Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася із позовом до суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, вона є основним квартиронаймачем двохкімнатної кварити [ADDRESS] з 15 липня 2003 року, на підставі розпорядження Франківської районної адміністрації виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів №886 від 15.07.2003 року. [PERSON] - біологічний батько позивача, не проживає в житловому приміщенні - квартирі [ADDRESS] з 2015 року. [PERSON] є колишнім чоловіком її матері - [PERSON] . Також зазначає, що відповідач не проживає в даній квартирі, не приймає участі у спільному побуті, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей його в квартирі немає і взагалі квартирою він не цікавиться; комунальні платежі нараховуються згідно чисельності зареєстрованих в квартирі осіб. Окрім цього, оскільки, відповідач за вищевказаною адресою не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за нього, і які їй доводиться оплачувати. Також, через те, що відповідач зареєстрований в даній квартирі, позивач не може оформити субсидію. Зазначає, що перешкод в користуванні житловим приміщенням ні вона, ні члени її сім`ї відповідачу не чинили. Вважає, що [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] у зв`язку з тривалою, понад чотири роки без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, а тому просить суд визнати [PERSON] , [INFO] особою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечує, покладається на розсуд суду. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Третя особа в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечує, покладається на розсуд суду. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників судового процесу, постановивши по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки № 329 від 13.02.2019, в квартирі за адресою [ADDRESS] зареєстровано 7 (семеро) осіб, в тому числі [PERSON] як основний квартиронаймач, а також її батько - [PERSON] . Актами від 09.10.2015 року, 10.11.2016 року, 22.11.2018 року, 12.02.2019 року, 10.05.2019 року, 10.10.2019 року та 14.01.2020 року, затвердженими директором ЛКП «Південне» встановлено, що [PERSON] дійсно не проживає за адресою [ADDRESS] з 2015 року. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 28.05.1998 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 28 травня 1998 року зроблено запис №243. Таким чином судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] з 2015 року та за вказаною адресою не появляється. Згідно з ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до змісту норм ст. ст. 1,6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право й у разі тимчасової відсутності. Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі відсутності особи понад встановлений строк, жиле приміщення не зберігається і особи можуть бути визнанні такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Згідно п.10 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] відсутній за місцем своєї реєстрації з 2015 року, не проживає понад встановлені строки в житловому приміщенні, в якому позивач є основним квартиронаймачем, судом не встановлено домовленості між ним і основним квартиронаймачем житла щодо порядку користування квартирою і залишаючись зареєстрованому у спірному домоволодінні, перешкоджає позивачу у здійсненні його законних прав, а тому відповідача слід визнати таким, що втратив право користування квартирою за адресою [ADDRESS] . Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved