Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона з відповідачем [PERSON] перебували у фактичних шлюбних стосунках, без реєстрації шлюбу, під час яких у них народилася донька: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач надавав матеріальну допомогу, підтримував з дитиною гарні стосунки, проявляв себе як батько з позитивної сторони, приймав безпосередню участь у її вихованні. Проте останнім часом відповідач самоусунувся від покладеного на нього обов`язку утримувати та піклуватися про свою дитину, матеріальну допомогу надає в недостатньому розмірі. Їй важко самостійно, власними силами утримувати дитину, а тому, просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти у розмірі ј частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.10.2019 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] - повноліття. Рух справи. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04.12.2019 року, позовні вимоги позивача [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - задоволено; ухвалено стягнути з [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , мешканки [ADDRESS] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі ј частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.10.2019 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] - повноліття; допущено негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах сум платежів за один місяць, згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України; стягнуто з [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15.01.2020 року, заяву [PERSON] про скасування заочного рішення від 04.12.2019 року постановленого по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів скасовано і призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в судове засідання. Позиція сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві, пояснила, що дійсно відповідач надавав матеріальну допомогу в розмірі 500,00 грн. в місяць, проте зазначених коштів не вистачає на утримання дитини; дитина часто хворіє, потрібні кошти на ліки та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про день, час і місце розгляду справи, надавши право представляти його інтереси представнику, адвокату Гереговій П.А. (а.с.27-31), яка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та не заперечувала проти стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Зазначила, що відповідач надає матеріальну допомогу дитині, провідує її, гуляє з нею, цікавиться її шкільним життям; купує необхідні речі, продукти, ліки у разі хвороби, оплачує додаткові заняття, няню та в подальшому буде надавати матеріальну допомогу. Заявлені вимоги в позовній заяві є завищеними, оскільки відповідач не взмозі оплачувати аліменти в розмірі ј частини, так як він орендує житло в якому проживає, а це забирає значні кошти його бюджету. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Фактичні обставини справи установлені судом, досліджені докази Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках, без реєстрації шлюбу, під час яких у них народилася донька: [PERSON] , [INFO] , батьком якої відповідно до свідоцтва про народження зазначено відповідача (а.с.14). У відповідності до договору оренди житлового приміщення від 04.01.2020 року, відповідач [PERSON] , орендує квартиру [ADDRESS] на строк до 30.12.2020 року. З довідки про доходи відповідача [PERSON] вбачається, що останній працює на посаді начальника управління прокуратури Чернівецької області, сума нарахованої заробітної плати з січня 2019 року по листопад 2019 року складає - 446857,32 грн. Застосовані норма матеріального права. Передбачено вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Згідно ст.ст.150, 157 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На час подання позовної заяви до суду було визначено ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень… Визначено ст. 181 ч. 3 СК України, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановлено ст. 183 ч.1 СК України, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Передбачено ст.191 СК України, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Закріплено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У відповідності до п.п. 1, 2 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-Х1І від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 18 Конвенції встановлено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, суд вважає що у відповідача немає на утриманні інших осіб, він є здоровою особою, має стабільний заробіток працюючи на посаді начальника управління прокуратури Чернівецької області, а відтак з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі ј частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідача. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі на користь держави в розмірі 768,40 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Висновки На підставі викладеного та

Outcome: approved