Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання відповідача [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якому з врахуванням уточнень вказав, що йому на праві приватної власності, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить житловий будинок [ADDRESS], в якому він зареєстрований та постійно проживає. 16 липня 2007 році позивач зареєстрував у належному йому будинку свою дружину - відповідачку [PERSON], яка протягом приблизно п*яти років у будинку не проживає, однак залишилась зареєстрованою, шлюб між сторонами розірвано. При цьому, особисті речі відповідача у помешканні відсутні, з моменту зміни місця проживання вона у будинку позивача не з'являлась. Позивач, являючись власником нерухомого майна, обмежений у своїх правах власника, так як відповідач фактично не проживаючи у будинку, добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає, внаслідок чого позивач несе додаткові витрати по утриманню житла та не може розпорядитися своєю власністю, зазнає труднощів в оформленні субсидії, тому просив усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання відповідача особою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. підтримала позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, не заперечуючи проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином (а.с. 36,38) в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України За таких обставин зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Свідок [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що товаришує з позивачем у справі приблизно 20 років, вони разом працювали. Свідок зареєстрований у [ADDRESS], фактично проживає за адресою: [ADDRESS]. Свідок особисто знайомий з дружиною позивача, яка пішла від нього приблизно п*ять років тому. У теперішній час [PERSON] проживає один, за станом здоров*я він не може самостійно пересуватися, потребує допомоги у побуті, яку надає йому і свідок. Відвідуючи позивача упродовж близько п*яти років у його будинку свідок відповідачку не бачив, вістей про себе вона не подавала. Свідок [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що зареєстрований у [ADDRESS] проживає у [ADDRESS]. Свідок знайомий з позивачем приблизно десять років, вони далекі родичі. Свідку відомо, що [PERSON] був одружений з [PERSON] та вони проживали у будинку позивача в районі Сантуринівки, однак приблизно п'ять років тому припинили спільне проживання та розійшлися. [PERSON] після цього з його дозволу проживала у належному йому будинку по [ADDRESS], однак рік тому повернула ключі та поїхала, куди йому невідомо, на телефонні дзвінки вона не відповідає. Впевнений, що у будинку позивача [PERSON] протягом п*яти років не проживає та не з*являється, її особистих речей у будинку позивача свідок не бачив. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 березня 2003 р., посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори Сівяковою Г.П., зареєстрованого в реєстрі за №3-435, зареєстрованого у Костянтинівському міському БТІ 16 лютого 2004 року, р/№ 4748501, кн. 43 (а.с. 12-13), спадкоємцем зазначеного в заповіті майна, в тому числі жилого будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] гр. [PERSON], померлої [INFO], є [PERSON] 23 серпня 2001 року у відділі РАГС Костянтинівського міського управління юстиції позивач [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON], [INFO], актовий запис № 326 (а.с.14), який було розірвано заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду 30 грудня 2016 року. Рішення суду набрало законної сили 11 січня 2017 року (а.с.15). Згідно копії витягу з домової книги (а.с. 9-11), в будинку [ADDRESS] зареєстровані відповідач - [PERSON], [INFO], разом із дочкою [PERSON], [INFO] - з 16 липня 2005 року. Згідно акту перевірки паспортного режиму №22 від 15 грудня 2016 року (а.с. 6), при обстеженні жилого будинку [ADDRESS] встановлено, що власник вказаного будинку [PERSON], [INFO] зареєстрований та проживає у вказаному будинку у теперішній час. [PERSON], [INFO] (дружина) та її дочка [PERSON], [INFO], зареєстровані за вказаною адресою, однак не проживають з 2013 р. їх майна, особистих речей, іншого особистого майна в будинку не має. У добровільному порядку відповідачка [PERSON] місце реєстрації не змінює, на вимоги позивача [PERSON] про зняття з реєстраційного обліку не реагує, у зв*язку з чим позивач несе додаткові витрати по утриманню житла, зазнає складнощів в оформленні субсидії та не може розпорядитися своєю власністю за власним розсудом. Відповідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В силу ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи, що порушене право власності позивача [PERSON] потребує захисту, необхідно усунути перешкоди у здійсненні ним цього права, визнавши відповідача [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved