Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 14 травня 2019 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ТОВ «М`ясна ярмарка «Добриня 2007» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, який уточнив в поданій до суду 23 травня 2019 року заяві. Свої вимоги обґрунтовував тим, що згідно наказу від 01 березня 2007 року № 18/03 був призначений на посаду заступника директора ТОВ «М`ясна ярмарка «Добриня-2007». 22.01.2019 директором ТОВ «М`ясна ярмарка «Добриня-2007» видано наказ № 1-к про скорочення штату працівників, в якому ішла мова про скорочення посади заступника директора. Вважає, що наказ про скорочення штату є незаконним, проведення такого скорочення є необґрунтованим. Вказував, що на початку квітня 2019 року ним було отримано наказ № 04-к від 04.04.23019 про звільнення з посади заступника директора ТОВ «М`ясна ярмарка «Добриня-2007» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. В подальшому наказом № 6-к від 16 квітня 2019 року зазначений наказ було скасовано, поновлено його на посаді, а 17 квітня 2019 року видано наказ № 7-к про звільнення з посади заступника директора. Наказ про своє звільнення позивач вважає незаконним, оскільки його не було попереджено про наступне звільнення не пізніше ніж за два місяці, не було запропоновано іншу роботу. В поданій до суду уточненій позовній заяві просив суд визнати незаконним та скасувати наказ директора ТОВ «М`ясна ярмарка «Добриня-2007» № 7-к від 17 квітня 2019 про звільнення його з посади заступника директора товариства, поновити на посаді. Просив також стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17 квітня 2019 року по день поновлення на посаді. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24 травня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про час, дату та місце судового засідання з розгляду справи по суті. Відповідачем ТОВ «М`ясна ярмарка «Добриня-2007» 21 червня 2019 року подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову повністю. Свої заперечення обґрунтовував тим, що причиною скорочення чисельності штату стала відсутність фінансово-господарської діяльності підприємства, на момент вручення позивачу попередження про звільнення жодних вакантних посад не було. В судовому засіданні з розгляду справи по суті представник позивача повністю підтримав подану до суду позовну заву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач в судове зсідання свого представника не направив. 24 вересня 2019 року до суду від одного із представників відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи з причин розгляду іншим судом справи за його участю. Відповідно до ч. 1 ст. 240 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 223 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 223 ЦПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи (а.с. 136), є юридичною особою та має можливість забезпечити явку іншого представника в судове зсідання. Тому неявка представника відповідача в судове засідання 25 вересня 2019 року не може бути визнана як неявка з поважних причин. Відповідач скористався своїм правом на надав до суду відзив на позовну заяву. Окрім того, стороною відповідача неодноразово заявлялися клопотання про відкладення розгляду даної справи (а.с. 44-45, 121, 130) Тому суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі осіб, які не з`явилися. Суд, заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали позовної заяви та інші заяви по суті справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що наказом № 18/03 від 01 березня 2007 року призначено [PERSON] заступником директора ТОВ «М`ясна ярмарка «Добриня-2007». Відповідно до наказу № 1-К від 22.01.2019 внесено зміни до штатного розпису ТОВ «М`ясна ярмарка «Добриня-2007» з 01 квітня 2019 року, скоротивши одну штатну одиницю заступника директора та одну штатну одиницю енергетика (а.с. 9). Наказом № 2-К від 22.01.2019 вирішено попередити персонально про наступне вивільнення (звільнення) заступника директора ТОВ «М`ясна ярмарка «Добриня-2007» [PERSON] за два місяці (а.с. 10). Наказом № 04-к від 04.04.2019 [PERSON] , заступника директора «М`ясна ярмарка «Добриня-2007» звільнено з роботи 04 квітня 2019 року у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників та неможливістю подальшого працевлаштування, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 11). Наказом № 6-к від 16.04.2019 (а.с. 12) скасовано наказ № 4-к від 04.04.2019 про звільнення [PERSON] з посади заступника директора «М`ясна ярмарка «Добриня-2007», поновлено на посаді з 04.04.2019. Наказом № 7-к від 17.04.2019 звільнено [PERSON] з посади заступника директора ТОВ «М`ясна ярмарка «Добриня-2007» (скорочення штату чисельності працівників, п. 1 ст. 40КЗпП України) (а.с. 91). За нормами ст. 235 КЗпП України працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу. Підстави припинення трудового договору визначені ст. 36 КЗпП України. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41). Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Як встановлено дослідженими в справі доказами, згідно з наказом директора ТОВ «М`ясна ярмарка «Добриня-2007» від 22.01.2019 скорочено штатну одиницю заступника директора з 01.04.2019. Скорочення чисельності підтверджено також даними досліджених в судовому засіданні штатних розписів. Тому суд приходить до висновку, що у відповідача ТОВ «М`ясна ярмарка «Добриня-2007» дійсно мало місце скорочення чисельності штату. Посилання позивача в поданій до суду позовній заяві на ту обставину, що таке скорочення не є обґрунтованим, не може бути прийняте судом до уваги. За нормами ст. 64 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. За нормами законодавства розроблення штатного розпису має здійснюватися на основі внутрішніх організаційно-нормативних документів (чинна структура і чисельність, положення з оплати праці) та з урахуванням вимог нормативно-правових актів. Враховуючи, що відповідач по справі є самостійним суб`єктом, за нормами законодавства має самостійно визначати організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників і штатний розпис, посилання позивача на те, що скорочення однієї посади не є раціональним, існувала виробнича необхідність у виконанні обов`язків заступника директора, судом оцінюється критично. Суд при розгляді спору про поновлення працівника на роботі зобов`язаний перевірити наявність підстав для звільнення (чи мало місце скорочення або чисельності працівників), але суд не наділений повноваженнями обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників. За нормами ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстави, зазначеною у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.\~ Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Відповідно до роз`яснень, викладених у абз. 1 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" (з наступними змінами та доповненнями), розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] про наступне звільнення попереджений відповідно до вимог ст. 49-2 КЗпП України не пізніше ніж за два місяці не був, з наказом № 1-к від 22.01.2019 не ознайомлений, його підпис на наказі відсутній. Твердження відповідача в поданому до суду відзиву на позовну заяву на ту обставину, що копія наказу була надіслана позивачу засобами поштового зв`язку не може бути прийняте до увагу, оскільки відсутні дані про отримання [PERSON] такої кореспонденції. За таких обставин та враховуючи те, що відповідачем не виконано належним чином вимоги трудового законодавства щодо гарантування права громадянина на працю та сприяння збереження роботи, в порушення вимог\~статті 49-2\~КЗпП України звільнення позивача відбулося без дотримання відповідачем норм щодо попереднього попередження працівника не пізніше ніж за два місяці про наступне звільнення, суд приходить до висновку, що звільнення позивача відбулося з порушенням вимог трудового законодавства, наслідком яких відповідно до норм ст. 235 КЗпП України має бути поновлення працівника на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про поновлення на роботі підлягають задоволенню. Необхідно визнати незаконним та скасувати наказ директора ТОВ «М`ясна ярмарка «Добриня-2007» № 7-к від 17 квітня 2019 року та поновити [PERSON] на посаді заступника директора ТОВ «М`ясна ярмарка «Добриня-2007». Частиною 2 ст. 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу визначається відповідно до\~статті 27 Закону України «Про оплату праці»\~за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100\~(далі - Порядок). Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Періодом вимушеного прогулу є період з 18 квітня 2019 року по 25 вересня 2019 року (день ухвалення судового рішення в справі), тобто, 5 місяців 5 днів. При вирішенні питання про розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку суд обраховує середній заробіток відповідно до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 за наступним розрахунком: нарахована заробітна плата за останні два повні місяці роботи: 4773,64 грн (листопад 2018 року) + 4776,84 грн (грудень 2018 року) = 9550,48 грн; кількість робочих днів за зазначені два місяці роботи: 22+21= 43 дні; середньоденна заробітна плата: 222,10 грн. (9550,48 грн./43(кількість днів)=222,10 грн; середньомісячна заробітна плата 4775,24 грн; Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає: 4775,24 грн х5+222,10 грн х 5= 24986 грн 70 коп. Тому суд приходить до висновку про стягнення з ТОВ «М`ясна ярмарка «Добриня-2007» на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 24986 грн 70 коп. Позовні вимоги [PERSON] із зазначених вище підстав є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. З відповідача ТОВ «М`ясна ярмарка «Добриня-2007» на користь держави відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір за дві позовні вимоги про визнання незаконним наказу та поновлення на роботі в розмірі 1536,80 грн. Також з відповідача ТОВ «М`ясна ярмарка «Добриня-2007» на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору за розгляд судом позовних вимог про стягнення середнього заробітку в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved