Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області, в якому просить: визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, яке складається з житлового будинку «А1» загальною площею 53, 5 кв.м., в тому числі житлової площі 19, 9 кв.м. та господарських будівель: кухня «Б, б», сарай «б1», сарай «В», колодязь № 1, що знаходиться за адресою: с. Млинки Котелевського району Полтавської області вул. Горького, 18 ,і до дня смерті належало [PERSON], який помер 01.10.2003 року. визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки загальною площею 0, 9969 га. з них: земельну ділянку площею 0, 1113 га., яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, і розташована за адресою: с. Млинки Котелевського району Полтавської області вул. Горького, 18; земельну ділянку площею 0, 4337 га., яка надана для ведення особистого селянського господарства, і розташована за адресою: с. Млинки Котелевського району Полтавської області; земельну ділянку площею 0, 4519 га., яка надана для ведення особистого селянського господарства, і розташована за адресою: с. Млинки Котелевського району Полтавської області та до дня смерті належали [PERSON], який помер 01.10.2003 року. Обґрунтовуючи позов тим, що після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина за законом, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Млинки Котелевського району Полтавської області вул. Горького, 18, та земельні ділянки загальною площею 0, 9969 га. Звернувшись до Котелевської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, державний нотаріус був позбавлений можливості, видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємцем не надано оригінал правовстановлюючого документа на будинок (а.с. 16). Також нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, оскільки на них відсутній витяг з Державного земельного кадастру та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 16). Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. [PERSON] надав до суду заяву від 09.08.2016 року в якій просить провести розгляд справи без його участі, зазначивши що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 65). Відповідач у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Відповідач Деревківська сільська рада Котелевського району Полтавської області надала до суду заяву від 01.08.2016 року, в якій просить суд провести судове засідання без участі представника сільської ради, зазначивши, що позовні вимоги [PERSON] визнають у повному обсязі (а.с. 54). Представник третьої особи Котелевської державної нотаріальної контори Полтавської області у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Котелевська державна нотаріальна контора надіслала до суду листа № 714/01-16 від 27.07.2016 року, в якому просить розглядати справу без участі державного нотаріуса, у вирішенні даного питання покладаються на розсуд суду ( а. с. 53). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, але надав заяву від 01.08.2016 року, в якій просить суд провести розгляд справи без їхньої участі, зазначивши що у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду (а.с. 56). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі не явки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с. 1-65), приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] являється сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯЖ № 402015 від 25.06.1955 року (а.с. 11). [PERSON] помер 01 жовтня 2003 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії I-КЕ № 283489, повторно видане відділом ДРАЦС реєстраційної служби Котелевського РУЮ у Полтавській області 03.12.2014 року (а.с. 13). Відповідно до довідки за № 544, виданої виконавчим комітетом Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області 22.07.2016 року вбачається, що гр. [PERSON] мешкав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. При цьому на час відкриття спадщини (01.10.2003 року) з гр. [PERSON] за вищевказаною адресою проживала дружина [PERSON] (а.с. 14). Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6-ти місячного строку він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У встановлений законом 6 ти місячний строк позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. [PERSON], яка померла 15.06.2016 року, за життя подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті свого чоловіка - [PERSON] Спадкове майно складається з: - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Горького, 18, с. Млинки Котелевського району Полтавської області; - земельних ділянок загальною площею 0,9969 га, що складається з: земельної ділянки площею 0,1113 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: вул. Горького, 18, с. Млинки Котелевського району Полтавської області; земельної ділянки площею 0,4337 га, яка надана для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Млинки Котелевського району Полтавської області; земельної ділянки площею 0,4519 га, яка надана для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Млинки Котелевського району Полтавської області, що належали спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії III-ПЛ № 012146, виданого Деревківською сільською радою Котелевського району Полтавської області 27.09.2003 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 313. Державний нотаріус був позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Горького,18, с. Млинки Котелевського району Полтавської області, оскільки спадкоємцем не надано оригінал правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на вищезазначене спадкове майно. Відповідно до довідки, виданої ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 01.06.2016 року за № 4576, реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок не проводилась(а.с. 16). Крім того, державний нотаріус був позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки на запит Котелевської ДНК за № 420/02-14 від 04.05.2016 року відділом Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області не наданий витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Тому рекомендовано звернутися до суду. (а.с. 16). Виходячи із вимог ст. 5 ЦК України до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до змісту довідки за № 522, наданої виконавчим комітетом Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області 13.07.2016 року вбачається, що за померлим [PERSON], [INFO], лічиться домоволодіння за адресою: с. Млинки, вул. Горького, 18, Котелевського району Полтавської області, згідно: погосподарської книги № 7 за 1980 1982 роки, особистий рахунок № 562, погосподарської книги № 7 за 1983-1985 роки, особистий рахунок № 558, погосподарської книги № 11 за 1986-1990 роки, особистий рахунок № 635, погосподарської книги № 15 за 1991-1995 роки, особистий рахунок № 606, погосподарської книги № 7 за 1996-2000 роки, особистий рахунок № 526, погосподарської книги № 5 за 2001-2005 роки, особистий рахунок № 434, погосподарської книги № 6 за 2006-2010 роки, особистий рахунок № 383, погосподарської книги № 6, номер обєкта погосподарського обліку № 0545-1(а.с. 23). Відповідно до змісту довідки за № 663, наданої виконавчим комітетом Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області 04.12.2014 року вбачається, що за померлим [PERSON], [INFO], згідно погосподарської книги № 6, номер обєкта погосподарського обліку № 0545-1 лічиться домоволодіння за адресою: с. Млинки, вул. Горького, 18, Котелевського району Полтавської області (а.с. 24). Відповідно до технічного паспорта, виготовленого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 18.02.2016 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Горького, 18, с. Млинки Котелевського району Полтавської області, відповідає наступним характеристикам: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 53,5 кв. м., в тому числі житлової площі 19,9 кв. м., та господарські будівлі й споруди: літня кухня літ. Б,б, сарай літ. б1, сарай В, колодязь № 1(а.с. 18-22). Вказане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці площею 0,1113 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд та належала моєму батькові на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії III-ПЛ № 012146, виданого Деревківською сільською радою Котелевського району Полтавської області 27.09.2003 року, про що свідчить довідка за № 520, видана виконавчим комітетом Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області 13.07.2016 року(а.с. 25). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Згідно з п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Згідно з ч.9 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Ч. 1 ст. 22 Земельного кодексу УРСР від 18.12.90 N 561-XII передбачено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 23 Земельного кодексу УРСР від 18.12.90 N 561-XII, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. Постановою Верховної Ради Української РСР від 13.03.92 N 2201-XII «Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею» затверджено форми державних актів:- на право колективної власності на землю;- на право приватної власності на землю. Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 N449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» (із відповідними змінами) встановлено, що раніше видані (до набрання чинності цією постановою) державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб. Отже, державні акти на право приватної власності на землю, видані у період дії Постанови ВРУ N 2201 (з 23.06.92 по 08.01.2004), є чинними правовстановлювальними документами, що підтверджують права власності на земельні ділянки. Згідно роз'яснень, наданих у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до змісту повідомлення завідувача Котелевської державної нотаріальної контори № 714/01-16 від 27.07.2016 року, в спадковій справі № 66/2004 на майно [PERSON], померлого 01.10.2003 року знаходиться заява: про прийняття спадщини за законом що надійшла 24.02.2004 року від [PERSON], сина померлого; заява про відмову від прийняття спадщини за законом від 14.12.2007 року від імені дружини спадкодавця [PERSON]. Дані про інших спадкоємців відсутні. Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. Котелевською державною нотаріальною конторою 14.12.2007 року на імя [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) площею 3, 08 га. (а.с. 53). Згідно з ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. \~ Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~ Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Котелевська державна нотаріальна контора Полтавської області, відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 \~Цивільного кодексу України. Підсумовуючи все вище викладене суд, вважає, що [PERSON], як спадкоємець на майно померлого [PERSON] , дійсно має законне право на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивачу присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved