Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Заявник звернувся до Дарницького районного суду м. Києва 17 травня 2016 року з заявою про встановлення факту смерті. Заявник просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки ВНІІСС, Рамонського району, Вороніжської області. Причина смерті [PERSON] є хронічна мозкова недостатність 3 степені, церебральний атеросклероз, про що відповідно Центром первинної медико-санітарної допомоги №2 міста Донецька Амбулаторія №4 видана довідка за №101 від [INFO]. Документом, що підтверджують факт смерті [PERSON] є свідоцтво про смерть на банку [NUMBER] в Донецькому міському відділі запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР. Заявник звернувся до органів державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції для отримання свідоцтва про смерть. Листом №246/02-121 від 12.05.2016 Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції відмовив у проведенні державної реєстрації смерті, мотивуючи свою відмову тим, що для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024. Разом з тим, отримані офіційні документи на підтвердження факту смерті [PERSON] є недійсними на території України, оскільки видані незаконно створеними органами на тимчасово окупованій території України, а відомості про смерть особи не внесенні до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. З огляду на вказане, зареєструвати факт смерті [PERSON] в органах державної реєстрації актів цивільного стану громадян Міністерства юстиції України заявник не в змозі. Ані довідка про причину смерті, ані свідоцтво про смерть, які видані незаконним органом, не є документом, на підставі якого можливо провести державну реєстрацію смерті особи, а отже не створюють жодних юридичних наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, також у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Посилаючись на зазначені обставини, заявник заявив вимогу про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], уродженки ВНІІСС, Рамонського району, Вороніжської області. Заявник в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій також зазначив, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Як встановлено судом, документом, що підтверджують факт смерті [PERSON] є свідоцтво про смерть на банку [NUMBER] в Донецькому міському відділі запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР. Згідно довідки №101 виданої Центром первинної медико-санітарної допомоги №2 міста Донецька Амбулаторія №4, [PERSON], [INFO], померла [INFO], у віці 71 рік, причина смерті хронічна мозкова недостатність 3 степені, церебральний атеросклероз, та похована на цвинтарі в місті Донецьку. Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» від 14.11.2014 № 875/2014, діяльність державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях припинено. Законом України № 1680-VII «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО. Згідно з цим законом в окремих районах Донецької та Луганської областей на період дії особливого порядку місцевого самоврядування діє з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст. 2). Перелік районів і населених пунктів, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, визначений рішенням Верховної Ради України. Відповідна постанова була прийнята 17 березня 2015 року. Разом з тим, з квітня 2014 р. м. Донецьк контролюється самопроголошеною "ДНР" та розглядається нею як її столиця. З викладених обставин свідоцтво про смерть на банку [NUMBER] в Донецькому міському відділі запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР є нікчемним. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт смерті [PERSON], [INFO], померлої [INFO], у віці 71 рік, що підтверджується свідоцтвом про смерть на банку [NUMBER] в Донецькому міському відділі запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР, а заяву такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved