Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 лютого 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції відповідно до актового запису за № 119. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Однак, їх із відповідачем сімейне життя не склалося, оскільки відповідач є залежним від алкоголю. За таких обставин вони разом не проживають, між нею та відповідачем припинились подружні та сімейні відносини , тому просить шлюб розірвати. Проти примирення категорично заперечує, оскільки примушування до шлюбу не допускається , а вона не бажає перебувати із відповідачем в шлюбі. За наведених обставин перебування у шлюбі суперечить її інтересам ,що мають істотне значення. Ухвалою судді від 24 лютого 2020 року у цивільній справі відкрите провадження та призначене підготовче судове засідання на 03 квітня 2020 року . Відповідач відзиву на позов не подавав. Позивач [PERSON] , будучи належно повідомленою у підготовче судове засідання не прибула , однак подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, шлюб розірвати, відновити її дошлюбне прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] , будучи належно повідомленим у підготовче судове засідання не прибув. Також, подав до суду письмову заяву , у якій зазначив, що просить розгляд справи проводити за його відсутності . Окрім цього, у заяві вказав , що заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі, та просить розірвати шлюб . Відповідно із вимогами частин 3 та 4 ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем . Ухвалення у підготовчому судовому засіданні рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Судом установлено : Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 16 лютого 2012 року, про що складено актовий запис за № 119 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції , яким 16 лютого 2012 року видане Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , про що 07 серпня 2013 року складено актовий запис за № 1772 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції , [INFO] народився син [PERSON] про що 11 січня 2018 року складено актовий запис за № 76 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Сімейне життя сторін не склалося, позивачка та відповідач разом не проживають , не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства . Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання ,що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав : Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. При цьому , передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду , відповідно до вимог ч. 7 ст. 240 УПК України у формі зупинення розгляду справи і призначення подружжю - сторонам строку для примирення, який не може перевищувати 6 місяців . Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Натомість позивачка щодо примирення подружніх стосунків категорично заперечує, стверджує , що перебування в шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення . За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, суд, оцінивши всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо досліджені докази у справі , прийшов до переконання , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу сторін є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, а позов [PERSON] - до задоволення . Відповідно із вимогами ст. 113 Сімейного кодексу України - особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище , тому слід відновити дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON] . Окрім цього, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивачки підлягають до стягнення понесені судові витрати зі сплати судового збору при зверненні до суду із позовною заявою. На підставі наведеного та статтями 4, 5, 89, 141, 200 , 206, 263, 264, 265,268, 352, 354-356 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

Outcome: approved