Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

Орган опіки та піклування Луцької міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що 13.06.2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 03.08.2012 року шлюб між сторонами було розірвано, після розірвання шлюбу [PERSON] з сином проживали разом з дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що [PERSON] після розірвання шлюбу змінив місце проживання, не вказавши адреси свого проживання. [INFO] [PERSON] , матір дитини померла, малолітній [PERSON] разом з дідусем та бабусею зі сторони матері переїхав та проживає за адресою: [ADDRESS] , які забезпечують онука усім необхідним відповідно до вікових потреб, що підтверджено актом обстеження умов проживання від 17.03.2021 року. Зазначає, що з моменту окремого проживання [PERSON] самоусунувся від виховання та утримання сина. Згідно інформації КЗ «Луцька гімназія №18» від 11.12.2020 року, де навчається дитина, батько не цікавиться успіхами сина, не відвідує батьківські збори, не спілкується з вчителями, класним керівником [PERSON] . Крім того, зазначає, що під час спілкування у службі у справах дітей [PERSON] заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] та повідомив, що йому чинили перешкоди у спілкуванні з дитиною. Стверджував, що періодично допомагав синові, купував одяг, продукти харчування, однак, жодних письмових доказів не надав. На підставі наведеного, просить суд, позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у усіх видів заробітку на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 01 червня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та розпочато підготовче провадження у справі. Протокольною ухвалою суду від 06 липня 2021 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилась по невідомим суду причинам, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідним оголошенням на веб-порталі судової влади. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5-7). Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8). Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні малолітнього сина. Із висновку служби у справах дітей Луцької міської ради № 99 від 15.04.2021 року, вбачається, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітнього [PERSON] , [INFO] , у службу у справах дітей звернувся [PERSON] , щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , службою у справах дітей встановлено наступне: 13.06.2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 03.08.2012 року шлюб між сторонами було розірвано, після розірвання шлюбу [PERSON] з сином проживали разом з дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу [PERSON] змінив місце проживання, не вказавши адреси свого проживання. [INFO] [PERSON] , матір дитини померла, малолітній [PERSON] разом з дідусем та бабусею зі сторони матері переїхав та проживає за адресою: [ADDRESS] , які забезпечують онука усім необхідним відповідно до вікових потреб, що підтверджено актом обстеження умов проживання від 17.03.2021 року. З моменту окремого проживання [PERSON] самоусунувся від виховання та утримання сина. Згідно інформації КЗ «Луцька гімназія №18» від 11.12.2020 року, де навчається дитина, батько не цікавиться успіхами сина, не відвідує батьківські збори, не спілкується з вчителями, класним керівником [PERSON] . Дана обставина підтверджена поясненнями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та малолітнього [PERSON] . Разом з тим, згідно інформації з Єдиного реєстру боржників від 02.03.2021 року [PERSON] є боржником щодо сплати аліментів на утримання сина. Під час спілкування у службі у справах дітей [PERSON] заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] та повідомив, що йому чинили перешкоди у спілкуванні з дитиною. Стверджував, що періодично допомагав синові, купував одяг, продукти харчування, однак, жодних письмових доказів не надав. На підставі наведеного вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5,9-13,16-18). Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 20 ( v0020700-08 ) від 19.12.2008 року ) роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Виходячи з вищенаведеного, та з урахуванням тієї обставини, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню [PERSON] , [INFO] , а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги, щодо позбавлення його батьківських прав є підставними та підлягають до задоволення. Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Крім того, згідно ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнені з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. З ч. 3 ст. 180 СК України вбачається, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджується у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників з ким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнені з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини. Отже, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) , але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого на для дитини відповідного віку, на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 19.05.2021 року та до досягнення дитиною повноліття, наособистий рахунок малолітнього [PERSON] . Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави 1816,00 грн. судового збору.

Outcome: approved