Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Овруцький міжрайонний прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі фінансового управління Овруцької районної державної адміністрації до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON], в сумі 366,96 грн. Мотивуючи позовні вимоги тим, що 26.11.2014 року, близько 13 годин, в селі Гладковичі Овруцького району, неповнолітній [PERSON], [INFO] на території домогосподарства за місцем свого проживання заподіяв [PERSON] тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Овруцької центральної районної лікарні з 26.11.2014 року по 01.12.2014 року та на його лікування витрачено 366,96 грн. За скоєння злочину [PERSON] притягався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України. Постановою про закриття кримінального провадження від 25.12.2014 року кримінальне провадження №12014060250000943 від 26.11.2014 року за ч.1 ст.125 КК України закрите, у зв»язку з відсутністю складу кримінального правопорушення та відмовою обвинувачення в кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Вказана медична установа є комунальним закладом Овруцької районної державної адміністрації та фінансується за рахунок коштів районного бюджету, витрачені кошти підлягають стягненню та зарахуванню на рахунок фінансового управління Овруцької районної державної адміністрації. Витрати, здійснені вищевказаною медичною установою на лікування громадян потерпілих від злочину призводить до значних витрат бюджету, що створює значне навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують за рахунок держави, чим завдається істотна шкода державним інтересам. Відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних або інших державних інтересів внаслідок протиправних дій чи бездіяльності фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Прокурор в судове засідання не з"явився подав заяву в якій позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Відповідачі і в судове засідання не з'явилися, але надали заяву в якій просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги визнають повністю. Дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів держави у випадках, визначених законом. Судом встановлено, що 26.11.2014 року, близько 13 годин, в селі Гладковичі Овруцького району, неповнолітній [PERSON], [INFO] на території домогосподарства за місцем свого проживання заподіяв [PERSON] тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких з короткочасним розладом здоров»я, що підтверджується висновком експерта №538 від 02.12.2014 року ( а.с.7). У разі, коли при постановленні вироку рішення про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, не було прийнято, стягнення їх провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом осіб, зазначених у частині першій цієї статті. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Овруцької центральної районної лікарні з 26.11.2014 року по 01.12.2014 року та на його лікування витрачено 366,96 грн., що підтверджується листом Овруцької ЦРЛ (а.с.9) За скоєння злочину [PERSON] притягався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України. Постановою про закриття кримінального провадження від 25.12.2014 року кримінальне провадження №12014060250000943 від 26.11.2014 року за ч.1 ст.125 КК України закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв»язку з відсутністю складу кримінального правопорушення та відмовою обвинувачення в кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, що не є реабілітуючою обставиною.(а.с.10). Положеннями ст.1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. За змістом Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 17 липня 1995 року „Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" кошти, витрачені на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на засуджених при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями, при цьому відшкодуванню підлягають тільки кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого у лікарні, госпіталі, диспансері чи в іншому стаціонарному лікувальному закладі, і зазначене відшкодування можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебування потерпілого на такому лікуванні. Відповідно до ст.1179 ЦК України неповнолітня особа ( у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть , що шкоди було завдано не з їхньої вини. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 шкода, заподіяна неповнолітнім віком від 15 до 18 років відшкодовується самим заподіювачем. Якщо в останнього не має майна або заробітку, достатнього для відшкодування заподіяної ним шкоди, відповідний обов'язок покладається на його батьків (усиновителів) або піклувальників за умови їх винної поведінки, що сприяла виникненню шкоди. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню та з відповідачів належить стягнути солідарно на користь держави в особі фінансового управління Овруцької районної державної адміністрації на стаціонарне лікування потерпілого від злочину 366.96 грн. Судові витрати по справі розподіляються між сторонами відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved