Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. У своєму позові та судовому засіданні позивач пояснив, що 17.12.2013 року він проводив урок у Запорізькому навчально-виховному комплексі № 67, як раптом почув шум в коридорі школи. Вийшовши в коридор, він побачив, що вчитель фізики [PERSON] сперечалась із вчителями з приводу поведінки учениці 11 класу, яка неадекватно, на думку [PERSON], вела себе на уроці. У присутності вчителів [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] і у присутності позивача [PERSON], відповідач [PERSON] дуже голосно висловлювала свої зауваження учениці і ображала її наркоманкою. У відповідь [PERSON] почала ображати вчителів- колег. Позивач, в свою чергу, також зробив зауваження [PERSON] з приводу того, що йде урок і потрібно дотримувати тишу, та що вона не має право ображати колег. Зауваження позивача викликало нову хвилю образ в йогу адресу, а також [PERSON] пригрозила, що викличе міліцію. Потім заступник директора [PERSON] попросила всіх зайти в класи на свої робочі місця. Приблизно через 20-30 хвилин до навчального комплексу № 67 прибула міліція, яку викликала [PERSON] у зв'язку з тим, що [PERSON] побив її. Міліція провела необхідні процедури. На наступний день [PERSON] стало відомо, що [PERSON] подала заяву до міліції за фактом нанесення їй тілесних ушкоджень вчителем [PERSON] Коли позивач звернувся до райвідділу міліцію, то йому надали відповідь, що кримінальне провадження за вищезазначеним фактом закрито. Позивач вважає, що своїми діями відповідач [PERSON] зіпсувала його честь, гідність та ділову репутацію. Вона сформувала думку серед вчителів серед навчального комплексу № 67 про причетність його до скоєння злочину. Позивач також вказав, що своїми діями відповідач [PERSON] завдала йому і моральну шкоду, яку він оцінює в 5 000 гривень. Моральна шкода полягає тому, що у позивача погіршився стан здоров'я, погіршилися стосунки з дружиною, він постійно повинен виправдовуватися перед колегами, друзями, знайомими, що ніякого злочину він не вчиняв, що це все наклеп. У своєму позові позивач просить зобов'язати [PERSON] спростувати недостовірну інформацію серед вчителів Запорізького навчально-виховного комплексу № 67 та визнати, що заява до міліції щодо [PERSON] про те, що він вчинив злочин, а саме побив її, була неправдивою і стягнути з [PERSON] для відшкодування моральної шкоди 5 000 гривень. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала і суду пояснила, що позивач [PERSON] та колектив комплексу № 67 створюють неможливі умови їй для роботи. Вчитель [PERSON] постійно її ображає. Директор та вчителя погоджуються з ним. Вона з 2007 року постійно зверталася до вищих інстанцій. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хочу був повідомлений належним чином. Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення сторін, їх представників, пояснення свідків, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працює вчителем автосправи у Запорізькому навчально-виховному комплексі № 67 і разом із відповідачем по справі [PERSON], яка викладає фізику і спірні відомості стосувалися саме його діяльності як вчителя. Із характеристик на [PERSON] та [PERSON], які були надані у судовому засіданні вбачається, що [PERSON] характеризується дуже з позивного боку: він досвідчений вчитель, сумлінно ставиться до виконання своїх професійних обов'язків, користується повагою серед учнів, батьків, виконує обов'язки голови профспілки закладу, а вчитель [PERSON] виявляє посередній рівень професійної компетентності, низький рівень взаємодії з учнями, створює конфліктні ситуації, часто провокує учнів. Вона не вміє будувати ділові відносини з учнями, їх батьками, колегами, систематично ігнорує зауваження адміністрації. [PERSON] відмічається тим, що постійно звертається зі скаргами та звинуваченнями на директора комплексу, вчителів, учнів до різних інстанцій, що підтверджує високий рівень конфліктності її характеру. Вона не користується авторитетом серед учнів, батьків та колег. Дані характеристики підтверджується і іншими доказами, які зібрані по справі. Так, із клопотання [PERSON] та її численних заяв вбачається, що вона постійно звертається до різних інстанцій, у неї постійно виникають конфлікти з учнями, директором школи, а також вчителем [PERSON] Але, судом не здобуто доказів, що заяви та скарги [PERSON] знайшли своє підтвердження та обґрунтування. Допитані у судовому засіданні в якості свідків - [PERSON], [PERSON]. [PERSON], [PERSON], які працюють у Запорізькому навчально-виховному комплексі № 67 разом з [PERSON] та [PERSON], суду пояснили, що дійсно вчитель [PERSON] постійно критикує керівництво комплексу, з нею постійно виникають конфлікти, ображає учнів, на неї скаржаться батьки учнів. Під час конфлікту, який виник 17.12.2013 року, вчитель [PERSON] ображала ученицю і їй зробили зауваження, в тому числі і вчитель [PERSON] Вчителів [PERSON] не наносив ударів [PERSON] і він ніколи руку не підніме на жінку. Із відповіді прокуратури Заводського району м. Запоріжжя на запит суду від 16.04.2014 року вбачається, що дійсно [PERSON] зверталась чотири рази із скаргами у 2010 році, у 2014 році на дії співробітників Заводського РВ ЗМУ. Із постанови про закриття кримінального провадження від 19.12.2013 року, яку винесено слідчим СВ Заводського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області лейтенантом міліції Сичевською Д.В. вбачається, за фактом нанесення тілесних ушкоджень [PERSON] кримінальне провадження закрито за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.125, 126 КК України. За правилами ст.ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканість своєї ділової репутації. Разом з тим, згідно ст. 1 Закону України "Про інформацію" під інформацією слід розуміти документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі. В силу ст. 47-1 цього Закону ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, судом було встановлено, що поширення недостовірної інформації відносно того, що вчитель [PERSON] причинив тілесні ушкодження вчителю [PERSON], було доведено до відома вчителів комплексу № 67: [PERSON],, [PERSON], [PERSON] Дана інформація стосується конкретної особи: вчителя [PERSON] Ця інформація є недостовірно, оскільки із постанови про закриття кримінального провадження за заявою [PERSON] встановлено, що тілесних ушкоджень у [PERSON] не виявлено згідно висновку експерта. Судом встановлено, що дана недостовірна інформація порушує особисті немайнові право і інтереси позивача [PERSON]: він користується повагою та авторитетом серед колективу вчителів і учнів учбового комплексу № 67. Позивач змушений виправдовуватися серед колег, в міліції, суді, що він не причиняв тілесні ушкодження [PERSON] Крім того, судом встановлено, що з 2007 року [PERSON] постійно розповсюджує недостовірну інформацію стосовно позивача [PERSON] у своїх листах, заявах до директора школи, начальників обласного управління освіти, до районного управління освіти, у Департамент освіти та науки, в Запорізьку мєрію, до прокуратури. Крім цього, судом встановлено, що навіть у судовому засіданні відповідач [PERSON] ображала [PERSON], обзивала хворою, неадекватною людиною, звинувачувала його в тому, що вона його боїться, бо він її може вбити і що він поганому вчить учнів. Суд враховує, що саме звернення до правоохоронних органів не є підставою для притягнення особи до відповідальності. Але, разом з тим, відповідно рішення Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року, наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обов'язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України. Таким чином, судом встановлено, що у судовому засіданні позов [PERSON] повністю знайшов своє обгрунтування та докази, оскільки встановлений юридичний склад правопорушення наявність якого може бути підставою для задоволення позову і та покладання обов'язку моральну Шкоду [PERSON]

Outcome: approved