Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника-адвоката Пробіжанської Н.П., звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння [ADDRESS] . Поряд з тим зазначив, що батько за життя зробив заповітне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося та все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право, заповів йому, а тому на дану спадщину він претендує як спадкоємець за заповітом. Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просив суд визнати за ним право власності на будинковолодіння, яке розташоване в [ADDRESS] , як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача - адвокат Пробіжанська Н.П. подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності та відсутності позивача, при цьому зазначила, що позов підтримує. Представник відповідача Мельнице - Подільської селищної ради - селищний голова Мирончук В.П. подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у відсутності представника селищної ради, при цьому зазначив, що позов визнає. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [INFO] в с.Горошова Борщівського району Тернопільської області помер батько позивача [PERSON] , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19 листопада 2002 року Горошівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Факт родинних відносин позивача з померлим підтверджується свідоцтвом про народження позивача серія [NUMBER] . Поряд з тим, встановлено, що за життя померлий [PERSON] зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, та все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла позивачу [PERSON] . Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 10 листопада 2002 року, посвідченого секретарем виконкому Горошівської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 202. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння [ADDRESS] , і яку позивач прийняв, оскільки проживав разом з батьком на день його смерті та вступив в оперативне управління його спадковим майном. 15 вересня 2020 року представник позивача [PERSON] від імені позивача звернулася до Борщівської державної нотаріальної контори із заявою щодо видачі на ім`я позивача свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] , на підставі якої до майна померлої було відкрито спадкову справу за №185/2020, однак нотаріусом у цьому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано звернутися до суду для визначення належності вказаного нерухомого майна померлому [PERSON] , а відтак наступної належності позивачу як спадкоємцеві згідно заповіту. Наведене вбачається з довідки Мельнице - Подільської селищної ради №978 від 15.09.2020 року, листа Борщівської державної нотаріальної контори №753/02-14 від 15 вересня 2020 року, матеріалів спадкової справи №185/2020, відкритої до майна померлого [PERSON] . Судом встановлено, що будинковолодіння, в якому проживав померлий [PERSON] , відносилося до двору робітника, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України "Про власність") [PERSON] , його дружина [PERSON] , син - позивач [PERSON] , невістка [PERSON] та онука [PERSON] , були його членами. Головою двору був [PERSON] , а відтак і власником цілого будинковолодіння. Наведене стверджено довідкою Мельнице-Подільської селищної ради №792 від 03.08.2020 року, копіями по господарських книг за 1991-1995 роки. Рішенням 14 сесії 22 скликання Горошівської сільської ради №1 від 05 січня 1998 року, [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0, 82 га, з них 0, 25 га для обслуговування житлового будинку, і 0, 57 га для ведення особистого підсобного господарства. Наведене підтверджується копією даного рішення. Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлого не заявляли. Зазначене, крім іншого, випливає з листа листа Борщівської державної нотаріальної контори №753/02-14 від 15 вересня 2020 року, матеріалів спадкової справи №185/2020, відкритої до майна померлого [PERSON] . Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна виготовленої техніком з інвентаризації нерухомого майна ФОП [PERSON] від 06 липня 2020 року, інвентаризаційна вартість будинковолодіння [ADDRESS] становить 517613 грн. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об`ємі. Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та

Outcome: approved