Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Кредитна спілка «Калина» звернулася в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] виступили поручителями по кредитному договору №0107777 від 12 липня 2018 року, укладеному між позивачем та [PERSON] , відповідно до якого останній було надано кредит в сумі 24 000 грн., який вона зобов`язувався повернути відповідно до графіку розрахунків в строк до 12 липня 2019 року з відсотковою ставкою 32,0 % річних. Однак, [PERSON] не в повній мірі погасила кредитну заборгованість, чим порушила взяті на себе зобов`язання. Просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Кредитної спілки «Калина» заборгованість за кредитним договором № 0107777 від 12.07.2018 року сумі 7 939 грн. 67 коп., з яких: сума неповерненого кредиту - 5 613,73 грн., нараховані проценти на суму кредиту - 887.74 грн., нараховані інфляційні витрати - 438,20 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, з мотивів, викладених у позовній заяві, та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відзиву на позовну заяву не подали. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив 12 липня 2018 року між Кредитною спілкою «Калина» та [PERSON] укладено кредитний договір №0107777, згідно пункту 1.1. якого Кредитна спілка «Калина» надала відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 24 000 гривень із сплатою 32 % річних. Пунктом 1.3. вказаного кредитного договору визначено, що кредит надається на строк 12 місяців терміном з 12 липня 2018 року по 12 липня 2019 року. Згідно з п.3.2.2, 4.2 Кредитного договору [PERSON] зобов`язалась погашати кредит та сплачувати позивачеві проценти в порядку визначеному цим договором. Відповідно із п. 4.1., 4.2. Кредитного договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після надання кредиту позичальнику включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на початкову суму заборгованості за кредитом. Для забезпечення виконання зобов`язань, що випливають із кредитного договору №0107777, 12 липня 2018 року між Кредитною спілкою «Калина» та [PERSON] укладено Договір поруки №ДП-0107777/1. Також, 12 липня 2018 року між кредитною спілкою "Калина" та [PERSON] укладено договір поруки №ДП-0107777/2. Відповідно до п. 2.1, 4.1 вказаних Договорів поруки, поручитель відповідає перед кредитором за сплату боржником кредиту в сумі 24 000 гривень та процентів, нарахованих на суму кредиту, а також інфляційних витрат, пені, штрафів, додаткових відсотків, якщо такі будуть нараховані. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Також, згідно п.3.1. Договорів поруки у разі невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором поручитель зобов`язується не пізніше трьох календарних днів з моменту повідомлення кредитором про невиконання або неналежного виконання боржником прийнятих на себе зобов`язань сплатити кредитору відповідну суму грошових коштів. 19 червня 2019 року Кредитною спілкою «Калина» на адресу відповідача [PERSON] направлено лист попередження за №19-06-19/01, згідного якого [PERSON] повідомлено про необхідність погасити заборгованість за Кредитним договором №0107777 від 12.07.2018 року, яка станом на 19 червня 2019 року становить 12 501 грн., у зв`язку із наявною у [PERSON] заборгованістю перед кредитною спілкою «Калина» по кредиту та відсотках. Також, вказаним листом відповідача [PERSON] попереджено, що у разі непогашення вказаної суми до 24 червня 2019 року стягнення боргу буде проводитися у судовому порядку. Аналогічний лист попередження за №19-06-19/01 від 19 червня 2019 року направлено позивачем Кредитною спілкою «Калина» на адресу відповідача [PERSON] . Згідно викладених у позові обставин, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не відреагували на направлені їм листи попередження та не погасили наявну у [PERSON] заборгованість за кредитним договором. Як вбачається із графіку розрахунків №0107777 від 12 липня 2018 року, що є додатком до договору №0107777 від 12 липня 2018 року загальна сума кредиту та сума нарахованих процентів [PERSON] за кредитним договором становить 31 680 грн. гривень. Згідно із особовою карткою позичальника [PERSON] за кредитним договором №0107777 від 12 липня 2018 року становить: за кредитом 6 613,73 грн., за процентами 887,74 грн. Із вказаної особової картки слідує, що відповідач [PERSON] здійснювала платежі на погашення кредитного договору, загальна сума повернутих нею коштів становить 24 178,53 грн. Також, позивачем надано розрахунок інфляційних витрат, згідно якого розмір інфляційних витрат за кредитним договором №0107777 від 12 липня 2018 року за період з липня 2018 року по травень 2019 року становить 438,20 гривень. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором №0107777 від 12 липня 2018 року становить 7 939,67 грн. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений договором строк. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, якщо інше не встановлено договором поруки. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Солідарна відповідальність відповідачів [PERSON] та [PERSON] перед позивачем обумовлена договорами поруки. Згідно ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У терміни, встановлені кредитним договором, взяті на себе зобов`язання відповідач [PERSON] належним чином не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за вказаним договором у розмірі 7 939,67 гривень, з яких: 6 613,73 гривень сума неповернутого кредиту, 887,74 гривень нараховані проценти на суму кредиту, 438,20 гривень нараховані інфляційні витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачами не надано жодних доказів на підтвердження сплати ними заборгованості та на спростування заявлених позовних вимог. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved