Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що шлюб з відповідачем вона зареєструвала 27 жовтня 2013 року у відділі РАЦС Здолбунівського РУЮ Рівенської області, актовий запис № 223. У зв`язку із одруженням вона змінила своє дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] . Дітей від подружнього життя у них немає. Стверджує, що після реєстрації шлюбу вони почали проживати в с. Брюховичі по місцю теперішнього її проживання. Спочатку їх подружнє і сімейне життя проходило у взаємоповазі, любові та злагоді, але так тривало недовго. Відповідач не приходив додому по декілька днів, на її запитання відповіді не надавав, а вже більше як пів року залишив її і не появляється додому. На її телефонні дзвінки не відповідає, а тому вона підозрює, що у відповідача є інша сім`я. Отже їх сім`я існує формально, примирення неможливе, майна до поділу немає. Як наслідок просить розірвати шлюб, стягнути з відповідача кошти, витрачені нею на сплату судового збору, присвоїти їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримала повністю. Просить такі задовольнити. Питання стягнення судового збору з відповідача просить не вирішувати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання. Від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, заяв про відкладення судових засідань, відзиву на позовну заяву. Також ним не подавалися на адресу суду клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом учасників справи. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ч. 1 ст. 280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання , не з`явився в судове засідання повторно без повідомлення причин , що згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, не подав відзив , суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, зважаючи на подану нею заяву про розгляд справи у його відсутності та без участі відповідача та про постановлення заочного рішення у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області 27.10.2013 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27.10.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області, про що цього ж дня складено відповідний актовий запис № 223. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON] , дружини- [PERSON] . Як зазначає позивач у позовній заяві, від даного шлюбу в неї з відповідачем дітей немає. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання є те, що відповідач вже більше як пів року тому залишив позивача і не появляється додому, на її телефонні дзвінки не відповідає. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сім`я фактично не існує. А тому суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому вимога позивача про відновлення їй дошлюбного прізвища " [PERSON] " підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд враховує, що позивач у поданій нею 10.03.2020 року заяві на адресу Жовківського районного суду Львівської області питання стягнення сплаченого нею судового збору з відповідача просить не вирішувати, а тому незважаючи на те, що позовні вимоги позивача задоволені повністю, питання стягнення з відповідача судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, не підлягає вирішенню, не є предметом розгляду справи, оскільки суд розглядає справу лише в межах заявлених вимог.

Outcome: approved