Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 20.12.2020 року о 16.30 год. відповідач [PERSON] , перебуваючи в магазині «Колініс» в ТРУ «Проспект по вул.Г.Хоткевича, 1-В в м.Києві зі столу-прилавку викрав його (позивача) мобільний телефон «Huawei P40 Lite E», вартістю 4999,00 грн., в чохлі, вартістю 199,00 грн., з сім-карткою операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «Водафон» без залишку грошей на рахунку, чим завдав матеріальної шкоди на суму 5198,00 грн. 22.01.2021 року вироком Деснянського районного суду м.Києва відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 К України та призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік. З урахуванням наведеного, позивач вважає, що він має право на відшкодування матеріальної шкоди, а саме вартості викраденого майна загальною вартістю 5198,00 грн. Крім того, йому було завдано і моральну шкоду, яка виявилась у моральних стражданнях, які він зазнав у зв`язку з викраденням його мобільного телефону, в порушенні нормального ритму життя, він тривалий час не міг спілкуватись з рідними та близькими, у нього погіршився сон в зв`язку з перенесеними хвилюваннями, а також у вимушених поїздках до слідчого. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в розмірі 5000,00 грн. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги та стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 5198,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14.06.2021 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Сторони, в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк, не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому остання належним чином повідомлялась про розгляд справи в суді. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надходило заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до вироку Деснянського районного суду м.Києва від 22.01.2021 року відповідача [PERSON] було засуджено за вчинення кримінального проступку, передбаченого ст.185 ч.1 КК України. У даному кримінальному провадженні позивача [PERSON] визнано потерпілим. Даним вироком встановлено, що 20.12.2020 року приблизно о 16.30 год. в приміщенні магазину «Колінс» у ТРЦ «Проспект» по вул.Г.Хоткевича, 1-В в м.Києві [PERSON] таємно викрав належний позивачу [PERSON] мобільний телефон «Huawei P40 Lite E», вартістю 4999,00 грн., в чохлі, вартістю 199,00 грн., з сім-карткою операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «Водафон» без залишку грошей на рахунку, чим завдав позивачу матеріальної шкоди на суму 5198,00 грн. Вартість вказаного майна підтверджується товарним чеком від 16.09.2020 року. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України). Відповідно до ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Зі змісту вироку вбачається, що при розгляді кримінального провадження відносно [PERSON] цивільний позов не розглядався. Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Загальні положення відшкодування шкоди визначені ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В силу положень ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Крім того, відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати,яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України " Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року № 6 судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, враховуючи зазначені положення чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої злочином, в загальному розмірі 5198,00 гривень, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено судам, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з`ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. З урахуванням принципів розумності та справедливості, конкретних обставин справи, а саме характеру та глибини душевних страждань, яких позивач зазнав у зв`язку з викраденням належного йому майна, змін звичайного способу життя та вимушеного докладання значних зусиль до організації свого життя, необхідності звернення до правоохоронних органів та суду для захисту своїх прав, суд приходить до висновку, що розмір компенсації, яка буде достатньою та необхідною для відшкодування спричиненої моральної шкоди та відновлення душевного стану позивача, має складати 5 000 грн. З урахуванням наведеного, суд задовольняє позовні вимоги. На підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved