Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

ПАТ "Кредобанк" звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № RF2-11539 від 10.08.2016 р. в розмірі 35054,27 гривень. В обгрунтування позову зазначено, що 10 серпня 2016 року між сторонами по справі було укладено кредитний договір відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 30000,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника. Банк відповідно до умов договору виконав свої зобов'язання щодо надання кредитних коштів, однак відповідачем належним чином умови договору не виконувались, були порушені строки повернення кредиту та сплати відсотків. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 21 вересня 2018 року має заборгованість по кредиту в розмірі 35054,27 грн., яка складається з наступного: сума заборгованості за кредитом - 23145,46 грн., сума заборгованості за комісіями - 8244,06, сума заборгованості за відсотками - 451,65 грн., пеня - 3213,10 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю із підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити.Участь у судових засіданнях це право, а не обов'язок сторін по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач позов визнав, пояснив, що заборгованість виникла через відсутність постійної роботи. На даний час вирішується питання його працевлаштування і він зобов'язується погасити заборгованість по кредиту. Не заперечував щодо задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10 серпня 2016 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № RF2-11539, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 30000 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на наступні цілі: 7085,01 грн. на поточні потреби на рахунок позичальника, 22914,99 грн. на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ «ІдеяБанк» шляхом перерахування кредитних коштів на банківський рахунок. Процентна ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 2,1% річних. Термін кредитування - до 09 серпня 2020 року. Відповідно до п. 2.6 кредитного договору повернення кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами по 1283,00 грн. Згідно з п. 2.4 кредитного договору, відповідач зобов'язується сплачувати позивачу 2,1 % річних за користування кредитом. Пунктом 2.12 передбачено щомісячну сплату комісії за управління кредитом та для обслуговування рахунку, відповідно до графіку платежів. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором боржник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 2.4 договору, але не менше двох гривень за кожен день прострочення. 24.11.2015 року на адресу відповідача направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, яка відповідачем проігнорована та станом на день звернення до суду заборгованість не погашена. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідност.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Згідно ч. 1ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та не сплатив борг за кредитним договором. На підставі викладеного, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн.

Outcome: approved