Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

позивач [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Міловського районного суду Луганської області із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач послався на те, що [INFO] помер двоюрідний брат заявника - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть виданого Марківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області № 00023110904 від 12.06.2019. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки кадастровий номер 4422886600:11:004:0005, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,7600 га, розташованої на території Стрільцовської сільської ради Міловського району Луганської області та земельної ділянки кадастровий номер 4422886600:11:004:0006, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,3700 га, розташованої на території Стрільцівської сільської ради Міловського району Луганської області. За життя спадкодавцем заповіту не складено. Спадкоємці першої та другої черги за законом відсутні. На підставі ч. 4 ст. 1266 та ст. 1263 ЦК України позивач є спадкоємцем третьої черги за законом після смерті [PERSON] - як двоюрідний брат спадкодавця. В строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняв, подавши нотаріусу відповідну заяви про прийняття спадщини, та 05.09.2018 приватним нотаріусом Міловського районного нотаріального округу Нєдовєсовою Наталією Миколаївною була зареєстрована спадкова справа № 101-2018/02-14. Через неможливість документально підтвердити свої родинні відносини зі спадкодавцем, до подання даного позову, позивач звертався до Марківського районного суду Луганської області в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту родинних відносин. Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 18.07.2019 по справі № 417/8540/19, заяву [PERSON] , заінтересована особа - [PERSON] про встановлення факту родинних відносин - залишено без розгляду. Роз`яснено заявнику його право на звернення до суду в порядку позовного провадження. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом Міловського районного нотаріального округу Нєдовєсовою Наталією Миколаївною вих. № 1965 від 02.10.2019, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, щодо спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із тим, що позивачем не було надано нотаріусу документів, які підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем та через наявність іншого спадкоємця за законом тієї ж черги ( [PERSON] ). При таких обставинах з метою належного захисту своїх спадкових прав позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Міловського районного суду Луганської області від 18.10.2019 року відкрито провадження у даній справі та витребувано у приватного нотаріуса Міловського районного нотаріального округу Луганської області Нєдовєсової Н.М. копію спадкової справи № 101-2018/02-14. 05.11.2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить суд залишити позовну заяву позивача без руху та надати йому строку для усунення її недоліків, так як, на його думку, остання подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України. У разі не усунення недоліків позовної заяви залишити її без розгляду на підставі п. 8 ч. 1. ст. 257 ЦПК України. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлений позов та просили суд його задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову та просили суд відмовити у його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, прийшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Так, під час розгляду справи судом встановленні наступні фактичні обставини, які підтверджують наявність родинних відносин позивача та спадкодавця [PERSON] . Із свідоцтва про народження позивача серія [NUMBER] , виданого повторно Октябрським районним бюро ЗАЦС Кустанайської області Казахської РСР від 30.06.1989, слідує, що [PERSON] народився [INFO] в з/с ім. Вільямса Октябрського району Кустанайської області Казахської РСР, актовий запис № 94 від 01.08.1962, у графі батько міститься запис - « [PERSON] , национальность - белорус» (російською мовою), у графі мати - « [PERSON] , национальность - украинка» (російською мовою). Відповідно до довідки, виданої Відділом реєстрації актів цивільного стану ГУ «Аппарат акима Карасуского района» Республіки Казахстан від 31.01.2019 № 09-38/215, в архіві відділу наявний актовий запис про укладення шлюбу за № 29 від 01 серпня 1962 року, складений Жекекольською сільською радою Октябрського району Кустанайської області, між мовою оригіналу: « [PERSON] , 27 апреля 1937 года рождения, национальность - белорус, и [PERSON], [INFO], национальность - украинка». З наведеного слідує, що дошлюбне прізвище матері позивача [PERSON] - [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 01.03.2000 року виконкомом Веселівської сільської ради Старобільського району Луганської області, мати позивача - [PERSON] , померла [INFO] . Відповідно до довідки, виданої Стрільцівською сільською радою Міловського району Луганської області від 14.05.2019 № 408, надати відомості щодо актового запису про народження [PERSON] , 1938 р.н., не має можливості, оскільки архівний фонд погосподарських книг починається з 1943 року. Як слідує з листа Міловського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 14.05.2019 № 459/17.20-09, в Державному реєстрі актів цивільного стану відсутній запис про народження матері заявника - [PERSON] , [INFO] , та запис про народження батька спадкодавця - [PERSON] , [INFO] , оскільки книги державної реєстрації актів цивільного стану та метричні книги за 1937, 1938 рік по Міловському району Луганської області передано на постійне зберігання до держаного архіву м. Луганськ, який знаходиться на тимчасово окупованій території України. З копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, виданого Марківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області № 00023126534 від 13.06.2019, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] народився [INFO] в с. Стрільцівка Міловського району Луганської області, у відомостях про батька міститься запис - [PERSON] , у відомостях про матір - [PERSON] . З копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, виданого Марківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області № 00023110789 від 12.06.2019, судом встановлено, що батько спадкодавця - [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Відповідно до довідки № 1012 від 28.11.2019 року, виданої ВК Стрільцівської сільської ради Міловського району Луганської області судом встановлено, що за архівними даними згідно запису погосподарської книги за 1953-1955 роки дід позивача [PERSON] 1912 року народження являвся головою домогосподарства та мав наступний склад сім`ї: [PERSON] - дружина; [PERSON] - син; [PERSON] - донька; [PERSON] - донька; [PERSON] - син; [PERSON] - син. Як вбачається з фотокартки, яка була знята 07.06.1986 році на весіллі рідної сестри позивача - [PERSON] , на ній одночасно зображені позивач - [PERSON] та спадкодавець [PERSON] . Вказана обставина підтверджується показаннями допитаних свідків [PERSON] та [PERSON] . Крім того, факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні свідків - [PERSON] (двоюрідний брат позивача та спадкодавця) та [PERSON] . Так, допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду, що вона є дружиною [PERSON] , який у свою чергу доводився братом (по матері [PERSON] ) матері позивача [PERSON] . Зазначений свідок у сукупності своїх показань підтвердила факт родинних відносин між матір`ю позивача [PERSON] та дядьком позивача (батьком спадкодавця) [PERSON] та зазначила, що останні є рідними братом та сестрою, а позивач доводиться двоюрідним братом [PERSON] . Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив суду, що він є сином [PERSON] , який у свою чергу доводився рідним братом матері позивача [PERSON] та [PERSON] . Зазначений свідок у сукупності своїх показань підтвердив факт родинних відносин між матір`ю позивача [PERSON] та дядьком позивача (батьком спадкодавця) [PERSON] та зазначив, що останні є рідними братом та сестрою, а позивач доводиться двоюрідним братом [PERSON] та йому. Допитані у судовому засіданні свідки відповідача [PERSON] та [PERSON] повідомили суду, що були знайомі з спадкодавцем [PERSON] . Позивача вони ніколи не бачили. Зазначені свідки не надали суду інформації, яка б дала суду можливість спростувати, чи підтвердити той факт, що позивач [PERSON] доводиться [PERSON] двоюрідним братом. При цьому, свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила суду, що вона знайома зі свідком [PERSON] , який є двоюрідним братом спадкодавця [PERSON] . З огляду на встановлені вище обставини, оцінюючи у сукупності та взаємозв`язку зібрані та досліджені письмові докази, а також показання свідків, суд приходить до переконання про доведеність тієї обставини, що позивач [PERSON] доводиться двоюрідним братом спадкодавця [PERSON] по лінії своєї матері - [PERSON] та батька спадкодавця - [PERSON] , які відповідно між собою були рідними сестрою та братом. Суд погоджується із доводами представника відповідача та не приймає до уваги як доказ акт обстеження фактичного проживання осіб від 04.10.2019, на який посилається позивач, як на підтвердження факту родинних відносин між позивачем та спадкодавцем [PERSON] та визнає його неналежним оскільки, останній не містить інформації щодо предмету доказування у даній справі. Щодо позиції відповідача у даній справі, яка ним була викладена у відзиві та підтримана ним та його представником у судовому засіданні, суд зазначає наступне. За змістом п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк. При цьому, відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Так, у своєму відзиві відповідач наголошував на тому, що позивачем в порушення п. 5 ч. 1 ст. 175 ЦПК України не зазначено докази, які б підтверджували обставини, вказані позивачем. Разом з тим, суд не може погодитись із вказаним твердженням відповідача та його представника і відноситься до нього критично оскільки, при відкритті провадження судом перевірялась позовна заява на відповідність її вимогам ст. ст. 175 та 177 ЦПК України, позовна заява містить посилання на докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а відповідні їх копії додані до неї як додатки. Оцінку ж вказаним доказам суд надав у нарадчій кімнаті. Щодо вимоги про визнання права власності на спадкове майно судом встановлено наступне. Так, із досліджених доказів, судом встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки кадастровий номер 4422886600:11:004:0005 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,7600 га, розташованої на території Стрільцовської сільської ради Міловського району Луганської області та земельної ділянки кадастровий номер 4422886600:11:004:0006 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,3700 га, розташованої на території Стрільцівської сільської ради Міловського району Луганської області. За життя спадкодавцем заповіту не складено. Спадкоємці першої та другої черги за законом відсутні. В строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняв, подавши нотаріусу відповідну заяви про прийняття спадщини, та 05.09.2018 приватним нотаріусом Міловського районного нотаріального округу Нєдовєсовою Наталією Миколаївною була зареєстрована спадкова справа № 101-2018/02-14. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом Міловського районного нотаріального округу Нєдовєсовою Наталією Миколаївною вих. № 1965 від 02.10.2019, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, щодо спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із тим, що позивачем не було надано нотаріусу документів, які підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем та через наявність іншого спадкоємця за законом тієї ж черги ( [PERSON] ). Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За містом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1263 ЦК України, у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. В силу ч. 4 ст. 1266 ЦК України, двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем третьої черги за законом, через наявність спору щодо спадкового майна між ним та відповідачем, суд приходить до переконання, що належним способом захисту спадкових прав позивача є визнання за ним права власності на 1/2 частину спадкового майна. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3172,37 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved