Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 15.01.2011 року між ними відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 09. В обґрунтування позову зазначає, що в період шлюбу з відповідачем у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції у Харківські області складено відповідний актовий запис за №27. Спільне життя з відповідачем не склалося. Протягом останнього року шлюбні відносини між сторонами значно погіршились, а на даний час шлюбні відносини фактично припинились. У відносинах сторін були відсутні взаємопорозуміння і повага. Відповідач самоусунувся від обов`язку утримувати сім`ю. [PERSON] постійно вчиняє сварки безпідставно обвинувачує позивача у зв`язках з іншими чоловіками. Позивач вважає, що шлюб між нею та відповідачем є лише формальним. Продовжувати такі шлюбні відносини не має бажання. Намагання позивача зберегти сім`ю ні до чого не привели. Подальше з відповідачем спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам сторін та інтересам дитини. Також, стягнути з відповідача понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн., та правничу допомогу в розмірі 2 000 грн., де 1000 грн. за надання консультацій та складання позовної заяви, 1000 грн. предствництво інтересів при розгляді справи у суді. Ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 04.12.2020 року відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження за повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином. Надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, після розірвання шлюбу прізвище залишити « [PERSON] », справу розглядати за її відсутності. Представник позивача Лазебний Ю.О. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином. Надав до суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі, справу просить розглядати у його відсутність. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив. Заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу, з огляду на наступне. 15.01.2011 року між [PERSON] та [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, зареєстровано шлюб актовий запис № 09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.01.2011 року. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». У сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції у Харківської області, зареєстрований актовий запис № 27. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 24 СК України також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, шлюбно-сімейні відносини сторін припинено, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача та відповідача. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до заяви позивача після розірвання шлюбу суд залишає позивачу прізвище « [PERSON] ». Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача понесених витрат на послуги адвоката, суд приходить до наступного. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача понесених судових витрат на правочинну допомогу, суд приходить до наступного. Приписами п. 3 ч. 1 ст. 26 ЗУ від 05.07.2012 року за № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Згідно ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Адвокат Лазебний Ю.О. діє на підставі ордеру серія ХВ № 000114 1139 від 27.11.2020 року. Як передбачено ст. 15 ЦПК України - учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, та становлять одну із складових судових витрат ч. 1 ст. 133 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів ч. 4 ст. 137, ч. 7 ст. 139 та ч. 3 ст. 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування. За змістом ст. 137 ЦПК України (1) витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. (2) За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. (3) Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (4) Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (5) У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (6) Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30 вересня 2009 року за № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. Відповідно до квитанції - угоди № 55 про отримання з [PERSON] за надання правової допомоги за надання консультацій та складання позовної заяви до суду та представництво інтересів позивача в судовому розгляді, грошові кошти у розмірі 2 000 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку що стягненню підлягають документально підтверджені та обґрунтовані витрати на професійну правничу допомогу. Таким чином, з урахуванням обставин справи, обсягу наданих адвокатом Лазебним Ю.О. правових послуг, критерію розумності їхнього розміру, враховуючи що представник позивача не приймав участі у судовому засіданні по справі, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 1 000 грн. 00 коп. Таким чином, з урахуванням обставин справи також понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,40 гривень відповідно до ст. 141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved