Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовну заяву мотивує тим, що 23.06.2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 1200,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплато відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування Позичальник належним чином не виконує і станом на 30.04.2017 року заборгованість по кредиту складає 12398,04 грн., з яких: 881,82 грн. - заборгованість за кредитом; 8149,65 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2300,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також у відповідності до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 566,57 грн. - штраф (процентна складова). На підставі вищенаведеного позивач просить стягнути з [PERSON], на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.06.2009 року у розмірі 12398,04 грн. та судові витрати в розмірі 1600 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк не з'явився, однак подав заяву, відповідно до якої не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення судом. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України та ухвалює заочне рішення.. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 23.06.2009 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], було укладено договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 1200,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплато відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до цієї статті, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач свої зобовязання за договором виконав та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. В судовому засіданні встановлено, що позичальник [PERSON] взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування та комісії належним чином не виконує. З наданого позивачем розрахунку слідує, що станом на 30.04.2017 року заборгованість по кредиту складає 12398,04 грн., з яких: 881,82 грн. - заборгованість за кредитом; 8149,65 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2300,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також у відповідності до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 566,57 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити і стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.06.2009 року в сумі 12398,04 грн.

Outcome: approved