Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" звернулося з позовом до відповідача [PERSON], просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість з електроенергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією у розмірі 5230,20 грн. та судовий збір 1600 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що Станом на 15.12.2014 р. у Відповідача, у зв'язку з несплатою, існувала заборгованість в розмірі 7748,47 грн. Відповідач добровільно сплачувати заборгованість не бажає, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду. Представник позивача про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, в судове засідання не з'явилася, надала в до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася повторно, була повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи про причини неявки суду не сповістила, заперечень проти позову не надала, та від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю ( а.с. 29, 32, 35). На цій підставі, враховуючи відсутність заперечень з боку позивача, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та фактичні їм правовідносини. [PERSON], що мешкає за адресою: м. Мар'їнка, вул. Шахтарська, 6.111 є споживачем електричної енергії за вказаним об'єктом, на який відкрито особовий рахунки № 1419121. Боржником неодноразово проводились перерахування грошових коштів за спожиту електричну енергію (згідно вищенаведених особових рахунків та договорів), таким чином між Енергопостачальником та споживачем є зобов'язання. 01 грудня 2014 року при перевірці представниками Позивача виконання вимог Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.97 р., ПКЕЕН), за місцем проживання Відповідача було виявлено порушення ним ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику» та п.п. 42, 48 ПКЕЕН. На підставі п. 53 ПКЕЕ виявлене порушення було зафіксовано в Акті про порушення ПКЕЕН. Відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України № 562 від 04.05.2006 р. з наступними змінами та доповненнями було визначено обсяг та вартість спожитої, але неврахованої електричної енергії, внаслідок порушення, на загальну суму 7748,47 грн, відповідно до розрахунку. Розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії здійснювався за тарифами, встановленими Постановами НКРЕ України для споживачів відповідної групи та класу напруги, які діяли під час порушення Боржником ПКЕЕН та в порядку, передбаченому Методикою. Станом на 15.12.2014 р. у Відповідача, у зв'язку з несплатою, існувала заборгованість в розмірі 7748,47 грн. 15.12.2014 р. між Позивачем та Відповідачем була укладена угода, згідно якої [PERSON] визнала заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 7748,47 грн., та взяла на себе обов'язок щодо сплати цієї суми на рахунок ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в повному обсязі по графіках, котрі зазначені у цих договорах. Починаючи з грудня 2014 р. по квітень 2017 року відповідач внесла суму у розмірі 2518,27 грн, з квітня 2017 року та по теперішній час жодного платежу внесено не було, що свідчить про порушення останньої своїх зобов'язань по вказаних договорах. Статтею 526 ЦК України зазначено: «Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Тим більше, у відповідності до 525 ЦК України: «Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом». Статтею 1 Закону України «Про електроенергетику» обумовлений термін електричної енергії, а саме: «енергія - електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу». Електроенергія - це товар, що відпускається тільки по лічильнику. Отже невраховані та несплачені кіловатгодини роблять неможливим для Держави надходження виручки за реалізовану електроенергію; роблять неможливим для Держави надходження прибутку, що є підставою створення заборгованості по сплаті заробітної платні та серйозно порушує діяльність всього енергокомплексу України, який недодержує грошові кошти по сплаті за паливо, експлуатаційні та ремонтні потреби. Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість, позов слід задовольнити повністю. Судові витрати в розмірі 1600 гривень, понесені позивачем при подачі до суду матеріалів позову, підлягають стягненню з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України на користь позивача. На підставі ст. 11, 14. 15, 16, 509, 526, 530, 610, 611, 625 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 280, 282 ЦПК України, ст.ст. 26, 27 ЗУ «Про електроенергетику», та п.п. 19, 20, 21,23, 26, 28, 48 «Правил користування електричною енергією для населення», суд, -

Outcome: approved