Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] , мотивуючи це тим, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем, який на даний час розірвано. Від вказаного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не надає будь-якої матеріальної допомоги, не приймає участі у вихованні сина, не спілкується, не цікавиться його навчанням, станом його здоров`я. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Зайцев К.М. позов підтримали, просили його задовольнити. Позивач суду пояснила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідач не виховує сина, не надає будь-якої допомоги. Близько десяти років виїхав до Росії, дитиною не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, жодного разу не відвідував ні дитячий садок, ні школу, дитину не виховує, з ним не спілкується та не цікавиться його життям, жодного разу не телефонував дитині. Вважає, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлений завчасно, належним чином про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов не надав. Представник третьої особи органу опіки та піклування Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області Малецький Я.М. проти задоволення позовних вимог не заперечував, надали висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Вказав, що житлові умови у матері для малолітнього [PERSON] задовільні. При виїзді для перевірки до місця проживання позивача, було виявлено відсутність [PERSON] , в результаті чого відповідач з сином не спілкується, не займається його вихованням, дитина проживає з матір`ю. Просив позбавити відповідача батьківських прав. Свідок [PERSON] , яка працює разом з позивачемв Генічеському ПТУ №17, суду показала, що батько [PERSON] не приймає участі у вихованні малолітнього [PERSON] . Вказала, що хлопчика знає з двох років, батька ніколи не бачила. Свідок [PERSON] , сусідка позивача, суду показала, що вона товаришує з позивачем, на протязі семи років, батька дитини жодного разу не бачила, він не спілкується з хлопчиком, вихованням його не займається. Свідок [PERSON] , працює разом з позивачем в Генічеському ПТУ №17, суду показав, що його донька ходила з [PERSON] в один дитячий садок, а тепер у школу. Батька хлопчика він жодного разу не бачив, вихованням його він не займається. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Аналогічна позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі №357/17852/15-ц де визначено, що: «Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть переважати інтереси батьків. При цьому при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З огляду на таке, суд вважав за необхідне з`ясувати думку дитини щодо заявлених позовних вимог, на що малолітній [PERSON] , [INFO] , суду пояснив, що має десять років, батька ніколи не бачив, знає тільки, що його батька звати Миша. Підтримав позов, просив позбавити його батька батьківських прав. Заслухавши пояснення позивача та її представника, з`ясувавши думку дитини, представників третіх осіб, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних, сімейних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 55, 58-60, 292 ЦК України; ст.150,155. 164 - 166, 180,181, 243, 249 Сімейного Кодексу України; п. 7, 15,16 Постанови ПВС України " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3, відповідно до яких позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківський обов`язок по вихованню дітей і ухиляються від його виконання. Згідно з ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що батько [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , належним утриманням та вихованням його не займається, станом його здоров`я не цікавляться, не створюють йому належних умов для проживання та розвитку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.11.2010 року [PERSON] , [INFO] , його батькамиє [PERSON] та [PERSON] /а.п. 3/. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 19.09.2013 року № 653/410/13-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано /а.п. 5/. Відповідно до виконавчого листа виданого Генічеським районним судом Херсонської області від 21.03.2014 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] . З характеристики Навчально виховного комплексу «Генічеська школа І-ІІІ ступенів №3 - дитячий навчальний заклад» вбачається, що станом на 12.09.2019 року малолітній [PERSON] навчався у третьому класі, вчиться на достатньому рівні, уважний, гарно товаришує з однолітками. Вихованням сина займається мати [PERSON] , контролює виконання домашнього завдання, допомагає у навчанні, часто приходить у школу, завжди відвідує батьківські збори, цікавиться інтересами сина. Хлопчик поважає, любить і цінує свою матір. Такі факти також підтверджені листом НВК «Генічеська школа І-ІІІ ступенів №3 - дошкільний навчальний заклад» Генічеської районної ради Херсонської області від 18.09.2020 року № 92. /а.п. 7, 84/. Відповідно до висновку органу піки та піклування Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області про позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] від 23.04.2020 року, орган опіки вважає можливим позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] /а.п. 87-88/. Рішенням засідання комісії з питань захисту прав дитини Генічеської районної державної адміністрації від 24.03.2020 року затверджено висновок про можливість позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] , стосовно дитини [PERSON] , [INFO] /а.п. 96/. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має особа в сім`ї якої проживає дитина. З роз`яснень викладених у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року вбачається, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд погоджується з доводами позивача, її представника та представника соціальної служби щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його малолітнього сина. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] на протязі тривалого часу нехтує батьківськими обов`язками, щодо свого сина, не цікавиться станом його здоров`я, навчання та розвитку. Отже є сенс та підстави застосувати остаточний захід впливу на [PERSON] - позбавити його батьківських прав, та роз`яснити йому ст.169 СК України про поновлення батьківських прав, якщо його поведінка докорінно зміниться. В судовому засіданні встановлено факт винної поведінки відповідача та свідомого нехтування у відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» своїми батьківськими обов`язками щодо свого сина, та той факт, що відповідач не займається його вихованням, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, зокрема: не забезпечує медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності суд розцінює як ухилення відповідача від виховання дитини. Ці факти відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його сина. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач довела доказами факти ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо батьківського піклування відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , та потребу у позбавленні дитини батьківського піклування, враховуючи інтереси останнього. Таким чином, суд дійшов до висновку, що [PERSON] слід позбавити батьківських права щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 гривень. На підставі ст.ст.150, 164, 166 Сімейного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року

Outcome: approved