майна він звернувся до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Губик З.П., однак наявність арештів, накладених в процесі примусового виконання судових рішень, стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій. При зверненні до органу ДВС йому повідомлено про можливість вирішення даного питання в судовому порядку. Представник позивача в письмовій заяві просить розгляд справи провести у її відсутності. Відповідач письмового відзиву на адресу суду не подав, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив. Треті особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не прибули, письмових заяв на адресу суду не подавали. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано арешти нерухомого майна, належного [PERSON] , накладені на підставі постанов державних виконавців Луцького районного відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області. Судом встановлено, що у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору № 11316866000 від 18.03.2008 року рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.09.2010 року у справі № 2-4075/10 стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість в сумі 182 399, 82 грн., по 850, 00 грн. судового збору та по 60, 00 грн. витрат на ІТЗ. На виконання рішення суду банком неодноразово подавались заяви про відкриття виконавчого провадження, під час здійснення яких була реалізована належна позивачу передана в заставу земельна ділянка та інше майно. З метою своєчасного та належного виконання рішення суду державними виконавцями накладено арешти на нерухоме майно, належне [PERSON] : - реєстраційний номер обтяження 23636362 (спеціальний розділ) - на підставі рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, № 38415756, - реєстраційний номер обтяження 9724960 - на підставі постанови б/н від 13.04.2010 року, - реєстраційний номер обтяження 10225947 - на підставі постанови про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження № 21239066, - реєстраційний номер обтяження 10793938 - на підставі постанови про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження № 24065949. Згідно з ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.09.2013 року у виконавчому провадженні сторону ПАТ «УкрСиббанк» замінено на ТОВ «Кей-Колект» (а.с. 15). 22.09.2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «Кей-Колект» про видачу дубліката виконавчого листа № 2-4075/10, виданого 17.12.2010 року про стягнення з [PERSON] , [PERSON] в користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 11316866000 від 18.03.2008 року та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився 03.10.2013 року. Крім того, обтяження за реєстраційним номером 9724960 за повідомленням ВДВС є недіючим, архівна справа відсутня. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають із дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.319 ЦК України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Підстави зняття арешту з майна, передбачені ст.59 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, відповідно до ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. За приписами ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Оскільки арешти майна в межах виконавчих проваджень були застосовані з метою забезпечення примусового виконання судового рішення, однак на даний час відпали підстави для їх виконання, між тим, питання про зняття арештів вирішено не було, що чинить позивачу перешкоди у здійсненні прав власника (розпорядження своїм майном), а тому наявність зазначених арештів і така невизначеність становища позивача є неправомірною, а обмеження прав є безпідставним, тому, позовні вимоги про скасування вищевказаних арештів підлягають задоволенню.

Outcome: approved