Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Возьний Я.В. звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , визначені у твердій грошові сумі у розмірі по 1200 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона з відповідачем 25.02.2014 року розірвала шлюб. Від цього шлюбу у них є дочка [PERSON] , [INFO] . В добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, так як володіє на праві власності земельними ділянками, а також являється особою із інвалідністю ІІІ групи та отримує пенсію. Представник позивача [PERSON] - адвокат Возьний Я.В. в судовому засіданні позов підтримав з наведених у ньому підстав. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вказав, що може сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 500 грн. щомісячно. Також зазначив, що він отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2\~932 грн. на місяць. Крім пенсії має ще дохід від зданих в оренду двох земельних ділянок (1,25 га, 1 га). Також вказав, що на прохання дочки він її допомагає матеріально, надає від 200 до 400 гривень один раз в два місяці. Зазначив, що він 1 раз в рік лікується стаціонарно протягом 20 днів безкоштовно, оскільки являється учасником бойових дій. Також пояснив, що хоч в нього проблеми із зором, проте, він не лікується. В нього є можливість працювати охоронцем, оскільки фізична праця у зв`язку з хворобою заборонена. Проте, працевлаштуватися не може. Літом неофіційно підробляє в односельчан. Судом встановлено, що сторони 25 лютого 2014 року розірвали шлюб, що підтверджується копією заочного рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25 лютого 2014 року. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 09 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області. Позивач [PERSON] має на своєму утриманні дочку [PERSON] , [INFO] , з якою разом проживають в одному житловому приміщенні. Вказаний факт підтверджується довідкою №564, виданою Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області 09 липня 2020 року. Відповідач [PERSON] має у власності земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2133 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім того, відповідач є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1 га, що знаходиться на території Гадинківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, що підтверджується інформаціями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №218352864 та № 218355783 від 30.07.2020 року. Відповідач є інвалідом третьої групи загального захворювання, інвалідність встановлена до 01.06.2022 року, що підтверджується копією довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією 12 ААБ №475539. Також встановлено, що відповідач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України Гусятинського відділу ПФУ і отримує пенсію по інвалідності у розмірі 2932 грн. щомісячно. Інших утриманців крім дочки [PERSON] , відповідач не має. Відповідач [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] . Суд, заслухавши сторони, розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вимогами ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу вимог ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В силу вимог ч. 1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що дочка [PERSON] є неповнолітньою, а тому відповідач зобов`язаний її утримувати до досягнення повноліття. На даний час сторони проживають окремо, дитина проживає разом із матір`ю. Відповідач проживає окремо та участі в утриманні дитини не приймає. Відповідач [PERSON] є працездатним, інвалідом 3 групи загального захворювання, не працює. Зі змісту позовної заяви та пояснень відповідача, даних в судовому засіданні, вбачається, що відповідач [PERSON] у добровільному порядку належним чином не виконує свого обов`язку щодо утримання дитини [PERSON] .. Згідно з вимогами ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня становить 2395 гривень. Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є працездатним, стан здоров`я задовільний, те, що на утриманні інших дітей немає, приймаючи до уваги інтереси дитини та забезпечення її гармонійного розвитку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, суд вважає, що слід визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи стягувати з 31 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд врахував вік та потреби дитини, для забезпечення її гармонійного розвитку, а також стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який не позбавлений можливості працювати та заробляти кошти для дитини, виконуючи свій батьківський обов`язок щодо її утримання. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачем в суд не представив та в судовому засіданні не здобуто будь-яких доказів на спростування доводів позивача та неможливості сплати аліментів у розмірі визначеному судом. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід Держави підлягають стягненню витрати судового збору за позовні вимоги у розмірі 840,80 гривень. Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного, ст.ст. 141, 180, 181, 183, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved