Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] \~ звернувся\~ до\~суду з\~позовом \~про зменшення\~розміру аліментів,\~згідно яких\~просить суд\~зменшити розмір\~аліментів стягуваних\~з нього\~на користь\~ [PERSON] \~та \~ [PERSON] ,\~на утримання\~його дітей\~сина [PERSON] , [INFO] \~та доньки\~ [PERSON] , [INFO] з 1/4 частки до 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що постановою Ізмаїльського міського суду 17.05.2001 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 17.05.2001 року до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з нього стягуються аліменти за рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.10.2008 року на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.07.2008 року до 23.11.2025 року на користь матері [PERSON] . Позивач є військо службовцем та з 01.08.2016 року проходить службу у військовій частині [NUMBER] у м. Дніпрі. Свого житла у м. Дніпрі він не має, тому змушений орендувати квартиру. Витрати на житло становлять 3 000 грн. щомісячно. У нього на утриманні є також непрацездатні батьки: мати [PERSON] , 1948 р.н., та батько [PERSON] , 1948 р.н., мати до того ж є інвалідом 3-ої групи. Батьки через свій вік постійно хворіють, тому потребують постійної матеріальної допомоги. Оскільки на даний час з позивача утримуються аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, а тому останній і звернувся до суду з відповідним позовом. Позивач у судове засідання не з`явився, про час слухання справи сповіщен належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання 22.01.2019 року не з`явилась про час слухання справи сповіщена належним чином, до суду 10.12.2018 року надала відзив на позов про зменшення розміру аліментів, в якому просила відмовити позивачу у позові про зменшення розміру аліментів. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що постановою Ізмаїльського міського суду 17.05.2001 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно , починаючи з 17.05.2001 року до досягнення дитиною повноліття. (а.с.5) Згідно рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.10.2008 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] ,на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.07.2008 року до 23.11.2025 року.( а.с.8) Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства"передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України,розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. \~ \~ \~ \~При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2ст. 182 СК України). При подачі позову позивач посилається на ту обставину , що у нього із заробітної плати стягуються аліменти в загальному розмірі 1/2 частини його заробітку і остаточна заробітна плата, яку він отримує після всіх відрахувань є занадто малою і не задовольняє всі його життєві потреби. Таким чином, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто позивача в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання дітей сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно,що відповідно до положеньст.192СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітнього сина та доньки , на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини. Разом з тим, 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~ Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто у позивача, а тому вважає, що його вимоги щодо зменшення розміру аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved