Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

позивач [PERSON] 18 липня 2019 р. звернулась до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позивач у позовної заяві вказала, що її батьки [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, про що складений актовий запис про шлюб №450 від 16.08.2003 року. За рішенням Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 15.03.2011 року, ухваленому в справі №2-191/2011, шлюб між батьками позивача був розірваний. З 2010 року батько позивача відповідач [PERSON] проживає окремо від неї, не спілкується із [PERSON] , не цікавиться її долею, станом здоров"я, не утримує її. Мати позивача [PERSON] самостійно займається вихованням [PERSON] , створюючи для дитини сприятливі умови для проживання, виховання та розвитку. Виходячи з викладеного та враховуючи злісне ухилення її батька [PERSON] від виконання своїх батьківських обов"язків щодо виховання позивача [PERSON] , позивач просить позбавити її батька [PERSON] батьківських прав відносно неї. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 24 липня 2019 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до підготовчого розгляду на 13 серпня 2019 року (а.с.19-20). 13 серпня 2019 року по справі було проведено підготовче судове засідання за результатами якого підготовче провадження в справі було закрито та справу призначено до розгляу в судовому засіданні на 05 вересня 2019 року (а.с.27-28). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення, просить справу розглядати в її відсутності (а.с.42). Представник органу опіки та піклування Селидівської міської ради Донецької області не з`явились у судове засідання, надали заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, про час та місце рорзгляду справи повідомлені належним чином, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с.30,44). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, судовими повістками (а.с.22-23,33-34). З огляду на це, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 280 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно актового запису № 08, зробленого 05 квітня 2005 року виконкомом Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8) Батьки позивача [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі з 16.08.2003 року, що підтверджується актовим записом № 450 від 16 серпня 2003 року, зробленим відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька (а.с.7). З 2010 року батьки позивача разом не мешкають, 15 березня 2011 року шлюб між ними розірваний, відповідно рішення Ясинуватского міськрайонного суду Донецької області в справі №2-191/2011. (а.с.7). Довідкою про не отримання аліментів, виданою Приморським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, встановлено, що з 29.11.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] утримуються алменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , інформація щодо сплати аліментів відсутня (а.с.14). В наступний час позивач [PERSON] мешкає разом з матір`ю - [PERSON] , що підтверджується актом обстеження житла за адресою: [ADDRESS] з жовтня 2014 року (а.с.15). Актом обстеження побутових умов проживання відповідача [PERSON] , встановлено, що [PERSON] , 1981 року народження за адресою реєстації: [ADDRESS] , не проживає, встановити його місце проживання не можливо (а.с.16). Довідкою №134 від 27.06.2018 року, наданою Селидівською ЗОШ І-ІІІ ступенів №6 встановлено, що батько позивача [PERSON] , яка навчається у 8-Б класі, [PERSON] не бере участі у батькіських зборах, успіхами у навчанні доньки не цікавиться (а.с.12). Відповідно до вимог ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Отже позивач [PERSON] , [INFO] має достатній обсяг цивільної дієздатності для звернення із позовом про позбавлення батьківських прав, оскільки на момент надходження позовної заяви до суду вона досягла чотирнадцятирічного віку (а.с.9). Відповідно до положень ст. 19 СК України орган опіки та піклування подав до суду письмовий висновок щодо вирішення спору, відповідно до якого вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав у відношенні його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . (а.с.43) Згідно з п. 15 Постанови Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав , що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. П.16 вищевказаного ПВС України вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу докультурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною 1 ст. 164 СК встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 1 п. 2,3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною. Суд на підставі зібраних доказів у справі прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини, тому згідно ст. 164 Сімейного кодексу України суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved