Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

ПАТ комерційний банк "ПриватБанк" (далі - Банк) звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, мотивуючи позов тим, що 07.03.2013р. відповідач отримав кредит у розмірі 1400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Складовою частиною договору є «Умови та правила надання банківських послуг», та «Тарифи Банку», з чим погодився відповідач, підписавши договір, а також погодився на зміну розміру кредитного ліміту. У позові позивач покликається на те, що у зв'язку з невиконанням відповідачем належним чином зобов'язань станом на 31.12.2016р. виникла заборгованість у розмірі 28 876,90 грн., яку разом з судовими витратами просить стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належно повідомленим, в судове засідання не з'явився, у зв'язку із чим, враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи (в порядку, встановленому cm. 224 ЦПК). Враховуючи неявку сторін, розгляд здійснюється в порядку, передбаченому ч.2 ст. 197 ЦПК. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, розмір яких визначається сторонами у кредитному договорі з урахуванням вимог ст. 1056-1 ЦК України. Згідно з ст.526 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ет.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Судом встановлено, що позивач та відповідач 17.03.2013 р. уклали договір, згідно з яким відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 1400 грн. Відповідно до укладеного договору відповідач зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками, а також оплачувати комісії та штрафи на умовах, передбачених Договором. Всупереч вимогам ст. 1049 ЦК, яка передбачає повернення позикодавцеві позики в строк і в порядку, що встановлені договором, відповідач не виконав належним чином взятих на себе зобовязань, а тому повинен нести відповідальність за порушення грошового зобовязання відповідно до ст. 625 ЦК. Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 31.12.2016р. його заборгованість перед позивачем становить 28876,90 грн. а саме: заборгованість за тілом кредиту -1356,66 грн., заборгованість за процентами - 21968,96 грн., за комісією і пенею - 3700 грн., штрафи - 500 грн. і 1351,28 грн. /фіксована частина і процентна складова/. Зважаючи на викладене підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту - 1356,66 грн., заборгованості за процентами - 21968,96 грн., за комісією і пенею - 3700 грн., штрафи - 500 грн. і 1351,28 грн. /фіксована частина і процентна складова/, всього - 28876,90 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Outcome: approved