Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою, просить надати їй право на укладення шлюбу із [PERSON] , [INFO] . Заяву мотивує тим, що народилась [INFO] , на сьогодні не досягла повноліття. В даний час заявниця та [PERSON] вирішили одружитись і створити сім`ю, так як кохають одне одного. Проте, згідно діючого законодавства, зокрема ст. 22 Сімейного Кодексу України, шлюбний вік для жінки встановлюється у 18 років, тобто вона не досягла шлюбного віку, і неможливо зареєструвати шлюб. Однак відкладення реєстрації шлюбу суперечить її інтересам , оскільки вона є вагітною. На час народження дитини вона хоче перебувати у зареєстрованому шлюбі. Заявниця в судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі та підтримання заявлених вимог. Заінтересовані особи: [PERSON] та мати заявниці [PERSON] також подали заяви про розгляд справи без їх участі, відносно заявлених вимог не заперечують. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази, суд вважає, що заяву слід задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до роз`яснень п.2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні. При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Частиною третьою ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання права на шлюб. Згідно зі ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб укладається шляхом вільної згоди і ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас, право особи на шлюб може виникати на підставі закону; рішення суду. В силу прямого припису закону право на шлюб виникає для чоловіків та жінок у вісімнадцять років, а за рішенням суду таке право може бути надане особі, яка досягла п`ятнадцять років. Як вбачається з копії паспорта громадянина України [NUMBER], виданого 05.05.2018, [PERSON] народилась [INFO] . Отже, на сьогодні заявниці виповнилось 17 років і вона не досягла, встановленого ст. 22 СК України, шлюбного віку для жінки - 18 років. Протоколом ультразвукового дослідження органів малого тазу від 01.05.2020, встановлено, що [PERSON] вагітна в малому терміні. Будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявника, та перешкод для укладення шлюбу, встановлених ст.26 СК України судом не встановлено. Враховуючи наведене, оскільки надання дозволу на шлюб відповідає інтересам заявниці, така бажає створити сім`ю - укласти шлюб, хоча і не досягла шлюбного віку, суд приходить до переконання, що визнання заяви зацікавленою особою не суперечить закону, не порушує нічиї права, свободи та інтереси. При таких обставинах підстав для неприйняття визнання заяви судом не встановлено, а тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved