Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

ПАТ АБ «Експрес-Банк звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Як на підставу заявлених вимог посилається на те, що згідно кредитного договору № 50303/47/к від 04.02.2014 року, укладеного між ПАТ АБ Експрес-Банк та [PERSON], відповідачу було надано кредит на споживчі цілі в сумі 15000 грн. зі сплатою 30% річних (фіксована ставка) строком на 36 місяців з 04.02.2014 року по 03.02.2017 року. Погашення кредиту відбувалося шляхом відрахування із заробітної плати відповідача, однак після звільнення відповідача з роботи припинилися погашення кредиту, що призвело до заборгованості станом на 21.03.2017 року у розмірі 9336,88 грн. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання своїх зобовязань по сплаті заборгованості, на телефонні дзвінки не відповідає, на листи з повідомленнями банку про погашення заборгованості не реагує, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 9336,88 грн. за вищевказаним кредитним договором та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] (на підставі довіреності №ЮР-111 від 09.08.2016 року) не зявилася, подавши до суду клопотання (вх. № 369 від 25.05.2017 року) про розгляд справи у її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 49). Відповідач в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам, про час і місце розгляду справи був своєчасно та належним чином повідомлений (а.с. 45, а.с. 46, а.с. 48). Відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] (довідка Неліпинської сільської ради № 165/07-02 від 10.04.2017 року, а.с. 39). Про причини неявки суду відповідач не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надавав, а тому суд визнає причини неявки [PERSON] неповажними. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України - у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечив щодо заочного розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в ній даних чи доказів, провести заочний розгляд справи (у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) та доходить слідуючого висновку. ПЛЕНУМ Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй Постанові № 5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснив, що: При розгляді справ за позовами, що виникають при укладенні, забезпеченні, виконанні та припиненні кредитних договорів слід виходити з положень Конституції України та враховувати, що кредитні відносини врегульовано законами України: від 07.12.2000 року № 2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність»; від 05.06.2003 року № 898-IV «Про іпотеку»; від 12.05.1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів»; від 18.11.2003 року № 1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та іншими нормативно-правовими актами, у тому числі виданими Національним банком України у межах своїх повноважень, визначених Законом України від 20.05.1999 року № 679-XIV «Про Національний банк України». Згідно ст. 11 ЦПК України\~- суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог. Із доданих до позовної заяви доказів встановлено, що між сторонами було укладено договір №50303/47/к від 04 лютого 2014 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит на споживчі цілі в сумі 15000 грн. зі сплатою 30% річних (фіксована ставка) строком на 36 місяців з 04 лютого 2014 року по 03 лютого 2017 року. Відповідач зобовязувався використати кредит на цілі, визначені договором, своєчасно та в повному обсязі сплачувати відсотки за користуваннія кредитом, інші платежі та повернути кредит на умвах та в термін, визначених договором, про що власноручно підписав (а.с. 4-7). Погашення кредиту відбувалося шляхом відрахування із заробітної плати [PERSON] на рахунку № 26204817122621.0, відкритого в АБ Експрес-Банк. Після звільнення відповідача з роботи (припинення трудового договору № 105/лос від 27.05.2016 року) припинилося регулярне погашення кредиту, лстаннє надходження відбулося 07.10.2016 року. Про це зазначено і в позовній заяві. За ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором, станом на 21 березня 2017 року - становить 9336,88 грн., а саме: 4143,57 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 79,47 грн. - донараховані відсотки; 1200,28 грн. - прострочені відсотки по кредиту; 432,00 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 107,59 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків; 1575,00 грн. - прострочена щомісячна комісія; 90,39 грн. - пеня простроченої комісії; 1500,00 грн. - штраф (10%) 208,58 грн. - індексація боргу по кредиту (розрахунок заборгованості за кредитним договором, а.с. 12-33). За ст. 526 ЦК України - зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ч. 1 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо кредитним договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась та сплати належних відсотків. Згідно ч.1 ст. 1048, ч.1 ст. 1054 ЦК України за користування кредитом відповідач зобовязаний сплатити проценти у порядку та в розмірі встановленим кредитним договором. Судом встановлено, що в матеріалах справи є відомості про повідомлення АБ «Експрес--Банк відповідача [PERSON] про добровільне погашення простроченої заборгованості (повідомлення від 27.05.2016 року за № 40.128-02/142 про наявність прострочених платежів за кредитом направлене на адресу відповідача, звротні повідомлення рекомендованого поштового відправлення з розпискою [PERSON] про отримання (а.с. 11)). Таким чином, судом доведено наявність між сторонами договірних зобовязань та, неналежне виконання таких відповідачем [PERSON] З огляду на вищенаведене, враховуючи що відповідач зобовязання за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконує, ухиляється від погашення заборгованості і заборгованість за кредитним договором не погашає, а також зважаючи на те, що правильність розрахунку ніким не оспорюєтсья і такий не викликає сумнівів, суд вважає підставною вимогу АБ Експрес-Банк про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 9336,88 грн. Відповідно до ст. 214 п. 6 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В частині позовних вимог щодо стягнення судових витрат, суд доходить висновку, що їх слід задовольнити у відповідності до ст. 88 ЦПК України та п. 35 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем документально підтверджено оплату судового збору в сумі 1600,00 грн. (платіжне доручення № 146 від 21 березня 2017 року з призначенням платежу судовий збір). На підставі вищенаведеного, оцінивши встановлені докази в судовому засіданні та зважаючи на те, що відповідач ухиляється від добровільної сплати заборгованості за кредитним договором, суд вважає що позов ПАТ АБ «Експрес-Банк слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved