Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON], який було зареєстровано 19 березня 2011 року виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося і вони припинили сімейно-шлюбні відносини, з літа 2012 року проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства і не мають спільного бюджету. Причиною розпаду сім'ї явилось те, що в них різні характери та погляди на сімейне життя. На даний час їх сім'я існує лише формально, примирення із відповідачем не можливе. Крім того позивач, звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути із відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини і не виконує свого обов'язку матеріально утримувати свого сина. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Дитина перебуває на її утриманні. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши письмові докази вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. У відповідності до положень ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 19 березня 2011 року виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного бюджету не мають і не ведуть спільного господарства, сумісне проживання між ними припинено. Примирення між сторонами стало неможливим. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Крім того судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Дитина сторін перебуває на утриманні матері [PERSON], що підтверджується довідкою Богуславської ЖЕК №406 від 12.12.2013 року та не оспорюється відповідачем. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів. У відповідності до положень ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач [PERSON] працює столяром 3 розряду в НТУУ "КПІ" Виробничо-експлуатаційний комбінат, має доходи, що підтверджується довідкою з місця роботи, а тому може надавати матеріальну допомогу своїй дитині. Визнання відповідачем пред'явленого позову про розірвання шлюбу та стягнення аліментів не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved