Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Перечинська загальноосвітня школа-інтернат Закарпатської обласної ради в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служба у справах дітей Перечинської РДА, в якому просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на користь дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн.00 коп. з кожного, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що у Перечинській ЗОШ-інтернаті І-ІІ ступенів з 01 вересня 2003 року, за клопотанням опікунської ради виконкому Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, на повному державному утриманні перебуває неповнолітня [PERSON], [INFO], уродженка с.Порошково, вул.Зерновська, №185 Перечинського району Закарпатської області. Неповнолітня [PERSON] перебуває на первинному обліку в службі у справах дітей Перечинської РДА, як дитина, яка позбавлена батьківського піклування, так як рішенням Перечинського районного суду від 28 грудня 2009 року батьки - [PERSON] та [PERSON], були позбавлені батьківських прав відносно неї. Однак, батьки [PERSON] та [PERSON] характеризуються з негативної сторони, не виконують своїх батьківських обов'язків по утриманню неповнолітньої дитини, тому просить позов задовольнити. Представник позивача Лангвізер О.А., яка діє на підставі доручення від 27 грудня 2014 року за № 01-17/127, у судове засідання не з'явилася, однак подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник органу опіки та піклування Перечинської РДА Бескід І.М., яка діє на підставі доручення від 31 грудня 2013 року за № 953/01-26, у судове засідання не з'явилася, однак подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими, про причини неявки не повідомили, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області (а.с. 4). Також встановлено, що рішенням Перечинського районного суду від 28 грудня 2009 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] (а.с.9). Крім цього, встановлено, що [PERSON] з 2003 року навчається та виховується у Перечинській школі-інтернат Закарпатської обласної ради. Разом з цим, встановлено, що відповідачі за весь період навчання доньки у даному закладі таку не відвідували, її долею та здоров'ям не цікавилися, не виявляли щодо неї будь-якого піклування, тобто фактично самоусунулися від виконання батьківських обов'язків, а саме не виконують свої обов'язки по утриманню дитини. Отже, такими діями, відповідачі порушують свої зобов'язання закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року та статті 180 Сімейного Кодексу України, згідно яких батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Також, в принципі №6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». У ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 12 даного Закону виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Разом з цим, згідно ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. З урахуванням того, що відповідачі належним чином не утримують свою неповнолітню дитину, тому суд вважає, що з них слід стягнути аліменти на її утримання. Виходячи із змісту ч.3 ст.181 СК України, згідно якої за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, суд вважає, що з відповідачів необхідно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує, наявність обставин, передбачених ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я дитини є задовільний, та ту обставину, що Перечинська школа - інтернат вважає, що з відповідачів на утримання дитини необхідно стягнути аліменти у розмірі 200 грн.00 коп. з кожного з батьків. З урахуванням того, що згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, та того, що позовна заява Перечинською школою-інтернат подано 09 січня 2014 року, тому суд вважає, що саме з цього часу повинно бути присуджено стягнення аліментів з відповідачів на дитину. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.88 ч.3 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з тим, що позивач на підставі ст.81 ЦПК України та ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" звільнений від сплати судового збору, суд вважає, що такі витрати підлягають стягненню саме з відповідачів на користь держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved