Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що 20 березня 2000 року на підставі рішення 10 сесії ХХІІІ скликання Ярівської сільської Ради народних депутатів Тарутинського району Одеської області від 29 лютого 2000 № 10 його мати [PERSON] отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 021302. Оформлюючи зазначений Державний акт, в графі «прізвище, імя, по батькові» вона зазначена як «Деде Євгенія Савелівна» замість вірного «Деде Євгенія Савівна». При видачі документу вона не звернула уваги на цю помилку та не виправила її. 20 листопада 2004 року [PERSON] померла. З-за наявності цієї помилки заявник на теперішній час не в змозі отримати спадщину, яка належала за життя його матері [PERSON] В судове засідання заявник не зявився, просив суд розглядати справу за його відсутності, про що надав відповідну заяву. Представник заінтересованої особи - голова Ярівської сільської ради Тарутинського району Одеської області - [PERSON] заперечень проти вимог заявника не має, про що надав на розгляд суду відповідну заяву, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В звязку з цим, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає достатніми підстави для задоволення даної заяви. Так, статтею 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або у паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Водночас, «Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», яка була затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43 та «Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», яка була затверджена наказом Держкомзему від 22.06.2009 року № 325 - втратили чинність, отже питання, які пов'язані з належністю державного акту на землю необхідно вирішувати в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що 20 березня 2000 року [PERSON] отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 021302, виданий на підставі рішення 10 сесії ХХІІІ скликання Ярівської сільської Ради народних депутатів Тарутинського району Одеської області від 29 лютого 2000 № 10, площею 5,00 га, розташовану на території Ярівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, де в графі «прізвище, імя, по батькові» помилково записано «Деде Євгенії Савелівні» замість вірного «Деде Євгенії Савівні» (а.с. 8). Відповідно свідоцтва про народження заявника вбачається що в графі "мати" прізвище імя по батькові його мати записана російською мовою «Деде Евгения Савельевна» (а.с.6). 20 листопада 2004 року [PERSON] померла, згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 402809, виданий Ярівською сільською радою Тарутинського району Одеської області її прізвище, імя, по батькові зазначено як «Деде Євгенія Савівна» (а.с.12). З показів свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вищезазначений Державний акт на право приватної власності на землю належить саме [PERSON], померлої 20.11.2004 року (а.с.9,10). Факт, про встановлення якого просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки надасть йому право на належне оформлення спадщини, тому суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити. Враховуючи викладене,

Outcome: approved