Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач в грудні 2014р. звернувся до суду із зазначеним позовом , в обґрунтування позовних вимог вказав, що в 1986 році перебував у трудових відносинах з Одеським національним Політехнічним Університетом, на посаді -молодший науковий керівник з денною тарифною ставкою 6,36 крб. при 6 годинному робочому дні. Після загальновідомих подій в 1986р. на Чорнобильській АЕС позивача було відкомандировано до зони відчуження. У період часу з 10.06.1986 року по 28.06.1986 року [PERSON] виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. На даний час Позивач має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, є інвалідом ІІ групи, захворювання повязано з виконанням робіт по ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Ознайомившись із змістом довідки про заробітну плату без н/д Позивач дізнався, що йому невірно нарахована заробітна плата за роботу в ІІІ зоні небезпеки, у період часу з 10.06.1986 року по 30.06.1986 року, а саме під час нарахування заробітної плати не збільшено на 100 %, тобто вдвічі тарифну ставку. У звязку з цим 06.11.2014 року [PERSON] письмово звернувся до Відповідача з проханням поновити його порушені права шляхом перерахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження. Згідно листа від 26.11.2014 року №2960/104-06 [PERSON] було відмовлено у перерахунку заробітної плати. У звязку з вказаним позивач просить суд зобовязати Відповідача по справі провести перерахунок його заробітної плати за період виконання робіт в ІІІ зоні небезпеки у період часу з 10.06.986 року по 30.06.1986 року з урахуванням збільшення тарифної ставки на 100 % та видати нову довідку про заробітну плату з урахуванням перерахунку для подання її до органів Управління пенсійного фонду України для нарахування пенсії. В судовому засіданні представник [PERSON], діючий по довіреності, позов підтримав та просив задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. При цьому зазначив, що позивач в період 1986р. виконував особливо небезпечне завдання займаючись ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та він має право на таке перерахунок пенсії. також згідно матеріалів пенсійної справи позивача вбачається. що там наявна довідка за ф.№3, де зазначено одинарна ставка, яка і пішла в основу всіх інших нарахувань. Раніше постанови від 07.05.1986р. та від 10.06.1986р. №207/7 були засекречені. Представник Відповідача -[PERSON] , що діє на підставі довіреності, позов не визнала, пояснила, що на даний час у звязку з втратою частини документів не можливо встановити чи проводилось в 1986 році нарахування збільшеної на 100 % тарифної ставки Позивачу, а тому вважала, що в задоволенні цивільного позову [PERSON] слід відмовити. Проте в судовому засіданні 26.05.2015р. зазначила, що оскільки в матеріалах пенсійної справи позивача є всі необхідні документи, то вони не заперечують надати позивачу відповідну довідку. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач, [PERSON], має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, про що свідчить посвідчення серії А № 434674 видане 30.06.1998р. Одеською обласною державною адміністрацією та вкладкою до нього, копія яких міститься у матеріалах справи (а.с. 5). В 1986 році [PERSON], перебував у трудових відносинах з Одеським державним Політехнічним Університетом на посаді молодший науковий співробітник з денною тарифною ставкою 6,36 крб. при 6 годинному робочому дні, що підтверджується довідкою про заробітну плату без н/д, яка видана Одеським державним Політехнічним Університетом та вказана обставина також неоспорюється Відповідачем (а.с.16). 06.11.2014 року [PERSON] письмово звернувся до Відповідача з проханням поновити його порушені права шляхом перерахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження (а.с.10-12). Згідно листа від 26.11.2014 року №2960/104-06 [PERSON] було відмовлено у перерахунку заробітної плати (а.с. 14-15 ). Згідно наказу Одеського державного політехнічного університету від 05.02.1997р. №72-К (а.с.8) для упорядкування відрахувань додаткового заробітку співробітникам кафедри АЕС та НДЛ «ПАЕ та Е» за роботу згідно з програмою Деркомгідромету СРСР в зоні відчуження ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС у населених пунктах;м. Припять, с.Чистогалівка, м.Чорнобиль, с. Копачі, ст.Янів, с. Старі Шепелечі, с.Новошепеличі, промплощадка АЕС, с.Лєльов, проведено перерахунок заробітку з урахуванням коефіцієнту кратності зон , в тому числі і [PERSON]О.( 1544 крб.). У період часу з 10.06.1986 року по 03.07.1986р., з 15.07.1986р. по 28.07.1986 року [PERSON] виконував роботу в 30-ти кілометровій зоні ЧАЕС, що підтверджується довідкою №368 від 24.03.1997 року (а.с. 9 ). Згідно ухвали суду від 24.04.2014р. на адресу суду надіслані з УПФУ в Приморському районі м.Одеси матеріали пенсійної справи [PERSON]№136664, з якої вбачається наступне: З довідки Одеського політехнічного інститут вбачається, що позивачу за роботу в населених пунктах і зоні відчуження в період з 10.06.1986р. по 03.07.1986р., з 15.07.1986р. по 28.07.1986р. виплачена заробітна плату в сумі 1544 руб. з урахуванням коефіцієнта 5,3 та тарифна ставка за день становить 6,36 що відповідає сумі 399,3 руб.(а.с.36 ПФУ). Також тарифний заробіток 6,36 вказаний і в відповідному розрахунку , де також зазначений оклад у розмірі 140 руб.(а.с.38 пенсійної справи). Зі змісту дослідженого в судовому засіданні довідки-табелю на виплату заробітної плати персоналу, що приймав участь у виконанні робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за червень, липень 1986 року вбачається, що [PERSON] працював в ІІІ зоні небезпеки з 10.06.1986 року по 30.06.1986 року 126 годин та в І зоні небезпеки з 01.07.1986 року по 28.07.1986 року 144 годин, де тарифна ставка зазначена 140 руб. (а.с. 39 пенсійної справи ). Зі змісту дослідженої в судовому засіданні довідки про заробітну плату без н/д та розрахунку наданого до неї виданої Одеським державним політехнічним університетом по справі [PERSON]нарахована заробітна плата без збільшення тарифної ставки на 100 % . Дослідивши матеріали справи та надавши їм правову оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до статті 70 вказаного Закону громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах, зокрема, свої законні інтереси. Відповідно до розяснення наданого Державним агентством України з управління зоною відчуження від 05.02.2013 року №01-367/1.4.1 до зони №3 належали території з рівнями іонізуючого випромінення від 100 млР/год і вище. Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» оплата праці громадян, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за підвищеними тарифними ставками (відрядними розцінками) і посадовими окладами, з урахуванням рівня радіоактивного забруднення ізотопами цезію, складності виконуваних робіт і умов праці в таких розмірах: - від 1 до 5 Кі/км2 - на 20 - 30 процентів; - від 5 до 10 Кі/км2 - на 30 - 40 процентів; - від 10 до 15 Кі/км2 - на 40 - 60 процентів; - від 15 до 30 Кі/км2 - на 60 - 80 процентів; - понад 30 Кі/км2 - на 80 - 100 процентів. Отже, суд приходить до висновку, що [PERSON] під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС виконував складні та термінові роботи. Також, оскільки статтею 3 Закону України «Про правонаступництво України» передбачено, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України. Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, крім перерахованих вище, іншими нормативними актами не передбачені, отже, вони є діючими на цей час. Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Рада Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року N 207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року N 665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи. Відповідно до постанови Рада Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. N 665-195 «Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» (постанова Рада Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. N 964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством. Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Рада СРСР, Рада Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС» передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100% тарифної ставки (посадового окладу). Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Рада СРСР, Рада Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року, пунктів 1,4 постанови Рада Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 05 червня 1986 року, пункту 1 постанови Рада Міністрів УРСР і Української республіканської Рада професійних Спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадиться з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці, підвищеної у два рази. В звязку з тим, що під час розгляду даної справи було встановлено, що у період часу з 10.06.1986 року по 30.06.1986 року [PERSON] виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в ІІІ зоні небезпеки, яка відноситься до території з найбільшим рівнем радіоактивного опромінення, суд вважає, що позивачу повинно бути зроблений перерахунок заробітної плати, оскільки його робота за період ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС повинна бути оплачена з обліком всіх зазначених вище постанов, в тому числі тарифна ставка за період виконання робіт Позивачем в ІІІ зоні небезпеки повинна бути підвищена на 100 %, тобто в два рази. Також, суд зазначає, що видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами. Це прямо передбачено ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Згідно наказу Міністерства соціальної політики України від 12.10.2012N 644 якщо особа відпрацювала в зоні відчуження менше календарного місяця і пенсію призначають із заробітку, отриманого за фактично відпрацьований час у зоні відчуження, то слід видавати довідку встановлено у зразка. Отже, обовязок щодо видачі довідок про заробітну плату особам, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС лежить на підприємстві, установі, організації з яким особа перебувала у трудових відносинах під час виконання таких робіт. Судом з пояснень сторін та матеріалів особової справи [PERSON] встановлено, [PERSON] перебував в вказаний час в трудових відносинах саме з Одеським державним Політехнічним Університетом. Згідно з ч. 2 ст. 233 КЗпП у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно ст. ст. 10,\~60\~ч.1\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу\~(підстави звільнення від доказування). З урахуванням викладеного суд прийшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, а відтак, такими, що підлягають задоволенню .

Outcome: approved