Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

ПАТ КБ „Приват Банк звернувся до суду з позовом до відповідача і просить стягнути з останнього в користь ПАТ КБ „ПриватБанк 19336 грн. 74 коп. заборгованості за кредитним договором та судовий збір в розмірі 1378 грн. Представник ПАТ КБ „Приват Банк посилається на ті обставини, що 25 лютого 2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З метою отримання кредитних послуг відповідач підписав Заяву за № б/н та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами правилами надання банківських послуг". Протягом строку дії кредитного договору відповідач систематично порушував термін сплати кредиту і процентів за користування кредитом. Станом на 31 березня 2016 року відповідач має заборгованість по кредиту 19336 грн. 74 коп., а саме, заборгованість за кредитом - 3993 грн. 60 коп.; заборгованість по процентах 11507 грн. 41 коп.; заборгованість по пені- 2438 грн. 74 коп. , штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 896 грн. 99 коп. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився вдруге, хоча у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 74 ЦПК України, був повідомлений про час та місце судового засідання. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши представлені доводи представника позивача та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 25 лютого 2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Протягом строку дії кредитного договору [PERSON] систематично порушував термін сплати кредиту і процентів за користування кредитом. Згідно представленого представником позивача розрахунку станом на 31 березня 2016 року заборгованість по кредиту становить 19336 грн. 74 коп. Згідно ст. 60 ЦПК України \~ кожна сторона \~ зобовязана довести \~ ті обставини, \~ на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.527 ч.1 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор- прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. А згідно ст. 530 цього ж кодексу України, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. В силу дії ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у встановлений договором строк. Статтею 611 цього ж кодексу встановлено правові наслідки порушення зобовязання, за змістом якої у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Тобто сторони у відповідності до вимог ст. ст. 1046-1048, 1054 ЦК України перебувають у договірних стосунках з приводу надання та отримання кредиту і відповідач не виконав умови кредитного договору і тому відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, вважається таким, що порушив зобовязання. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved