Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

КП «Керуюча компанія Ленінського району м. Донецька» звернулися до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості по квартирній платі та за вивіз твердих побутових відходів. В обґрунтування своїх вимог вказавши, що відповідачі зареєстровані у [ADDRESS]. Плату за отримані комунальні послуги відповідачі здійснювали несвоєчасно та не в повному обсязі. У зв'язку з нерегулярною сплатою вказаних послуг за період з 01.05.2011 року по 31.01.2014 року утворилась заборгованість по квартирній платі-764,48 грн. та за вивіз твердих побутових відходів-127,90 грн. Просили стягнути з відповідачів в солідарному порядку вказану суму боргу. Також просили стягнути з відповідачів в солідарному порядку у відшкодування судових витрат судовий збір за подачу позовної заяви 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача Забазайченко О.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні викладеним в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Зазначив, що він навмисно не в повному обсязі сплачує послуги позивача, оскільки представники позивача не виконують повірку лічильників. При цьому він керується постановою Кабінету Міністрів України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» №869 від 01.06.2011р. Стосовно сплати за вивіз твердих побутових відходів вказав, що на підставі постанови міської ради №23/20 від 19.09.2008р. він взагалі не повинен сплачувати цю послугу. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. З матеріалів справи та в судовому засіданні встановлено, що відповідачі є наймачами та зареєстровані у [ADDRESS], що підтверджується довідкою наданою КП «Керуюча компанія Ленінського району м. Донецька». (а.с. 5-6). Згідно приписів частини 1 статті 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки. Відповідно до статті ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Статтями 19, 21, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено укладання між споживачем та виконавцем письмового договору на надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору. Відповідно до ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Втім, аналізуючи норми ЦК України, ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», випадки, в яких недодержання сторонами письмової форми правочину про надання житлово-комунальних послуг, має наслідком його недійсність, не передбачені, а тому відсутність письмового договору між позивачем та відповідачами не свідчить про відсутність між ними договірних правовідносин щодо надання послуг з теплопостачання. Отже, між позивачем та відповідачами існують договірні правовідносини, які повинні виконуватися належним чином. Крім того, відповідно до «Правил користування приміщеннями в житлових будинках» №572 від 05.10.1992р. власник (наймач) зобов'язаний сплачувати надані житлово-комунальні послуги. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У зв'язку із тим, що відповідачі оплату нарахувань за отримані послуги по квартирній платі та вивіз твердих побутових відходів проводили нерегулярно та не в повному обсязі у них виникла заборгованість за період з 01.05.2011р. по 31.01.2014р. заборгованість відповідачів склала 892,38 грн. (а.с. 5-6). Відповідно ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Статтею 60 ЦПК України встановлено зобов'язання кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підтвердження своїх вимог, представником позивача було надано розрахунок заборгованості відповідачів. Відповідачем [PERSON] в підтвердження своїх заперечень не додано доказів в доведення своєї позиції. Зазначені ним нормативно-процесуальні акти не звільняють відповідачів від сплати отриманих послуг. Отже, виходячи з усіх встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача про стягнення на їх користь солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги за період з 01.05.2011р. по 31.01.2014р. заборгованість відповідачів склала 892,38 грн. Також суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь витрат по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем у зв'язку з розглядом цієї цивільної справи у розмірі 243,60 грн., що відповідає вимогам ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 20,32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про судовий збір», ст. ст. 64, 68 ЖК України, ст. ст. 218, 625 ЦК України,

Outcome: approved