Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з вимогою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 28 серпня 2011 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Цюрупинського районного управління юстиції Херсонської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №83. Від даного шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їхній сім'ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено, протягом 8 місяців разом не проживають, а тому переконана, що сенсу підтримувати сімейні відносини немає та вважає, що спільне проживання та збереження шлюбу неможливі тому просить шлюб їх розірвати. Також в позовній заяві зазначає, що матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач їй не надає, хоча у відповідності із ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) зобов'язаний надавати. А тому пропонує стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісяця починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явилась, суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не представив. Тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд, дослідивши матеріали справи не вбачає підстав для відкладення справи і вважає можливим розглянути її на підставі наявних в матеріалах справи доказів з винесенням заочного рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 серпня 2011 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Цюрупинського районного управління юстиції Херсонської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №83, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданого 23 серпня 2011 року. Від даного шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис №101. Сторони по справі спільного господарства не ведуть, сумісне проживання остаточно припинено, протягом останніх восьми місяців разом не проживають, шлюб носить формальний характер, позивач настоює на розірванні шлюбу. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач миритися не бажає і збереження шлюбних відносин суперечить його інтересам, суд приходить до переконання, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. Визначаючись щодо частини заявленого позову про стягнення аліментів, суд враховує наступне. Частиною 1 ст. 2 СК України встановлено, що Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір'ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Судом з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] останнім часом добровільно не бере участі в утриманні дитини, хоча є працездатного віку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, відповідач зобов'язаний утримувати свою дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З матеріалів справи встановлено, що відповідач постійного місця роботи не має. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце порушення права неповнолітньої дитини, а отже слід стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки з позовом до суду позивач звернулася 03 квітня 2014 року аліменти підлягають стягненню з цієї дати та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання до суду позову про стягнення аліментів. Згідно із частиною третьою статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Отже, слід стягнути з відповідача [PERSON] в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved