Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Звенигородський міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави до Ризинської сільської ради Звенигородського району Черкаської області , в якому, просить визнати Визнати незаконним рішення Ризинської сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 18.10.2001 року № 49 в частині включення до списку співвласників КСП ім..Гришка, яким надаються в приватну власність земельні ділянки (паї), під №709 [PERSON] та передачі у приватну власність земельної ділянки [PERSON]. Визнати державний акт на право приватної власності на землю розміром 2,61 га серії ІІ-ЧР № 013996, виданий 20.11.2001 року на підставі рішення Ризинської сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 18.10.2001 року №49 на ім.»я [PERSON] недійсним та скасувати його державну реєстрацію. Передати у власність Ризинської сільської ради Звенигородського району Черкаської області земельну ділянку площею 2,61 га, вартістю 87\~780,93 гривень, яка перебувала у власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю черії ЧР № 013996 виданого 20.11.2001 року на підставі рішення Ризинської сільської ради від 18.10.2001 року №49.. Свої позовні вимоги мотивує тим, що Виконавчий комітет Ризинська сільської ради 16.03.2015 звернувся до Звенигородської міжрайонної прокуратури із листом про вжиття заходів цивільно-правового характеру щодо визнання недійсним державного акту на земельну частку (пай) серії ІІ-ЧР № 013996, який був помилково виданий на імя [PERSON]. Звенигородською міжрайонною прокуратурою в ході розгляду звернення сільської ради по даному факту встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ризинської сільської ради №49 від 18.10.2001 року надано в приватну власність [PERSON] земельну частку (пай) площею 2,61 га. Пунктом 1 вказаного вище рішення передано у приватну власність земельні ділянки власникам сертифікатів на право на земельну частку ( пай) колишнього КСП «ім. Грищка» у розмірах, вказаних у додатку № 1 до даного рішення. Другим пунктом вказаного вище рішення дозволено Звенигородському районному центру державного земельного кадастру заповнити бланки державних актів на право приватної власності на землю. Згідно додатку №1 до вищевказаного рішення виконавчого комітету сільської ради, а саме списку власників земельних часток ( паїв ) колишнього КСП «ім. Гришка», під № 709 до списку включена [PERSON], на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії 4P № 0299447, номер ділянки - 96. На підставі вищевказаного рішення виконавчого комітету сільської ради [PERSON] 20.11.2001 року видано державний акт про право власності на земельну ділянку площею 2,61 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, серії ІІ-ЧР № 013996. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку вказаної земельної ділянки, наданої відділом Держземагенства у Звенигородському районі Черкаської області, її вартість станом на 01.01.2015 року становить 87 780,93 грн. Проте, згідно довідки наданої виконавчим комітетом Ризинської сільської ради від 05.03.2015 особи [PERSON] на території Ризинської сільської ради не проживала та не була зареєстрована. Згідно інформації відділу Держземагенства у Звенигородському районі Черкаської області № 10-28-0.4-1452/2-15 від 06.05.2015, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії 4P № 0299447, виданий на імя [PERSON] в архіві відділу відсутній та даних про його реєстрацію в книгах реєстрації сертифікатів не мається. Враховуючи вищевикладене, державний акт на земельну частку (пай) серії П-ЧР № 013996, зареєстрований в книзі записів державних актів за № 177 від 20.11.2001 року, був помилково виданий на імя [PERSON], оскільки вказана особа не була членом колишнього КСП «ім. Гришка» с. Ризине та не отримувала сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії 4P № 0299447. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник Ризинської ради Звенигородського району Черкаської області [PERSON]С.в судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі рішення Ризинської сільської ради Звенигородського району Черкаської області №49 від 18.10.2001 року було передано в приватну власність земельну ділянку площею 2,61 га, що розташована в межах Ризинської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ ЧР № 013996 ( а.с.12). Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку вказаної земельної ділянки, наданої відділом Держземагенства у Звенигородському районі Черкаської області, її вартість станом на 01.01.2015 року становить 87 780,93 грн. (а.с. 13). Згідно додатку №1 до вищевказаного рішення виконавчого комітету сільської ради, а саме списку власників земельних часток ( паїв ) колишнього КСП «ім. Гришка», під № 709 до списку включена [PERSON], на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії 4P № 0299447, номер ділянки - 96. Як вбачається з довідки наданої виконавчим комітетом Ризинської сільської ради від 05.03.2015 особи [PERSON] на території Ризинської сільської ради не проживала та не була зареєстрована(а.с.6). Відповідно до інформації відділу Держземагенства у Звенигородському районі Черкаської області № 10-28-0.4-1452/2-15 від 06.05.2015, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії 4P № 0299447, виданий на імя [PERSON] в архіві відділу відсутній та даних про його реєстрацію в книгах реєстрації сертифікатів не мається( а.с.7) Враховуючи те, що державний акт на земельну частку (пай) серії П-ЧР № 013996, зареєстрований в книзі записів державних актів за № 177 від 20.11.2001 року, був помилково виданий на імя [PERSON], оскільки вказана особа не була членом колишнього КСП «ім. Гришка» с. Ризине та не отримувала сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії 4P № 0299447. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади та місцевого самоврядування. Згідно із ч.І ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Про даний факт Звенигородському міжрайонному прокурору стало відомо лише 16.03.2015 з листа виконавчого комітету Ризинської сільської ради, тому в даному випадку поважні причини пропуску строку позовної давності. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 1-1/99, прокурор або його заступник, звертаючись до суду самостійно визначають і обґрунтовують у заяві в чому полягає порушення інтересів держави, чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява є підставою для порушення справи в суді. Відповідно до ст. 121 Конституції України однією із функцій органів прокуратури України є представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Статтею 36-1 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокуратурою інтересів держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів держави у випадках, передбачених законом. Однією з форм представництва є звернення до суду з заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. За приписами ст. З ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатись органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні та суспільні інтереси. Згідно ст. 45 ЦПК України, прокурор , який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту. Згідно ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на землю гарантується. Таким чином, суд вважає, що позов є обґрунтованим, а порушене право підлягає захисту шляхом визнання незаконним рішення Ризинської сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 18.10.2001 року № 49 в частині включення до списку співвласників КСП ім..Гришка, яким надаються в приватну власність земельні ділянки (паї), під №709 [PERSON] та передачі у приватну власність земельної ділянки [PERSON] та визнати державний акт на право приватної власності на землю розміром 2,61 га серії ІІ-ЧР № 013996, виданий 20.11.2001 року на підставі рішення Ризинської сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 18.10.2001 року №49 на ім.»я [PERSON] недійсним та скасувати його державну реєстрацію і передати у власність Ризинської сільської ради Звенигородського району Черкаської області земельну ділянку площею 2,61 га, вартістю 87 780,93 гривень, яка перебувала у власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю черії ЧР № 013996 виданого 20.11.2001 року на підставі рішення Ризинської сільської ради від 18.10.2001 року №49. На підставі викладеного та

Outcome: approved