Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еліта» (далі ТОВ«Агро-Еліта») про розірвання договорів оренди земельних ділянок, зобов'язання вчинити певні дії. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між її матір?ю [PERSON] та ТОВ «Агро-Еліта» укладений договір оренди земельної ділянки № 0588, площею 3, 240 га, кадастровий номер [NUMBER], запис у Державному реєстрі земель від 27.01.2012 року № 122290004001724 та договір № 0589, площею 3, 270 га, кадастровий номер [NUMBER], запис у Державному реєстрі земель від 27.01.2012 року № 122290004001710 строком на 15 років. [INFO] року її мати померла. Після смерті [PERSON] позивач 06.05.2016 року належним чином оформила своє право на спадщину стосовно зазначених вище земельних ділянок, отримавши два свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Вона, як власник земельних ділянок, враховуючи п. 13.5 Договору, укладеного між її матір'ю та відповідачем, згідно якого перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору, має на меті розірвати договір оренди земельних ділянок. Вона, шляхом надіслання письмової вимоги зверталася до ТОВ «Агро-Еліта». Так, 10.08.2016 року на фактичну адресу ТОВ «Агро-Еліта», яка зазначена у договорах, нею було направлено письмову вимогу з проханням розірвати договір оренди земельних ділянок №0588, № 0589 від 09.08.2008 року та вимогою закінчити будь-які роботи на цих земельних ділянках. Проте на ці заяви вога відповіді не отримала. В зв?язку із зазначеним просить суд: розірвати договір оренди земельної ділянки № 0588 та № 0589 від 09.08.2008 року укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Еліта», зареєстровані 27.01.2012 року відділом Деркомзему у Нікопольському районі; зобов?язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Еліта» передати їй земельні ділянки загальною площею 3,240 гектари та загальною площею 3,270 гектари в стані придатному для цільового використання. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 03.10.2017 року (надалі - Закон № 2147-VIII), Розділом 2 якого внесено зміни до Цивільного Процесуального кодексу України та викладено його у новій редакції. Згідно п.11 ч. 1 Розділу ХІІІ (Перехідні положення) ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з?явився, на адресу суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити (а.с. 68). 29.05.2017 року від представника відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому він просить в задоволенні позовних вимог позивача відмовити (а.с.48-50). 24.01.2018 року представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою місцезнаходження, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки, яке повернулося на адресу суду (а.с.67). Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 09.08.2008 року між [PERSON] та ТОВ «Агро-Еліта» було укладено договір оренди земельної ділянки №0588. Відповідно до вказаного договору в оренду передана земельна ділянка загальною площею 3,240 га., яка знаходиться на території Придніпровської сільської ради, кадастровий номер [NUMBER]. Договір укладений на 15 років, зареєстрований у відділі Держкомзему в Нікопольському районі про що у Державному реєстрі земель зроблено запис за №122290004001724 від 27.01.2012 року (а.с.5-6). 09.08.2008 року між [PERSON] та ТОВ «Агро-Еліта» було укладено договір оренди земельної ділянки № 0589. Відповідно до вказаного договору в оренду передана земельна ділянка загальною площею 3,270 га., яка знаходиться на території Придніпровської сільської ради, кадастровий номер [NUMBER]. Договір укладений на 15 років, зареєстрований у відділі Держкомзему в Нікопольському районі, про що у Державному реєстрі земель зроблено запис за №122290004001710 від 27.01.2012 року (а.с. 7-8). [INFO] року [PERSON] померла. Після смерті позивач 06.05.2016 року належним чином оформила своє право на спадщину стосовно зазначених вище земельних ділянок, отримавши два свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 1-580, [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] та спадщина, на яку видано свідоцтво складається з приватизованої земельної ділянки розміром 3,240 га (а.с. 14). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 1-578, [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] та спадщина, на яку видано свідоцтво складається з приватизованої земельної ділянки розміром 3, 270 га (а.с. 15). Згідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( індексний № 59007920, № 59004450, № 59002266, №59023799, №59011380, №59021064) [PERSON] є власником земельних ділянок, яка знаходиться на території Придніпровської сільської ради, кадастровий номер [NUMBER] та земельної ділянки, яка знаходиться на території Придніпровської сільської ради, кадастровий номер [NUMBER]. (а.с. 16-21). Оформивши спадок, позивач виявила бажання самостійно обробляти свої земельні ділянки та вирішила припинити орендні відносини з відповідачем. Реалізуючи свої наміри, направлені на розірвання договорів оренди земельних ділянок, позивач зверталася до ТОВ «Агро-Еліта» щодо розірвання договорів оренди земельних ділянок № 0588, № 0589 від 09.08.2008 року (а.с.24, 25). Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. У пункті «б» частини 1статті 90 Земельного Кодексу України закріплено право власника земельних ділянок самостійного господарювання на землі. Для реалізації зазначеного права самостійного господарювання, позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди землі, який був укладений між спадкодавцем та відповідачем. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Підстави для зміни або розірвання договору визначені законодавцем уст. 651 ЦК України. Ст.651 ЦК України передбачає, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV (з подальшими змінами та доповненнями). Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.. Відповідно до частин 3, 4 статті 31 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Ч.4 ст.32 ЗУ «Про оренду землі» передбачено перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оренду землі»у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Відповідно до п.13.5 Договору № 0588 оренди земельної ділянки від 09.08. 2008 року, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи Орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Згідно із п.13.5 Договору № 0589 оренди земельної ділянки від 09.08.2008 року, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи Орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Згідно з вимогами ч.2 ст.90 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Частина друга статті 158 Земельного кодексу України встановлює, що: «Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей». Таким чином, у зв'язку з тим, що [PERSON] померла та відбувся перехід права власності до її доньки [PERSON], договори оренди земельних ділянок №№0588, 0589 від 09.08.2008 року підлягають розірванню, а земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER] , [NUMBER] поверненню за актами приймання-передачі [PERSON] У зв'язку з цим, суд вважає за необхідне зобовязати відповідача за актом прийому-передачі земельної ділянки повернути позивачу земельну ділянку загальною площею 3, 240 гектари, яка знаходиться на території Придніпровської сільської ради, кадастровий номер [NUMBER] та земельну ділянку загальною площею 3,270 гектари, яка знаходиться на території Придніпровської сільської ради, кадастровий номер 1222986000-01-009 за актами приймання-передачі, в стані придатному для цільового використання.

Outcome: approved