Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та просив суд розподілити спільне майно подружжя у виді будинковолодіння, реально виділивши в натурі позивачу 1/2 частину будинковолодіння за адресою [ADDRESS] та визначити порядок користування земельною ділянкою у співвідношенні до реальних часток в спірному будинковолодінні, а іншу 1/2 частину його реально виділити у власність відповідачки з визначенням користування нею біля такої його частини земельною ділянкою. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує на те, що ним разом з відповідачкою [PERSON] за час їхнього подружнього життя спільними коштами та працею було побудовано на неприватизованій земельній ділянці загальною площею 0,1 га житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS]. Також позивач вкакзує, що 18 квітня 2011 року шлюб між сторонами був розірваний, на даний час є необхідність у реальному поділі вказаного нерухомого майна, що є спільним майном подружжя, через непорозуміння з приводу користування ним. Після проведення за ухвалою суду судової будівельно-технічної експертизи та ознайомлення із її висновком сторони по справі надали суду письмові заяви з пропозиціями щодо варіанту розподілу будинковолодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою. Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, а подали до суду спільну письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність та домовленість них щодо часток кожної із сторін у будинковолодінні. У цій письмовій заяві позивач зазначив, що він свої позовні вимоги уточнює та частково змінює, вказавши, що з відповідачкою він досяг домовленості, згідно якої його частка в будинковолодіння становитеме 2/5 частини, а відповідачки 3/5 частини. При цьому просив суд розділити житловий будинок з господарськими будівлями та визначити порядок користування неприватизованою земельною ділянкою згідно варіанту № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи, наданого на виконання ухвали суду від 19 червня 2014 року, виділивши реально в натурі йому у власність 2/5 частини житлового будинку з присадибними будівлями і спорудами, позначених на схемі поділу червоним кольором. А також просив відповідно виділити йому у користування частину неприватизованої земельної ділянки площею 582 кв.м за вказаною адресою, розміщену біля цих 2/5 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, позначену також червоним кольором у запропонованому висновком судової будівельно-технічної експертизи варіанті № 1 визначення порядку користування земельною ділянкою. Крім того, позивач вказав, що понесені ним судові витрати по справі він покладає на себе. Відповідачка [PERSON] у вказаній письмовій заяві змінені і уточнені позовні вимоги [PERSON] визнала та вказала, що вона досягла домовленності з позивачем про його частку в будинковолодінні в розмірі 2/5 частин та її частки у ньому в розмірі 3/5 частин його. Зазначила, що не заперечує проти розподілу спільного майна подружжя у вигляді будинковолодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою і виділу позивачу 2/5 частин будинковолодіння і частини земельної ділянки у користування біля неї згідно варіанту № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи, зазначених на схемі червоним кольором. При цьому просила суд виділити їй у власність в натурі 3/5 частини житлового будинку з присадибними будівлями і спорудами, позначених на схемі поділу будинку синім кольором, а також частину земельної ділянки у її користування біля цих будівель, що виділені також синім кольором у запропонованому висновком судової експертизи варіанті № 1. Представник третьої особи - Диканської селищної ради - в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надійшов лист селищної ради, в якому вказав, що третя особа не заперечує проти переобладнання сторонами по справі належного їм будинковолодіння по [ADDRESS] у разі його реального розділу в натурі та визначення порядку користування прилеглої до цього будинковолодіння земельної ділянки згідно запропонованих експертом варіантів розподілу спільного майна подружжя. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази по справі, суд приходить до висновку про те, що змінені та уточнені позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню за наступних підстав. Під час розгляду справи в суді було встановлено, що з 23 лютого 1980 року по 18 квітня 2011 року позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у шлюбі, який на підставі актового запису про розірвання шлюбу № 8 від 18 квітня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції був розірваний /а.