Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою в якій просить, встановити факт , що правовстановлюючий документ - заповіт , складений 23 травня 2005 року [PERSON] ( яка померла у м. Чугуїв Харківської області [INFO] року) , посвідчений 23.05.2005 року , секретарем виконавчого комітету Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області Пивовар Р.М., зареєстрований у реєстрі за №69, на ім,я [PERSON] , належить [PERSON] , [INFO], місто народження Харків. В обгрунтування заяви заявник зазначила, що [INFO] року померла її бабуся [PERSON]. Як заявнику стало відомо за життя 23 травня 2005 року [PERSON] зробила заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: земельну ділянку площею 6,2287 га. розташовану на території Куньєвської сільської ради, КСП «Жовтень» належну їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Ізюмської райдержадміністрації № 105 від 28.03.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за [NUMBER] 06.04.2002 р. заповіла заявнику - [PERSON]. Вказаний заповіт посвідчено 23 травня 2005 року секретарем виконавчого комітету Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області та зареєстровано в реєстрі за № 69. Проте у зв'язку із тим, що бабуся здійснювала вказаний заповіт самостійно та без участі заявника чи присутності, то у написанні прізвища заявника нею допущена помилка. Так, замість правильного написання прізвища заявника як [PERSON], записано неправильно - [PERSON]. Виконавчий комітет Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області виправити зазначену помилку не має можливості, оскільки положеннями чинного законодавства України не передбачено порядку виправлення помилок в правовстановлюючих документах померлих осіб. Таким чином, заявник не може належним чином підтвердити належність саме правовстановлюючого документу їй, а саме: заповіту [PERSON] від 23.05.2005 р., та відповідно заявник позбавлена можливості здійснити оформлення своїх спадкових прав. Отже встановлення даного факту для неї має юридичне значення. На даний час оформити свої спадкові права вона не має можливості, оскільки у правовстановлюючому документі допущено вищезазначені помилки. В судове засідання заявник не з,явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримала. Представник зацікавленої особи- Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не з,явився , надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник зацікавленої особи - Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області та зацікавлена особа [PERSON] , в судове засідання не з,явилися. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище , ім.,я по - батькові , місце і час народження якої , що зазначені в документі не збігаються з ім.,ям, по - батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи , зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] року померла бабуся заявника [PERSON]. Відповідно до заповіту від 23.05.2005 року на випадок своєї смерті [PERSON] зробила наступне розпорядження: земельну ділянку площею 6,2287 га. розташовану на території Куньєвської сільської ради, КСП «Жовтень» належну їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Ізюмської райдержадміністрації № 105 від 28.03.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за [NUMBER] 06.04.2002 р. заповіла заявнику - [PERSON]. Вказаний заповіт посвідчено 23 травня 2005 року секретарем виконавчого комітету Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області та зареєстровано реєстрі за № 69. Судом встановлено , що в заповіті від 23.05.2005 року замість правильного написання прізвища заявника як [PERSON], записано - [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються: - свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління , юстиції Харківської області 15 серпня 2007 р.; - свідоцтвом про народження [PERSON], виданим 20 листопада 1954 року в с. Куньє Савинського району Харківської області, відповідно до якого її матір'ю є [PERSON]. - довідкою Орджонікідзевського відділу реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції від 09.10.2003 р за № 790/1.3, відповідно до якої 13 травня 1972 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стан Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб [PERSON], 04 грудня 1991 року зареєстровано розірвання зазначеного шлюбу та змінено їй прізвище на [PERSON]; - свідоцтвом про народження [PERSON], виданим 14 березня 1973 року Бюро ЗАГС Виконкому Орджонікідзевської районної ради деп.труд. м. Харків, відповідно до якого її матір'ю є [PERSON]; - свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 06 березня 1993 року Палацом одруження "Орджонікідзевський" ,відповідно до якого [PERSON] уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON]. Таким чином, з наданих документів вбачається, що правильним є написання прізвища заявника є - [PERSON]. Як вбачається з листа Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області від 23.04.2018 року , заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [INFO] року [PERSON] в зв,язку з розбіжностями в написанні прізвища заявника у заповіті від 23.05. 2005 року . Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами і доповненнями Постановою Пленуму ВСУ від 25.05.1998 року за №15) вбачається, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Встановлення юридичного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті бабусі . Вивчивши матеріали справи , суд прийшов до висновку , що заява [PERSON] законна , обґрунтована , тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved