Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

ПАТ «Укрсиббанк» 12.11.2016 року звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11163972000 від 04.06.2007 року по кредиту та процентам у розмірі 79 084,24 доларів США (сімдесят дев"ять тисяч вісімдесят чотири долари США 24 центи) та пені у розмірі 38 835,29 гривень (тридцять вісім тисяч вісімсот тридцять п'ять гривень 29 копійок). Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04.06.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»), та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11163972000 від 04.06.2007, відповідно до якого він отримав споживчий кредит у сумі 84 750,00 доларів США шляхом зарахування коштів на поточний рахунок відповідача, а він, у свою чергу, зобов'язався щомісячно повертати кредит та сплачувати проценти шляхом ануїтет них платежів у розмірі 965,00 доларів США, але у будь-якому випадку повернути коедит у повному обсязі не пізніше 04.06.2027 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п. 1.1, 1.2 Кредитного договору). В судове засідання 02.02.2016 року представник позивача Смірнова І.Ю. не зявилась, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання 02.02.2016 року ніхто з відповідачів не зявився. Заяв про розгляд справи за іх відсутності суду не надали. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки у судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Судом встановлено, що 04.06.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»), та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11163972000 від 04.06.2007, відповідно до якого він отримав споживчий кредит у сумі 84 750,00 доларів США шляхом зарахування коштів на поточний рахунок відповідача, а він, у свою чергу, зобов'язався щомісячно повертати кредит та сплачувати проценти шляхом ануїтет них платежів у розмірі 965,00 доларів США, але у будь-якому випадку повернути коедит у повному обсязі не пізніше 04.06.2027 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п. 1.1, 1.2 Кредитного договору). За користування кредитними коштами [PERSON] зобов'язався кожного місяця сплачувати проценти у розмірі та порядку, встановленому п. 1.3 Кредитного договору. Згідно з п. 4.1 Кредитного договору у випадку порушення термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань [PERSON] сплачує позивачеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. У забезпечення виконання кредитних зобов'язань [PERSON], укладено договір поруки № 118673 від 04.06.2007 року з [PERSON] Відповідно із ст. ст. 553, 554 ЦК України, п.п. 1.1.-1.5 договору поруки поручитель зобов'язується відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителів и позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобов'язань по Кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобов'язань по договору поруки. Копія договору поруки, як доказ додається. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом,так і від будь-кого з них окремо. Згідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 2 ст. 1059 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики Банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, сплати відсотків за користування кредитом. Всупереч умов Кредитного договору [PERSON] не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Позивач направив відповідачам вимоги про необхідність усунення порушень договору. Копії вимог, рекомендованого повідомлення про вручення поштових відправлень, поштового конверту, як доказ надаються. Відповідачі порушення договору не усунули. Через невиконання відповідачами зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту та нарахованих відсотків за кредитним договором № 11163972000 від 04.06.2007 року, станом на 04.11.2016 року виникла заборгованість перед ПАТ «УкрСиббанк» у розмірі 79 084,24(сімдесят дев"ять тисяч вісімдесят чотири долари США 24 центи) та пені у розмірі 38 835,29 гривень (тридцять вісім тисяч вісімсот тридцять п'ять гривень 29 копійок), що складається : - 70 150,29 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 2 715,46 доларів США за строк з 05.01.2016 року по 04.11.2016 року; - 8 933,95 доларів США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 8 175, 01 доларів США за строк з 04.12.2015 року по 03.11.2016 року; - 9 571,96 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 05.01.2016 року по 04.11.2016 року; - 29 263,33 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 05.01.2016 року по 04.11.2016 року. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1055 ЦК України договір кредиту складений в простій письмовій формі, у відповідності із законом. Частиною 2 ст. ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Ані вищевказаним договором, ані законодавством України підстав невиконання зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не передбачено. Статтею 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників(солідарних боржників)кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом,так і від будь-кого з них окремо. Згідно з ч. 1ст. 553 Цивільного Кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання Боржником свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Відповідно до ч. 1-2 ст. 554 Цивільного Кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено Договором поруки. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Також відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, судом було встановлено, що умови Кредитного договору щодо своєчасної сплати кредиту та нарахованих відсотків Відповідачем не виконані. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідачів штрафу (комісій), заявлені обґрунтовано, так як це передбачено укладеним кредитним договором та діючим законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Отже, допустивши прострочення кредиту, відповідачі порушили не тільки свої договірні зобов'язання, а й вимоги законодавства України, на підставі чого суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів всієї суми заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved