Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що 15 травня 2015 року у м. Комсомольське Старобешевського району Донецької області, померла її бабуся [PERSON] та їй будо видане лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] ЦРЛ м.Донецьк. Вона звернулась до Селидівського міського управління юстиції Донецької області для отриманнч свідоцтва про смерть, але їй було відмовлено у зв»язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих «державними органами» на території не підконтрольній Україні. Встановлення факту смерті бабусі потрібно їй для отримання свідоцтва про смерть. Просить встановити факт, що [PERSON], [INFO], померла 15 травня 2015 року у м.Комсомольське Старобешевського району Донецької області. Заявниця в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Заінтересована особа - представник Відділу реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, судом встановлено наступне. Відповідно до\~ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п.8 ч.1ст. 256\~ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'ясень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Заявниця підтверджує факт смерті [PERSON] остаточним лікарським свідоцтвом про смерть № 185 Старобешівської ЦРЛ, довідкою органу державної реєстрації актів цивільного стану для отримання допомоги на поховання, довідкою про причини смерті, копією свідоцтва про смерть І-НО № 843907, виданим виконавчим комітетом Комсомольської міської ради Старобешівського району Донецької області. З метою державної реєстрації смерті заявниця звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, але їй було відмовлено, оскільки нею для підтвердження факту смерті пред»явлено документи, форма яких не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров»я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Приписами п.8 ч. 1ст. 256\~ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі\~ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявниці для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть. Суд сприймає надану заявницею копію свідоцтва про смерть І-НО № 843907, виданим виконавчим комітетом Комсомольської міської ради Старобешівського району Донецької області, як носій конкретної інформації факту смерті особи, при цьому не може визнати вказані документи належними та допустимими доказами, оскільки відповідно до ст..9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, є недійсними і не створюють правових наслідків, але суд бере до уваги, що не прийняття по суті рішення по даній справі може вплинути на права і обов»язки заявниці. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті особи є об»єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якою є заявниця, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON], оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявницею свідоцтво про смерть, виданого державним органом України. Згідно ч.4\~ст.257-1 ЦПК України\~ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території україни, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved