Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом і просить визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Посилається на те, що є головою фермерського господарства «Світ ланів». Орендував у, в тому числі й [PERSON] , земельну ділянку, площею 1,275 га, з кадастровим номером 3223385000:02:007:0060. На початку 2021 року звернувся до сільської ради для узгодження деяких питань оренди земельних ділянок й дізнався, що [PERSON] , який помер [INFO] , було складено заповіт на його ім`я на орендовану земельну ділянку. Оскільки він не перебував в родинних відносинах із спадкодавцем, ні про його смерть, ні про наявність заповіту не знав, тому у встановлені строки він не зміг подати заяву про прийняття спадщини. Дізнавшись про наявність заповіту, звернувся до нотаріуса, однак у заведенні спадкової справи йому було відмовлено в зв`язку з порушенням строків для прийняття спадщини. Вважає, що необізнаність про наявність заповіту є поважною причиною для продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги підтверджує витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині того, що він є засновником ФК «Світ ланів» (а.с. 16); копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 9); копією довідки про місце проживання померлого [PERSON] та склад його сім`ї на день смерті(а.с. 10); копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з яких вбачається, що власником земельної ділянки, площею 1,275 га, з кадастровим номером 3223385000:02:007:0060 є [PERSON] з 22.01.2015, 28.01.2016 посвідчено право оренди даної земельної ділянки строком на 49 років , орендар ФК «Світ ланів» (а.с. 12-14); копією заповіту від 04 лютого 2016 року, посвідченого секретарем Жовтневої сільської ради, реєстр № 05, з якого вбачається, що [PERSON] заповідав земельну ділянку, площею 1,275 га, з кадастровим номером 3223385000:02:007:0060, [PERSON] (а.с. 11); листом приватного нотаріуса Мусієнко М.М., з якого вбачається, що завести справу після померлого [PERSON] є неможливо в зв`язку з пропущенням [PERSON] строку для прийняття спадщини (а.с. 15). Оригінал заповіту поданий позивачем та досліджений судом. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача, голова Студениківської сільської ради Лях М., в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Розгляд справи здійснюється відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 цього Кодексу, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша, друга статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Отже, прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту Верховним Судом визнано достатньою підставою для надання додаткового строку для прийняття спадщини (такий правовий висновок викладений у постанові ВСУ від 06.09.2017 у справі № 6-496цс17 та підтриманий у постановах ВС/КЦС: від 10.01.2019 у справі № 263/1221/17; від 17.03.2021 у справі № 308/4272/19; від 22.02.2021 у справі № 644/7785/19), як і відсутність інформації про смерть спадкодавця (постанова ВС від 25.04.2019 у справі № 761/794/15-ц). Крім того, відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, позивачем доведено наявність поважної причини пропуску строку, тому суд приходить до висновку про задоволення позову в повному. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 1220, 1233, 1235, 1236, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved