Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: 42142, Сумська область, Недригайлівський район, с. Сакуниха, вул. Рябова, буд. 48, в порядку спадкування після смерті її матері [PERSON], яка померла 12 вересня 2015 року. Вказаний позов обґрунтований тим, що забудовником спірного будинку була мати позивача [PERSON]. Після її смерті (12 вересня 2015 року), при вирішенні питання щодо оформлення спадщини з'ясувалось, що право власності на житловий будинок по вулиці Рябова, 48, в селі Сакуниха Недригайлівського району Сумської області, не зареєстровано. Нотаріусом було фактично відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину шляхом надання письмового розяснення, в якому роз`яснено щодо причин та підстав неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та необхідності звернення до суду для вирішення вказаного питання, чим позивач і скористалась. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.131). Представник Сакунихської сільської ради Сумської області, відповідача по справі, в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просить суд здійснювати розгляд справи без його участі (а.с. 37). [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі (а.с.133). Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачами обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачами позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилась 30 січня 1969 року в селі Сакуниха Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією паспорту серії МВ № 200361, виданого 03 жовтня 2003 року Ковпаківським ВМ СМВ УМВС України в Сумській області (а.с.8). У свідоцтві про народження позивача серії І-АВ № 331141 зазначені: в графі «мати» [PERSON], в графі «батько» - [PERSON], а вона зазначена, як «Білоус Валентина Іванівна» (а.с. 11). Батьки позивача [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20 травня 1962 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії ІІІ-УР № 906587 (а.с.7). 06 серпня 1987 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище «Білоус» на «Бокова», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БП № 447753 (а.с.12). 23 серпня 2000 року батько позивача [PERSON] помер в с. Сакуниха Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП № 090296 (а.с.6). Як вбачається з довідки Сакунихської сільської ради № 231-02-27 від 26 липня 2017 року [PERSON], що народився 08 червня 1942 року, до дня смерті 23 серпня 2000 року постійно проживав та був зареєстрований в [INFO]. Спадкоємцем на все майно після смерті [PERSON] являється [PERSON], [INFO], яка своєчасно вступила в управління та володіння спадковим майном. На день смерті [PERSON] проживав зі своєю дружиною [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Сакунихської сільської ради не посвідчувався (а.с. 14). 12 вересня 2015 року мати позивача [PERSON] померла в с. Сакуниха Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП № 243613 (а.с.5). Як вбачається з довідки Сакунихської сільської ради № 50-02-27 від 02 березня 2016 року [PERSON], яка народилась 05 листопада 1944 року до дня смерті 12 вересня 2015 року постійно проживала та була зареєстрована в [INFO]. Спадкоємцями на все майно після смерті [PERSON] являються: [PERSON] (позивач по справі) та [PERSON] (відповідач по справі), які своєчасно вступили в управління та володіння спадковим майном. На момент смерті [PERSON] була зареєстрована сама. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався виконавчим комітетом Сакунихської сільської ради 03 жовтня 2014 року. На даний момент його не змінено та не відмінено (а.с.13). За життя, 03 жовтня 2014 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений Сакунихською сільською радою Недригайлівського району Сумської області за реєстровим № 47, за яким все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожній (а.с.47). Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] своєчасно звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON], на підставі яких заведено спадкову справу № 21/2016 (а.с.43-114) та уклали договір про поділ спадкового майна, посвідчений приватним нотаріусом Недригайлівського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] 26 грудня 2016 року за реєстровим № 1135 (а.с. 88-89). Сторони домовились, що після укладення цього договору право на спадщину переходить, крім іншого, [PERSON] на земельну ділянку із цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0, 1194 га, кадастровий номер 5923585700:04:002:0152, яка знаходиться за адресою: Сумська область, Недригайлівський район, с. Сакуниха, вул. Рябова, 48, тобто під житловим будинком, право власності на який просить визнати за собою позивач (а. с. 34). На вказану земельну ділянку позивач отримала копію свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.34) та зареєструвала дану земельну ділянку у встановленому законодавством порядку за собою, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а. с. 35). Статтею 1217 ЦК України встановлені види спадкування, згідно якої спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). На підставі ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В силу вимог ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відмови від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Outcome: approved