Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивач, в особі представника, звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та передати малолітніх дітей на піклування органам опіки та піклування. В обгрунтування позову посилається на те, що до Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради 05.09.2017 року з заявою звернувся [PERSON], який повідомив, що за адресою: [ADDRESS], проживає у свого співмешканця його рідна сестра, [PERSON] з двома малолітніми дітьми, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. [PERSON] у своїй заяві також повідомив, що співмешканець його сестри [PERSON] б'є дітей, мати залишає дітей без догляду, зі слів сусідів, діти ходять голодні. Мати дітей зі співмешканцем приходять додому лише у вечері, малолітній [PERSON] хворий на астму. Спеціалістами Служби у справах дітей по Новобаварському району було здійснено виїзд за адресою проживання дітей та з'ясовано, що сім'я мешкає у двох кімнатах приватного будинку, які потребують ремонту, їжу готують на електроплиті, опалення в будинку пічне. В кімнатах бруд, одяг дітей брудний. Спеціалістами Служби у справах дітей по Новобаварському району було проведено з матір'ю бесіду, під час якої [PERSON] категорично заперечила факти, викладені у заяві її брата. З матір'ю проведено роботу, направлену на необхідність виконувати батьківські обов'язки належним чином, проінформовано про відповідальність за життя та здоров'я дітей, попереджено про недопущення застосування фізичних методів виховання. Спеціалістами Служби у справах дітей по Новобаварському району наприкінці вересня 2017 року було заплановано здійснення повторного відвідування родини, але ввечері 26.09.2017 року бригадою екстреної медичної допомоги з адреси: [ADDRESS], до комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» був доставлений малолітній [PERSON] у супроводі матері [PERSON], у зв'язку з важкістю стану хлопчик був госпіталізований до відділенні анестезіології для інтенсивної терапії опікових хворих та дітей нейрохірургічного профілю. [INFO] року була констатована біологічна смерть [PERSON]. У лікарському свідоцтві про смерть, виданого матері для поховання дитини, вказано причину смерті - внутрішньочерепний крововилив. Симптоматикою внутрішньочерепного крововиливу є в тому числі проблеми з ковтанням (порушення роботи ковтального центру мозку), порушення харчування. Зважаючи на небезпечність подальшого проживання малолітнього [PERSON] з матір'ю 26.09.2017 року був складений акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, на підставі якого бригадою екстреної медичної допомоги у супроводі представників поліції та Служби дитина була доставлена до комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 24». За погодженням з Управлінням служб, після проходження медичного догляду, 02.10.2017 року [PERSON] був переведений до комунального закладу соціального захисту для дітей «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» міста Харкова». На час розгляду заяви [PERSON] та з'ясування сімейних обставин [PERSON] була вагітна. 08.10.2017 року вона була доставлена бригадою екстреної медичної допомоги до комунального закладу охорони здоров'я «Харківській міській клінічний пологовий будинок №7», де народила дівчинку. Дитина зареєстрована відділом ДРАЦС по Слобідському та Основ'янському районах у місті Харкові, як [PERSON], [INFO]. [PERSON] була виписана 11.10.2017 року у задовільному стані, новонароджена дівчинка переведена до комунального закладу охорони здоров'я «Харківський міський перинатальний центр», де перебуває по теперішній час. Службою у справах дітей по Новобаварському району вирішується питання про влаштування дитини до закладу для дітей на повне державне забезпечення терміном на шість місяців на підставі заяви [PERSON] на ім'я Харківського міського голови від 11.10.2017 року про влаштування малолітньої дочки [PERSON] до державного закладу у зв'язку із складним матеріальним станом родини. На даний час [PERSON] зареєстрована у Харківському міському центрі реінтеграції бездомних осіб за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Миру, буд. 102, фактично проживає за адресою; [ADDRESS], у помешканні свого співмешканця [PERSON], який перебуває у слідчому ізоляторі. На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради було розглянуто та задоволено клопотання Служби у справах дітей по Новобаварському району щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей. Вищезазначені обставини свідчать про невиконання відповідачем [PERSON] своїх батьківських обов'язків. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що вона є матір'ю неповнолітніх дітей. До смерті сина [PERSON] вона не причетна, вона піклувалась про нього, як і про інших дітей, варила їсти, купувала їжу та одяг, коли хлопчик захворів перебувала з ним в лікарні. Вона ніколи його не била, [PERSON] іноді застосовував до дітей фізичне насильство. ЇЇ син [PERSON], [INFO], зараз мешкає разом з своїм батьком [PERSON], [INFO], але вона йому систематично переводить гроші та вони спілкуються по телефону, гроші в неї є, оскільки вона працює. [PERSON] залишила на деякий час в пологовому будинку, у зв'язку з важким матеріальним становищем, але вона її відвідує. Зараз перебуває в ДУ «Харківський слідчий ізолятор № 27», оскільки відносно неї винесено вирок 9 жовтня 2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.121, ст.166 КК України та призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі. Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, батьками в свідоцтві про народження, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції [NUMBER] записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON], реєстрація народження проведена у відповідності до ст.126 Сімейного Кодексу України (а.с. 9, 10). [PERSON] [INFO] року, батьками в свідоцтві про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ'янському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області серія [NUMBER] записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON], запис про батька внесено у відповідності до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України (а.с. 11-12). 05.09.2017 року до Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради з заявою звернувся [PERSON], який повідомив, що за адресою: [ADDRESS], проживає його рідна сестра, [PERSON] з двома малолітніми дітьми, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у свого співмешканця [PERSON], який б'є дітей, мати залишає дітей без догляду, зі слів сусідів, діти ходять голодні. Мати дітей зі співмешканцем приходять додому лише ввечері, малолітній [PERSON] хворий на астму. Просив провести перевірку зазначених фактів (а.с. 15). 08.09.2017 року спеціалістами Служби у справах дітей по Новобаварському району було здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS]. Було з'ясовано, що родина мешкає у приватному будинку, займає дві кімнати, ремонт відсутній, пічне опалення, у дітей є окремі ліжка, одяг брудний. Спеціалістами Служби у справах дітей по Новобаварському району було проведено з матір'ю бесіду, під час якої [PERSON] категорично заперечила факти, викладені у заяві її брата. З матір'ю проведено роботу, направлену на необхідність виконувати батьківські обов'язки належним чином, проінформовано про відповідальність за життя та здоров'я дітей, попереджено про недопущення застосування фізичних методів виховання (а.с.18). 26.09.2017 року спеціалістами Служби у справах дітей по Новобаварському району було повторно здійснено виїзд за вищезазначеною адресою. За погодженням з Управлінням служб, після проходження медичного догляду, 02.10.2017 року [PERSON], [INFO] був переведений до комунального закладу соціального захисту для дітей «Центр соціально- психологічної реабілітації дітей» міста Харкова» (а.с. 17). Відповідно відповіді від 02.10.2017 року №1501/01-14 Харківської міської дитячої поліклініки № 2», [PERSON], [INFO], на обліку в полікілініці не перебуває. (а.с. 20). Як вбачається з відповіді № 2648 від 31.10.2017 року Управління освіти адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради: під час здійснення обліку дітей, на початку вересня, на території обслуговування Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №59 Харківської міської ради Харківської області за адресою: [ADDRESS], було з'ясовано, що за зазначеною адресою ніхто не проживає. Навчальні заклади району [PERSON], [INFO], не відвідував (а.с. 21). Згідно психологічної характеристики, наданої адміністрацією КЗ СЗД «Центр СПРД» м. Харкова» відносно [PERSON], [INFO], вбачається, що інтелектуальний розвиток [PERSON] нижчий за меж вікові норми, рівень загальної обізнаності та ерудиції на низькому рівні. Рівень освіти не відповідає віковим нормам. Мають місце наявні признаки розумової відсталості, педагогічної занедбаності. [PERSON] характерний високий рівень прояву тривожності, невпевненості у собі та своїх діях. Схильність до страхів, конфліктів, побоюванням,легкого виникнення стану тривоги та паніки. Погано адаптується до нових умов. Мають місце прояви сильних деструктивних емоційних реакцій, недостатня соціалізованість, а також: немотивовані перепади настрою та прояви деструктивної поведінки (а.с. 22). 11.10.2017 року [PERSON] звернулась до Харківського міського голови з заявою з проханням влаштувати її доньку [PERSON], [INFO], до державної дитячої установи терміном на шість місяців, у зв'язку з тим, що станом на теперішній час вона не має постійного місця проживання (а.с. 24). Як вбачається з повідомлення №111 від 22.12.2018 року КНП Харківської обласної ради «Обласний будинок дитини №3» мати малолітньої вихованки зазначеного закладу [PERSON], [INFO], [PERSON] відвідувала доньку 28.11.2017 року, 08.12.2018 року, 17.12.2017 року, 24.12.2017 року, 28.12.2017 року, 01.05.2018 року (а.с. 158). На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради було розглянуто та задоволено клопотання Служби у справах дітей по Новобаварському району щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується висновком про доцільність позбавлення батьківських прав № 681 від 20.11.2017 року (а.с. 27-30). Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2018 року [PERSON] визнано винною у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ст.166 КК України та призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі, зазначеним вироком встановлено, що [PERSON], у період з листопада 2016 року до кінця серпня 2017 року, тобто протягом тривалого часу, злісно не виконувала свої батьківські обов'язки з догляду за малолітньою дитиною [PERSON], що призвело до тяжких наслідків, під якими слід розуміти фізичну та моральну шкоду, завдану дитині, так як вона ([PERSON].) нехтувала фізичним та психологічним станом свого трирічного сина, не перешкоджала фізичному насиллю з боку свого співмешканця [PERSON], який у зазначений період часу вчинив умисне заподіяння сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання, шляхом нанесення побоїв з метою покарання малолітнього сина, а також спричинення останньому середньої тяжкості тілесних ушкоджень (а.с. 120-127). Таким чином, станом на 20.02.2019р. малолітні діти [PERSON] та [PERSON] знаходяться без батьківського піклування та відповідного догляду. Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 Сімейного кодексу України, серед яких також, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно частини 4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. За таких обставин позбавлення батьківських прав не є порушенням прав такого з батьків, оскільки згідно з ч. 1 ст. 168 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров'ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Крім того, в порядку ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. При цьому, вирішуючи спір, суд має першочергово виходити саме з прав та інтересів дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За частинами 2, 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. В силу ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, вимогами закону унормовано відповідальне ставлення батьків до своїх батьківських обов'язків. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами. Все вищезазначене свідчить про те, що відповідач [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов'язків. Таким чином суд вважає за необхідне позовні вимоги Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в інтересах малолітніх дітей - [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав задовольнити в повному обсязі. Оскільки суд позбавляє [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], при таких обставинах вважає за доцільне передати малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на піклування органам опіки та піклування. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір»,-

Outcome: approved