Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград», яке є правонаступником Комунального підприємства «Олександрія - водоканал звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за отримані послуги з водопостачання та водовідведення в загальній сумі 22 815 грн. 98 коп. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] та користується послугами з водопостачання та водовідведення відповідно до відкритого особового рахунку [NUMBER] та договору про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення, укладеного 02.03.206 року за [NUMBER]. Оплату за послуги підприємства відповідачі не здійснюють, а тому станом на 01.02.2017 року заборгованість за надані позивачем послуги становить 22 815 грн. 98. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за отримані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 22 815 грн. 98 коп. та судовий збір в розмірі 1544 грн. 00 коп. У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Представник позивача в письмовій заяві просила розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Причини неявки відповідачів суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносин. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З довідки, виданої КП «Житлогосп» від 07.04.2016 року №10597 вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. [PERSON] взята на облік як абонент Олександрійського ВКГ ОКВП «Дніпро - Кіровоград», де на неї відкрито особовий рахунок [NUMBER] та укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення [NUMBER] від 02.03.2006 року. Станом на 01.02.2017 року виникла заборгованість у розмірі 22 815 грн. 98 коп., так як відповідач не сплачувала кошти за отрммані посліги, відповідно розразхунку, який проведено позивачем. До суду не надано даних про те, що на час розгляду справи заборгованість погашена. Матеріали справи вказують, що ОКВП «Дніпро - Кіровоград» є правонаступником КП «Олександрія - водоканал» та здійснює водопостачання до квартири відповідача, але за надані послуги вона не розраховуються, а тому має заборгованість. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Отже, правовідносини між сторонами врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 509, 526, 530, 610-612, 614, 615, 617, 625, 903 ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, відповідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року з наступними змінами та доповненнями, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, якщо він фактично користувався ними. Стаття 526 ЦК України вказує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов ти вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Споживач, відповідно до ч. 3 п. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 року зобов'язаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, але даного зобов'язання не виконує. Суд не входить в оцінку доказів щодо розміру тарифу з житлово-комунальних послуг, оскільки їх ніхто не оспорює. Згідно Постанови Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року №6-59цс13, споживачі зобов'язані оплатити житлово - комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. При цьому відсутність договору на надання житлово - комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За відсутності оформлення договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, відповідальність, передбачена частиною другою ст. 625 ЦК України покладається на боржника. Оскільки за відповідачем станом на 01.02.2017 року утворилася заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення, вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача суд вважає необхідним стягнути судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved