Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2010 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO] У зв'язку з тим, що подружжя має різні характери, різні погляди на життя, не має бажання надалі проживати разом; фактично вони проживають окремо тривалий час, спільне господасртво не ведуть, спору про майно та місце проживання дитини не має. Дитина проживає разом з нею і повністю перебуває на її утриманні, оскільки відповідач не бере участі в утриманні сина, домовленості про участь кожного в утриманні дитини не досягнуто, оскільки відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги дитині. Відповідач спроможний надавати кошти на утримання сина, оскільки є приватним підприємцем, займається виробництвом кондитерських виробів, іншими видами роздрібної торгівлі, з чого отримує нерегулярнний дохід, який повністю витрачає на власні потреби. Вказує про відсутність у відповідача інших утриманців та грошових зобов"язань. Обгрунтовує заявлений розмір аліментів у твердій грошовій сумі 954 грн., що складає 1/3 від середньої заробітної плати по Чернівецькій області, яка становить 2862 грн. Крім того вказує, що малолітня дитина постійно проживає з нею та спору про її місце проживання між сторонами не має. Позивач та її представник в суді позов підтримали та просять його задоволити, крім того позивач вказує, що не бажає аби суд надавав строк для примирення з відповідачем. Відповідач до суду не з'явився повторно, про час слухання справи був повідомлений належним чином. До суду подав письмову заяву, з якої вбачається, що згоден сплачувати аліменти на користь сина в розмірі 500 грн. щомісяця. Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.04.2010 року, Свідоцтво про реєстрацію шлюбц серія [NUMBER], від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем за місцем її реєстрації за адресою:[ADDRESS], де йому створені належні матеріально-побутові умови, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім"ї від 27.12.2013 року. В ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не проживають як сім'я протягом тривалого часу. Сторони мають різні характери, різні погляди на життя, позивач не бажає надалі проживати разом з відповідачем. Тому суд дійшов висновку, що сім'я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Виходячи з положень ст. ст. 110, 112 СК України, суд вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Суд не вбачає підстав для надання сторонам строку для примирення, оскільки позивач категорично відмовилася від примирення. Відповідач [PERSON] ухиляється від матеріального утримання дитини, матеріальної допомоги позивачу не надає. Згоди про добровільну сплату коштів між сторонами не досягнуто. Оскільки судом встановлено, що відповідач в добровільному порядку необхідні кошти на утримання малолітнього сина не надає, суд вважає необхiдним стягнути з вiдповiдача [PERSON] на коpисть позивача [PERSON] алiменти на утpимання дитини. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд має враховувати стан здоров'я та матеріальне становище як дитини, так і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. Жодних об'єктивних доказів щодо зазначених обставин як позивачем, так і відповідачем не надано. З пояснень позивача лише слідує, що вона працює та отримує мінімальну заробітну плату, відповідач регулярно отримує мінливий дохід від підприємницької діяльності, а саме:виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання, діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям, вантажний автомобільний транспорт, що підтверджуєьтбся витягом з Єдиного державного реєутсру юридиних осіб та фізичних осіб-підпримєців, який сформовано 10.01.2014 року. Враховуючи вимоги ст.180 СК України, яка зобов'язує батьків утримувати дитину до досягнення повноліття, та закріплений у ст.ст.1,7 СК України принцип паритетності сімейних відносин, рівності прав та обов'язків батьків, а також враховуючи встановлений державою розмір прожиткового мінімуму, суд вважає необхідним стягнути аліменти в сумі по 954 грн. грн. щомісячно на малолітнього сина [PERSON]. На підставі ст.ст. 24, 110, 112, 180, 182, 184, 191 СК України, ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 212, 214, 215, 223, 292,294 ЦПК України, -

Outcome: approved