Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є громадянкою України, [INFO]. [INFO] вона, перебуваючи на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, а саме в с. Воїнка Красноперекопського району АР Крим, народила дівчинку. Через відмову прикордонних сил Російської Федерації надати дозвіл на виїзд з тимчасово окупованої території, 11.10.2016 року вона зареєструвала факт народження дитини та отримала свідоцтво про народження [NUMBER] у Красноперекопському районному відділі записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Перебуваючи в м.Миколаєві, вона звернулась до відділу ДРАЦС Миколаївського обласного управління юстиції щодо реєстрації народження дитини, на що отримала відмову у зв'язку з тим, що для підтвердження факту народження дитини пред'явлено Свідоцтво про народження [NUMBER] від 11 жовтня 2016 року, видане Красноперекопським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, що не є підставою для державної реєстрації народження відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.1 розділу І глави 3 Правил про державну реєстрацію актів цивільного стану в Україні. Їй було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту народження дитини та проведення державної реєстрації народження дитини на підставі рішення суду. У судовому засіданні, заявниця не була присутня, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи - Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованої особи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Як вбачається зі змісту ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Судом встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO], наданої суду копії паспорту громадянина України, виданого Заводським РВ УМВС України в місті Миколаєві 01.07.2016 року. [INFO] у заявниці на території Автономної Республіки Крим в с. Воїнка Красноперекопського району народилася донька, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] у Красноперекопському районному відділі записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" від 15 квітня 2014 року (далі - Закон), сухопутна територія Автономної Республіки Крим визначається тимчасово окупованою територією. Згідно ч. 1 ст. 18 Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Зі змісту ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно п. 4 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. З огляду на те, що свідоцтво про народження від 11.10.2016 року є недійсним і не створює правових наслідків за приписами ч. 3 ст. 9 Закону, а отже не може бути підставою для державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви щодо встановлення факту народження дитини, оскільки вказаний факт знайшов підтвердження під час судового розгляду.

Outcome: approved