Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є співвласником квартири [ADDRESS] . Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №1554 від 01 червня 2021 року, у вищевказаній квартирі зареєстровано п`ять осіб: [PERSON] (позивач), [PERSON] (дружина позивача, співвласник), [PERSON] (син позивача) та відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Проте, Відповідачі не проживають разом за вказаною адресою і ніколи не проживали, а фактично проживають в іншому місці, а саме: [PERSON] проживає: в м. Москва Російської Федерації; [PERSON] постійно змінює місце проживання, винаймає різні помешкання. Позивач зазначає, що ним не чинились перешкоди у користуванні вищевказаною квартирою, відповідачі не сплачують комунальних послуг, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в квартирі не мають і взагалі квартирою не цікавляться. [PERSON] та [PERSON] не проживають в житловому приміщенні понад 15 років без поважних причин, про що складено Акти про проживаючих осіб в житловому приміщенні від 04 березня 2021 року, від 05 квітня 2021 року та від 04 червня 2021року представниками ЛКП «Львівський ліхтар» в присутності сусідів: [PERSON] ( [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [ADDRESS] ). Домовленості між сторонами щодо збереження за відповідачами права користування житлом позивача у разі їх тимчасової відсутності немає. З урахуванням наведеного, позивач просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, відповідно до\~ст.128 ЦПК України. Від позивача надійшла заява до суду про те, що такий не заперечує щодо винесення заочного рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, враховуючи наступне. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи повторну неявку відповідачів в судове засідання та відсутність заперечень позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № [NUMBER] від 24 грудня 1996 року, квартира, яка знаходится за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно з договором про визначення часток у спільній сумісній власності від 29.04.2010 року, зареєстрованого під номером 371 від 12.05.2010 року, в такому зазначено про рівний поділ часток між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ., тобто по 1/3 частці у кожного. Договіром купівлі-продажу 2/3 часток квартири зареєстрований в реєстрі №452 від 15.06.2010, засвідчено факт продажу [PERSON] та [PERSON] 2/3 частини квартири [PERSON] . Таким чином, квартира за адресою [ADDRESS] належить позивачу та третій особі [PERSON] . Відповідач права власності в даній квартирі не має. Довідкою з місця проживання про склад сім`ї №1554 підтверджується, що в квартирі зареєстровано 5 осіб, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Актами про проживаючих осіб в житловому приміщенні підтверджуюється фактична відсутність відповідачів від 04 березня 2021 року, від 05 квітня 2021 року та від 04 червня 2021 року представниками ЛКП «Львівський ліхтар» в присутності сусідів: [PERSON] ( [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [ADDRESS] ) Таким чином, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS] , увпродовж тривалого часу. Згідно з\~ст. 47 Конституції України\~гарантовано кожному право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Статтею 319 ЦК України\~передбачено права власника майна, зокрема права володіння, користування та розпорядження таким майном. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Частиною першою\~ст. 319 ЦК України, передбачено, що власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 3\~ст. 9 ЖК України\~ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до змісту норм ст. ст.1,6,9,61 ЖК України,\~ст. 29 ЦК України\~місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені\~ст. 64 ЖК України\~права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право й у разі тимчасової відсутності. Згідно з\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі відсутності особи понад встановлений строк, жиле приміщення не зберігається і особи можуть бути визнанні такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Згідно п.10 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Також, судом не здобуто доказів того, що існують обставини для збереження за відповідачами права користування спірною житловою площею. Згідно із\~ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 2\~ст.16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства,визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права,викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З урахуванням\~викладеного,\~суд приходить\~до висновку,\~що відповідачі\~ [PERSON] \~та [PERSON] згідно ч.2 ст. 405 ЦК України - член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідачі відсутні за місцем своєї реєстрації, не проживають понад 1 рік в житловому приміщенні, яке належить позивачу на праві спільної часткової власності, судом не встановлено домовленості між ними і власником житла щодо порядку користування квартирою і залишаючись зареєстрованими у спірному домоволодінні, перешкоджає позивачу у здійсненні його законних прав, а тому відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved