Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Орган опіки та піклування Богородчанської РДА звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів на їх утримання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що дана сім'я знаходиться на обліку у органі опіки та піклування як неблагополучна. Оскільки відповідачка не забезпечувала дітям належних умов для життя та розвитку, в будинку були неналежні умови для проживання, рішенням Богородчанського районного суду від 10 серпня 2017 року дітей відібрано у відповідачки без позбавлення батьківських прав та передано органу опіки та піклування. Однак відповідачка, як мати неповнолітніх дітей, злісно ухиляється від їх утримання і виховання, не проявляє піклування, не турбується про здоров'я, фізичний, духовний розвиток, тому є підстави для позбавлення її в судовому порядку батьківських прав. В даний час діти [PERSON] та [PERSON] влаштовані у прийомну сім'ю [PERSON] та [PERSON] в с.Горохолин Ліс Богородчанського району. Діти [PERSON] та [PERSON] влаштовані у прийомну сім'ю [PERSON] та [PERSON] 30.08.2018 року [PERSON] подала нотаріально завірену заяву про відмову від виховання та утримання своїх дітей. За таких обставин просить позбавити відповідачку батьківських прав щодо її малолітніх дітей та стягнути аліментина їх утримання на користь прийомних батьків у розмірі 1/2 частини усіх видів її заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з викладених підстав та вважає, що відповідно до вимог ст.164 Сімейного Кодексу України є підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітніх дітей. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. В матеріалах справи є заява в якій відповідачка не заперечує щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007р. №3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка є матір'ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], однак, не бере ніякої участі у їх вихованні, не займається їх розвитком, не підтримує матеріально. Рішенням Богородчанського районного суду від 10 серпня 2017 року дітей відібрано у відповідачки без позбавлення батьківських прав та передано органу опіки та піклування. До цього часу відповідачка не змінила своє ставлення до дітей, не виявила бажання їх забрати додому Відповідно до заяви від 30.08.2018 року, зареєстрованої приватним нотаріусом Богородчанського нотаріального округу Любінець О.П. за № 1216, [PERSON] відмовилася від виховання та утримання своїх дітей та просила побавити її батьківських прав щодо них. В даний час діти [PERSON] та [PERSON] влаштовані у прийомну сім'ю [PERSON] та [PERSON] в с.Горохолин Ліс Богородчанського району. Діти [PERSON] та [PERSON] влаштовані у прийомну сім'ю [PERSON] та [PERSON] Згідно з висновком органу опіки та піклування Богородчанської райдержадміністрації відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а позбавлення її батьківських прав буде відповідати інтересам дітей. Свідок [PERSON], яка працює директором центру сім'ї та молоді, в судовому засіданні вказала, що відповідачка не піклується про дітей, не підтримує та матеріально не допомагає їм. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Ст.166 СК України передбачає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Пунктом 11 Положення про прийомну сім'ю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2002 р.№ 565 передбачено, що суми коштів, що належать прийомним дітям як пенсія, аліменти, інші види державної допомоги, переходять у розпорядження прийомних батьків і витрачаються ними на утримання прийомних дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ст.182 СК України передбачає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вищенаведеного суд вважає, що з відповідачки слід стягувати аліменти в частці від її заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідачку. На підставі наведеного, ст.ст.150, 164, 165 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved