Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1.Встановити юридичний факт, а саме те, що він є рідним сином [PERSON], померлого [INFO]; 2.Визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області площею 3,150 га, кадастровий номер [NUMBER], яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Царичанською районною державною адміністрацією 24.03.2006 року на підставі розпорядження голови Царичанської райдержадміністрації №57-р від 22.02.2005 року. На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві [PERSON] вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на вищевказану земельну ділянку. Його мати [PERSON] померла [INFO]. Стверджує, що він є єдиним спадкоємцем після померлого [PERSON], спадкове майно прийняв, подавши до приватного нотаріуса Царичанського нотаріального округу Кравчук С.В. заяву про прийняття спадщини. В липні 2017 року він звернувся до приватного нотаріуса Кравчук С.В. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому постановою нотаріуса від 14.07.2017 року було відмовлено через неможливість встановлення факту родинних відносин. Посилається на те, що його мати [PERSON] проживала з його батьком [PERSON] без реєстрації шлюбу. В свідоцтві про його народження вносився запис зі слів матері і батьком записаний [PERSON], а фактично його батьком був [PERSON] Вказані обставини можуть підтвердити свідки: [PERSON] та [PERSON]. В зв'язку з неможливістю в нотаріальній конторі отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, він змушений звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник Руденко А.В. позовні вимоги підтримали повністю і просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши позивача, представників сторін, дослідивши показання свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд ( ст. 174 ч.4 ЦПК України). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно приписів ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області площею 3,150 га, кадастровий номер [NUMBER], яка належала йому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Царичанською районною державною адміністрацією 24.03.2006 року на підставі розпорядження голови Царичанської райдержадміністрації №57-р від 22.02.2005 року (а.с. 6, 9). Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] у встановлений шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса Царичанського районного нотаріального округу із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Крім того, свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони добре знають сім'ю позивача, являються сусідами, протягом багатьох років спілкувались з батьками позивача, та їм достовірно відомо про те, що позивач в справі [PERSON] дійсно є сином померлого [PERSON]. Судом встановлено, що заявник дійсно є рідним сином [PERSON], який помер [INFO] в смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області. Представлені [PERSON] документи, суд оцінює як належні та допустимі докази, які в своїй сукупності підтверджують обставини, на які посилається позивач. Відповідно до частини першої та другої статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За результатами досліджених доказів у суду не виникає сумнівів в існуванні факту, про встановлення якого просить позивач. Суд, з'ясувавши правові позиції сторін, заслухавши свідків [PERSON] та [PERSON], перевіривши відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, вважає можливим та необхідним прийняти визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, так як позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [INFO] [PERSON]; інших осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні, не має; інші особи на це майно з дня смерті спадкодавця своїх претензій не заявляли. Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності на майно в порядку спадкування за законом, до яких повинні бути застосовані ст. ст. 328, 1216, 1218, 1261 Цивільного кодексу України. За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що маються законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved