Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача [PERSON] в якому просить суд \~ визнати недостовірною інформацію, розміщену в публікації на веб-сайті «Антикор» під назвою «[PERSON] или как наши спонсируют Новоросию».\~\~ Зобов'язати власника веб-сайту Національний антикорупційний портал «Антикор» [PERSON], спростувати недостовірну інформацію шляхом розміщення (оприлюднення) на веб-сайті «Антикор» протяг двох днів після набрання рішенням суду в цій справі законної сили, під заголовком «СПРОСТУВАННЯ» тексту: «Повідомляємо, що стаття «[PERSON] или как наши спонсируют Новоросию», розміщена раніше, а саме 30 липня 2015 року, на саійті «Антикор» є недостовірною, та такою, що вводить користувачів веб-сайту «Антикор» в оману стосовно особистості [PERSON]. Власники веб-сайту «Антикор» приносять вибачення за опорочення честі та гідності [PERSON] та надалі не допустять подібних порушень прав людини» та стягнути з відповідача на його користь\~ моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30 липня 2015 року на шпальтах веб-сайту мережі Інтернету «Антикор» була розміщена стаття під назвою «[PERSON] или как наши спонсируют Новоросию». В даній статті наведені матеріали, які є неправдивими, принижують честь, гідність та шкодять діловій репутації позивача. Представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не зявився, при цьому неповідомив причин своєї неявки та не подав своїх пояснень чи заперечень проти позову, хоча про день та час судових засідань був повідомлений належним чином, про що в справі мається поштове повідомлення ( а.с 28), а тому, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлює заочне рішення за правилами Гл.8 ЦПК України). Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку: Судом встановлено, що 30 липня 2015 року на веб-сайті Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР», власником якого є відповідач [PERSON] розміщена стаття під назвою «[PERSON] или как наши спонсируют Новоросию».\~\~ (а.с.4-5). Дана стаття була поширена через мережу Інтернет та містить інформацію щодо [PERSON], яка є недостовірною, та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права, виходячи з наступного. Так, автор статті, поширеної на вищезазначеному інформаційному веб-сайті, в стверджувальній формі виклав наступну інформацію " Кто спонсор ДНР ? Кто живет и верит в Новоросию ? Мы часто думаем что важно ? Россия империя зла !!!! Все это правильно но только не тогда когда наши земляки делают из Одессы город сепаратистов. Куда смотрит Сбу ? Ну конечно как всегда в кошелек, человек гражданин [PERSON] родом из Ивано-Франковска, ну что тут поделать [PERSON] ( Аlех Vаkіу ) серьезный парень он строит Одессу , дурит людей на землю а потом на Литературной строит дома для таких же как он. Есть хороший парень Володя ([NUMBER]) который с радостью закажет флаги новоросии для очередного спектакля, даст взятку. Все четко а война это так, это просто наши парни гибнут . И вспомните мои слова у них все будет хорошо а наши ребята будут гибнуть что б они становились богаче. Бог всем судья а я за Деда !" Суд вважає, що вищеназвана інформація, яка поширена відповідачем щодо позивача, не є оціночним судженням чи вираженням суб'єктивної думки і поглядів, оскільки, відповідач не висловлював свою думку, переконання, не давав критичної оцінки певним фактам, а висловлювання є фактичним твердженням і стосуються особисто [PERSON] Відповідно до ч 2. ст. 30 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка і також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані. У даному випаду, негативна інформація щодо позивача поширена відповідачем, містить фактичні дані стосовно [PERSON] та має характер наклепу (тобто, поширення завідомо неправдивої інформації, що ганьбить іншу особу), така інформація не є оціночним судженням, а отже, підлягає спростуванню. Відповідно до ст. 3 Конституції України, честь і гідність людини визнані найвищою соціальною цінністю. Порушення цих фундаментальних прав вимогає відповідного захисту. Статтею 55 закріплено право захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму від 27.02.2009 року, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі та ділової репутації. Пунктом 1 цієї Постанови визначено, що кожен повинен неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обовязок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь та ділову репутацію. За ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Фізична особа має право на звернення до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно положень ст. 34 Конституції України, як норми прямої дії, та встановленою ст. 3 ЦК України презумпцією добросовісності, вважається, що негативна інформація, поширена про особу, буде вважатися негативною, якщо особа яка її порушила, не доведе, що вона відповідає достовірності. Згідно з положеннями ст.277 ЦК України і ст.10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача. Саме тому, позивач звільнений від обов'язку доказування, що негативна недостовірна інформація, поширена відачем дійсно є недостовірною. За приписами ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено у законному порядку. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Тому, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що викладена інформація у статті під назвою «[PERSON] или как наши спонсируют Новоросию»\~\~ є неправдивою, а відповідач [PERSON] не довів, що така негативна інформація, поширена про особу ([PERSON] ) на веб-сайті Національного антикорупційного порталу АНТИКОР, нічим не підтверджена та не відповідає достовірності. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи, У відповідності до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За такого, позов підлягає задоволенню, а поширена відповідачем неправдива інформація підлягає спростуванню, а також стягненню моральної шкоди. Визначений позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам ст.ст. 15, 16 ЦК України і п.24 вказаної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, що становлять 2480, 40 грн.

Outcome: approved