Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Позивач 13.02.2020 р. звернулась до суду із зазначеним позовом в якому просить визнати [PERSON] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - кімнатою [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що кімната [ADDRESS] була передана у користування позивача та членам його сім`ї - дружині [PERSON] , на підставі Ордеру № 70/12, виданого 14.11.2012 р. на підставі спільного рішення адміністрації профкому ПАТ «НВП «Більшовик» від 13.11.2012 р. № 31. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 17.09.2015 р. у справі № 760/13495/15-ц шлюб між сторонами розірвано. Вказана кімната перебуває у комунальній власності, станом на момент подання позову наймачем кімнати [ADDRESS] є позивач, який там і зареєстрований. Відповідач зареєстрована у кімнаті [ADDRESS] , проте там не проживає, що підтверджується актами про не проживання особи у житловому приміщенні від 05.08.2019 р., 04.11.2019 р., 03.02.2020 р. Відповідач у вказаній кімнаті не проживає з 2016 року та не здійснює витрат на її утримання. При цьому, перешкод відповідачу у користування спірною кімнатою позивач не чинить. Дійсне місце проживання відповідача позивачу не відоме. Таким чином, оскільки відповідач не проживає у кімнаті [ADDRESS] понад шість місяців без поважних причин, зазначеною житловою площею не цікавиться та не приймає участі в її утриманні, особистих речей у ній не має та зазнає перешкод у користуванні спірною квартирою, тому на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування зазначеною квартирою. На підставі викладеного, представник позивач звернулась до суду з даним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 14.02.2020 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 27.02.2020 р., відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 20.08.2020 р., до участі в справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Солом`янську районну в місті Києві державну адміністрацію. Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю, посилаючись на підстави, викладені у ньому та надані докази. В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував у повному обсязі, пояснив, що рішення суду від 14.03.2019 року добровільно виконано, відповідач отримала ключі від кімнати, до приміщення не вселилась, відповідач мешкає в м.Житомирі з чоловіком. З позивачем була домовленість про реєстрацію в спірному приміщенні, з квітня 2019 року перешкоди в користуванні житловим приміщенням не чинились. В судове засідання представник третьої особи не з`явився, про день, місце та час судового розгляду був повідомлений у встановленому порядку, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується вимоги позовної заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2012 р. Шлюб розірвано рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 17.09.2015 р. 13.11.2012 р. ПАТ «НВП «БІЛЬШОВИК» видало [PERSON] ордер № 70/12 на право зайняття з сім`єю з двох осіб: [PERSON] (наймач) та [PERSON] (дружина наймача) жилої площі в гуртожитку по [ADDRESS] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 14.03.2019 р., що набрало законної сили, у цивільній справі № 760/537/17 позов [PERSON] до [PERSON] задоволено, зобов`язано [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у користуванні кімнатою [ADDRESS] та вселено [PERSON] в зазначену кімнату. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, такі обставини згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України є встановленими та доказуванню не підлягають, які також не оспорювалось учасниками судового розгляду. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] відповідно до розписки від 03.06.2019 р. на виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 14.03.2019 р. отримала від позивача ключі від кімнати [ADDRESS] , до якої позивачем надано їй доступ. Судом також встановлено, що позивач з 22.04.2010 р. та відповідач з 24.07.2012 р. зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи від 26.02.2020 р. № 11806740 та № 11806752 відповідно. Рішенням Київської міської ради від 14.11.2019 р. № 216/7789 «Про перейменування вулиці у Солом`янському районі міста Києва» перейменовано [ADDRESS] на [ADDRESS] . [PERSON] у зв`язку з реєстрацією шлюбу 12.06.2020 р. змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [PERSON] не проживає в кімнаті [ADDRESS] з 14.11.2016 р., що підтверджується актами від 05.08.2019 р., 04.11.2019 р., 03.02.2020 р., засвідченими начальником ЖЕД-906 КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва". Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив викладені в актах обставини, а саме, що [PERSON] не проживає в кімнаті [ADDRESS] з 14.11.2016 р. Відповідно до довідки Солом`янського управління поліції ГУ НП у м.Києві від 04.01.2021 р. встановлено, що відповідач у період з 2019 року по теперішній час не зверталась із заявами до Солом`янського управління поліції з приводу перешкод у користуванні житлом, а саме: кімнатою [ADDRESS] та неправомірної поведінки з боку позивача. Відповідно до довідки Солом`янської РДА від 31.12.2020 р. № 108-17031 встановлено, що відповідач у період з 2019 року по теперішній час не зверталась до Солом`янської РДА з повідомленням про перешкоди у користуванні житлом, а саме: кімнатою [ADDRESS] , не подавала заяв щодо приватизації даного житлового приміщення та виділення їй окремого особового рахунку на сплату комунальних послуг. Відповідно до ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в м. Києві Ради народних депутатів. У статті 130 ЖК України, передбачено, що порядок користування житловою площею в гуртожитках визначається законодавством України. Оскільки правовий режим відповідної категорії гуртожитків згідно з Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» прирівняно до правового режиму житлових приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду, то до мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються вимоги статей 71, 72 ЖК України. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім?ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з?ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім?ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім`ї наймача права на користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності. За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позивачем доведено факт не проживання відповідача за місцем своєї реєстрації - у кімнаті [ADDRESS] протягом тривалого періоду (понад один рік), будь-яких перешкод у користуванні зазначеною кімнатою в судовому засіданні не встановлено, а представником відповідача не доведено поважність причин її відсутності у зазначеній кімнаті протягом більше шести місяців, що є підставами, передбачені статтями 71, 72 ЖК УРСР, для визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням у зв`язку з відсутню в квартирі понад 6 місяців без поважних причин.

Outcome: approved