Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука про визнання права власності на нерухоме майно, яким просила визнати право власності на реконструйовану квартиру [ADDRESS] та добудову до неї з мансардним поверхом загальною площею 154, 8 кв.м. Оскільки на даний момент виникла необхідність узаконення прав власності на об'єкт нерухомого майна, тому просила суд визнати право власності за нею на реконструйовану квартиру [ADDRESS] та добудову до неї з мансардним поверхом загальною площею 154, 8 кв.м. що складається з кімнати 1 площею 9,1 кв.м., кімнати 2 площею 17,0 кв.м., кімнати 3 площею 43,6 кв.м., кімнати 4 площею 12,3 кв.м., кімнати 5 площею 20,6 кв.м., тамбуру площею 5,3 кв.м., коридору площею 5,3 кв.м., холу площею 17,1 кв.м., санвузлу площею 7,3 кв.м., кухні площею 10,8 кв.м., кухні площею 6,4 кв.м. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать розписки в матеріалах справи. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази у їх сукупності приходить до наступного. Так, судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 09 серпня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. До 27 червня 2012 року будинок [ADDRESS] знаходився на балансі ГЖЕП „Автозаводське" та був комунальною власністю міста Кременчука. Але, рішенням Кременчуцької міської ради від 26 червня 2012 року, даний будинок був переданий у приватну власність власникам квартир, знятий з балансу КГЖЕП „Автозаводське" та фактично став садибою. З метою покращення умов проживання у вказаному нерухомому майні позивач [PERSON] самовільно провела реконструкцію належної їй квартири та здійснила добудову до неї, у зв'язку з чим загальна площа збільшилася на 104,9 кв.м., а житлова на 68 кв.м. На даний час належна позивачу квартира стала складатися з кімнати 1 площею 9,1 кв.м., кімнати 2 площею 17,0 кв.м., кімнати 3 площею 43,6 кв.м., кімнати 4 площею 12,3 кв.м., кімнати 5 площею 20,6 кв.м., тамбуру площею 5,3 кв.м., коридору площею 5,3 кв.м., холу площею 17,1 кв.м., санвузлу площею 7,3 кв.м., кухні площею 10,8 кв.м., кухні площею 6,4 кв.м. На даний час [PERSON] має намір впорядкувати всі документи по належній їй квартирі та вирішувати питання приватизації земельної ділянки, необхідної для експлуатації та обслуговування вказаного будинку. Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 12/5-13 від 18.12.2013 року після проведення реконструкції та влаштування прибудови квартира [ADDRESS] знаходиться в задовільному стані, придатному для подальшої експлуатації та відповідає будівельним нормам. Також, з метою недопущення порушень прав інших співвласників будинку було отримано їх згоду на здійснення прибудови, що підтверджується нотаріально завіреною заявою. Згідно з ч.1 ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не буда відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм і правил, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи викладене, [PERSON] вимушена звернутися до суду для визнання права власності з метою відповідного оформлення майна. Суд, перевіривши матеріали та обставини справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved