Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивач 02.07.2015 звернулась до суду з вказаним позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], 14.09.1993р.н. (змінив прізвище з "Гальченко" на «Зіневич»), який продовжує навчання і є студентом факультету економіки, менеджменту і права Київського національного торговельно-економічного університету» на платній основі, на утримання якого відповідач не надає матеріальну допомогу, хоча працює начальником Радомишльської автостанції, отримує стабільний дохід і має таку можливість та просить стягнути у судовому порядку аліменти в зв»язку з продовженням навчання сина розмірі в 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача до закінчення навчання, тобто до 31.01.2016. Дія попереднього рішення Радомишльського райсуду від 01.11.2013 щодо стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання закінчилась 30.06.2015. В ході розгляду справи відповідач подав зустрічну позовну заяву, яка прийнята судом до сумісного розгляду з первісним позовом, про визнання права не сплачувати аліменти, в обґрунтування якої зазначив, що його син навчається заочно, працювати не бажає, він не має можливості сплачувати аліменти, оскільки має іншу сім»ю та немає достатнього доходу. В судовому засіданні позивач-відповідач підтримала позов про стягнення аліментів, щодо зустрічного позову заперечила, пояснила, що син продовжує навчання на заочній формі навчання, на платній основі, а тому потребує матеріальної допомоги в зв»язку з навчанням, яка потрібна на придбання підручників, канцелярії, паперу, проїзд, харчування. Син не працює, доходів не отримує, оскільки тяжко працевлаштуватись, немає роботи для студента, а відповідач ніяким чином не допомагає ні по оплаті за навчання ні на витрати пов»язані з навчанням, хоча працює і має таку можливість. Просить позов задовольнити, в задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідач-позивач та його представник позовні вимоги не визнав повністю, свій зустрічний позов підтримав, суду пояснили, що син навчається заочно, працювати не хоче, а тому немає потреби його утримувати та крім того відповідач-позивач має іншу сім»ю, одружений і їх сімейний бюджет не дозволяє утримувати сина від першого шлюбу. Просять відмовити в задоволенні позову, зустрічний позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані по справі докази, на засадах змагальності, в межах позовних вимог, вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, зустрічний позов задоволенню не підлягає. Так, судом встановлено, що сторони мають дитину сина [PERSON], 14.09.1993р.н. (змінив прізвище з «Гальченко» на «Зіневич»), який навчається на 5 курсі заочної форми навчання, факультету економіки, менеджменту і права Київського національного торговельно-економічного університету та закінчує навчання січень 2016 року, що підтверджується довідкою № 3963/30 від 26.03.2015. Син не працює, навчається заочно, навчання платне, доходів не отримує, несе витрати на придбання підручників, канцелярії, паперу, проїзд, харчування, а тому відповідно потребує матеріальної допомоги в зв»язу з навчанням. Дія попереднього рішення Радомишльського райсуду від 01.11.2013 щодо стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання закінчилась 30.06.2015. Відповідач матеріальної допомоги в звязку з продовженням навчання повнолітньої дитини не надає. Посилання відповідача-позивача на те, що син не бажає працювати і відповідно не потребує допомоги на навчання судом не приймається як достатній доказ, оскільки суду не надано доказів того, що син сторін ухиляється від пошуку роботи, не бажає працювати. Згідно ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дитині, оскільки працює начальником Радомишльської автостанції, отримує стабільний дохід, що підтверджується довідкою про доходи від 09.07.2015 «Компанії «Житомиравтотранс». Посилання відповідача-позивача на наявність в нього іншої сім»ї не є свідченням неможливості надання матеріальної допомоги повнолітньому сину в зв»язку з навчанням, оскільки дружина відповідача-позивача ([PERSON]В.) також працює, отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою Радомишльської ЦРЛ. У відповідності до ст.ст. 182, 191,200 СК України суд, з врахуванням того, що відповідач працює, отримує стабільний дохід, вдруге одружений, а також те, що повнолітній син продовжує навчання на платній основі на заочні формі навчання, не працює з поважних причин неможливості працевлаштуватись, доходів не отримує, позивач-відповідач також працює та отримує певні доходи, визначає аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) одноразово за період з 02.07.2015 по 31.01.2016. Задоволення первісного позову виключає задоволення зустрічного позову з вказаних вище підстав, а тому останній не підлягає до задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються судові витрати на користь УДКСУ в Коростишівському районі в розмірі 551,20 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved