Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач 15.03.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини. Свій позов обґрунтовував тим, що 23.10.2010 року він зареєстрував з відповідачкою шлюб. В даному шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 11.02.2013 року їх шлюб було розірвано та стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку. Вказує, що на даний час він з відповідачкою проживає окремо. На даний час забезпечений житлом, має достатній заробіток для утримання та виховання дочки. За місцем роботи та проживання характеризується позитивно. Шкідливих звичок не має. Зазначив, що донька виявляє бажання проживати в подальшому саме з ним. Рішенням Черкаської міської ради від 22.12.2015 року було визначено місце проживання їх малолітньої доньки разом з ним, однак відповідач дане рішення ігнорує та відмовляється виконувати. Оскільки вони не можуть дійти згоди стосовно визначення місця проживання дитини він змушений звернутися до суду. Просив суд визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] разом з ним [PERSON] - батьком дитини та припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання дитини [PERSON]. Позивач та його представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позов в повному обсязі. Представник третьої особи - [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та вказувала, що місце проживання малолітньої дитини разом з батьком буде відповідати інтересам дитини. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Доказів поважності своєї неявки, суду не надала. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника третьої особи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зобов'язані також піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст.150 СК України). Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 23 жовтня 2010 року по 11 лютого 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 11.02.2013 року. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON],[INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом з матір'ю. В ході розгляду справи встановлено, що сторони по справі разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1407 від 22.12.2015 року місце проживання малолітньої дитини [PERSON],[INFO] визначено разом з її батьком [PERSON]. На даний час малолітня [PERSON] 2011р.н. фактично проживає разом з батьком в селі Червона Слобода Черкаського району, де і відвідує дитячий садочок. Згідно характеристики ДНЗ «Троянда» с. Червона Слобода від 03.11.2015 року [PERSON] з 01.04.2015 року відвідує даний навчальний заклад. За цей період дитиною повністю опікувався батько. Маму бачили один раз в присутності батька. Бабусю зі сторони мами ніхто ніколи в садочку не бачив. В садочок та додому ходить з татом, інколи забирає бабуся зі сторони батька. З поданих позивачем до суду доказів вбачається, що він зареєстрований та проживає в с. Червона Слобода. Проживає у цегляному будинку загальною площею 92 кв.м., працює сторожем в ДНЗ «Троянда», має постійний дохід у вигляді заробітної плати, позитивно характеризується за місцем роботи. Відповідно до акту обстеження умов проживання матері [PERSON] від 19.04.2016 року за адресою: [ADDRESS], який складений працівниками Служби у справах дітей Черкаської міської ради умови проживання задовільні. Будинок оснащений газо-електропостачанням і водовідведенням. В будинку є три великих кімнати, які мають всі необхідні меблі, техніку, велика кухня, ванна кімната і туалет суміжні, в яких є вся необхідна техніка. В кожній кімнаті заставлені килими, в будинку чисто, прибрано і зроблено ремонт. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: у дітей є окрема кімната, в якій вони мешкають разом з мамою, є ліжечка, місце для занять, ігор,є багато іграшок. Для дитини є всі необхідні речі, меблі. Продукти харчування для дітей є. Стосунки в родині традиційні. Мати та баба проводять свій вільний час з дітьми, ходять на прогулянки та відпочивають разом. [PERSON] ходить до дитячого садочку. Діти охайно та чисто одягнені. Натомість, в судовому засіданні встановлено, що у гр. [PERSON] постійно виникають конфлікти та суперечності з її мачухою [PERSON] з приводу поділу будинку, в якому вони проживають, свідком чого часто ставала малолітня [PERSON], 2011 року народження. Під час даних конфліктів неодноразово викликались працівники міліції, ініціатором даних звернень була як сама [PERSON] так і її мати [PERSON] Крім того, відносно [PERSON] порушено кримінальне провадження по факту скоєння нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.4 ст. 27, п.п.6,11 ч.2 ст. 115 КК України. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. За правилами ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до частин 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитини, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання свої батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини. Виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо їх малолітньої дитини при визначенні її місця проживання, суд повинен діяти виключно в інтересах дитини. За таких обставин, враховуючи рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1407 від 22.12.2015 року, яким визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON],[INFO] разом з її батьком [PERSON], враховуючи вік дитини, приймаючи до уваги особисті якості батьків, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, суд приходить до висновку, що визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком буде відповідати її інтересам. При цьому визначення місця проживання дитини з батьком не позбавляє матір права брати участь у вихованні дитини, її утриманні, а також можливості вільно спілкуватися з нею. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.02.2013 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], 2011 року народження в розмірі ? частини з усіх видів його доходу (заробітку). Підставою для стягнення аліментів було те, що малолітня дитина проживала разом з матір'ю та перебувала на її утриманні. Враховуючи те, що судом визначено місце проживання малолітньої [PERSON], 2011 року народження разом з її батьком [PERSON] та на даний час вона знаходиться на його утриманні, суд приходить до висновку, що вимога позивача про припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідача, які стягуються відповідно до рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.02.2013р. (справа № 707/229/13-ц) підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved