Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа - Служба у справах дітей по Приморському районі управління "Служба у справах дітей Маріупольської міської ради", мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачкою являються батьками малолітньої дитини - [PERSON] [INFO] . Відповідачка, з 2015 року не виконує свої батьківські обов`язки з догляду дитини, а саме не займається вихованням та створенням належних умов життєдіяльності дитини, його життям не цікавиться, жодної участі в утриманні та вихованні не приймає. Дитина постійно проживає разом з позивачем, дитині створено належні умови для проживання. Усі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки, дитина знаходяться на повному його утриманні. Для розвитку дитини позивач прикладає всі свої зусилля та можливості, дитині створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку. Позивач, посилаючись на ухилення від виховання дитини відповідачкою, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачки до своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а також стягувати з відповідачки на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги просив їх задовольнити. Представник позивача - адвокат Албот О.М. позовні вимоги підтримала, просила задовольнити Представник третьої особи - Балюра Р.С. у судовому засіданні пояснила, що згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Маріупольська міська рада не заперечує проти задоволення позову. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, була повідомлена про слухання справи, проте у відкрите судове засідання не з`явилася за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, свідків, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони є сусідами [PERSON] , який самостійно виховує сина [PERSON] . Мати дитини вони ніколи не бачили, вихованням сина займається тільки батько. Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] виданого 20.05.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку Донецької області, відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , який народився [INFO] у м. Донецьк Донецької області (а. с. 15). Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка не виконує свої батьківські обов`язки з догляду за дитиною, а саме не займається вихованням та створенням належних умов життєдіяльності дитини, його життям не цікавиться, жодної участі в утриманні та вихованні не приймає. Дитина постійно проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на повному його утриманні, що підтверджується Висновком про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а. с. 84, 85), а також характеристикою виданою головою ОСМД «Примор`є 2016» (а.с. 83) Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки. Дитина знаходяться на повному утриманні батька. Для дитини створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку. Так, відповідно до характеристики, наданої на учня 3-а класу Маріупольської гімназії № 2 [PERSON] навчається в гімназії з першого класу. Зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний уважний учень. Має навчальні досягнення високого рівня. За час навчання представником дитини в освітньому закладі був лише батько - [PERSON] . Він приділяє належну увагу вихованню сина. Батько систематично відвідує школу, цікавиться не лише успіхами у навчанні, але й справами класу, стосунками сина з однокласниками, психоемоційним станом хлопчика, його самопочуттям» (а. с. 26). Згідно Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 02.10.2019 року комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради від 19.09.2019 року вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.84-85) Всі вищевказані факти свідчать про байдуже ставлення відповідачки до своєї малолітньої дитини і небажання в подальшому піклуватися про нього та приймати участь у його вихованні, неможливість надання дитині належного виховання, неможливість виконувати свої батьківські обов`язки в повному обсязі. Відповідно до ст. ст. 150, 155, 157 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, вони можуть бути позбавленні батьківських прав. Статтею 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до п. 16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р., роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Таким чином, суд вважає, що наведені докази як кожен окремо, так і в своїй сукупності свідчать про невиконання [PERSON] батьківських обов`язків по вихованню своєї малолітньої дитини, а також про ухилення мати від виконання своїх обов`язків. Разом з тим, ст. 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Також ч. 3 ст. 166 Сімейного Кодексу України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька та інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, з урахуванням матеріального становища сторін, приймаючи до уваги що відповідачка є працездатною, здоровою людиною, будь-які докази того, що вона не може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у суду відсутні, суд приходить до висновку, що з відповідачки слід стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 768 грн., що підтверджується наданою до суду квитанцією від 20.05.2019 р. № КП/376/1 (а. с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved