Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON], в якій просить визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом після померлої 04.10.2002 року [PERSON], право на земельну частку (пай) розміром 3,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, сертифікат серія ДП № 0051514, виданий 18.02.1997 року на підставі рішення Царичанської районної державної адміністрації від 13.01.1997 року №15-р, зареєстрований в Царичанській районній державній адміністрації 18.02.1997 року за №0514 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві [PERSON] вказав, що 04 жовтня 2002 року померла його бабуся - [PERSON], яка на день смерті постійно мешкала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина - право на вищевказану земельну частку (пай). Згідно довідки про нормативну грошову оцінку вартість її складає на теперішній час 123634 грн. 21.02.2002 року [PERSON] було складено заповіт, згідно якого вона заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, в тому числі сертифікат на право на зазначену земельну частку (пай), [PERSON], тобто позивачу. 13.03.2017 року після звернення до державного нотаріуса із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно нотаріусом було відмовлено у його видачі у зв'язку з пропуском терміну для прийняття спадщини, а також у зв'язку з тим, що існує ще спадкоємець першої черги, який прийняв спадщину. Посилається на те, що він на час відкриття спадщини постійно проживав із [PERSON], хоча і не був зареєстрований, тому, на його думку, він вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки не заявляв про відмову від неї. Вважає, що за ним повинно бути визнано право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON] на вищевказане спадкове майно, у зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду, оскільки іншим шляхом встановити на даний час право власності на спадкове майно за заповітом неможливо. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник не з'явилися, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надіслала суду заяву про розгляд справи без її участі, посилаючись на важкий стан здоров'я (медична довідка додається). Позовні вимоги визнає повністю. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд ( ст. 174 ч.4 ЦПК України). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно приписів ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Суд, з`ясувавши правові позиції сторін, перевіривши повноваження представника позивача, встановивши наявність для того законних підстав, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, вважає можливим та необхідним прийняти визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті 04 жовтня 2002 року [PERSON], постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою виконкому Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області (а.с.22), інші особи на це майно з дня смерті спадкодавця своїх претензій не заявляли. Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, до яких повинні бути застосовані ст. ст. 1216, 1218, 1225, 1233, 1268 ч.3 Цивільного кодексу України. За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що є законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved