Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті. Заявлені вимоги мотивував тим, що за життя [PERSON] [INFO], доводилась заявнику матір'ю, що підтверджується свідоцтвом про народженння від 04.03.1960 р. серії ІІ-УР, номер 150559, виданим Калінінським бюром ДРАЦС. [PERSON] померла 05.04.2019 року, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 120, виданим комунальною установою «Міська клінічна лікарня № 2 «Енергетик» м. Донецька від 06.04.2019р.. Після отримання зазначеної довідки заявник звернувся до Великоновосілківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області з метою державної реєстрації смерті [PERSON], однак отримав відмову, оскільки форма документа підтвердження факту смерті [PERSON] не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. № 545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті". Вказаний медичний документ виданий установою, що згідно з Законом України від 15.04.2014 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсною і не створює правових наслідків. З таким документом (лікарським свідоцтвом про смерть № 120) вона не може зареєструвати факт смерті матері. Встановлення факту смерті матері необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану та для оформлення спадщини після смерті матері. Просить встановити факт смерті у місті Донецьк [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], яка померла 05 квітня 2019 року. У судове засідання заявник [PERSON], повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, не зявилася, просила суд заявлені вимоги задовольнити, справу розглянути у її відсутність. Заінтересована особа Великоновосілківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направив, просив розглянути справу за відсутності представника відділу, щодо предмету розгляду справи заперечень проти задоволення заяви не зазначив. Ухвалою суду від 15.04.2019 прийнята заява до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з паспортом громадянина України [PERSON] народилася 06.02.1960 в м. Донецьк, зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.5,6). У свідоцтві про народження [PERSON] вказано, що вона народилася 06.02.1960 у м. Сталіно (на теперішній час Донецьк), батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Тобто матірю заявника є [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб Серія І-НО № 502774 виданого Відділом РАЦС Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку від 07.08.2018 р. прізвищє заявника з «Бегалі» змінено на «Густиря» (а.с.8). У лікарському свідоцтві про причину смерті № 120 зазначено, що [PERSON] померла 05.04.2019 року; причина смерті: гострий трансмуральний переднесептальний інфаркт міокарда при атеросклерозі; довідка видана лікарем комунальної установи «Міська клінічна лікарня № 2 «Енергетик» м. Донецька 06.04.2019 року(а.с.12). Великоновосілківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 05.04.2019 року видано заявнику відмову у проведенні державної реєстрації смерті та видачі відповідного свідоцтва про смерть [PERSON], яка померла 05.04.2019, оскільки не надані медичні документи, оформлені медичними закладами належним чином (а.с.13). Відповідно до п.5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.8 ч.1\~ст.315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до\~ст.317 ЦПК України\~заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (ч. 1). Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Воно може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч. 4). Відповідно до п.13\~Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.95 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Пунктом 18 Постанови передбачено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014\~уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Згідно з наказами Міністерства юстиції України від 25.11.2014 №246/7, 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області», «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області», свідоцтва про смерть, видані органом, який знаходиться на не контрольованій території, є недійсним. Використання їх в якості документів, що засвідчують факт смерті, є неможливим. Відповідно до ч. 2, 3 ст.9 Закону України«Про забезпеченняправ ісвобод громадянта правовийрежим натимчасово окупованійтериторії України»\~будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до\~ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно доп.1глави 5розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~НаказомМіністерства юстиціїУкраїни від 18.10.2000 року №52/5,підставою для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи впевний час. Пунктом 6 глави 5 розділу ІІІ встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі, зокрема, встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до\~ст. 18 ЦПК України\~судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла на тимчасово окупованій території, лікарське свідоцтво про її смерть видане органом, який знаходиться на не контрольованій території України, тому є недійсним і не створює правових наслідків на території України. Заява про встановлення факту смерті [PERSON], яка померла 05.02.2019 року в м. Донецьк, Україна, яка визначена Верховною Радою України як тимчасово окупована територія України, подана дочкою померлої до суду за межами такої території України. Дослідивши зазначені докази в судовому засіданні, суд вважає, що факт смерті знайшов підтвердження. Встановлення факту смерті матері для заявника має юридичне значення, потрібно йому для реалізації своїх прав та обов'язків, пов'язаних зі смертю його матері, державної реєстрації її смерті, щоб оформити спадщину. В інший спосіб даний факт не може бути встановлений. Тому вимоги заявника про встановлення факту смерті [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved