Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому після уточнення позовних вимог (заява вх.№2739 від 05.07.2021р.), просив визнати виконавчий напис № 42 від 13.09.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдиною Іриною Георгіївною про стягнення з нього на користь ПАТ «ПУМБ», код ЄДРПОУ 14282829 заборгованості за кредитним договором №18968158, таким, що не підлягає виконанню. У грудні 2014р. Московським районним судом м. Харкова у справі №643/14487/14-ц було прийнято заочне рішення про стягнення з нього на користь ПАТ «ПУМБ» остаточної суми заборгованості за кредитним договором № 18968053 від 07.12.2012 р. у сумі 72 270 грн. 82 коп.. 13.02.2017 року Московським районним судом м. Харкова у справі №643/14487/14-ц було прийнято рішення про стягнення з нього на користь ПАТ «ПУМБ» остаточної суми заборгованості за кредитним договором № 18968053 від 07.12.2012 р. у сумі 72 270 грн. 82 коп., яке було звернуто до виконання. 20.07.2017р. державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа від 27.03.2017р. за рішенням названого суду №643/14487/14-ц про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 72270,82 грн., з підстав фактичного повного виконання згідно виконавчого документу. 11.10.2019 року при ознайомлені із записами в реєстрі виконавчих проваджень ним було встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. відкрито 10.10.2019р. виконавче провадження № 60286173 на виконання виконавчого напису № 42 від 13.09.2019р. приватного нотаріуса Юдіної І.Г., про наявність якого йому не було відомо. Жодної інформації щодо наявності у нього ще будь-якої заборгованості за вищевказаним кредитним договором, він не отримував. З моменту виконання ним у примусовому порядку рішення суду щодо остаточного, повного погашення заборгованості, будь-яких відносин у будь-якому вигляді з бувшим позичальником ПАТ «ПУМБ» не було і не могло бути, в т.ч. і виходячи з того, що на теперішній момент боргу за кредитним договором не існує. Тому вважає, що вказаний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог законодавства та ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», без врахування відсутності заборгованості яка вже була погашена в примусовому порядку з виконання рішення суду ще у 2017 році. У судове засідання позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`являвся, звернувся на офіційну електронну адресу суду з заявою (вх. 2896 від 19.07.2021р.) про розгляд справи в його відсутність. Пославшись в ній, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач 1 - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдіна І.Г., двічі будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в порядку визначеному ст. ст. 128-130 ЦПК України (судові повістки про виклик направлені рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 5630100422966 на 19.07.2021р, № 5630100433003 на 14.09.2021р., які повернуто до суду з відміткою поштового відділення «про відсутність адресата», «відмова в отриманні»), у судові засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяву про проведення судового засідання в її відсутність чи про його відкладення, відзив на позов, не надавала. Представник відповідача 2 - ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк", двічі будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку визначеному ст. ст. 128-130 ЦПК України (судова повістка про виклик на 19.07.2021р. направлена на офіційну електронну адресу, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 5630100432414 на 14.09.2021р., яка отримана адресатом), у судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, з заявою про проведення судового засідання у відсутність представника банку чи про його відкладення та з відзивом на позов, не звертався. У судове засідання третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Д.В., будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 5630100432953 на 14.09.2021р., яка отримана адресатом), не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про проведення судового засідання в його відсутність, не подав. Ухвала суду про витребування доказів (матеріали які стали підставою для вчинення виконавчого напису № 42 від 13.09.2019 року від 14.06.2021р.) відповідачем 1 - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіною І.Г. до теперішнього часу не виконана, витребовувані матеріали до суду не подані, не повідомлено про неможливість їх подання. Згідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Так, як в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд за згодою позивача, визнав можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, у відповідності до приписів ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, з урахуванням неявки в судове засідання всіх учасників справи, суд прийняв рішення про розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. - 07.12.2012р. між ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 18968053, відповідно до умов якого банківською установою надано грошові кошти у розмірі 72 049 грн., строком до 07.12.2017 року для придбання транспортного засобу марки ВАЗ 21214 (копія кредитного договору № 18968053 від 07.12.2012 року); - 07.12.2012р. між ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № 18968158, за умовами якого [PERSON] передав кредитору в заставу транспортний засіб марки ВАЗ 21214 (копія договору застави транспортного засобу № 18968158 від 07.12.2012 року); - 03.12.2014 року Московським районним судом м. Харкова винесено заочне рішення по цивільній справі № 643/14487/14-ц, провадження № 2/643/5188/14, яким позов ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 18968053 від 07.12.2012р. задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» кредитну заборгованість станом на 14.09.2014р., всього в сумі 72 270 грн. 82 коп. та судові витрати - судовий збір в сумі 722 грн. 71 коп.. - 08.04.2016 року Московським районним судом м. Харкова прийнято ухвалу про скасування вищевказаного заочного рішення суду (копія ухвали від 08.04.2016 року Московського районного суду м. Харкова); - 13.02.2017 року Московським районним судом м. Харкова винесено рішення (після скасування заочного) по цивільній справі № 643/14487/14-ц, провадження № 2/643/5188/14, яким позов ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 18968053 від 07.12.2012р. задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» кредитну заборгованість на загальну суму 72 270 грн. 82 коп. та судові витрати, - судовий збір в сумі 722 грн. 71 коп., яке набрало законної сили 24.02.2017 року (копія рішення від 13.02.2017 року Московського районного суду м. Харкова); - 20.07.2017 року старшим державним виконавцем Московського відділу ДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області Гресем Д.Д. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 53992915, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», - фактичне виконання в повному обсязі рішення Московського районного суду м. Харкова, згідно з виконавчим документом № 643/14487/14-ц, виданого 27.03.2017 року, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитом в сумі 72 270 грн. 82 коп., виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій стягнуто у повному обсязі. Знято арешт з майна боржника, а саме арешт накладений на все рухоме майно боржника, відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 53992915 від 23.05.2017 року (копія постанови про закінчення виконавчого провадження № 53992915 від 20.07.2017 року старшого державного виконавця Московського відділу ДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області Гресь Д.Д.); - 20.07.2017 року старшим державним виконавцем Московського відділу ДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області Гресем Д.Д. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 53993041 з примусового виконання виконавчого листа № 643/14487/14-ц, виданого 27.03.2017 року, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» судових витрат в сумі 722 грн. 71 коп., виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій стягнуто у повному обсязі (копія постанови про закінчення виконавчого провадження № 53993041 від 20.07.2017 року старшого державного виконавця Московського відділу ДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області Гресь Д.Д.); - 10.10.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. відкрито виконавче провадження № 60286173 із примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіної І.Г. про стягнення коштів з [PERSON] за договором № 18968053 (результат пошуку з Єдиного реєстру боржників від 15.10.2019 року, інформація з Єдиного реєстру боржників від 10.10.2019 року); - ухвала суду від 14.06.2021р. про витребування матеріалів, які стали підставою для вчинення виконавчого напису № 42 від 13.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіною І.Г. залишається невиконаною. При прийнятті рішення, суд керується: Статтями 15, 16 ЦК України, згідно яких кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюєтьсяЗаконом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно пункту 1.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. Глави 16 передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до пункту 3.2 Глави 16, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сумм. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути неправильність вимог боржника. Таким чином, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення оспорюваного виконавчого напису не забезпечено справедливий баланс між нтересами позивача та суспільства, що не відповідає нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. А тому, враховуючи те, що за оспореним виконавчим написом з [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» була стягнута заборгованість за договором № 18968053, строк дії якого закінчився 07.12.2017р., та за цим же договором рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.02.2017р. з [PERSON] вже була стягнута заборгованість у сумі 72 270,82 грн., яка ним у процесі примусового виконання цього рішення була погашена повністю, про що державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження «в зв`язку з виконанням фактично в повному обсязі згідно з виконавчим документом», що свідчить про доведеність факту спірності суми, суд, з врахуванням тієї обставини, що відповідач ПАТ «ПУМБ» та приватний нотаріус Юдіна І. Г. протягом всього часу слухання справи (з листопада 2019р.) інтерес до справи не проявили, витребувані ухвалою суду документи не надали, та в судові засідання, будучи належним чином повідомленими про час та дату судових слухань не з`являлися, приходить до висновку про задоволення позову, - в частині вимог до ПАТ «ПУМБ». У задоволенні позовних вимог до приватного нотаріуса Юдіної І. Г. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та стягнення з неї судового збору слід відмовити, виходячи з наступного. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат». Частиною першою статті 1 Закону встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною другою статті 1 Закону передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у даній справі, які складаються з суми сплаченого позивачем судового збору в розмірі 384 грн. 20 коп., підлягають відшкодуванню відповідачем у повному обсязі.

Outcome: approved