Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Дидинська Б.М., звернулася у суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що 30.07.2016 року сторони зареєстрували шлюб у Мукачівському міському відділі ДРАЦС Головного ТУЮ у Закарпатській області за актовим записом №305. Прізвище « [PERSON] » позивачка після реєстрації шлюбу поміняла на прізвище « [PERSON] ». 23.10.2018 року змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] Причиною розірвання шлюбу є різні характери та погляди на життя, відсутність порозуміння та поваги. Відповідач не цікавиться сім`єю та матеріально не забезпечує. Їхній шлюб існує тільки формально, збереження сім`ї і подальше спільне проживання з відповідачем є недоцільним. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Крім того, вказує, що відповідач не надає матеріальну допомогу на її з дитиною утримання. [PERSON] є працездатним молодим чоловіком, який працює у ТОВ «Фішер Мукачево», де заробіток робочого становить близько 15500,00 грн. Неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків у відповідача на утриманні не має. Позивачка пропонує стягувати із відповідача на утримання сина щомісячно по 1/3 частині від всіх видів його заробітку. Крім того, просить стягувати аліменти і на її утримання у розмірі 1000,00 грн. У свою чергу відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, у якому вказує, що проживати однією сім`єю разом позивач не бажала і вигадувала постійні перепони, щоб вони не були разом. Позивач дуже часто є роздратованою. Він не взмозі зберегти сім`ю без бажання іншої сторони, а саме дружини. Таким чином, він визнає позов у частині розірвання шлюбу. Що стосується стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, то такі визнає частково. Вказує, що надавав кошти на утримання дитини та дружини. Він працевлаштований, сплачує кредит, який оформляли для сімейних потреб.\~ У відзиві просить суд у задоволенні позову відмовити у частині стягнення аліментів на утримання дружини, в іншій частині позов визнає. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Дидинська Б.М. подала до суду письмову заяву про розгляд справи без їхньої участі. Бажають уточнити позовні вимоги та зменшити аліменти на утримання дружини, таким чином просять стягувати із відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі по 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В іншій частині позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його особистої участі, не заперечує відносно уточнених вимог позовної заяви. Дослідивши подані докази, всебічно і повно з`ясувавши підтверджені ними фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, суд вважає уточнені позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення. У судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у Мукачівському міському відділі ДРАЦС Головного ТУЮ у Закарпатській області за актовим записом №305. Прізвище « [PERSON] » позивачка після реєстрації шлюбу поміняла на прізвище « [PERSON] ». 23.10.2018 року змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із довідки Виноградівської міської ради №944 від 27.03.2019 року [PERSON] має на утриманні сина [PERSON] , 2017 р.н. Причиною розірвання шлюбу стали різні характери, погляди на життя сторін. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому вимоги позовної заяви про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Що стосується уточнених позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, то суд приходить до наступного висновку. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.01.2017 року вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі. Із доказів, які подані представником позивачки на ствердження уточнених позовних вимог слідує, що [PERSON] працює в УАП ТОВ Фішер Мукачево з 27.08.2018 року. На даний момент займає посаду інженер. Дохід за період з 01.09.2018 року по 31.03.2019 року склав 110368,12 грн. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Обов`язками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до ст.150 СК України, є обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. За змістом ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.6 ст.6 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Тобто обов`язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Доказів наявності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину суду не надано. Отже, суд приходить до висновку, що звернення позивачки із позовною вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини є підставним. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на 2019 р. встановлено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1626 грн. Відповідно до ст. 80, 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини, дружини (аліменти) присуджуються у частці від доходу і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач офіційно працевлаштований, отримує стабільний дохід, тому розмір аліментів слід визначити у частці від його доходу. З урахуванням наведеного, визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище сторін, стан здоров`я дитини, рівний обов`язок обох батьків брати участь в утриманні дитини, визначений законом розмір аліментів, що можуть утримуватись з платника відповідно до норм СК України, тому суд вважає за можливе стягнути аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача у розмірі 1/3 частки. У разі зміни матеріального або сімейного стану чи погіршення здоров`я має право звернутись до суду для зменшення розміру аліментів у відповідності до ст.192 СК України. Крім того, відповідно до ст. 84 ч.2, 4 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, а також те, що сину не виповнилося три роки, у позивача виникло право на отримання аліментів від відповідача на її утримання. Належних та допустимих доказів того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дитиною трьох років, останній суду не надав. Судом враховано, що на момент ухвалення рішення дитина [PERSON] , [INFO] , не досяг трирічного віку, на його утримання будуть стягуватися аліменти з відповідача в розмірі 1/3 частини заробітку на місяць, а тому суд вважає, що достатнім розміром аліментів на дружину є 1000,00 грн., щомісячно. Отже, оцінивши подані сторонами та досліджені під час судового розгляду справи докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що звернення позивачки є підставним, а її уточнені позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд зобов`язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved