Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що для оформлення спадщини після смерті батька - [PERSON], їй потрібно встановити факт що має юридичне значення, а саме факт належності правовстановлюючого документу Державного акту на земельну ділянку, оскільки померлий за паспортом та свідоцтвом про смерть має прізвище «[PERSON]», а в Державному акті його прізвище зазначено «[PERSON]». У зв'язку з викладеним, просить встановити факт належності її батьку [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 29.01.2002р., оскільки встановити даний факт необхідно для оформлення спадщини. Заявник, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримує повністю. Представник заінтересованої особи Петрівської сільської ради, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заяви визнав повністю. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого їх встановлення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії паспорта заявник є [PERSON], в графі сімейний стан зазначено, що заявник зареєструвала шлюб в 1998 р. з [PERSON], а 2013р. розірвала шлюб не змінюючи прізвища, даний факт не оспорюється у відповідності до чинного законодавства. З свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] від 16.10.1975 р. виданого на ім'я [PERSON] вбачається, що в графі батько зазначений [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.08.2015р. [PERSON], помер [INFO], прізвище померлого зазначено - [PERSON]. З Державного акту серії [NUMBER] від 29.01.2002, вбачається, що прізвище спадкодавця зазначено «[PERSON]». Аналізуючи докази, суд приходить до висновку, що у заявника є перешкоди в оформленні спадщини після смерті [PERSON]. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає встановленим факт належності правовстановлюючого документу, а саме що - спадкодавцю [PERSON] належить Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 29.01.2002, виданий на прізвище «[PERSON]». Згідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, що передбачено ст. 256 ЦПК України, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки. Підтвердження даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини. Відповідно до ч.7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved