Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

І.Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] в обґрунтування вимог заяви про встановлення факту вказала , що 27 листопада 2020 року, звернулась до Головного управління пенсійного фонду України в Рівненській області для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але під час перевірки наданих для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документів було встановлено, що згідно паспортних даних її прізвище, ім`я по батькові « [PERSON] », а в архівній довідці за № 766 від 13.11.2020 року про кількість відпрацьованих днів виданої Трудовим архівом Березнівського району зазначено прізвище, ім`я по батькові « [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] » ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 17 лютого 2021 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, згідно письмової заяви просить провести розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви підтримує повністю. Представник заінтересованої особи, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Факт, належності, [PERSON] , правовстановлюючого документу - архівної довідки виданої Трудовим архівом Березнівського району за №766 від 13.11.2020 року виданої на ім`я « [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] », про кількість відпрацьованих днів та встановлений мінімум», підтверджується паспортом заявниці серії [NUMBER] , карткою платника податків . Окрім цього, факт, що [PERSON] дійсно працювала у СФГ «Городище» і отримувала заробітну плату, підтверджується письмовими заявами , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що розбіжності у написанні по-батькові заявниці в архівних довідках унеможливлює призначення їй пенсійних виплат. Згідно положень п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Європейський суд з прав людини, надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод неодноразово зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що на підтвердження заяви надані належні, достовірні, допустимі докази, які не викликають сумніву у суду і є достатніми для встановлення юридичного факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документу. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved