Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Подружжя [PERSON] звернулось із зазначеною заявою, яку в судовому засіданні повністю підтримали та просили суд ухвалити рішення про встановлення факту народження їхньої доньки на території України. В обґрунтування зазначили наступне. Обидва заявники зареєстровані на території Луганської області. З початку бойових дій на території Луганської області, через територію Російської Федерації, переїхали до Автономної Республіки Крим до родичів і мали намір, в подальшому, переїхати на материкову частину України. Через бойові дії, як продовжували пояснювати заявники, не мали можливості іншим шляхом потрапити на територію України. В м. Ялта АР Крим [INFO] заявниця народила дочку. В подальшому, дочці було видано свідоцтво про народження відділу реєстрації АР Крим, як суб'єкта Російської Федерації. Із даним свідоцтвом заявники приїхали в с. Василівка Житомирського району Житомирської області де тимчасово зареєстрували своє місце проживання, як особи, які перемістилися з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції). Органи РАЦСу не видали свідоцтво про народження дитини заявників в замін свідоцтва про народження видане відділом державної реєстрації суб'єкта Російської Федерації в зв'язку з тим, що чинним законодавством України такої процедури не передбачено. Таким чином, отримати ані допомогу при народженні дитини, ані зареєструвати дитину на території України заявники не можуть і просять суд встановити даний факт, який має для заявників суттєве значення. Представник Житомирського районного сектору управління державної міграційної служби України в Житомирській області, в судовому засіданні, заяву не визнав і пояснив, що дійсно чинним законодавством України не передбачено процедури заміни свідоцтво про народження виданого іншою державою на свідоцтво про народження громадянина України. Мало того, як продовжував пояснювати представник сектору, не має підтверджень того, що заявники не отримали громадянство Російської Федерації. Інші учасники провадження в засідання не з'явились, будучи належним чином та завчасно повідомленими про дату час та місце слухання справи, однак направили листи, якими просили слухання справи проводити у відсутність їх представників. Сільська рада заяву визнала. Заслухав пояснення учасників розгляду, проаналізував надані ними матеріали, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Відповідно до медичного свідоцтва про народження, виданого 13 лютого 2015 року - [INFO] об 17 годині 15 хвилин в м. Ялта, Республіки Крим у [PERSON] народилась дочка (а.с.4). Обмінна карта та первинний лікарський патронаж до новонародженої видані щодо даної дитини, відповідно 15 та 19 січня 2015 року (а.с.5,6). Керівником органу запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану м. Ялта Міністерства юстиції Республіки Крим Російської Федерації - 11 березня 2015 року була видана довідка про народження за № 240 про те, що [INFO] була народжена [PERSON]. Батьками дитини є заявники у даній судовій справі (а.с.7). 11 березня 2015 року Ялтинським міським відділом записів актів громадянського стану департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим видано свідоцтво серії [NUMBER] про народження [INFO] в м. Ялта [PERSON], батьками якої є заявники і про що зроблено запис про народження за № 241 (а.с.8). Заявники перебувають у шлюбі зареєстрованому 19 грудня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Луганської області за відповідним записом № 253, свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.9). Заявники 8 квітня 2015 року отримали довідки про переміщення в с. Вереси Житомирського району Житомирської області з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) і є громадянами України з присвоєними ідентифікаційними номерами (а.с.10 - 15). В с. Василівка Житомирського району Житомирської області заявники проживають разом з батьками чоловіка (а.с.16). Заявники звертались до реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції із проханням обміняти свідоцтво про народження дитини, однак їм було відмовлено в зв'язку із відсутністю передбаченої законодавством України процедури (а.с.23). За таких і встановлених судом обставин справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення заяви, виходячи з наступного. Ніким з учасників судового провадження не оспорювався факт народження дитини. Перепоною для видачі свідоцтва про народження дитини органами України, як виходить з суті дослідженого - відсутність передбаченої законодавством України обміну свідоцтва про народження дитини народженої на тимчасово окупованій території України і де факто виданого іншою державою - Російською Федерацією на свідоцтво про народження, що видається Україною. Разом з тим такі обставини, на переконання суду, не можуть буди перепоною для реєстрації дитини органами України, як народженої від громадян України, хоча і на тимчасово окупованій території України. Відповідно до преамбули Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" № 1207 від 15 квітня 2014 року (далі за текстом скорочено Закон №1207) - Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв'язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом. Основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин. Відповідно до ст. 1 Закону № 1207 - тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. В свою чергу, ст. 2 визначено, що цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб. Для цілей Закону №1207 тимчасово окупованою територією визначається, серед іншого - сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Частиною 1 ст. 5 Закону № 1207 передбачено, що Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та норми закону, якими врегульовані дані правовідносини суд і вважає, що всі і передбачені законом підстави вважати, що народження дитини заявників [INFO] в м. Ялта Автономної Республіки Крим є народження дитини в Україні, адже за наведеними положеннями Закону України № 1207, така територія вважається територією України, на яку, серед іншого поширюються всі закони України і Україна забезпечує реалізацію, в тому числі, соціальних, прав громадян України. Суд не приймає до уваги пояснення представника Житомирського РС УДМС України в Житомирській області в частині того, що не має достатніх підстав вважати про не набуття заявниками громадянства іншої держави - Російської Федерації, за час їх перебування на тимчасово окупованій території України, адже це є припущенням, а, відповідно до положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може на ньому ґрунтуватись. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved