Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним в прорядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] право власності на: - земельну ділянку площею 3,09 га, розташовану на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 06.09.2000 року, кадастровий номер - [NUMBER] ; - 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із тим, що згідно довідки, наданої Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 21 листопада 2018 року за № 2315, власником 1/4 частки житлового будинку з надвірними спорудами, в [ADDRESS] , є [PERSON] . Документ, що посвідчує право власності спадкодавця на 1/4 частку зазначеного житлового будинку з надвірними спорудами, за яким це право власності було би зареєстроване у встановленому законом порядку відсутній. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.04.2019 рокузакрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майнота справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , належало наступне майно: - земельна ділянка площею 3,09 га, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого 06.09.2000 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-05-974, кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER] ; - 1/4 частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 275 від 23.05.2005 року, видане виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за № 4/35 від 12.08.2005 року, що також підтверджено довідкою наданою комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 06.05.2019 року за № 721 і довідкою наданою виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 21.11.2018 року за № 2315. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.02.2012 року виконкомом Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина на вищевказане майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 31.10.2011 року секретарем Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 154, [PERSON] заповіла усе її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право - [PERSON] , [INFO] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 31.10.2011 року, зареєстрований за № 154 не змінювався та не скасовувався. Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, осіб, що мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту відноситься її мати [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 23.10.1966 року, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22.07.1989 року, виданого виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Разом з тим, [PERSON] маючи право на обов`язкову частку у спадщині, яка залишилась після смерті доньки [PERSON] відмовилась від її отримання. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] н час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 09.07.2012 року за № 1360, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved