Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом до до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у виховані, спілкуванні з малолітнім сином. В позові просив встановити наступний порядок його участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] [INFO] , визначивши час: кожні вихідні починаючи з 10 години суботи до 18 години неділі за місцем його проживання - [ADDRESS] з можливістю відвідування дитиною інших місць за бажанням дитини, без присутності матері. Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 18 травня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради та Служба у справах дітей Печенізької районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у виховані, спілкуванні з малолітнім сином. Призначено підготовче судове засідання на 08.06.2021 року о 10.30 год. в приміщенні Печенізького районного суду Харківської області . Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 15 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу за даним позовом до розгляду по суті в cудовому засіданні в приміщенні Печенізького районного суду Харківської області на на 10 серпня 2021 року об 11 год. 00 хв., з викликом сторін по справі. Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 30 вересня 2021 року витребувано у органу опіки та піклування Печенізької селищної ради Чугуївського району Харківської області висновок про визначення способу участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримав, зазначив також, що він не має можливості спілкуватися з сином так як Відповідачка йому чинить перешкоди. Посилався на те, що обмеження батька у спілкуванні з дитиною є порушенням прав батька і дитини. Він дуже любить сина і бажає з ним проводити час за місцем свого проживання. Представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідачка проти позову заперечувала. Заперечувала проти того, що вона чинить перешкоди батьку у спілкуванні з сином, наголошувала що ніколи не була проти спілкування, натомість Позивач не досить активно бажає спілкуватися з сином і його вимога забирати сина до міста Харкова не буде відповідати інтересам дитини. Натомість пропонувала призначити Позивачу місце зустрічей з сином у смт. Печеніги за місцем проживання дитини. Представник Відповідачки проти задоволення позовних вимог в такій редакції як вони викладені - заперечувала. Вказувала що Позивачем не надано доказів того, що Відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною та пропонувала призначити Позивачу місце зустрічей з сином у смт. Печеніги за місцем проживання дитини. Представник третьої особи, Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином. Представник третьої особи, Служба у справах дітей Печенізької селищної ради, до суду з`явився, вказувала що у батька і у матері одинакові права на участь у спілкуванні і вихованні дитини. Проте такий графік зустрічей як просить батько не буде відповідати інтересам дитини, оскільки потрібен перехідний період, коли дитина і батько звикнуть один до одного. Суд, вислухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач та Відповідачка перебували у шлюбі. Рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 13 листопада 2018 року по справі №633/246/18 шлюб між ними було розірвано. Відповідачка залишила дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». Рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 17 вересня 2019 року по справі №633/236/19 з Позивача на користь Відповідачки стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 04 жовтня 2021 року з 01 листопада 2020 року по 30 вересня 2021 року загальна сума боргу Позивача зі сплати аліментів станом на 30 вересня 2021 року складає 12 515 гривень 25 копійок. На виконання Ухвали Печенізького районного суду Харківської області від 30 вересня 2021 року Органом опіки та піклування Печенізької селищної ради Чугуївського району Харківської області надано Рішення Виконавчого комітету Печенізької селищної ради Чугуївського району в Харківській області від 29 жовтня 2021 року за № 104, яким затверджено Висновок про доцільність визначення способу участі батька у вихованні, спілкуванні з дитиною. У висновку рекомендовано батьку до 01 травня 2022 року частіше спілкуватися з сином як в телефонному режимі, так і за місцем проживання сина та матері, а також за місцем проживання батька, але без ночівлі протягом пів року, а далі з 01 травня 2022 року Позивачеві встановлюється новий графік спілкування з дитиною: кожні перші та треті вихідні місяця з 17:00 години п`ятниці до 20:00 години суботи, а за бажанням дитини до 12:00 години неділі за місцем проживання батька без присутності матері, а також щорічно в разі навчання в освітньому закладі, під час канікул: по декілька днів влітку та взимку за бажанням дитини, за умови: - дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей даного віку; - задовільного стану здоров`я дитини; - попередження за добу матері дитини про можливість спілкування з дитиною та повідомлення про місце знаходження сина; - вчасного повернення дитини матері не пізніше 20:00 години в суботу або до 12:00 години в неділю (за бажання дитини). Сторона Позивача погодилася із таким висновком. Сторона Відповідачки з Висновком не погоджується її Представником надано додаткові пояснення, в яких вказані численні порушення, допущенні при винесенні висновку. Судом враховано, що у висновку про доцільність визначення способу участі батька у вихованні, спілкуванні з дитиною вказано, що Служба у справах дітей провела бесіди з малолітнім [PERSON] , результатами яких було наступне: дитина дуже любить батьків, але не має бажання залишатися із батьком на ночівлю у м. Харкові, оскільки Позивач ввечері займається своїми справами і не приділяє уваги синові, хоча дитині дуже подобається проводити час з батьком. Окрім того, в матеріалах справи наявна довідка тренера спортивної секції з якої вбачається, що дитина відвідує секцію щовівторка з 17.00 до 18.20 та щочетверга з 17.00 до 18.20 та щосуботи з 13.00 до 14.20. Вказані обставини також не були враховані при винесені Висновку про доцільність визначення способу участі батька у вихованні, спілкуванні з дитиною. Окрім того, як з`ясувалося в ході розгляду справи, що батько проживає не за адресою місця реєстрації, а умови проживання батька були дослідженні за місцем реєстрації. Відповідно до ч.4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до пунктів 73, 74 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», розгляд вищезазначеного питання та надання відповідного висновку до суду щодо розв`язання спору розглядається службою у справах дітей та сім`ї за місцем проживання дитини. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно вимог ст. 15 вказаного Закону, дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів . Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом буде визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі, коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Дані положення законодавства повністю знайшли відображення і з Положеннями Конвенції ООН " Про права дитини" від 20 листопада 1989 року. При встановленні судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому з батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини. Суд при встановленні способу спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. У даному випадку, між сторонами склалися неприязні стосунки, що унеможливлює врегулювання спору у позасудовому порядку, а відтак і на захист прав дитини та батька у інший спосіб. З матеріалів справи вбачається наявність непорозуміння сторін щодо участі у вихованні дитини, навіть конфліктних ситуацій. Разом з тим, національні і європейські норми права визначають право дитини, яка розлучається з одним із батьків, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти. Негативний вплив на психоемоційний стан малолітніх та їх розвиток спричиняють конфлікти, які виникають між їх батьками на ґрунті неприязних стосунків, мимовільним свідком яких є діти. Водночас, суд бере до уваги що син не дуже часто спілкувався із батьком, враховується також й те, що постійним місцем проживання дитини є смт. Печеніги, а батько проживає у місті Харкові, дитині комфортно у своєму середовищі, він відвідує дитячий садочок, отримує медичний догляд, у дитини є свої друзі, захоплення, дозвілля, тощо. Тож доцільним буде враховуючи вік дитини, те що дитина до 6 років дуже прив`язана до матері, а також те, що батько повинен звикнути до графіка дитини, дізнатися про звички та особливості дитини, то необхідний адаптаційний період для дитини для того, щоб налагодити відносини між батьком та сином, зміцнилися психоемоційний зв`язок та відбулося формуванням довірливих стосунків між ними. При цьому, суд звертає увагу, що у даному випадку Сторони мають докласти всіх зусиль шляхом взаємних поступок та компромісів з метою забезпечення максимально комфортного сприйняття дитиною інформації про батька. Також суд резюмує право батька на вільне спілкування з дитиною у будь-який час в режимі телефонного, смс або інтернет спілкування незалежно від графіку спілкування, за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного і морального розвитку дитини, з урахуванням режиму дня та особистостей відповідного віку. При цьому суд вважає за доцільне, враховуючи інтереси матері та дитини, покласти на батька обов`язок узгоджувати час зустрічей та попереджати у випадку, якщо батько з якихось причин не матиме змоги з`явитися на зустрічі з дитиною. Крім того, з урахуванням вікових змін дитини, його розвитку та потреб, батьки не позбавлені права в майбутньому змінити як добровільно, так і в судовому порядку встановлений судовим рішенням у цій справі спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ,від 10 лютого 2010 року). З метою усунення Позивачеві перешкоди у спілкуванні з сином, враховуючи в першу чергу інтереси дитини, суд дійшов до висновку про необхідність усунення перешкод батьку малолітньої дитини у спілкуванні з сином шляхом визначення днів побачень. А саме щоп`ятниці з 17 год.00 хв. до 20 год. 00 хв за місцем проживання дитини та першу та другу суботу місяця та другу та четверту неділю місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. за місцем проживання дитини з правом прогулянок в смт. Печеніги. На підставі викладеного,

Outcome: approved