Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Золотоніська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування звернулась до суду в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: служба у справах дітей Золотоніської державної адміністрації, Золотоніський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Новодмитрівська сільська рада про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги позивач мотивує тим, що у службі у справах дітей перебувають матеріали щодо позбавлення батьківських прав відповідачів відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У матері дітей хронічний алкоголізм, протягом кількох місяців не перебувала вдома. Батько теж випиває. Вдома ніколи не буває запасів продуктів, дров для опалення. У будинку не має повноцінних місць для навчання дітей. Дівчинка [PERSON] закінчила 10 клас Новодмитрівської загально-освітньої школи, хлопчик [PERSON] відвідує спеціальну школу-інтернат у м. Золотоноша. Родина перебуває на обліку Новодмитрівської сільської ради як неблагополучна з 2011 року та перебувала під соціальним супроводом центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Час від часу у родині наставало покращення, але в цілому старання соціальних працівників не дали бажаного результату. На засіданні виконкому Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області 28.02.2017 було прийнято рішення № 10 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ». На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, що відбулося 27.02.2018, прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] . 07.03.2018 підготовлено висновок органу опіки та піклування Золотоніської районної державної адміністрації, яким з метою захисту законних інтересів дитини визнано за доцільне позбавити батьківських прав відповідачів відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вказане вище, позивач звернувся до суду із вказаним позовом, яким просив позбавити відповідачів батьківських прав відносно дітей та стягнути аліменти на утримання дітей. Представник позивача Золотоніської районної державної адміністрації в судове засідання за довіреністю Каліберда А.О. не з`явилася. Звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули із невідомих для суду причин, жодних клопотань, а також відзив на позовну заяву до суду не надали, про причини своєї неявки суд не повідомили. Про час та місце розгляду справи відповідачі повідомлялися належним чином у порядку визначеному чинним законодавством. Представник Золотоніського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за довіреністю Гайдукевич А.І. в судове засідання не з`явилася, однак звернулася до суду із заявою про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримала. Представник Служби у справах дітей Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області за довіреністю Рибак Н.В. в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримала. Представник Новодмитрівської сільської радив судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомили, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. За таких обставин, враховуючи відсутність даних про поважність неявки відповідачів до суду, суд вважає за можливе розгляд справи здійснювати за відсутності відповідачів на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення вказаних позовних вимог у зв`язку із наступним. Як вбачається із ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Конвенцією ООН про права дитини встановлено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Так, відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Сімейний кодекс України детально регулює питання застосування такого засобу захисту дитини, її прав та інтересів від посягань з боку її власних батьків , як позбавлення батьківських прав. Згідно із ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З огляду на зміст норми закону (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батьки не просто не виконують свої обов`язки по вихованню дитини, а й ухиляються від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов`язків, передбачених ст.150 СК України. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення дітей до батьків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла 18 років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення від виконання обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних, інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм маралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що діти залишилися поза увагою батьків, які не приділяють їм належної батьківської турботи у вихованні та їх утриманні, не беруть участі у їх житті, з ними фактично не проживають та про їх життя не турбуються. Рішенням Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 28.02.2017 № 10 визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають по [ADDRESS] . На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, що відбулося 27.02.2018, прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Висновком органу опіки та піклування Золотоніської районної державної адміністрації від 07.03.2018 з метою захисту законних інтересів дитини визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вказане вище, суд вважає, що позивачем було доведено наявність свідомих дій відповідачів щодо ухилення ними від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до їхніх дітей. Як зауважив Європейський Суд з прав людини у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви про позбавлення батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року). Верховний суд в постанові від 24.10.2018 року по справі №761/2855/17 також вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідачі жодних спроб на відновлення відносин із своїми дітьми не робили та самоусунулися від їх як виховання так і утримання. Таким чином у судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідачі не піклуються про фізичний та духовний розвиток своїх дітей, не забезпечують їх необхідним навчанням, медичним доглядом, вихованням та матеріальним забезпеченням, що в сукупності суд розцінює як ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а надані по справі докази вказують на свідоме небажання відповідачів належним чином виконувати батьківські обов`язки, піклуватись про дітей та займатись їх вихованням. Враховуючи зазначене вище, суд не вбачає підстав для попередження відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, а лише вважає за доцільне, роз`яснити останнім положення ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, яка позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дітей, та згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд також враховує, що позивач просить стягувати аліменти на утримання обох дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що повністю відповідає вимогам ст. 182 СК України. Нормами ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд вважає, що розмір аліментів, які необхідно стягнути із кожного відповідача на особовий рахунок кожної дитини у відділенні Державного ощадного банку України у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку є обґрунтованим та таким, що буде відповідати інтересам сторін. Враховуючи обставини справи та ставлення відповідачів до своїх дітей, та виходячи з принципів розумності та справедливості суд стягує аліменти на їх утримання в заявленому позивачем розмірі. На підставі ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 3524 грн., так як вимоги носять майновий і немайновий характер (ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»), від яких при подачі заяви був звільнений позивач.

Outcome: approved