Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Позивач в судове засідання не з`явився, оповіщений у встановленому порядку про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив. Представник позивача пояснила, що договором № 1014 купівлі-продажу нерухомого майна від 22 лютого 1996 року, який укладено в Ізмаїльському представництві Одеської товарної біржі підтверджено угоду щодо житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою [ADDRESS] . За вказаним договором власниками в рівних частках визначені позивач та його дружина [PERSON] , смерть якої 24 лютого 2006 року підтверджена свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису за № 236 від 24 лютого 2006 року. Окрім вказаного свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори 15 січня 2009 року позивач в якості спадкоємця визначений власником 1/2 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою [ADDRESS] . З урахуванням вказаного просить визнати договір дійсним та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою [ADDRESS] . Відповідач в судове засідання не з`явився, оповіщений у встановленому порядку про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовні вимоги. З оглядом на вищевикладені обставини суд з урахуванням думки позивача постановляє заочне рішення відповідно до вимог ст. 280-281 ЦПК України. Вислухавши пояснення, суд вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованими. У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Долученою до матеріалів справи документацією визначено, що договором № 1014 купівлі-продажу нерухомого майна від 22 лютого 1996 року, який укладено в Ізмаїльському представництві Одеської товарної біржі підтверджено угоду щодо житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою [ADDRESS] . Суд також звертає увагу на те, що будь-яке судове рішення повинно бути направлене на настання відповідних юридичних наслідків, а судовий розгляд повинен мати ознаки ефективності. За наявними доказами суд повинен задовольнити вимоги або ж відмовити в їх задоволенні, належним чином вмотивувавши таке рішення. При цьому, суд у процесі розгляду справи повинен керуватися реальними, а не уявними мотивами ухвалюючи відповідне рішення, унеможливлюючи зловживання сторонами своїх прав, спрямоване на затягування процесу. Відповідно до ст.ст. 1-2, 11-13 ЦПК України сторона, звертаючись до суду з відповідними вимогами, повинна чітко дотримуватися основних засад судочинства, враховуючи специфіку відповідного процесу, виконувати свої обов`язки та користуватися наданими їй процесуальними правами, не допускаючи при цьому зловживання ними. Окрім вказаного суд зауважує, що цивільний процес має змагальний характер, а тому на сторону покладається відповідний набір процесуальних обов`язків, в тому числі щодо надання необхідних доказів стосовно спірного питання, включно з власного ініціативою в процесі збирання цих доказів. За вказаним договором власниками в рівних частках визначені позивач та його дружина [PERSON] , смерть якої 24 лютого 2006 року підтверджена свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису за № 236 від 24 лютого 2006 року. Окрім вказаного свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори 15 січня 2009 року позивач в якості спадкоємця визначений власником 1/2 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою [ADDRESS] . Між тим з урахуванням змін в законодавстві позивач не може використовувати право власності у повному обсязі. Наявність вказаного майна підтверджена матеріалами справи технічної інвентаризації, складеним за станом на 26 серпня 2008 року. Між тим відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" майно не пройшло державну реєстрацію, що у свою чергу підтверджує пояснення позивача про наявність перешкод у використанні права власності. Окрім вказаного, реєстрація купівлі-продажу проведена на підставі Закону України «Про біржу», який був чинним на час укладення договору. На час розгляду справи відсутні заперечення з боку відповідача щодо визнання вказаного договору купівлі-продажу недійсним. З урахуванням вказаного сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, у зв?язку з чим суд у відповідності до вимог ст. 220 ч.2 ЦК України визнає договір дійсним. Вказані обставини є такими, що зумовлюють визнання договору купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями дійсним, що у свою чергу у відповідності до вимог ст. 328 ЦК України є підставою для набуття позивачем права власності на вказане майно. Дані позивача визначені паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 14 січня 2002 року. Відповідно до вимог ст. 141-142 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Outcome: approved