Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів та пені, посилаючись на те, що 11 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11140216000, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 210 000,00 доларів США 00 центів на строк до 11.04.2018 року зі сплатою 13,00 % річних за користування кредитом. Також позивач зазначає, що з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов'язання [PERSON] 11 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №107632 від 11.04.2007 року згідно з якими остання зобов'язалася відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з вищевказаного кредитного договору. Банком було виконано свій обов'язок та зараховано кредитні кошти, а саме два транші, перший з яких становить 18 297,00 доларів США, другий - 191 703,00 долара США на поточний рахунок [PERSON] № [NUMBER] для подальшого їх використання за цільовим призначенням 17 вересня 2008 року згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» були внесені зміни в статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких назва банку була змінена на ПАТ «УкрСиббанк». В свою чергу [PERSON] не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту № 11140216000 від 11 квітня 2007 року та по нарахованим відсоткам, у зв'язку з чим в нього виникла заборгованість за кредитом та процентами у розмірі 212 166,51 доларів США та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит у розмірі 945 862,51 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника у якій останній підтримав позовні вимоги у повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи за його відсутності. У судове засідання з'явився представник [PERSON], який не визнав вимоги позовної заяви та заперечував проти їх задоволення у повному обсязі. [PERSON] у судове засідання не з'явилась про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. Дослідивши наявні матеріали цивільної справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення, дослідивши відповідний позов, письмові докази, представлені суду, надавши виниклим між сторонами по справі правовідносинам належну правову оцінку, проаналізувавши відповідні арифметичні розрахунки, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11140216000, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 210 000,00 доларів США 00 центів на строк до 11.04.2018 року зі сплатою 13,00 % річних за користування кредитом. Пунктом 8.2 кредитного договору № 11140216000 від 11 квітня 2007 року встановлено, що підписанням цього договору позичальник підтверджує, що він повністю розуміє всі умови даного договору, свої права та обов'язки за даним договором і погоджується з ними. Пунктом 10.13 кредитного договору встановлено, що підписанням цього договору позичальник підтверджує, що він вважає умови даного договору йому цілком зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього; що позичальником отримано інформаційний лист відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема п. 2 ст. 11 Закону України «Про захист справ споживачів». У судовому засіданні встановлено, що банком було виконано свій обов'язок та зараховано кредитні кошти двома траншами, перший з яких становить 18 297,00 доларів США, другий - 191 703,00 долара США, на поточний рахунок [PERSON] № [NUMBER] для подальшого їх використання за цільовим призначенням. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов'язання [PERSON] 11 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON]було укладено договір поруки №107632 від 11.04.2007 року згідно з якими остання зобов'язалася відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з вищевказаного кредитного договору. Пунктом 5.1 договору поруки встановлено, що уклавши цей договір поручитель підтверджує, що він повністю розуміє всі умови основного договору та цього договору, свої права та обов'язки за даним договором і погоджується з ними. В подальшому згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року були внесені зміни в Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких назва Банку була змінена на ПАТ «УкрСиббанк» 23 лютого 2009 року та 13 квітня 2010 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 3 та додаткову угоду № 4 до кредитного договору № 11140216000 від 11 квітня 2007 року якими досягнуто згоди: про перенесення кінцевого терміну повернення кредиту, а саме Позичальник зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі у термін не пізніше 11.04.2020 року, якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору, також сторонами було викладено Графік погашення кредиту в нових редакціях 23 лютого 2009 року, 13 квітня 2010 року ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1, Додаткову угоду №2, до Договору поруки №107632 від 11.04.2007 року, якими [PERSON] надала згоду забезпечувати порукою змінене основне зобов'язання за кредитним договором № 11140216000 від 11 квітня 2007 року. В подальшому, 24 лютого 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №5 до кредитного договору № 11140216000 від 11 квітня 2007 року, якою досягнуто згоди: що для ідентифікації Договору можуть застосовуватись як номер Договору, зазначений при його укладенні, а саме №11140216000, так і реєстраційний номер Договору в системі обліку Банку, а саме №11140216001; про зміну схеми погашення кредиту, а саме: Позичальник зобов'язався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в день сплати ануїтетного платежу. Розмір ануїтетного платежу складає 2 597,44 (дві тисячі п'ятсот дев'яносто сім) доларів США 44 цента. День сплати ануїтетного платежу 24 число кожного календарного місяця строку кредитування, розмір ануїтетного платежу може змінитися у випадку зміни процентної ставки відповідно до умов договору. 24 лютого 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №3 до Договору поруки №107632 від 11.04.2007 року, якою [PERSON] надала згоду забезпечувати порукою змінене основне зобов'язання за кредитним договором № 11140216000 від 11 квітня 2007 року. Згідно п. 1.3.4 кредитного договору погашення нарахованих процентів відбувається з 01 по 10 (включно) число кожного місяця наступного дня за тим, за які були нараховані проценти. Відповідно до п. 7.1 договору за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених Договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. [PERSON] не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту № 11140216000 від 11 квітня 2007 року та по нарахованим відсоткам, у зв'язку з чим в нього виникла заборгованість за кредитом, процентами та пенею у розмірі станом на 16 лютого 2017 року 212 166,51 доларів США та 945 862,51 грн., з яких: 141 720,84 дол. США - кредитна заборгованість;, 70445,67 дол. США - заборгованість по процентам, 438 814,77 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту за період з 17 лютого 2016 року по 16 лютого 2017 року, 507 047,60. - пеня за прострочення сплати процентів за період 3 17 лютого 2016 року по 16 лютого 2017 року. Судом враховано зміст ч.ч. 1,2 ст. 509 ЦК України, за якою зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Як встановлює ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Щодо ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вказує ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ч.ч. 1,2 ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Дійсно, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Як наводить ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості, процентів та пені обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання валютного контролю" операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Згідно п. 12 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Судом встановлено, що банк на момент видачі в іноземній валюті кредиту № 11117750000 від 15 лютого 2007 року здійснював свою діяльність на підставі банківської ліцензії НБУ № 75 від 24 грудня 2001 року та письмового дозволу НБУ № 75-2 від 19 листопада 2002 року. За таких обставин суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за кредитом та процентами в іноземній валюті (доларах США), яка відповідає валюті кредитного договору № 11117750000 від 15 лютого 2007 року. Відповідно до ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Зважаючи на те, що вимоги позивача заявлені щодо стягнення пені лише за період з 17 лютого 2016 року по 16 лютого 2017 року, то вони є такими, що відповідають вимогам закону та не виходять за межі строків позовної давності. Таким чином суд вважає обґрунтованим вимоги про стягнення суми заборгованості, процентів та пені з [PERSON] як з боржника за кредитним договором № 11140216000 від 11 квітня 2007 року Відповідно до ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно п. п. 1.3, 1.4 договору поруки №107632 від 11.04.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору. Відповідальність поручителів та боржника є солідарною. Відповідно до п. 2.2. договору поруки у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання, але взяті на себе зобов'язання за договором поруки відповідачем також не виконані. За таких умов суд вважає обґрунтованим вимоги про стягнення суми заборгованості, процентів та пені з [PERSON] як з поручителя з договору поруки №107632 від 11.04.2007 року солідарно з [PERSON] Крім того, у судовому засіданні встановлено, що внаслідок невиконання відповідачами кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 100 095,01 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках на користь Банку в розмірі 50 047,50 грн. з кожного відповідача З огляду на викладене,

Outcome: approved