Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою, в якій пояснила, що вона народилась [INFO] в с. Тецкани Бричанського району Республіки Молдова. В період з 1937 року по 1944 року місце її народження відносилось до складу Румунії, їй надали румунське ім'я [PERSON] Після входження вказаної території до складу Республіки Молдова та відповідно СРСР відбувся переклад імен на російську мову та її ім'я почало звучати як «рос. [PERSON]» та в документах записуватись саме так. Таким чином диплом [NUMBER] від 27.06.1963 року про присвоєння кваліфікації та звання вчителя математики середньої школи їй надано на ім'я російською мовою - «[PERSON]». Також 10.11.1957 року на ім'я «[PERSON]» видана трудова книжка. При перекладі диплому з російської на румунську мову ім'я «рос. [PERSON]» перекладається як «[PERSON]». Дана обставина підтверджує, що це є одне і теж ім'я в перекладах на різні мови. В 1992 року після оголошення незалежності Республіки Молдова офіційна мова в державі визнана румунська та відбувся переклад імен. Дублікати свідоцтв про народження та про шлюб видано румунською мовою із зазначенням її ім'я [PERSON], які було зазначено в актовому записі про народження в 1937 році. Також був виданий паспорт на ім'я [PERSON] без зазначення по-батькові. В 2017 року заявниця разом з чоловіком переїхали на постійне місце проживання в Україну в м. Запоріжжя. 19.02.2018 року їй видано посвідку на постійне проживання на ім'я [PERSON]. 08.05.2018 року заявниця звернулась до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з заявою про запит пенсійної справи з Республіки Молдови та з метою переоформлення пенсії в Україні. 20.07.2018 року заявниці надали письмове роз'яснення, що в зв'язку з нетотожністю імені в дипломі та трудовій книжці імені зазначеному в посвідці про постійне місце проживання та ідентифікаційному коді - вказані періоди роботи не будуть їй зараховані до стажу. Фактично зазначені невідповідності в документах її імені не є помилкою, а пов'язано з різними мовами наданих документів, тобто фактично помилок в документах немає. Заявниця просить встановити, що диплом серії [NUMBER] від 27.06.1963 року про присвоєння кваліфікації та звання вчителя математики середньої школи, виданий на ім'я російською мовою «[PERSON]», належить [PERSON] та встановити, що трудова книжка видана 10.11.1957 року на ім'я російською мовою «[PERSON]», належить [PERSON]. У судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить суд задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без їх участі, проти задоволення заяви не заперечує. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши заяви сторін, заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, оскільки вона відповідає вимогам закону та обґрунтована дослідженими судом доказами. Згідно із ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно постанови пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до роз'яснення Верховного Суду України (лист від 01.01.2012р.) коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутись до суду із заявою про встановлення належності правовстановлюючих документів. Судом встановлено, що заявниця - [PERSON] народилась [INFO] в с. Тецкани Бричанського району Республіки Молдова. В період з 1937 року по 1944 року місце її народження відносилось до складу Румунії, їй надали румунське ім'я [PERSON] Після входження вказаної території до складу Республіки Молдова та відповідно СРСР відбувся переклад імен на російську мову та її ім'я почало звучати як «рос. [PERSON]» та в документах записуватись саме так. Таким чином диплом [NUMBER] від 27.06.1963 року про присвоєння кваліфікації та звання вчителя математики середньої школи їй надано на ім'я російською мовою - «[PERSON]». Також 10.11.1957 року на ім'я «[PERSON]» видана трудова книжка. При перекладі диплому з російської на румунську мову ім'я «рос. [PERSON]» перекладається як «[PERSON]». Дана обставина підтверджує, що це є одне і теж ім'я в перекладах на різні мови. В 1992 року після оголошення незалежності Республіки Молдова офіційна мова в державі визнана румунська та відбувся переклад імен. Дублікати свідоцтв про народження та про шлюб видано румунською мовою із зазначенням її ім'я [PERSON], які було зазначено в актовому записі про народження в 1937 році. Також був виданий паспорт на ім'я [PERSON] без зазначення по-батькові. В 2017 року заявниця разом з чоловіком переїхали на постійне місце проживання в Україну в м. Запоріжжя. 19.02.2018 року їй видано посвідку на постійне проживання на ім'я [PERSON]. 08.05.2018 року заявниця звернулась до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з заявою про запит пенсійної справи з Республіки Молдови та з метою переоформлення пенсії в Україні. 20.07.2018 року заявниці надали письмове роз'яснення, що в зв'язку з нетотожністю імені в дипломі та трудовій книжці імені зазначеному в посвідці про постійне місце проживання та ідентифікаційному коді - вказані періоди роботи не будуть їй зараховані до стажу. Фактично зазначені невідповідності в документах її імені не є помилкою, а пов'язано з різними мовами наданих документів, тобто фактично помилок в документах немає. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, щодо необхідно встановити факт належності диплому серії [NUMBER] від 27.06.1963 року про присвоєння кваліфікації та звання вчителя математики середньої школи, виданий на ім'я російською мовою «[PERSON]», належить [PERSON] та встановити факт належності трудової книжки виданої 10.11.1957 року на ім'я російською мовою «[PERSON]», належить [PERSON].

Outcome: approved