Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] подала до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 липня 2018 року у Тернопільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області та стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку,\~починаючи з\~18\~грудня 2020\~року до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них фактично припинилися шлюбні відносини, у них різні погляди на життя, відсутні взаєморозуміння та спільні інтереси, між ними втрачено почуття любові та поваги, спільного господарства не ведуть. За таких обставин просить шлюб розірвати, оскільки, подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. При цьому вказує, що від шлюбу з відповідачем у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] яка повністю перебуває на її утриманні. При цьому, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає хоча є працездатним та спроможний сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 грудня 2020 року відкрито провадження за вищевказаним позовом та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності заявлені позовні вимоги підтримала та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, проте представником відповідача попередньо надано суду письмові пояснення згідно яких відповідач з врахуванням того що мінімальний розмір аліментів на одну дитину який не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку станом на сьогодні становить 960,50 грн. позовні вимови визнає в повному обсязі. При цьому просить врахувати суд, що відповідач офіційно не працевлаштований, підприємницькою діяльністю не займається, нерухомим майном не володіє. Розгляд справи просить проводити за відсутності сторони відповідача. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 25 липня 2018 року, актовий запис №1277. У даному шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 30 січня 2019 року. Згідно довідки №1658/28-03 виданої Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради 04 лютого 2019 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , за місцем проживання матері. Згідно зі ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3\~ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 СК. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст.\~114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів, суд зазначає наступне: Положеннями\~статті 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною другою\~статті 150 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої\~статті 155 СК України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1\~статті 141 Сімейного кодексу України\~визначено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Як вбачається з довідки №150/02-26 виданої Зборівською міською радою Зборівського району Тернопільської області 18 січня 2021 року [PERSON] , зареєстроване місцем проживання якого [ADDRESS] згідно відомостей трудової книжки [NUMBER] з 01 лютого 2019 року офіційного місця працевлаштування немає. Також згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] станом на 18 січня 2021 року статусу фізичної особи-підприємця не має. Той факт, що відповідач офіційно не працевлаштований, не звільняє його від обов`язку забезпечувати належне утримання своєї малолітньої дочки та сплачувати аліменти у мінімальному розмірі, визначеному законом. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року у справі № 355/511/17. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. У Постанові Верховного Суду прийнятій у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (справа № 755/14148/18, провадження №61-11325св19) Верховний Суд зауважив, що у разі спору про стягнення аліментів суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір. Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Статтею\~\~7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»\~установлено, що у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком\~до 6 років становить: з 1 грудня - 1921 гривня. Разом з цим у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком\~до 6 років становить: дітей віком\~до 6\~років:\~з 1\~січня -\~1921\~гривня,\~з 1\~липня -\~2013\~гривень,\~з 1\~грудня -\~2100\~гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень (Статтею\~\~7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»). Відповідно до\~ст.\~183\~СК\~України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки позивач підтримує викладені в позові обставини, відповідач позов визнає, зважаючи на матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, відсутні відомості про його поганий стан здоров`я, а також відсутність доказів перебування у нього на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, враховуючи рівність обов`язку кожного з батьків по забезпеченню дитині необхідного матеріального утримання, відсутність істотних обставин, які могли б впливати на виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, з урахуванням інтересів та потреб дитини суд дійшов висновку про те, що з відповідача слід стягувати на користь позивача [PERSON] на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку,\~починаючи з\~18\~грудня 2020\~року до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вимогами\~ст.141 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 05 лютого 2021 року представником позивача [PERSON] подано до суду заяву у якій позивач просить вимогу щодо стягнення судових витрат із відповідача на користь позивача залишити без розгляду. Відтак, з врахуванням заяви позивача про залишення позовної вимоги щодо стягнення судових витрат з відповідача без розгляду, беручи до уваги, що від сплати судового збору за пред`явлення вимоги про стягнення аліментів позивачка звільнена відповідно до вимог закону, із відповідача у дохід держави слід стягнути 840,80 гривень судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved