Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач, [PERSON]звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітньої доньки [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON], та [PERSON] мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. [PERSON] записаний батьком дитини - [PERSON] згідно з свідоцтвом про народження [NUMBER] від 17.05.2006 року. Позивач з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі ніколи не перебували, спільно не проживали, дитина завжди проживала разом з позивачкою. Згідно з довідкою з місця проживання про склад сім'я і прописку від 24.05.2016 року [PERSON] та донька - [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] при цьому згідно з довідкою донька зареєстрована за вказаною адресою та проживала разом зі мною з 01.06.2006 року. 1 вересня 2010 року позивач уклала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. На сьогоднішній час [PERSON] з разом з донькою і чоловіком проживають на території Ізраїлю, що підтверджується виписками з реєстру населення від 9 травня 2016 року. Весь цей час відповідач життям доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні, не виконував обов'язку батька утримувати дитину. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не піклується про забезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, взагалі не спілкуються з дитиною, що необхідне для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з нотаріально посвідченою заявою [PERSON] відмовляється від своїх батьківських прав по відношенню до доньки - [PERSON], дає свою згоду на її удочеріння. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини., відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року. " Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав ". У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив слухати справу за його відсутності. Представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської радив судове засідання не з'явилися, надали суду заяву в якій позов підтримали та просили слухати справу без їх участі, також надали письмовий висновок органу опіки та піклування. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав: що [PERSON], та [PERSON] мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. [PERSON] записаний батьком дитини - [PERSON] згідно з свідоцтвом про народження [NUMBER] від 17.05.2006 року. Позивач з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі ніколи не перебували, спільно не проживали, дитина завжди проживала разом з позивачкою. Згідно з нотаріально посвідченою заявою [PERSON] відмовляється від своїх батьківських прав по відношенню до доньки - [PERSON], дає свою згоду на її удочеріння. Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO] про що, надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Дослідженими судом доказами встановлено, що відповідач цього обов'язку систематично не виконує без поважних причин. На підставі ст.150 Сімейного Кодексу України на батьків покладено обов'язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї, своєї Батьківщини, також покладено обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов'язані поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною загальної середньої освіти, готувати дитину до самостійного життя. Згідно вимог ст.152 Сімейного Кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. На підставі вимог ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно вимог п.2 ч 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.1 ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України та роз'яснень, викладених у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Суд знаходить, що всі наведені ознаки в повній мірі присутні у поведінці відповідача, [PERSON], є результатом його винної поведінки, а тому наявні достатні підстави для позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України. На підставі викладеного, відповідно до ст. 15, 18, 164, 165 СК України, ст. ст. 213, 215, 225 ЦПК України, суд,

Outcome: approved