Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Заявниця звернувся до суду з вказаною заявою, зазначивши, що [INFO] в Державі Кувейт трагічно загинула її дочка [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на території Чигиринської міської ради Черкаської області у вигляді 1/4 частки 3-кімнатної квартири [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не складала, тому спадкування здійснюється за законом. Заявниця, як мати, є спадкоємцем майна померлої першої черги спадкування. На дату своєї смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , в той час як проживала постійно разом із заявницею у квартирі [ADDRESS] , співвласницею якої вона є. У цій же квартирі до цього часу наявні особисті речі померлої. Посилаючись на те, що [PERSON] померла в іншій державі і на дату смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а не разом із заявницею за адресою: [ADDRESS] , що є перешкодою для отримання нею свідоцтва про право на спадщину за законом в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, заявниця просить встановити, що вона постійно проживала разом з померлою на час відкриття спадщини. Представник заявниці після допиту свідків у судове заяідання не з`явився, надавши заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без його участі. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні щодо встановлення факту спільного проживання заявниці та померлої дочки не заперечувала, підтвердивши обставини, викладені у заяві про встановлення факту. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши 10.09.2021 року заяву про розгляд справи без її участі та про відсутність заперечень щодо встановлення факту спільного проживання заявниці та померлої. Свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що вони знають заявницю тривалий час, та їм відомо, що [PERSON] до дня смерті в лютому 2009 року постійно проживала у квартирі разом зі своїми батьками за адресою: [ADDRESS] . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження останньої серії [NUMBER] від 08.06.1979 року. У судовому засіданні також встановлено, що 07 лютого 2009 року, відповідно до свідоцтва про смерть від 15.02.2009 року, виданого Посольством України в Державі Кувейт, померла [PERSON] . Після її смерті на території Чигиринської міської ради Черкаської області відкрилася спадщина у вигляді частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що вбачається зі Свідоцтва на право власності на житло від 09.12.1998 року. Згідно з довідкою виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області від 10.03.2021 року № 598-06-47, [PERSON] на день своєї смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , при цьому разом з нею в зазначеному домоволодінні була зареєстрована [PERSON] , інші члени сім`ї, малолітні, неповнолітні, утриманці за вказаною адресою зареєстровані не були. Як встановлено судом з даних Акту обстеження умов проживання жителів населених пунктів Чигиринської об`єднаної територіальної громади № 118-02-33/7 від 25.03.2021 року, складеного комісією в складі депутата міської ради [PERSON], у квартирі [ADDRESS] , де на даний час зареєстровані і проживають заявниця [PERSON] та [PERSON] , зберігаються особисті речі, документи, фотознімки, належні [PERSON] , яка, за свідченнями сусідів, постійно до дня смерті проживала за вказаною адресою. В той же час, судячи з даних Акту обстеження умов проживання жителів населених пунктів Чигиринської об`єднаної територіальної громади № 119-02-33/7 від 25.03.2021 року, складеного комісією в складі депутата міської ради [PERSON], у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , власницею якого на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.09.1992 року, реєстровий номер 1717, є [PERSON] , особистих речей, належних [PERSON] , не виявлено. За свідченнями сусідів [PERSON] по місцю реєстрації не проживала. Згідно з даними Чигиринської державної нотаріальної контори та приватних нотаріусів Черкаського районного нотаріального округу спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини чи із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] не зверталися, спадкові справи не відкривалися. У силу ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як передбачено ч.2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України в п. 1 своєї Постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з майбутнім вирішенням спору про право. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою, оскільки при розгляді справи було достеменно встановлено той факт, що заявниця на момент смерті спадкодавця проживала разом зі своєю дочкою [PERSON] , і це підтверджується як показами свідків так і матеріалами справи, тому заяву можливо задовольнити та встановити заявниці даний юридичний факт. За таких обставин, враховуючи, що встановлення факту проживання необхідне для оформлення свідоцтва про право на спадщину, беручи до уваги відсутність можливості в інший спосіб довести факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON] та встановити даний юридичний факт. На підставі викладеного,

Outcome: approved