Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] та після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] право власності на: - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]; - земельну ділянку площею 0,2500 га, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS], згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 02.07.2010 року, кадастровий номер - [NUMBER] - земельну ділянку площею 0,0571 га, передану для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS], згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 02.07.2010 року, кадастровий номер -[NUMBER]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок та земельні ділянки. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Представник відповідача Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 45, [PERSON] належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Також, [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,2500 га, розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 02.07.2010 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011052102478, кадастровий номер - [NUMBER]. Крім цього, [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,0571 га, передана для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS], згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 02.07.2010 року, виданого на підставі рішення Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 12 сесії ХХІІ скликання від 24.02.1997 року № 80 та від 28.04.2010 року № 409, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011052102459, кадастровий номер - [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.08.2011 року, виданого виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]; - земельна ділянка площею 0,2500 га, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS], згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 02.07.2010 року, кадастровий номер - [NUMBER] - земельна ділянка площею 0,0571 га, передана для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS], згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 02.07.2010 року, кадастровий номер -[NUMBER]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)[NUMBER] Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 50834068 від 07.02.2018 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 22.01.1955 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу Одеської області; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.06.1959 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено судом [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 04.12.2017 року за № 4217, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 31.10.2016 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: - 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], яку вона фактично прийняла після смерті чоловіка [PERSON], але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав; - 1/2 частина земельної ділянки площею 0,2500 га, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS], згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 02.07.2010 року, кадастровий номер - [NUMBER], яку вона фактично прийняла після смерті чоловіка [PERSON], але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав; - 1/2 частина земельної ділянки площею 0,0571 га, передана для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS], згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 02.07.2010 року, кадастровий номер -[NUMBER] яку вона фактично прийняла після смерті чоловіка [PERSON], але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до заповіту від 08.02.2016 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 16, [PERSON], усе своє майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона матиме право заповіла [PERSON], [INFO]. Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка)[NUMBER] Осіб які мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] немає. Як було встановлено судом, позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 19.06.2017 року за № 1423, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved