Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою мотивуючи тим, що [INFO] помер його рідний дядько [PERSON], якому на праві власності належало 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS], заявник прийняв спадщину після смерті дядька, інші спадкоємці відсутні, але не має можливості оформити свої спадкові права, при зверненні до нотаріуса йому остання роз'яснила необхідність встановлення в судовому порядку факту родинних відносин, оскільки в свідоцтві про народження батька заявника зазначено-Сокольський [PERSON]. А тому заявник просить суд встановити юридичний факт, а саме: що померлий [INFO] [PERSON] дійсно був рідним братом [PERSON] та дядьком заявника. В судовому засіданні заявник подану заяву підтримав. Представник Білоцерківської міської ради Київської області в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення заявника, покази свідків, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно у вигляді 2/3 частин житлового будинку [ADDRESS], що належали йому на підставі свідоцтва про право на спадщину № 5-5244 від 18.11.1997 року, виданого Білоцерківською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в Білоцерківському МБТІ в реєстровій книзі № 37, реєстровий номер 3794. Наведене стверджується копією свідоцтва про смерть та копією довідки КП Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» від 04.10.2016 року № 2178. За ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч.3 ст.1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За положеннями ст.1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом, заявник у визначеному законом порядку прийняв спадщину після смерті дядька, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори 26.08.2014 року, що вбачається з копії спадкової справи № 26/2014 після смерті [PERSON], інші спадкоємці за законом та заповітом відсутні. Батько заявника [PERSON] помер [INFO], але в свідоцтві про його народження зазначено -[PERSON]. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку з втратою годувальника та ін. На підтвердження факту родинних відносин заявник надав копію свідоцтва про народження [PERSON], де його батьком значиться [PERSON], матір'ю -[PERSON]; копію свідоцтва про народження [PERSON], де його батьками вказано: [PERSON] та [PERSON]; копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.06.2016 року, згідно якого від є власником 1/3 частини вищевказаного житлового будинку після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Свідки [PERSON] -чоловік тітки заявника та [PERSON] -товариш заявника, показали, що знали [PERSON], який проживав один, заявник допомагав йому, похоронив його, батько заявника та [PERSON] були рідними братами. Покази свідків приймаються судом до уваги, оскільки вони є послідовними, не суперечать зібраним по справі доказам. Як вказано вище, батько заявника помер [INFO], що стверджується копією свідоцтва про його смерть. Отже, заявник має право на спадкування за законом за правом представлення після смерті дядька [PERSON] Таким чином, встановлення факту родинних відносин необхідне заявнику для оформлення спадщини після смерті дядька, тобто, цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, оскільки в цьому випадку заявник реалізує своє право на спадщину. А тому враховуючи все наведене суд вважає за можливе встановити той факт, що померлий [INFO] [PERSON] дійсно був рідним братом [PERSON] та рідним дядьком заявника.

Outcome: approved