Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 01 вересня 2014 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що 27 січня 2003 року на його ім'я було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 006145. Позивач просить суд визнати недійсним державний акт серії ІІ-КВ № 006145 виданий на ім'я [PERSON] та скасувати державну реєстрацію зазначеного державного акта. Позивач подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі. Представник відповідача Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує та просила суд розглядати справу без її участі. Представник відділу Держземагенства подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. По справі встановлено, що 27 січня 2003 року на ім'я позивача [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 006145, на земельну ділянку площею 2,868 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області (а.с.6-7). Позивач зазначив, державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 006145 підлягає визнанню недійсним та скасування, оскільки позивач не може вільно володіти та розпоряджатися своєю земельною ділянкою, так як існують накладки межуючи земельних паїв, що стверджено викопіюванням (а.с.8). Гайворонська сільська рада Володарського району Київської області надала довідку № 183 від 29.08.2014 року, про те, що площа вказана в державному акті [PERSON] не відповідає дійсності та після скасування державного акта сільська рада зобов'язується надати іншу земельну ділянку в межах земель Гайворонської сільської ради (а.с.9). Зазначені обставини перешкоджають позивачу вільно користуватися та розпоряджатися належною йому земельною ділянкою. Відповідно до п. 2 Постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", судам підсудні справи щодо визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками і спори пов'язані із земельними правовідносинами розглядаються в позовному провадженні. Згідно ст. 152 Земельного Кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Ст. 155 Земельного Кодексу України, вказує, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування земельні ділянкою, такий акт визнається недійсним. Представники відповідачів визнали позовні вимоги та не заперечували проти задоволення позовних вимог, пред'явлений позов не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved