Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] міської ради про визнання за спадкоємцем прав та обовязків забудовника на спадкове майно, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що 19 квітня 2015 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок розташований за адресою: м. Димитров, Донецької області, вулиця Чапаєва, буд. 38, який належав йому на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку посвідченого 18.05.1960 р. нотаріусом Селідівської державної нотаріальної контори, за реєстровим № 6878. Спадкодавець заповіт на належне йому майно не складав. Вона та їх доньки [PERSON] і [PERSON] являються спадкодавцями за законом першої черги. Після перебігу шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Їхні діти не подавали заяв про прийняття спадщини. На теперішній час у неї виникла необхідність в отриманні свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок. З даною метою вона звернулася до нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори. Однак, постановою від 19.11.2015 р. нотаріус відмовив у відкритті спадщини, у звязку з відсутністю реєстрації права власності на будинок у державному реєстрі прав власності. Провести державну реєстрацію права власності на нерухомість після смерті чоловіка не має можливим, оскільки цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті. Просить суд визнати за нею в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON] всі права забудовника на житловий будинок і господарські споруди, розташовані за адресою: Донецька область, місто Димитров, вулиця Чапаєва, буд. № 38, які належали [PERSON]. Сторони у судове засідання не з*явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, у заявах позивач, представник позивача та треті особи просили суд задовольнити позов у повному обсязі, представник відповідача проти позову не заперечувала. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з'явились до суду. Судом встановлено, що [PERSON] для індивідуального будівництва виконкомом Новоекономічної міської ради депутатів трудящих Сталінської області 18 травня 1960 року виділена земельна ділянка по вулиці Чапаєва, 36 (на даний час будинок № 38).[PERSON] виконано будівництво житлового будинку, що підтверджено копіями договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою від 18 травня 1960 року (а.с. 14-15), рішення виконавчого комітету Новоекономічної міської ради від 27 квітня 1960 року про відвід під індивідуальне будівництво земельної ділянки (а.с. 16), дозволу на виконання робіт № 2 від 27 квітня 1960 року (а.с. 17), акту від 5 травня 1960 року про відведення в натурі земельної ділянки (а.с. 18), проекту побудови будинку № 36 по вулиці Чапаєва в місті Новоекономічне та схемою забудови (а.с. 19-19а), технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок № 38 по вулиці Чапаєва в місті Димитров Донецької області (а.с. 11-12), але не введено його в експлуатацію та не оформлено право власності на зазначений будинок, що підтверджується даними комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» [PERSON] міської ради про відсутність реєстрації будинка № 38 (у минулому № 36) по вулиці Чапаєва міста Димитров (у минулому місто Ново-Економічне) від 26 листопада 2015 року (а.с. 9). 19 квітня 2015 року [PERSON] помер (а.с. 6). Виходячи із змісту статті 1261 Цивільного Кодексу України, спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Позивач [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] і спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію 11 жовтня 1959 року шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (після шлюбу [PERSON]) (а.с. 5). За даними державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори, наданими станом на 8 грудня 2015 року, на майно, яке залишилось після смерті [PERSON], померлого 19 квітня 2015 року, згідно даних Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 42369688 від 8 грудня 2015 року відкрита спадкова справа № 256/2015 за заявою про прийняття спадщини за законом від імені дружини померлого [PERSON]. Діти померлого: [PERSON], [PERSON] від прийняття спадщини відмовились на користь дружини спадкодавця [PERSON]. 19 листопада 2015 року [PERSON], дружині спадкодавця, видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану за адресою: місто Димитров Донецької області, вулиця Чапаєва, 38. Заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались (а.с. 55-57). Позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: місто Димитров Донецької області, вулиця Чапаєва, 38 після померлого [PERSON] було відмовлено, оскільки спадкоємцем нотаріусу не надано правовстановлювальний документ на житловий будинок у зв*язку з чим винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 8). Дослідивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов*язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 Цивільного кодексу України, зокрема із правочинів. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації - з моменту прийняття його до експлуатації; коли ж право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації - з моменту такої реєстрації. Виходячи зі змісту частин першої, другої статті 331 Цивільного кодексу України, частини першої статті 182 Цивільного кодексу України та пункту 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. Новостворене нерухоме майно стає об'єктом цивільних правовідносин з моменту завершення будівництва, прийняття до експлуатації або державної реєстрації без урахування того, яким суб'єктом правовідносин здійснено такі дії та на якого суб'єкта цивільних правовідносин або сторону договору зареєстроване новостворене майно. Як роз*яснено в листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. [PERSON] у зв*язку зі смертю не завершив будівництво житлового будинку, не здав його в експлуатацію та не отримав свідоцтва про право власності на нього, а отже не набув права власності на новозбудований об*єкт нерухомості. Разом з тим, як забудовник, він мав право вчиняти ці дії, а тому такі його права входять до складу спадщини, як такі що не є нерозривно пов*язані з особою спадкодавця і можуть спадкуватися. Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. За позивачем [PERSON] слід визнати права забудовника на житловий будинок № 38 розташований по вулиці Чапаєва в місті Димитров Донецької області, в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 19 квітня 2015 року. На підставі статей 178, 331, 1218, 1261, 1269 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved