Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивач за\~первісним позовом\~(відповідач\~за зустрічним\~позовом)\~звернулася до\~суду з\~позовом про\~визнання за\~нею в\~порядку спадкування\~за заповітом\~права власності\~на житловий\~будинок з\~надвірними спорудами,\~який розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~та на\~1/2\~частку земельних\~ділянок після померлої [INFO] [PERSON] . В обгрунтування позову зазначила, що [PERSON] а була власницею житлових будинків з господарськими будівлями і спорудами, розташованих за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] , який були зареєстровані як колгоспно-коперативна власність в погосподарських книгах Зам`ятницької сільської ради Чигиринського району Черкаської області, та власницею земельної ділянки загальною площею 4,23 га, яка розташована в межах Зам`ятницької сільської ради Чигиринського району Черкаської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 176196 від 27.07.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010529800234 на ім`я [PERSON] . За життя [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 4,23 га, яка розташована в межах Зам`ятницької сільської ради Чигиринського району Черкаської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також заповіла [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частку вище зазначеної земельної ділянки, що підтверджується заповітом від 16.07.2014 року, посвідченого Зам`ятницькою сільською радою Чигиринського району Черкаської області, який на день смерті заповідача не змінено і не касовано. [INFO] [PERSON] а померла і позивач, будучи спадкоємцем відповідно до заповіту, просить визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок та 1/2 частку земельної ділянки, оскільки в зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку та житловий будинок нотаріус відмовила їй в оформленні спадкових прав. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Чигиринського районного нотаріального округу Кашицька Ольга Григорівна, Зам`ятницька сільська рада, про визнання права власності на 1/3 частину спадкового майна після померлої [INFO] [PERSON] , вказавши, що заповіт, складений на користь відповідачів за зустрічним позовом є нікчемним з тих підстав, що на заповіті відсутній посвідчувальний напис, заповіт не був зареєстрований в книзі нотаріальних дій, окрім того, з тексту заповіту не зрозуміла дійсна воля заповідача і чи не мала спадкодавець на увазі складання спадкового договору. Тому просить визнати за ним право власності на 1/3 частку спадкового майна, належного на час смерті [PERSON] у вигляді житлових будинків з господарськими будівлями і спорудами, розташованих за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] , та земельної ділянки загальною площею 4,23 га, розташованої в межах Зам`ятницької сільської ради Чигиринського району Черкаської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також він просить стягнути з відповідачів витрати на правничу допомогу в розмірі 7650 грн. Позивач за\~первісним позовом\~(відповідач\~за зустрічним\~позовом)\~та її\~представник [PERSON] . в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в матеріалах позовної заяви та прохали їх задовольнити, вказавши, що зустрічний позов не визнають в повному обсязі та просять відмовити в його задоволенні за безпідставністю, мотивуючи це тим, що секретарем сільської ради дотримано порядку посвідчення заповітів, встановленого законодавством, воля спадкодавця чітко викладена в тексті заповіту і містить вказівки на те, кому і яке саме спадкове майно вона заповідає, а відсутність запису про реєстрацію заповіту в самому змісті заповіту не є достатньою підставою для визнання його нікчемним або недійсним, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у справі № 728/1929/17. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали заявлений ними зустрічний позов з викладених в ньому підстав, прохали його задовольнити в повному обсязі, відмовивши в задоволенні первісного позову. Відповідач за первісним позовом [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав в повному обсязі та прохав відмовити в його задоволенні за безпідставністю. Третя особа (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки та не надавши відзив на зустрічну позовну заяву. Представник третьої особи за зустрічним позовом Зам`ятницької сільської ради Чигиринського району Черкаської області, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки та не надавши пояснення на позовну заяву. Третя особа - приватний нотаріус Чигиринського районного нотаріального округу Кашицька О.Г. в судове засідання теж не з`явилася, не повідомивши про причини неявки та не надавши пояснення на позовну заяву. Будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила суду, що вона разом з братом [PERSON] доглядали тітку до смерті і вона заповіла їм своє майно. Про існування заповіту відповідачам було відомо з самого початку. Незважаючи на це, [PERSON] отримав свідоцтво про смерть та здійснив поховання тітки. Будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив суду, що він доглядав тітку до її смерті і здійснив її поховання власним коштом. Будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що в період з 2001 року по 2017 рік працювала на посаді секретаря сільської ради і посвідчувала заповіт [PERSON] , було все прочитано вголос, роз"яснено, волевиявлення заповідача було вільним, вона заповіла своє майно - два будинки і земельні ділянки [PERSON] і [PERSON] . Після посвідчення заповіт було зареєстровано у відповідному реєстрі. Будучи допитаними в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що [PERSON] допомагав своїй тітці [PERSON] і доглядав її. Будучи допитаною\~в судовому\~засіданні в\~якості свідка\~ [PERSON] пояснила суду, що вона проживала по сусідству з разом з [PERSON] і їй відомо, що останню доглядала [PERSON] . Будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] була її подругою і говорила, що [PERSON] їй допомагав. Будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила суду, що вона консультувала [PERSON] як тій правильно скасувати заповіт, оскільки [PERSON] їй не допомагав і та хотіла скласти новий заповіт на користь інших осіб. Вона пояснила, що [PERSON] необхідно для цього з'явитись у сільську раду і скласти новий заповіт. Будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] доглядав [PERSON] . Суд, вислухавши сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Частина 1 ст. 55 Конституції України містить загальну норму, яка передбачає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші порушення прав та свобод. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як встановлено судом і вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.10.2018 року, що [INFO] померла [PERSON] а, після смерті якої на території Зам`ятницької сільської ради Чигиринського району Черкаської області відкрилася спадщина у виді житлових будинків з господарським спорудами та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Так, [PERSON] а на день смерті була власницею домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Зам`ятницької сільської ради Чигиринського району Черкаської області від 11.04.2019 року № 71. Крім того, [PERSON] а була власницею земельної ділянки загальною площею 4,23 га, яка складається з земельної ділянки площею 2,30 га (кадастровий номер 7125481800:01:000:0010), земельної ділянки площею 0,90 га (кадастровий номер 7125481800:01:000:0572) та земельної ділянки площею 1,03 га (кадастровий номер 7125481800:01:000:0287), розташованої в адмінмежах Зам`ятницької сільської ради Чигиринського району Черкаської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 176196 від 27.07.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010529800234 на ім`я [PERSON] . Позивач є спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом від від 16.07.2014 року, посвідченого Зам`ятницькою сільською радою Чигиринського району Черкаської області, який на день смерті заповідача не змінено та не скасовано. Нормою ст. 1251 ЦК України визначено, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч.1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Право на заповіт згідно зі ст. 1234 ЦК України має фізична особа з повною цивільною дієздатністю та здійснюється особисто. А вчинення заповіту через представника заборонено. Поряд з цим, частина друга ст. 1247 ЦК України передбачає можливість підписання заповіту в порядку, передбаченому частиною четвертою ст. 207 ЦК України, у випадку, коли особа не може особисто підписати заповіт. Загальні вимоги до форми заповіту встановлено у ст. 1247 ЦК України. Так, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення; має бути особисто підписаний заповідачем; бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 1247 ЦК України заповіти, посвідчені вказаними особами, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, зокрема, недієздатною, малолітньою, неповнолітньою особою (крім осіб, які в установленому порядку набули повну цивільну дієздатність), особою з обмеженою цивільною дієздатністю, представником від імені заповідача, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем, що передбачено ч.2 ст. 1247 ЦК України. Заповіт, як односторонній правочин, підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсним заповіт може бути визнаний у випадках, в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, коли заповіт складений особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту), коли заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо). Згідно зі\~змістом заповіту\~ [PERSON] \~заповіла [PERSON] \~житловий будинок\~з надвірними\~спорудами,\~який розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] , [PERSON] - заповіла житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , а також заповіла їм обом в рівних долях земельну ділянку загальною площею 4,23 га, яка розташована в межах Зам`ятницької сільської ради Чигиринського району Черкаської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При цьому, заповіт за своїм змістом викладений чітко і зрозуміло, містить конкретно викладені обставини щодо того кому, яке саме майно і в якому порядку заповідає спадкодавець, підписаний особисто заповідачем, яка в заповітті зазначила, що даний заповіт на її прохання та з її слів записаний секретарем Зам"ятницької сільської ради Чигиринського району Черкаської області Орлюк Т.А. що спростовує посилання відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] на те, що з тексту заповіту незрозуміла дійсна воля заповідача і чи не мала спадкодавець на увазі вчинення якогось іншого правочину. А допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] теж підтвердили, що [PERSON] , заповідаючи належне їй нерухоме майно, розподілила його лише між двома спадкоємцями - [PERSON] та [PERSON] , заповівши останнім по житловому будинку та земельну ділянку в рівних долях, по 1/2 частці кожному, а показання свідків [PERSON] , [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] не спростовують\~факту саме\~такого волевиявлення\~заповідача,\~навпаки,\~свідок [PERSON] підтвердила, що остання хотіла скласти заповіт, проконсультувавшись з нею як з юристом. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі, що було відображено в заповіті від 16.07.2014 року, який був досліджений в судовому засіданні, при цьому доказів протилежного суду не доведено. Як передбачено ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Зі змісту матеріалів спадкової справи, зокрема Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (зповіти/спадкові договори) вбачається, що заповіт [PERSON] посвідчений Зам`ятницької сільської ради Чигиринського району Черкаської області, зареєстрований у\~Спадковому реєстрі\~за №\~63119921\~і має\~статус чинного,\~номер заповіту\~в реєстрі\~нотаріальних дій\~-\~04,\~дата посвідчення\~-\~16.07.2014\~року,\~місце зберігання\~-\~Зам`ятницька сільська рада Чигиринського району Черкаської області, що також спростовує посилання спростовує посилання відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] на те, що вказаний заповіт не зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій. З Інформаційної довідки також вбачається, що на зазначений заповіт № 63119921 видано дублікат, який зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 13, дата посвідчення - 24.09.2018 року. Щодо посилань відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] на нікчемність заповіту у зв`язку з відсутністю посвідчувального напису посадової особи та роз`ясненням заповідачу ст. 1307 ЦК України, то таке твердження не відповідає дійсності, оскільки відповідно до п. 1.6 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3306/5 від 11.11.2011 року, посадова особа органу місцевого самоврядування при посвідченні заповіту зобов`язана роз`яснити заповідачу зміст статей 1241, 1307 Цивільного кодексу України, про що зазначається у тексті заповіту, а посвідчувальний напис секретаря сільської ради Орлюк Т.А. відповідає вимогам додатку № 1 вище вказаного Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування. Щодо твердження відповідачів за первісним позовомпро нікчемність заповіту внаслідок відсутності запису про його реєстрацію в тексті заповіту, то відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 04.03.2019 року у справі № 728/1929/17, доводи сторони щодо відсутності інформації про державну реєстрацію заповіту у Спадковому реєстрі, як одностороннього правочину, не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки не вчинення цієї дії не може бути підставою недійсності (нікчемності) заповіту, оскільки таких наслідків законом не передбачено. що не є достатньою підставою для визнання правочину нікчемним. Верховний Суд у справах, в яких особи покликались на нікчемність заповіту вказав, що наявність формальних помилок при складанні заповіту не свідчить про нікчемність заповіту та не спростовує презумпцію правомірності правочину, якщо заповідач не був визнаний судом недієздатним чи обмежено дієздатним, мав право на складання заповіту, заповіт відповідав волі заповідача, власноруч підписаний заповідачем, має письмову форму, посвідчений та зареєстрований у встановленому законом порядку (постанова від 20.05.2019 у справі №522/904/16-ц, постанова від 03.07.2019 у справі № 725/2412/15-ц). А, як зазначалося вище, вказаний заповіт був зареєстрований у Спадковому реєстрі за №\~63119921\~і має\~статус чинного,\~номер заповіту\~в реєстрі\~нотаріальних дій\~-\~04,\~дата посвідчення\~-\~16.07.2014\~року,\~місце зберігання\~-\~Зам`ятницька сільська рада Чигиринського району Черкаської області, тому відсутність запису про його реєстрацію в тексті заповіту не може бути підставою його недійсності (нікчемності). Враховуючи вище викладене, в судовому засіданні підстав для визнання заповіту нікчемним не встановлено, оскільки обставини, на які посилаються відповідачі за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом), не передбачені законом та спростовані в ході розгляду справи, а питання про визнання його недійсним останній не ставив. Судячи з постанови приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу Кашицької О.Г. від 02.04.2019 року № 130/02-31 [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житлові будинки з господарськими будівлями та земельну ділянку, що залишилися після смерті [PERSON] . А згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1270 ЦК України позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) та третя особа (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу Кашицької О.Г. із заявами про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Так, як встановлено судом та вбачається з матеріалів спадкової справи, наданої приватним нотаріусом Чигиринського районного нотаріального округу Кашицькою О.Г., із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] крім [PERSON] та [PERSON] також звернулися [PERSON] та [PERSON] , вказавши, що померла приходиться їм троюрідною тіткою, а документи, що стосуються оформлення їх спадкових прав за законом, будуть надані нотаріусу пізніше. Виходячи з цього, [PERSON] та [PERSON] претендують на спадкове майно після смерті [PERSON] в порядку спадкування за законом як троюрідні племінники спадкодавця. Як передбачено ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Разом з тим, відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) [PERSON] не надано суду документального підтвердження його родинного зв'язку зі спадкодавцем, тобто доказів на підтвердження того, що він відноситься до однієї з черг спадкоємців за законом. Матеріали спадкової справи таких відомостей теж не містять. Допитані за заявою відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та останній особисто в якості свідка належного підтвердження даним обставинам не надали. Суд констатує, що вимога про встановлення факту родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] останнім з зустрічному позові також заявлена не була. А відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до обгрунтованого висновку про те, що відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) [PERSON] не доведено належними та допустимими доказами, що він є спадкоємцем майна [PERSON] за законом і має відношення до даного спадкового майна. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 2\~ст.16 ЦК України\~передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, є підстави для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька на майно у виді житлового будинку та земельної ділянки. Поскільки позивачем за первісним позовом доведено факт прийняття спадщини за заповітом після померлої [PERSON] \~належними і\~допустимими доказами,\~то суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на вказане спадкове майно. Водночас, судом не встановлено підстав для задоволення зустрічного позову щодо визнання за [PERSON] права власності на 1/3 частку спадкового майна після померлої [PERSON] в порядку спадкування за законом, оскільки наведені позивачем за зустрічним позовом (відповідачем за первісним позовом) обставини, а саме, нікчемність заповіту та невідповідність його вимогам закону, а також родинні зв'язки зі спадкодавцем не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, та спростовуються дослідженими доказами, доказів зворотнього останнім та його представником - суду не надано. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України\~у зв'язку із задоволенням первісного позову з відповідачів слід стягнути понесені позивачем судові витрати, по 417,40 грн. з кожного. У зв'язку з відмовою в задоволенні зустрічного позову, згідно зі ст. 141 ЦПК України, сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн. стягненню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved