Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Орган опіки та піклування Луцької міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що про ситуацію в цій сім`ї службі у справах дітей стало відомо з листа КЗ «Луцька міська дитяча поліклініка» від 13.02.2012 №105/1.8Ю, в якому повідомлялось, що малолітній [PERSON] двічі потрапляв до медичних установ, через недогляд батьків. Вказує, що під час роботи з батьками було встановлено, що [PERSON] , [PERSON] проживали у цивільному шлюбі, однак, жодного з покладених на них обов`язків щодо належного догляду за дитиною не виконують, часто зловживають алкогольними напоями. Зазначає, що 20.04.2012 [PERSON] був взятий на облік у службу у справах дітей як такий, що опинився в складних життєвих обставинах. Крім того, зазначає, що з після проведення профілактичних бесід з відповідачами, ситуація на деякий час змінювалась, батьки зобов`язались належно виконувати батьківські обов`язки, але зобов`язань не дотримувались. З 01.09.2017 року малолітній [PERSON] навчається у філії «Сенкевичівська» Володимир-Волинського ліцею «Центр освіти» Волинської обласної ради, вказує, що за весь період навчання дитину жодного разу батьки не забрали додому. Батько дитини лише двічі відвідав сина у першому семестрі 2019-2020 навчального року. [PERSON] взагалі не бере участі у навчанні та вихованні [PERSON] з січня 2019 року, не відвідує його у навчальному закладі, не співпрацює з педагогами не забезпечує матеріально. На підставі наведеного, просить суд, позбавити [PERSON] [PERSON] батьківський прав щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] . Передати малолітнього [PERSON] , [INFO] органу опіки та піклування Луцької міської ради для подальшого влаштування до сімейних форм виховання. Стягнути з [PERSON] , [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки, але не менше 50% прожиткового мінімуму з усіх видів заробітку на утримання [PERSON] , починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття на особистий рахунок дитини. Ухвалою суду від 15 квітня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та розпочато підготовче провадження у справі. Протокольною ухвалою суду від 14 травня 2020 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явились по невідомим суду причинам, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідним оголошенням на веб-порталі судової влади. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дітей (а.с.8). Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, не беруть участі у вихованні малолітнього сина. Із висновку служби у справах дітей Луцької міської ради № 28 від 07.02.2020 року, вбачається, що [PERSON] , [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітнього [PERSON] , [INFO] . 20.04.2012 [PERSON] був взятий на облік у службу у справах дітей як такий, що опинився в складних життєвих обставинах. Крім того, зазначає, що з після проведення профілактичних бесід з відповідачами, ситуація на деякий час змінювалась, батьки зобов`язались належно виконувати батьківські обов`язки, але зобов`язань не дотримувались. З 01.09.2017 року малолітній [PERSON] навчається у філії «Сенкевичівська» Володимир-Волинського ліцею «Центр освіти» Волинської обласної ради, вказує, що за весь період навчання дитину жодного разу батьки не забрали додому. Батько дитини лише двічі відвідав сина у першому семестрі 2019-2020 навчального року. [PERSON] взагалі не бере участі у навчанні та вихованні [PERSON] з січня 2019 року, не відвідує його у навчальному закладі, не співпрацює з педагогами не забезпечує матеріально. З червня 2019 року службі у справах дітей не вдається поспілкуватись з матір`ю [PERSON] , згідно інформації від 07.11.2019 року №14410/59/01-2019, наданої Луцьким районним відділом поліції ГУНП у Волинській області, місце перебування [PERSON] встановити не вдалось. Крім того, 21.10.2019 року [PERSON] прийшов у службу та зобов`язався в місячний термін вирішити питання з житлом та працевлаштуванням. Однак, більше не з`являвся та перестав відповідати на телефоні дзвінки. Враховуючи інтереси дитини, служба у справах дітей вважає за доцільне просити суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітньої дитини (а.с. 4). Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 20 ( v0020700-08 ) від 19.12.2008 року ) роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Виходячи з вищенаведеного, та з урахуванням тієї обставини, що [PERSON] , [PERSON] свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню [PERSON] , [INFO] , а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги, щодо позбавлення їх батьківських прав є підставними та підлягають до задоволення. Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Крім того, згідно ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнені з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. З ч. 3 ст. 180 СК України вбачається, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджується у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників з ким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідачі мають тимчасові заробітки, розмір їх доходів не відомий. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнені з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини. Отже, суд приходить до висновку, що з відповідачів слід стягувати аліменти у розмірі ј частки з усіх видів їх заробітку (доходу) , але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого на для дитини відповідного віку, на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 30.03.2019 року та до досягнення дитиною повноліття, наособистий рахунок малолітнього [PERSON] . Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути в дохід держави 2522,40 грн. судового збору.

Outcome: approved