Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. 19 листопада 2018 року [PERSON] (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON](надалі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу. Від даного\~шлюбу у\~них неповнолітніх\~дітей немає,\~однак відповідач\~відмовляється від\~розірвання шлюбу\~в органах\~РАЦСу.Посилається на те, що постійні сварки, різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння у відносинах та втрата почуття любові один до одного призвели до припинення шлюбних відносин. На даний час сімейні відносини між ними припинені остаточно та кожен з них має намір створити нову сім?ю. Просить суд розірвати шлюб.\~ ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та просила їх задовольнити. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 листопада 2018 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб Серії І-ФМ №177688, сторони 06 лютого 2018 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Топчинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, актовий запис №11. Після державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з [PERSON] на Дан (а.с.5). На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети та фактично припинили шлюбні відносини. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. V. Оцінка Суду. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім'ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам кожного з них, а тому вважає достатні підстави для його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно положень ч.1\~ст.142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 352 гривні 40 копійок. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved