Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON]звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що 01.08.2017року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина та залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка розміром 5.8817га, розташована в межах території Богданівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. Право власності спадкодавці на дану земельну ділянку підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю , оригінал правовстановлюючого документу втрачено. За життя, на випадок смерті, [PERSON] розпорядилася майном та заповіла земельну ділянку [PERSON], про що свідчить заповіт. Позивач, як спадкоємець за заповітом, бажаючи оформити спадкові права, звернувся з заявою до нотаріуса. Постановою про вчинення нотаріальної дії позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з втратою оригіналу Державного акту про право власності на землю. Так, як позивач не може оформити спадкові права нотаріально, він звернувся до суду за захистом порушених прав.. В судове засідання позивач не зявився, від нього та представника надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, заяву про розгляд справи без його участі не надав, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається , що 01 серпня 2017 року померла [PERSON], про що свідчить ксерокопія свідоцтва про її смерть. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина та залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка розміром 5.8817га, розташована в межах території Богданівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області . Право власності спадкодавці на дану земельну ділянку підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень та копією Державного акту на право власності на земельну ділянку IV-МК №014672 , виданого 25.04.2002р. Доманівською РДА. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, про що свідчить копія заповіту від 10 грудня 2015 року. Відповідно до заповіту від 10.12.2015р. [PERSON] зробила розпорядження, яким земельну ділянку розміром 5.8817га, кадастровий номер 4822780900:17:000:0012 , цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за адресою: Миколаївська область, Доманівський район, Богданівська сільська рада , заповіла [PERSON], 11 квітня 1965року народження. При житті, на випадок смерті, [PERSON] 22.08.2011р. Зробила заповіт, яким усе майно, де б воно не знаходилося, з чого б воно не складалося і все те, на що вона по закону на момент смерті мала право, заповіла своєму сину [PERSON]. 19.10.2017р. спадкоємець за першим заповітом [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері. Заява була внесена до реєстру та відкрита спадкова справа № 133/2017. Відповідно до ч.3 ст.1254 ЦК України, кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту , який заповідач склав перед ним. Беручи до уваги норми ч 3 ст.1254 ЦК України, заповіт складений 10.12.2015р. скасовує заповіт, складений 22.08.2011р. В частині спадщини у виді земельної ділянки, кадастровий номер 4822780900:17:000:0012. [PERSON], будучи спадкоємцем за заповітом, звернувся з заявою до нотаріуса. Однак, відповідно до постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 31.01.2018р. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у зв"язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку (постанова нотаріуса від 31.01.2018р. ). Факт втрати Державного акту на право власності на земельну ділянку IV- МК №014672, виданого 25/04/2002р., підтверджується оголошенням у газеті «Трибуна хлібороба» №21 від24.05.2018року. Отримати дублікат Державного акту на право власності на землю позивач, згідно норм діючого законодавства, не може, а тому узаконити спадкові права можливо лише за рішенням суду. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом , своєчасно звернувся до нотаріальної контори, але через втрату правовстановлюючого документу не може оформити свої спадкові права нотаріально, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ч. 2ст. 141 ЦПК України, судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, пов"язані з сплатою судового збору в розмірі 1403.04 грн., а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1403.04 грн.

Outcome: approved