Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач 30.05.2016 року звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позов мотивований тим, що в [ADDRESS] проживає [PERSON], який має п'ятьох малолітніх дітей. Мати дітей - [PERSON] після розлучення з [PERSON] дітей не відвідує, участі у їх виховані не приймає, матеріально не забезпечує, не працює, проживала за рахунок державних виплат на дітей, зловживає спиртними напоями, характеризується негативно. Діти навчаються в Старозбур'ївській санаторній школі-інтернат, на вихідних та канікулах проживають з батьком - [PERSON], який забезпечує дітей одягом, канцелярським приладдям, цікавиться життям дітей. На підставі викладеного позивач просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача Скакун Л.В. позовні вимоги підтримала повністю з підстав, що вказані у позові, та просила позов задовольнити. Прокурор Бурова В.В. позов підтримала повністю. Третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлення, причини неявки суду невідомі. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач не заперечує. Заслухавши сторони та їх представників, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтв про народження (а.с. 8-10) батьками малолітніх: [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO] є [PERSON], [PERSON] Відповідачка [PERSON] проживає одна в [ADDRESS] (а.с. 12), участі у вихованні дітей та наданні їм матеріальної допомоги не приймає, зарекомендувала себе негативно, зловживає спиртними напоями, не працює, участі у громадському житті громади не приймає (а.с. 15). Діти зареєстровані в [ADDRESS], разом з батьком (а.с. 11). [PERSON] за місцем проживання зарекомендував себе посередньо, проживає разом з меншою донькою, доглядає за старшими дітьми, які навчаються в школі-інтернат, працює по найму (а.с. 15 зворотній бік). З довідки Старозбур'ївської загальноосвітньої санаторної школи-інтернат вбачається, що діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] навчаються у даній школі-інтернат, вихованням дітей займається батько, який забезпечує їх канцелярським приладдям та одягом, на вихідні дні та канікули забирає дітей додому, цікавиться їх успіхами (а.с. 6-7). Малолітня [PERSON], [INFO], відвідує ДНЗ «Колосок» Долматівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, дитиною опікується її батько [PERSON] та тітка, мати дитини не брала участі у вихованні доньки, не цікавилась процесом розвитку (а.с. 44). Відповідачці [PERSON] неодноразово виносились письмові попередження про відповідальність за утримання, виховання та навчання дітей (а.с. 17-19), надавався термін на виправлення (а.с. 23). Суду надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 3-4). Таким чином судом встановлено, що [PERSON] протягом тривалого часу не займається вихованням своїх малолітніх дітей, не цікавиться станом їх здоров'я, не утримує матеріально, що є достатньою підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року № 3 роз'яснив, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, ухилення від виконання юридичного обов'язку завжди є актом свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Суд дійшов до висновку про свідоме ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов'язків. Зокрема, маючи реальну можливість, [PERSON] протягом тривалого часу не зустрічається та не спілкується із дітьми, не провідує їх, не цікавився їх життям, фізичним та духовним розвитком, не проявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, не приймає жодної участі у їх вихованні, не проявляє батьківської турботи та любові, не надає матеріальної допомоги. А тому, зважаючи на поведінку матері стосовно дітей, суд вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] є саме тим крайнім заходом впливу, оскільки мати фактично самоусунулась від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дітей. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 164 СК України і на підставі зібраних доказів суд дійшов до висновку про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved