Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Орган опіки та піклування [PERSON] РДА в інтересах дітей [PERSON] та [PERSON] звернувся у суд із позовом до [PERSON], яким просить відібрати цих дітей у їх матері [PERSON], мотивуючи тим, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], перебувають на обліку дітей, які знаходяться у складних життєвих обставинах у Службі у справах дітей райдержадміністрації у звязку з тим, що їх мати [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обовязків щодо виховання своїх дітей. В обгрутування свої вимог позивач вказує, що батько дітей [PERSON] помер 12.01.2015 року, а мати дітей [PERSON], [INFO], разом із співмешканцем [PERSON], [INFO], проживають в [INFO]. Вони разом часто зловживають спиртними напоями, курять, ведуть розгульний спосіб життя, і жінка не здійснює неналежного догляду за своїми дітьми, а також в помешканні де проживають діти часто відбуваються конфлікти між їх матірю та її співмешканцем. [PERSON] працівниками служби у справах дітей фахівців РЦСССДМ було надано рекомендації щодо підвищення виховного потенціалу сімї, проте вона рекомендацій не виконує, не здійснює жодних заходів щодо покращення житлово-побутових умов проживання дітей, та щодо покращення умов для морального і фізичного розвитку дітей тощо. Відповідно до рішення виконкому Горішньозалучанської сільської ради від 25.02.2016 р. № 9-2/2016 дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], відібрано у матері [PERSON] в звязку з їх перебуванням в умовах, які становлять загрозу життю та здоровю дітей. Згідно з наказом служби у справах дітей [PERSON] райдержадміністрації від 18.03.2016 р. №7 тимчасово влаштовано [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. терміном на 2 місяці з 18 березня 2016 року в сімю громадянки [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: с. Долішнє Залуччя Снятинського району Івано-Франківської області. Представник позивача [PERSON], що діяла за дорученням, подала до суду заяву, якою позовні вимоги повністю підтримала, просила позов задоволити, а справу просила розглядати без її участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась за невідомих суду причин, заперечень не надала, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, тому у суду є підстави для заочного розгляду справи у відсутності відповідача, згідно із вимогами ст. 224 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за наступних підстав. Із свідоцтва серії 1-НМ №172129 про народження [PERSON] вбачається, що вона народилася 29.12.2010 року та її матір'ю є відповідачка по справі [PERSON] (а.с. 3). Із свідоцтва серії 1-НМ №122134 про народження [PERSON] вбачається, що він народився 30.03.2001 року та його матір'ю є відповідачка по справі [PERSON] (а.с. 4). Батьком дітей є [PERSON], який помер 12.01.2015 р. Відповідно до рішення виконкому Горішньозалучанської сільської ради від 25.02.2016 р. № 9-2/2016 дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], відібрано у матері [PERSON] в звязку з їх перебуванням в умовах, які становлять загрозу життю та здоровю дітей (а.с. 5). Із повідомлення Районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді №01-4/44 від 10.02.2016 р. вбачається, що [PERSON] неналежним чином здійснює догляд за своїми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також разом із своїм співмешканцем [PERSON] часто зловживають алкогольними напоями, в результаті чого виникають гострі конфліктні ситуації, крики, сварки внаслідок яких у дітей проявляються страх і тривожність, така поведінка матері та її співмешканця негативно впливає на психологічний розвиток дітей. (а.с. 7). Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Таким чином судом встановлено, що відповідачка, яка є матірю двох дітей допустила свідоме нехтування своїми обов'язками щодо їх виховання і утримання, ухилялася від виконання своїх материнських обов'язків. Винна поведінка відповідачки підтверджується письмовими доказами при відсутності інших способів впливу на неї для зміни ставлення щодо виховання і утримання дитини. При встановлених обставинах, позовні вимоги про відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню відповідно до ч.1 ст.170 СК України, так як суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Згідно із вимогами п.3 ч.1 ст.170 СК України під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд взяв до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сімї (особи) у разі здійснення такого супроводу. На підставі наведеного судом встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо утримання та виховання своїх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], негативно на них впливає, а тому суд вважає, що дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] необхідно відібрати від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав відносно них та передати дітей [PERSON], [INFO], [PERSON] [PERSON] райдержадміністрації як органу опіки та піклування для подальшого влаштування дітей та надання їм статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно із ч.4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Із ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України слідує, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів врахувавши стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення суд прийшов до висновку, що із [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання її неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому із [PERSON] слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. х 2, що становитиме 1102,40 грн. На підставі ст.ст. 164, 166, 170, 180-182 СК України,

Outcome: approved