Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначив, що відповідно до судового наказу від 03.11.2020 року по справі №376/2410/20 він сплачує аліменти на користь стягувача [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03.11.2020 року. Крім сплати аліментів на сина [PERSON] позивач [PERSON] відповідно до рішення Сквирського районного суду Київської області від 14.04.2017 року сплачує аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] (в даний час уже повнолітня, але навчається і він за домовленістю з нею сплачує їй аліменти добровільно на час навчання), а на сина [PERSON] , [INFO] , сплачує аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, хоча відповідно до рішення суду мав би сплачувати лише 1000 грн. Також, 29.07.2019 року позивач [PERSON] уклав Договір ПЛ-Б/17/-2019 про надання освітніх послуг з Білоцерківським національним університетом, де навчається [PERSON] , на загальну суму 67600 грн., і посеместрово сплачує відповідні кошти, передбачені цим Договором. За 2020 - 2021 навчальний рік до сплати належить 16000 грн. і позивач [PERSON] все їх сплатив. Крім того, позивач оплачує і проживання [PERSON] в гуртожитку. Термін навчання [PERSON] - до 01.07.2023 року. Позивач [PERSON] , на даний час має підсобне господарство і за рахунок нього сплачує аліменти дітям. Позивач [PERSON] бажає, щоб його діти отримували однакові аліменти і щоб він міг їх сплачувати , тому змушений звертатися до суду з даним позовом та просить суд: Зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 заробітку (доходу) на стягнення 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі та просив справу розглянути у його відсутність (а. с. 24). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі (а.с.23). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з вимогами ч. ч. 3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання на підставі вимог ст. ст. 200,206,211,247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За вимогами ч. ч. 2,3 ст.181 СК України той з батьків хто проживає окремо може брати участь в утриманні дитини в грошовій чи натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 23 вказаної Постанови, а також положеннями ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , відповідно до судового наказу від 03.11.2020 року по справі №376/2410/20 він сплачує аліменти на користь стягувача [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03.11.2020 року, що підтверджується копією його судового наказу у справі №376/2410/20 (а.с.6). Крім сплати аліментів на сина [PERSON] позивач [PERSON] відповідно до рішення Сквирського районного суду Київської області від 14.04.2017 року сплачує аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] (в даний час уже повнолітня, але навчається і він за домовленістю з нею сплачує їй аліменти добровільно на час навчання), а на сина [PERSON] , [INFO] , сплачує аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, хоча відповідно до рішення суду мав би сплачувати лише 1000 грн., що підтверджується копією рішення у справі №376/512/17-ц (а.с.8-9). 29.07.2019 року позивач [PERSON] уклав Договір ПЛ-Б/17/-2019 про надання освітніх послуг з Білоцерківським національним університетом, де навчається [PERSON] , на загальну суму 67600 грн. (а.с.10), і посеместрово сплачує відповідні кошти, передбачені цим Договором. За 2020 - 2021 навчальний рік до сплати належить 16000 грн. і позивач [PERSON] все сплатив, що підтверджується копією квитанцій (а.с.11). Крім того, позивач оплачує і проживання [PERSON] в гуртожитку, що також підтверджується копіями квитанцій (а.с.11). Термін навчання [PERSON] - до 01.07.2023 року. Позивач [PERSON] , на даний час має підсобне господарство і за рахунок нього сплачує аліменти дітям. Однак, бажає, щоб його діти отримували одинакові аліменти. Відповідачка [PERSON] не заперечує, щодо задоволення позовних вимог [PERSON] , та погодилася на зменшення розміру аліментів, що підтвердила своєю заяву про визнання позовних вимог (а.с.23). Відповідно до положення ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи зміст ст.ст.181, 182,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто у позивача, а саме у [PERSON] перебуває на утриманні двоє неповнолітніх дітей, та повнолітня донька, яка продовжує навчання, а тому суд вважає, що вимоги [PERSON] щодо зменшення розміру аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та щодо задоволення позову відповідачка не має заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved