Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Заявник звернулася в суд із зазначеною заявою, якою просить встановити факт смерті її сина, померлого 30.12.2015р., мотивуючи свої вимоги тим, що у звязку з проведенням АТО в Донецькій області місто Донецьк є територією, яка тимчасово не контролюється Україною, її син [PERSON] після засудження його вироком Волноваського райсуду відбував покарання і місцях позбавлення волі, знаходився в м.Донецьк, де помер 30.12.2015року, що підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть, яке видано республіканським бюро судово-медичної експертизи самопроголошеної "Донецької народної республіки", вона поховала сина в м.Волноваха 04.01.2016року, але коли звернулася до органів РАГСу для реєстрації смерті сина, їй було відмовлено в реєстрації смерті і видачі свідоцтва про смерть, оскільки син помер в м.Донецьку і відповідно лікарське свідоцтво про його смерть їй видали в м.Донецьк, який є тимчасово не підконтрольною Україні території, тому просить встановити факт смерті сина для його реєстрації. Заявник подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на своїх вимогах наполягає. Зацікавлена особа відділ РАГСу Волноваського райуправління юстиції просив розглянути справу в їхній відсутності, у зв'язку з чим справа у відповідності зі ст.169 ЦПК України слухалася за їхньої відсутності. Вислухавши пояснення свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню повністю по наступних підставах. Згідно зі ст.256 ЦПК України судом розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У даному випадку для заявника має значення факт смерті померлого сина, оскільки це дає право зареєструвати його смерть. Іншим шляхом встановити цей факт вона не може. Згідно ст.ст.256 п.8 ЦПК України суд\~розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті особи. У даному випадку орган РАГСу листом за №03.2-25/53 від 12.01.2016року відмовив заявнику у реєстрації смерті її сина, оскільки Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014року №1207-УП встановлено, що будь-яке рішення видане органом чи посадовою особою на тимчасово не підконтрольній Україні території є недійсним і не створює правових наслідків (а.с.9). Згідно лікарського свідоцтва за №2 від 04.01.2016року, яке видано лікарем Республіканського бюро судово-медичної експертизи ДНР Міністерства охорони здоровья Донецької Народної Республіки, Донецької області, [PERSON] дійсно помер 30 грудня 2015року в м.Донецьк, причина смерті набряк головного мозку і легенів (а.с.7). Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014року №1207-УП будь-яке рішення видане органом чи посадовою особою на тимчасово не підконтрольній Україні території є недійсним і не створює правових наслідків. Місто Донецьк, де помер [PERSON], є тимчасово не підконтрольною територією. Тому слід встановити факт смерті громадянина України для його реєстрації в державних органах РАГСу. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] показали суду, що вони знають заявника і її сина багато років, підтвердили факт того син заявник дійсно був засуджений, спочатку відбував покарання в Луганській області, а потім захворів і його перевели в м.Донецьк, і там він помер 30.12.2015року, поховали його в м.Волноваха 04 січня 2016року, вони були присутні на похованні. З приведених доказів випливає, що в суду немає підстав сумніватися в правдивості показань свідків, оскільки вони підтвердили пояснення заявника, крім того з наданих заявником документів встановлено, що син заявниці дійсно помер, тому суд вважає, що на підставі ст.256-259 ЦПК України необхідно установити факт його смерті. Цей факт має юридичне значення, він дає можливість зареєструвати смерть громадянина України. На підставі викладеного,\~\~\~\~

Outcome: approved