Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] «УСК «КНЯЖА ВІЄННА [PERSON]» про стягнення грошової суми в розмірі 1 353 799,67 грн., що включає: страхове відшкодування по Договору добровільного страхування наземного транспорту (каско без виключень) № 001782 від 24.11.2017 р. в сумі 1 259 670,36 грн., пеню за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування в сумі 30 106,12 грн., інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 39 278, 43 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 24 744,76 грн., а також заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 50 000, 00 грн. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.11.2017 р. нею укладено Договір № 001782 добровільного страхування наземного транспорту (каско без виключень) із страховиком [PERSON] «УСК «КНЯЖА ВІЄННА [PERSON]», предметом якого є майнові інтереси позивача, повязані із володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим транспортним засобом, а саме належним позивачеві автомобілем: марки MERCEDES-BENZ, S63 AMG, ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. 11.01.2018 р. внаслідок пожежі, що мала місце у м. Львові по вул. Панча, належний позивачеві транспортний засіб був знищений.Про подію позивач одразу в той же день повідомила страхову компанію та подала всі необхідні документи. Однак у виплаті страхового відшкодування їй було відмовлено. Вважає, таку відмову необґрунтованою, а також те, що своїми діями відповідач порушив взяті на себе зобов'язання за договором страхування та право позивача, як споживача страхових послуг, на вчасне і повне отримання страхового відшкодування. \~ \~ \~ \~Позивач та її представник адвокат [PERSON] в судове засідання зявилися, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним в позові. \~ \~ \~ \~Відповідач подав до письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем свідомо повідомлено неправдиві відомості під час подання заяви на страхування, чим порушено пп. 25.1.3. Договору страхування, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Позивачем подано неправдиві відомості про втрату нею свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а також про відсутність прав третіх осіб на застрахований транспортний засіб. Згідно пп. 25.2.2. Договору страхування, страховим випадком не визнаються події, які настали внаслідок або під час дії, зокрема, але не виключно, арешту. Ухвалою суду від 26.07.2017 р. накладено арешт на застрахований транспортний засіб, страхова подія відбулася 11.01.2018 р., тоді як арешт було знято лише 11.04.2018 р. Зазначає, що у відповідача відсутні підстави для виплати страхового відшкодування у звязку із подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет Договору та невиконання ним своїх обовязків передбачених таким Договором, а також подія відбулася під час дії арешту накладеного судом. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судове засідання зявився, проти позову заперечує з підстав, викладених в письмовому відзиві. Вислухавши думку сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки MERCEDES-BENZ, S63 AMG, ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. 24.11.2017 р. між [PERSON] та [PERSON] «УСК «КНЯЖА ВІЄННА [PERSON]» укладеноДоговір № 001782 добровільного страхування наземного транспорту (каско без виключень). У відповідності до п. 3 договору страхування, його предметом є майнові інтереси страхувальника, повязані із володінням, користуванням та розпорядженням вищевказаним застрахованим транспортним засобом. Актом про пожежу від 11.01.2018 р. та довідкою, виданою Шевченківським РВ м. Львова ГУ ДСНС у Львівській області вих. № 2дпрз/8 від 11.01.2018 р.11.01.2018 р. підтверджується, що 11.01.2018 р. внаслідок пожежі, що мала місце у м. Львові по вул. Панча, зазначений транспортний засіб був знищений. Окрім цього судом встановлено та відповідачем не заперечується про те, що [PERSON] в день настання події повідомила про зазначену подію страхову компанію та у визначені договором строки подала всі необхідні документи. [PERSON] «УСК «КНЯЖА ВІЄННА [PERSON]» від 07.08.2018 р. вих. № 5019 позивачеві повідомлено про відмову у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі. Із вказаного листа вбачається, що як на підставу для відмови у виплаті страхового відшкодування страховик посилається на те, що інформація, що зазначена позивачем в Заяві на страхування транспортного засобу та додаткового обладнання (Додаток №1 до Договору Добровільного страхування) є неправдивою. Позивачу було достеменно відомо про втрату документів на застрахований транспортний засіб та про існування ухвали про накладення арешту, а також посилається на пункти 17.1.6, 20.2.2, 25.1.3 та 25.2.2. Договору; п.2 ч.1 ст. 21 п.3.ч.1 ст. 26 ЗУ «Про страхування». У відповідності до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Ст. 1 Закону України "Про страхування" передбачає, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Ст. 8 Закону України «Про страхування» передбачає, що страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Згідно пп. 19.1. Договору страхування, страховим випадком є пошкодження, знищення або втрата ЗТЗ внаслідок подій, які зазначені в п.6.1-п.6.6 цього Договору, та які відбулися протягом строку дії та у місці дії Договору. У відповідності до пп.19.1.3 та 19.1.5. Договору до страхових випадків належать протиправні дії третіх осіб (включаючи підпал), а також пожежа. У відповідності до пп. 24.2.3. Договору страхування, у разі знищення ЗТЗ (повної конструктивної загибелі) внаслідок будь-якого ризику страховик приймає рішення про здійснення виплати страхового відшкодування та проводить виплату страхового відшкодування протягом 25 робочих днів з дня надання Страхувальником Страховику Заяви про подію та необхідних документів. У відповідності до ст. 26 Закону України «Про страхування», підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України;вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку;подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку;отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; інші випадки, передбачені законом. Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону. У відповідності до пп.17.1.6 Договору страхування, зміною ступеня страхового ризику є зміна будь-яких даних та обставин, повідомлених Страхувальником при укладенні Договору, в тому числі, або не обмежуючись: про зміну в повній комплектності ключів від ЗТЗ (про втрату, викрадення хоча б одного із них або виготовлення дублікату), про втрату або виготовлення додаткових карток активних і пасивних активаторів всіх електронних або електронно-механічних засобів (пристроїв)проти викрадення, ключів від механічних пристроїв проти викрадення та пультів управління охоронної сигналізацією, що застосовуються на ЗТЗ, які повинні бути належним чином сертифіковані, знаходитись у справному стані; про зміну в реєстраційних документах ЗТЗ ( в т.ч. зняття з обліку або перереєстрацію ЗТЗв органах Державної автомобільної інспекції , Міністерства внутрішніх справ, про їх втрату, викрадення), про зміну кузова, двигуна або шасі ЗТЗта/або встановлення додаткового обладнання; про зміну цілей використання ЗТЗ; про зміну права власності на ЗТЗ; про зміну іншої інформації, вказаної в Заяві на страхування. Згідно пп. 20.2.2. Договору страхування, неповідомлення страхувальником страховику про зміну ступеня страхового ризику є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Разом з тим, як встановлено судом, втрата технічного паспорта позивачем та судовий спір щодо застрахованого автомобіля мали місце ще до моменту укладення договору страхування, що відповідачем визнається, відтак посилання відповідача на пп.17.1.6. та пп. 20.2.2. Договору страхування як підставу для відмови у виплаті страхового відшкодування суд вважає є необґрунтованим. У відповідності до пп. 25.1.3. Договору страхування, підставою для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет Договору або про факт настання страхового випадку. Як вбачається із наявної в матеріалах справи заяви на страхування, в графі «[PERSON] Третіх осіб та ТЗ?» позивачем поставлено галочку біля відповіді «НІ», а в графі «Чи були випадки втрати ключів від ТЗ та реєстраційних документів на ТЗ?» також поставлено галочку біля відповіді «НІ». Позивач [PERSON], допитана в судовому засіданні в якості свідка, пояснила, що спеціальних знань немає, заяву на страхування їй допомагала заповнювати працівниця страхової компанії, а, оскільки є єдиним власником транспортного засобу, вважала, що правильно відповіла давши негативну відповідь на питання про права третіх осіб на такий автомобіль, оскільки їй такі обставини не відомі. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що наявність прав третіх осіб на транспортний засіб підтверджується ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26.07.2017 р. у справі № 462/3359/17, оскільки, як вбачається зі змісту ухвали, такою вжито заходи до забезпечення позову одного із подружжя попереднього власника автомобіля, що само по собі не підтверджує наявність у такої особи будь-яких прав на вказаний транспортний засіб. Крім того, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11.04.2018 р. змінено заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26.07.2017р. у справі №462/3359/17 та знято арешт із автомобіля MERCEDES-BENZ, S63 AMG, ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, 2010 р.в., що належить на праві власності [PERSON] Будь-яких інших доказів, які б підтверджували наявність прав третіх осіб на вказаний транспортний засіб відповідачем не представлено. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] також пояснила, що при укладенні договору страхування нею подавався оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, з якого працівниками страховика була знята копія, позначку ні в графі про втрату реєстраційних документів вона поставила машинально. Наявність такої процедури перед укладенням договору страхування також підтверджується відповідачем. Із наявного в матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу видно, що в графі «Особливі відмітки» зазначено про втрату свідоцтва СХМ 481195 14.06.2017 Центр 4641. Таким чином, суд приходить до висновку, що на момент укладення договору страхування страховик володів точними відомостями та документами, що були подані страхувальником, про втрату ним свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. За таких обставин суд приходить до висновку, що проставлення позивачем галочки біля відповіді «НІ» в графі «Чи були випадки втрати ключів від ТЗ та реєстраційних документів на ТЗ?» не може вважатися подання позивачем свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування. \~ \~ \~ \~У відповідності до пп. 25.2.2. Договору страхування, страховим випадком за Договором не визнаються події, які настали внаслідок або під час конфіскації, реквізиції, націоналізації, арешту в т.ч. за розпорядженням органів державної влади. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26.07.2017 р. у справі № 462/3359/17 вжито заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль MERCEDES-BENZ, S63 AMG, ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, 2010 р.в. Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України, в редакції, чинній на час винесення ухвали, ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. У відповідності до ч.2. ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Матеріалами справи підтверджується, що подія, внаслідок якої був знищений транспортний засіб мала місце 11.01.2018 р., жодних доказів того, що пожежа застрахованого автомобіля настала внаслідок виконання або під час виконання ухвали суду про забезпечення позову від 26.07.2017 р. шляхом накладення арешту на автомобіль відповідачем не представлено. За таких обставин суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на пп. 25.2.2. Договору страхування, як підставу для відмови у виплаті страхового відшкодування. Таким чином, відповідно до положень чинного законодавства та умов договору страхування, у разі якщо подія, яка настала, може бути кваліфікована як страховий випадок, у страховика виникає обов'язок здійснити страхове відшкодування Згідно п.п. 23.4.2. Договору страхування, розрахунок страхового відшкодування здійснюється наступним чином, де СВ це страхове відшкодування, при знищенні ЗТЗ (повній конструктивній загибелі)внаслідок будь-якого ризику: СВ=ДВТЗ*КП-Ф-СВВО-ВЗ+ЗВ-НП, але не більше СС. У відповідності до пп. 23.3. Договору страхування, ДВТЗ дійсна вартість ТЗ на дату настання страхового випадку; КП- коефіцієнт недострахування (пропорційності); Ф- розмір франшизи, встановлений Договором; СВВО сум відшкодувань, отриманих Страхувальником від осіб, відповідальних за завдані збитки; ВЗ вартість залишків ТЗ, придатних для подальшої реалізації/використання; ЗВ розмір документально підтверджених застрахованих витрат, необхідність здійснення яких виникла у Страхувальника в результаті настання страхового випадку, та відшкодування яких передбачено в п.11.8 Договору; НП-розмір несплачених страхових платежів за наступні періоди страхування, якщо Страхувальник не виконав вимоги п.21.1.11 Договору. Наявним в матеріалах справи висновком субєкта оціночної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕРТ ІН» підтверджується, що станом на 11.01.2018 р.(до моменту настання пожежі) ринкова вартість застрахованого транспортного засобу становила 2\~502\~818 грн. без ПДВ. Наявними в матеріалах справи квитанціями підтверджується, що позивачем сплачено страховий платіжв сумі 41795, 00 грн., тобто за період страхування з 25.11.2017 р. по 24.05.2018 р. (пп.10. Договору страхування). Відтак, у відповідності до п.п. 10 Договору страхування, розмір несплаченого [PERSON] страхового платежу за період страхування з 25.05.2018 р. по 24.11.2018 р. становить 41\~795, 00 грн. У відповідності до пп. 7 Договору страхування, страхова сума становить 1300 000.00 грн. П. 11 Договору страхування передбачено, що при знищенні ЗТЗ (повній конструктивні загибелі) розмір франшизи становить 0%. Відтак, поданий позивачем розрахунок страхового відшкодування в сумі 1 259 670,36 грн., що підлягає до виплати, суд вважає таким, що відповідає умовам договору страхування та підтверджується матеріалами справи. Правильність розрахунку суми страхового відшкодування відповідачем не оспорюється. Крім того, у відповідності до пп. 20.5.2. Договору страхування, за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування Страховик несе майнову відповідальність шляхом сплати пені у розмірі 0, 01% від суми грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня. Відтак, сума пені, яка підлягає сплаті страховикомза прострочення виконання становить 30 106,12 грн. Правильність проведення розрахунку пені відповідачем не оспорюється. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов'язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов'язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов'язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов'язань. Правовідносини, які склалися між сторонами у справі на підставі укладеного між ними договору добровільного страхування наземного транспорту, є грошовим зобов'язанням. Тому, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Вказаний правовий висновок викладений у постанові [PERSON] Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) , а також Постанові Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 466/3842/15-ц (провадження № 61-549св17). Інфляційне збільшення суми боргуза період прострочення виконання становить 39 278, 43 грн., а 3% річних від простроченої суми становить 24 744,76 грн. Правильність розрахунку зазначених сум відповідачем не оспорюється. До відносин, які регулюються нормами Закону України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, відносини, які виникають при укладенні договору страхування.Зазначений правовий висновок, викладений в Постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 р. у справі 6-126цс14. Ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. У відповідності до ст. 1Закону України «Про захист прав споживачів», продукцією являється будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Відтак, суд приходить до висновку, що безпідставна відмова страховика від виплати належного позивачу страхового відшкодування заподіяла останньому моральну шкоду. Відтак, позовні вимоги в цій частині є обґрунтовані.

Outcome: approved