Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

ПАТ Державний Ощадний банк України звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № 848 від 15.12.2007 року відповідачу [PERSON] був наданий кредит у розмірі 158 000 грн. 00 коп. строком на 10 (десять) років до 14.12.2017 року, з виплатою за користування кредитом у розмірі 16,5 % річних. З метою забезпечення виконання зобовязань , що виходить з кредитного договору укладено договір іпотеки від 17.12.2007 року, реєстровий № 6048 між ВАТ Ощадбанк і [PERSON], в якому предметом іпотеки є житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS], що належить їй на підставі свідоцтва про право власності та зареєстрованого в МРБТІ м. Джанкой, 13.09.2004 року, за № 6911. Також в якості додаткового забезпечення виконання позичальником зобовязань 15.12.2007 року було укладено Договір поруки №1086 із [PERSON] 10.03.2011 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним боргом шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення боржників та зняття з реєстраційного обліку. Від 15.11.2011 року позов задоволено частково. В частині виселення відмовлено. Однак рішенням Джанкойського міськрайонного суду від 18.03.2013 року позов про виселення боржників з малолітньою дитиною задоволено. Однак рішення суду не виконано, договір між позивачем та відповідачем не розірвано тому, станом на 18.03.2013 року за укладеним кредитним договором від 15.07.2007року виникла заборгованість у сумі 40 023,00 грн. Таким чином просить стягнути з відповідачів суму заборгованості та судові витрати - солідарно. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. У відповідності зі ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі представлених сторонами доказів, а ст.ст.10, 60 ЦПК України, визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 3 ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу не здійснювалася. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається що на підставі договору № 848 від 15.12.2007 року відповідачу [PERSON] був наданий кредит у розмірі 158 000 грн. 00 коп. строком на 10 (десять) років до 14.12.2017 року, з виплатою за користування кредитом у розмірі 16,5 % річних. (а.с. 5-6). Строк дії даного договору 10 років з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 14.12.2017 року. 17.12.2007 року між [PERSON] та ВАТ «Державний ощадний банк України» укладено договір іпотеки, згідно якого в іпатеку переданий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS], (а.с.7-10). Згідно договорів поруки № 1086 від 15.12.2007 року [PERSON] зобовязалася перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за кредитним договором № 848 від 15.12.2007 року. Договор підписаний поручителем, з умовами договору вона ознайомлена (а.с. 11-12). Рішенням Джанкойського міськрайонного суду АР Крим від 15.11.2011 року по справі № 2-1086/2011 задоволений позов Відкритого акціонерного товариства "Ощадний банк України" в особі Джанкойського відділення № 4553 до [PERSON],[PERSON]про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом проведення торгів з начальною вартістю реалізації 226648грн. та судові витрати в розмірі 1366 грн. 53 коп. Дана сума заборгованості за кредитним договором визначена станом на 05.10.2011 року. (а.с.13-15) Рішенням від 18.03.2013 року [PERSON], [PERSON] разом з малолітніми дітьми виселено з будинку ( а.с.18-19). 20.03.2013 року позивач звернувся до [PERSON] з вимогою про повне виконання зобов'язань та повернення заборгованості. Дані вимоги були отримані боржником та поручителями про що свідчить особисті підписи про отримання (а.с.22,24). З розрахунку суми боргу вбачається що станом на 18.03.2013 року мається прострочення по сплаті основного боргу. Сума боргу становить - 40023,00 грн. (а.с.4). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З приписів пунктів 1.1., 1.2, 1.6.1, Договору вбачається, що розмір процентів за користування кредитом встановено 16,5% річних. Кредит надається на 10 років з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 17.12.2017 року. Проценти нараховуються Банком щомісячно, починаючи з дати видачі Кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано Кредит. Враховуючи, що сума кредиту не оплачена, борг складає 40023,00 грн., позивач правомірно пред'явив вимогу щодо стягнення нарахованих процентів. При цьому суд зазначає, що наявність рішення суду про стягнення заборгованості, за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання (добровільного чи примусового), не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання відсотків за користування кредитом і пені за несвоєчасну сплату кредиту. З системного аналізу положень ст.ст.509, 525, 599 ЦК України убачається, що набрання законної сили рішенням суду про стягнення грошового боргу, не є підставою для припинення грошового зобов'язання та звільнення боржника від відповідальності. Що стосується вимог про стягнення пені суд вважає, що в цієї частині позовні вимоги також підлягаєть задоволенню. Відповідно п.п. 1.1 договорів поруки поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно і в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязань за кредитним договором №377 від 09.09.2008 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Відповідно до п. 2.1 договорів поруки в разі порушення боржником виконання зобовязання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобовязання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору. Пунктом 3.1. договорів поруки встановлено, що поручитель відповідає по зобовязаннях за кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Дани приписи містить ст. 554 ЦК України. З викладених підстав суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законі і відповідають домовленості між ним і [PERSON] та [PERSON] досягнутої при укладенні 15.12.2007 року договору про надання кредиту, а також взятих на себе зобовязань поручителем. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПк України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що процесуальний закон передбачає пропорційність відшкодування судових витрат конкретно кожною особою залежно від задоволення позовних вимог, суд вважає, необхідним стягнути судові витрати не солідарно як просить позивача, а у рівних частках з кожного з відповідачів, в сумі 400,23 грн. На підставі вищевикладеного, статей 509, 526, 530, 536, 543, 554, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved