Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича, Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи: Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області, міжрайонний ВДВС по Борівському, Барвінківському, Ізюмському районах та м. Ізюм ГТУЮ в Харківській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у якому вказує, що 1 листопада 2017 р. приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округ Завалієвим А.А. був винесений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №10883 відносно стягнення заборгованості з [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS], на користь ПАТ КБ «Приватбанк». В написі нотаріуса вказано, що відповідно до умов кредитного договору від 7 вересня 2011 р. та розрахунку заборгованості за договором станом на 31.08.2017 р. сума невиплачених в строк грошових коштів складає 44 684 грн. 81 коп., з урахуванням: - заборгованості за тілом кредиту - 4 804 грн. 30 коп. - заборгованості за відсотками - 34 226 грн. 47 коп. - заборгованості за пенею та комісії - 3 050 грн. 00 коп. - заборгованості по штрафах (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп. - заборгованості по штрафах (відсотках від суми заборгованості ) - 2 104 грн. 04 коп. Стягнення здійснюється за період з 7 вересня 2011 р. по 31 серпня 2017 р. Ознайомившись з текстом виконавчого напису, копію якого позивач отримала в Борівському ВДВС, позивач з ним не згодна та вважає, що він повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, з наступних підстав. При вчиненні даного виконавчого напису приватним нотаріусом не взято до уваги, що в даному випадку кредитного договору, як такого не існує. Він повинен складатися з декількох документів, зокрема, анкети-заяви, правил користування кредитною карткою та інших. Сума заборгованості не може бути однозначною, з вказаною конкретною датою її погашення. В даному випадку заборгованість, яку вказує нотаріус - 44 684 грн. 81 коп., яку позивач не визнає, крім того, суми у виконавчому напису, заяві про відкриття виконавчого провадження та постанові про відкриття виконавчого провадження не співпадають. Крім того, позивач категорично не згодна з нарахуванням штрафу та пені, не враховано сплив позовної давності. З вказаним виконавчим написом позивач не згодна, так як вважає, що нотаріус не дотримався актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які свідчать про безспірність заборгованості. Ухвалою судді від 19.09.2018 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 20.09.2018 р. позивач надала до суду заяву про забезпечення позову. Ухвалою Борівського районного суду від 20.09.2018 р. про забезпечення позову зупинено стягнення Ізюмським об'єднаним управлінням ПФУ в Харківській обл. заборгованості з пенсії [PERSON] 10.10.2018 р. представник Міжрайонного ВДВС по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм ГТУЮ у Харківській обл. надав до суду відзив на позов, в якому вказав, що при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає. Відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те що виконавчий напис був вчинений нотаріусом з суворим дотриманням ст. ст.87,88 Закону України «Про нотаріат». Треті особи Ізюмське об'єднане управління ПФУ в Харківській обл. та Міжрайонний ВДВС по Борівському, Барвінківському, Ізюмському районах та м. Ізюм ГТУЮ в Харківській обл. в судове засідання не з'явились, причину неявки не повідомили. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши надані докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи 01 листопада 2017 року за зверненням ПАТ КБ «Приватбанк» до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. було вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] грошові кошти в сумі 44 684,81 грн. за кредитним договором від 07.09.2011 р. на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (а.с.8). 03.01.2018 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Міжрайонного ВДВС по Барвінківському, Борівському та Ізюмському районах та м. Ізюм ГТУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження, в якому просив прийняти до виконання виконавчий документ від 01.11.2017 р. по справі №10883 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 46 484,81 грн. (а.с.9). Згідно копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10.05.2018 р. Міжрайонного відділу ДВС по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм ГТУЮ у Харківській обл., звернено стягнення на доходи боржника [PERSON], згідно виконавчого напису №10883, виданого 01.11.2017 р. (а.с.10). Відповідно до копії постанови старшого державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 18.01.2018 р., відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №10883, виданий 01.11.2017 р. про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 46484,81 грн. (а.с.42). Згідно копії постанови державного виконавця про зупинення вчинення виконавчих дій від 28.09.2018 р., зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису №10883, виданого 01.11.2017 р. приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у сумі 46484,81 грн. (а.с.47). Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, приватним нотаріусом не було з'ясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу, штрафу, пені та відсотків за користування кредитом, нотаріус не переконався у належному повідомленні боржника про суму заборгованості. Відповідно до постанови Верховного суду України № 347/1910/15-ц від 11 жовтня 2017 р., боржник вважається належним чином повідомлений про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що однією з об'єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред'явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з'ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Згідно вимог ч.3 ст.24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ч.1 ст.27 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, зокрема з заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про відкриття виконавчого провадження, сума заборгованості вказана в розмірі 46 484,81 грн., але у виконавчому написі сума, яка підлягає стягненню - 44 684,81 грн. Таким чином, як свідчать обставини справи, виконавчий напис вчинено із порушенням норм чинного законодавства. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Вимога про стягнення судових витрат (судового збору) - не заявлялася. На підставі викладеного та

Outcome: approved