Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

Позивач 22.02.2020 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення незаконно отриманої допомоги малозабезпеченим сім`ям (а.с.1-6). Позов обґрунтований тим, що на обліку в Ленінському управлінні соціального захисту населення м. Дніпропетровська як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям перебував [PERSON] з 2014 року. В результаті перевірки правильності та достовірності інформації, наданої заявником для призначення державної соціальної допомоги, було виявлено надання (приховування відповідачем недостовірних даних в декларації про доходи та майновий стан сім`ї, а саме: не зазначив (приховав) факт знаходження з 04.12.2014 року у власності 1/4 частини земельної ділянки. Зважаючи на викладене, позивач вимушений був звернутися до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь надміру сплачені бюджетні кошти у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.10.2015 року по 30.09.2016 року в сумі 23 730,89 грн. та судовій витрати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2020 року відкрито провадження у вказаній справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач фактично ухвалу про відкриття спрощеного провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримав, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою про вручення адресату (а.с.66), але відзиву на позов не надав. З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення судом відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України ухвалено проводити розгляд справи у заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. [PERSON] з 2014 року перебуває на обліку в Ленінському управлінні соціального захисту населення м. Дніпропетровська як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Отримував допомогу, починаючи з 01 жовтня 2014 року. В результаті перевірки правильності та достовірності інформації, наданої заявником для призначення державної соціальної допомоги, було виявлено надання (приховування відповідачем недостовірних даних в декларації про доходи та майновий стан сім`ї, а саме: факт знаходження у власності 1/4 частини земельної ділянки площею 5,8399 га для ведення фермерського господарства, розташованої в Запорізькій області, Василівського району, с/рада Широківська, яка набута у власність на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.12.2014 року зареєстровано в реєстрі за №832 (а.с.10,12). Згідно інформації отриманої позивачем 05.12.2016 року від керівника селянського/фермерського господарства «Олександр» Сірим І.О . , встановлено що 1/4 частина вказаної вище земельної ділянки перебуває в оренді СФГ «Олександр», за оренду якої відповідачу в 2015 році виплачено кошти в сумі 1 423,75 грн. (а.с.17). Відповідачем, в свою чергу під час звернення із заявою про призначення державної соціальної допомоги, не було зазначено, що останній має додаткове джерело прибутку, отриманого шляхом оплатної здачі в оренду СФГ «Олександр» частини земельної ділянки площею 5,8399 га для ведення фермерського господарства, розташованої в Запорізькій області, Василівського району, с/рада Широківська (а.с.7-8,9). Управлінням відповідачу направлено повідомлення від 05.01.2017 року, 01.06.2018 року, 27.11.2019 року щодо припинення надання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.10.2016 року, із визначеним порядком та зазначенням банківських реквізитів управління щодо самостійного повернення надміру виплачених бюджетних коштів (а.с.39,40,41), але докази повернення вказаних коштів відповідачем відсутні. Статтею 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» визначено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Так, допомога малозабезпеченим сім`ям призначається та виплачується відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 250. Відповідно до ч.1 п. 25 Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 250, виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється: якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, з місяця, в якому виявлено порушення. Згідно із п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям" (зі змінами) однією з умов відмови у призначені державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям є те, що під час вибіркового обстеження матеріально-побутових умов сім`ї з`ясовано, що малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування, не зазначені у декларації про доходи та майно (здача у найм або оренду житлового приміщення (будинку) або його частини; один чи кілька членів сім`ї працюють без оформлення трудових відносин у встановленому порядку; можливість отримання доходу від утримання худоби, птиці, інших тварин; дохід від народних промислів, використання наявної сільськогосподарської техніки, вантажної машини, мікроавтобуса тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуто, згодом відпала. Відповідно до пункту 28 Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 250, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Отже, зважаючи на вищезазначене, суд робить висновок, що матеріали справи свідчать про те, що позивачем доведено факт зміни обставин, що впливають на виплату допомоги, що свідчить про доведеність позивачем недобросовісності відповідача в отриманні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, в результаті чого йому було надміру виплачені грошові кошти в сумі 23730,89 грн., які до теперішнього часу не повернуто позивачу, незважаючи на направлене відповідачу повідомлення з вимогою про відшкодування бюджетних коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи вищевикладене, за своїм внутрішнім переконанням, з засад розумності, справедливості та законності, суд приходить до висновку, що вимоги позову є обґрунтованими, доведеними, у зв`язку із чим, підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо судових витрат, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved