Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Білоцерківської міської ради Київської області, зазначивши третьою особою Першу білоцерківську міську державну нотаріальну контору Київської області, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, мотивуючи тим, що 22.03.2015 р. помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно , що складається з квартири № 31 по бульвару Комсомольському в будинку № 3-А в м. Біла Церква Київської області. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування після смерті батька. При зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину, оскільки не було надано правовстановлюючих документів на квартиру. У звязку з цим просила судовим рішенням визнати за нею право власності на квартиру № 31 по бульвару Комсомольському в будинку № 3-А в м. Біла Церква Київської області в порядку спадкування. У судове засідання сторони не прибули, позивач подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримала, відповідач та третя особа подали заяви про розгляд справи у відсутності їх представників. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з урахуванням такого. Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Зі свідоцтва про народження, виданого відділом ЗАГС м. Біла Церква Київської області 06.12.1983 р., та свідоцтва про зміну імені, виданого, відділом РАГС Білоцерківського МРУЮ Київської області 20.01.2015 р., судом встановлено, що [PERSON] був батьком позивача. Згідно з договором купівлі продажу квартири від 06.03.2001 року, посвідченого Другою білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області за реєстровим номером №1-850 та зареєстрованого в Білоцерківському "БТІ" 13.04.2001 р. за №12253, [PERSON] був власником квартири № 31 по бульвару Комсомольському в будинку № 3-А в м. Біла Церква Київської області. Як вбачається зі свідоцтва про смерть, виданого відділом РАГС Білоцерківського МРУЮ Київської області, [PERSON] помер 22.03.2015 року. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Першої білоцерківської міської державної нотаріальної контори [PERSON] №174/02-31 від 29.01.2016 р. судом встановлено, що позивач у встановлений законом строк звернулась з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, що залишилося після смерті [PERSON], оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1218 Кодексу до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, а також той з подружжя, який його пережив (ч.1 ст.1261 ЦК України). Судом встановлено, що позивач, будучи спадкоємцем першої черги, у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, якому належала квартира [ADDRESS], і право власності на яку не припинилось внаслідок його смерті. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позивач довела свої вимоги, а тому задовольняє позов у повному обсязі.

Outcome: approved