Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення в сумі 10939 (десять тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять гривень) гривень 73 копійки; заборгованість за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 363 (триста шістдесят три) гривні 20 копійок; витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 (дві тисячі сто дві гривні) гривні, мотивуючи тим, що КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» забезпечує послугами з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення житловий будинок [ADDRESS] в якому розташована квартира [NUMBER] . Відповідач проводив оплату не в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість у вищевказаному розмірі. В судове засідання представник КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» не з`явився, надав до суду заяву якою підтримав позовні вимоги та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення справи або слухання справи за його відсутністю не направляв, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтуючись на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII), до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (частина третя статті 9 Закону № 2189-VIII). На підставі ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України та п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630, відповідач зобов`язаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за користування квартирою, але й за комунальні послуги, зокрема за централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року за №2633-IV споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст.25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Судом встановлено, що згідно довідки виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області від 13.03.2020 року за №13/04-12-841, [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Крім того, згідно даних по абоненту на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] , згідно якого квартира площею 41,5 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , забезпечується послугами з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення. Судом встановлено, що позивачем теплова енергія у квартиру кв. [ADDRESS] надавалась належним чином, заяву про відключення від теплопостачання відповідач не подавав. Розрахунок оплати за надані послуги з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення проводиться згідно тарифам, затвердженим рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за №461 від 07.06.2013 року та № 1106 від 08.10.2018 року, №49 від 19.01.2018 року, №1285 від 26.11.2018 року, постановами НКРЕКП № 1171 від 31.03.2015 року. Оскільки послуги надаються, але їх оплата проводиться не у повному обсязі, сума боргу підтверджена особовим рахунком, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України "Про судовий збір", з відповідачів підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві гривні) гривні.

Outcome: approved