с. № 3/. Також судом було встановлено, що за час подружнього життя сторін ними спільно було побудоване будинковолодіння, розташоване за адресою [ADDRESS], яке на праві власності в даний час зареєстровано згідно свідоцтва на право власності на жилий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Диканської селищної ради депутатів від 30 січня 1992 року, на ім"я позивача та є спільним майном подружжя. Спірне майно подружжя - будинковолодіння по [ADDRESS] згідно технічної документації складається з житлового будинку , господарських будівель та огорожі, загальна вартість яких 388 566 грн. 00 коп. відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 91 від 08 липня 2014 року, Згідно довідки Диканської селищної ради від 21 травня 2014 року земельна ділянка під будинковолодінням по [ADDRESS] площею 0,10 га не приватизована та значиться у користуванні [PERSON] /а.с. 11/. Судом також встановлено, що неповнолітніх дітей позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] не мають, після розірвання шлюбу проживають разом у будинковолодінні по [ADDRESS], яке являється їхнім спільним сумісним майном подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 60 СК Укрїни майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно із ст.ст. 63, 68 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно із ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 91 від 08 липня 2014 року, наданого на виконання ухвали Диканського районного суду від 19 червня 2014 року, були визначені два найбільш доцільні варіанти поділу в натурі будинковолодіння, розташованого по [ADDRESS], а також відповідно до варіантів поділу будинковолодіння - визначені два варіанти визначення порядку користування неприватизованою земельною ділянкою загальною площею 0,10 га біля вказаного будинковолодіння. Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] дійшли спільної згоди та домовленності з приводу як розміру часток кожного з них у будинковолодінні, так і з приводу варіанту поділу їхнього спільного нерухомого майна, запропонованого вище вказаним висновком судової будівельно-технічної експертизи, що вбачається у наданій ними суду письмоій заяві про такі домовленності. Як вбачається з письмової заяви сторін по справі, наданої суду, видно що позивач з відповідачкою за спільною домовленістю між собою визначили частки кожного з них у будинковолодінні, що є спільним сумісним майном подружжя, а саме позивачу 2/5 частини його, а відповідачці 3/5, що відповідає положенням ст. 70 СК України, а тому суд бере цю домовленість сторін до уваги та вважає необхідним у таких частках розділити в натурі спірне будинковолодіння за визначеними сторонами частками. Суд вважає обгрунтованим та доцільним поділити спільне майно подружжя саме згідно варіанту № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи із виконанням усіх необхідних переобладнань в житловому будинку, визначених висновком судової будівельно-технічної експертизи, згоду на виконання яких надав виконком Дикаської селищної ради, бо такий розділ в натурі цього будинковолодіння буде відповідати визначеним кожній із сторін за домовленістю ними часток, кожна сторін при цьому буде мати у власності ізольовану частину як житлових, так і господарських приміщень, які відповідають санітарним та будівельним нормам, а також біля них будуть розміщені частини земельних ділянок при визначенні порядку користування сторонами земельною ділянкою. З приводу здійснення необхідного переобладання житлового будинку по [ADDRESS] в результаті його реального поділу, суд вважає, що кожна із сторін повинна виконувати ту частину переобладнання, яка стосується частини житлового будинку виділеної кожній із сторін у власність, згоду на що надав виконком Диканської селищної ради відповідно до діючого законодавства. Враховуючи, що згідно варіанту № 1 висновку судової експертизи земельна ділянка площею 582 кв.м., розташована біля 2/5 частин будинковолодіння, яку просить реально виділити йому у власність позивач, а земельна ділянка площею 418 кв.м біля 3/5 частин його, що їх просить виділити їй у власність відповідачка, то при таких обставинах суд вважає необхідним визначити саме такий порядок користування сторонами цими частинами земельних ділянок . Враховуючи вище викладене, спільну згоду позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON] на поділ спільного майна подружжя відповідно до визначеного судовою будівельно-технічною експертизою варіанту поділу будинковолодіння та визначення ними за домовленістю між собою часток у будинковолодінні, а також порядку користування земельною ділянкою під цим будинковолодінням із усіма необхідними переобладнаннями в будинку, суд приходить до висновку, що змінені та уточнені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що позивач [PERSON] вимог щодо стягнення із відповідачки [PERSON] судового збору та судових витрат не ставить, в своїй письмовій заяві до суду позивач вказав, що їх відносить на себе, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачки сплаченого позивачем [PERSON] судового збору та понесених ним інших судових витрат по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved