Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Заявник звернувся до Дарницького районного суду м. Києва 06.10.2017 року із заявою про встановлення факту смерті. Заявник просить встановити факт смерті [PERSON], який помер [INFO] у м.Донецьку, причина смерті: атеросклеротичне захворювання серця. Документом, що підтверджує факт смерті [PERSON] є лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER] від 25.09.2017 року видане бюро судово-медичної експертизи ДНР у м. Донецьку. Разом з тим, отримані офіційні документи на підтвердження факту смерті [PERSON] є недійсними на території України, оскільки видані незаконно створеними органами на тимчасово окупованій території України, а відомості про смерть особи не внесенні до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. З огляду на вказане, зареєструвати факт смерті [PERSON] в органах державної реєстрації актів цивільного стану громадян Міністерства юстиції України заявник не в змозі, оскільки довідка про причину смерті, яка видана незаконним органом, не є документом, на підставі якого можливо провести державну реєстрацію смерті особи, а отже не створює жодних юридичних наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, також у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Посилаючись на зазначені обставини, заявник заявив вимогу про встановлення факту смерті [PERSON], уродженця с. Верхній Рогачик, Б- Лепстинського району, Херсонської області, місце проживання якого було зареєстровано до дня смерті за адресою: [ADDRESS]. Заявник в судове засідання з'явився, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази у справі, звіривши їх з оригіналами наданими заявником суду для огляду, встановив наступне. Як встановлено судом, документом, що підтверджують факт смерті [PERSON] є лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER] від 25.09.2017 року видане бюро судово-медичної експертизи ДНР у м. Донецьку. Згідно вказаного свідоцтва [PERSON], [INFO], помер [INFO] у м. Донецьку. Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» від 14.11.2014 № 875/2014, діяльність державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях припинено. Законом України № 1680-VII «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО. Згідно з цим законом в окремих районах Донецької та Луганської областей на період дії особливого порядку місцевого самоврядування діє з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст. 2). Перелік районів і населених пунктів, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, визначений рішенням Верховної Ради України. Відповідна постанова була прийнята 17.03.2015 року. Разом з тим, з квітня 2014 р. м. Донецьк контролюється самопроголошеною "ДНР" та розглядається нею як її столиця. З викладених обставин лікарського свідоцтва про смерть [NUMBER] від 25.09.2017 року видане бюро судово-медичної експертизи ДНР у м. Донецьку, на бланку ДНР є нікчемним. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт смерті [PERSON], уродженця Херсонської області, місце проживання якого було зареєстровано до дня смерті за адресою: [ADDRESS], який помер [INFO] у м.Донецьку, причина смерті: атеросклеротичне захворювання серця, а заяву такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved