Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Кредитна спілка «Компаньйон» звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовом до [PERSON], яким просила стягнути заборгованість за договором кредитування № КС 7744/16.08.2013 р.- КР у розмірі 6377 (шість тисяч триста сімдесят сім) гривень 58 (п`ятдесят вісім), яка складається з: 3839 (три тисячі вісімсот тридцять дев'ять) гривень 55 (п'ятдесят п'ять) копійок - сума кредиту; 2538 (дві тисячі п'ятсот тридцять вісім) гривень 03 (три) копійки - процент за користування кредитом, а також судові витрати. Про місце, день та час розгляду справи по суті, особи, які беруть участь у справі повідомлялись належним чином. Позивач та відповідач просили розглянути справу без їх участі. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснювався за відсутності позивача та відповідача, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Обґрунтовуючи необхідність задоволення позову, представник позивача вказував на те, що взяті на себе щомісячні грошові зобов'язання на підставі кредитного договору, відповідач перестав виконувати ще в січні 2014 року. Оскільки з того часу, відповідач несплатив більше трьох щомісячних платежів, позивач набув право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, а оскільки борг стягується у судовому порядку він має право на стягнення і процентів за його користування за підвищеною ставкою. Відповідач подав заяву про визнання позову у повному обсязі. При цьому зазначив, що позов визнає безумовно, та без всякого роду примусу, а правові наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі, і їх роз'яснення з боку суду не потребує. Відповідно до положень частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідач подав письмову заяву, якою безумовно визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Тому, оскільки позивач просить суд захистити його порушене право способом, який передбачений законом, зокрема шляхом стягнення заборгованості на підставі кредитного договору, а відповідач при цьому визнає вказані вимоги, суд вважає, що вони підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає і судовий збір.

Outcome: approved