Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON], третя особа - Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. 03.07.2014 року шлюб між ними розірвано, після розлучення син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не бере участі у вихованні сина, не відвідує його, не цікавиться здоров'ям дитини, успіхами в навчанні, морально та матеріально не підтримує сина, незважаючи на те, що проживає в одному будинку із позивачем. Враховуючи те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, позивач просить суд позбавити його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, із невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Від Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради надійшло письмове клопотання про розгляд справи у відсутності представника третьої особи за наявним у справі висновком органу опіки та піклування. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступні обставини справи. Сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2003 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.07.2014 року, що підтверджується відповідними відмітками у паспорті позивача серії [NUMBER]. Від даного шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 24.02.2005 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №325. Після розірвання шлюбу неповнолітній син сторін [PERSON], [INFO] проживає разом із матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою №125 від 12.09.2017 року, виданою ПП «Сонячне». Із характеристики, виданої класним керівником 7-Г класу Тернопільською ЗОШ І-ІІІ ст.. №22 вбачається, що за час навчання [PERSON] вона спілкувалася виключно із матір»ю дитини-[PERSON], яка систематично відвідує батьківські збори та бере участь у роботі батьківського комітету, із батьком дитини не знайома взагалі. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №200 від 14.03.2018 року затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Як вбачається із висновку органу опіки та піклування, встановлено, що у подружжя [PERSON] від спільного шлюбу [INFO] народився син [PERSON]. Шлюб між подружжям розірвано у 2014 року. Зі слів матері дитини з'ясовано, що батько дитини [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться станом здоров'я, не піклується про його духовний, моральний та фізичний розвиток. Малолітній [PERSON] знаходиться утриманні та вихованні матері [PERSON]. Відповідно до повідомлення ТМВ ДВС ГТУЮ в Тернопільській області № 47889 від 28.09.2017 року [PERSON] є боржником зі сплати аліментів і станом на 15.09.2017 року заборгованість складає 26868,74 грн. Інформація, що надійшла з Тернопільської ЗОШ 1-ІІІ ступенів №22 від 25.01.2018 року №32 підтверджує той факт, що ні вчителі, ні класний керівник з батьком неповнолітнього [PERSON] не знайомі. Згідно інформації комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» № 99 від 30.01.2018 року неповнолітній [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-педіатра. Під час проведення профілактичних огляді, вакцинації дитину супроводжує матір. З малолітнім [PERSON] проведена бесіда, в ході якої з'ясовано, що батько в житті та вихованні дитини участі не приймає, не телефонує та не відвідує його, не вітає з днем народження, хоча проживає в одному будинку із дитиною. [PERSON] на засідання комісії жодного разу не з'явився та не повідомив причини своєї відсутності. Жодних заперечень щодо заявленого позову не надав, щодо встановлення графіку побачень в службу у справах неповнолітніх та дітей не звертався. Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності свідчать, що [PERSON] не виконує обов'язки щодо вихованню та утримання сина, свідомо нехтує ними та самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, тому орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити його батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В абз.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи викладені обставини, захищаючи інтереси дитини, зважаючи на те, що відповідач тривалий період не виявляє відносно сина батьківського піклування, не цікавиться життям малолітнього сина, не займається його вихованням та ухиляється від надання матеріальної допомоги на його утримання, суд вважає, що з метою захисту прав дитини, відповідача слід позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На підставі наведеного,

Outcome: approved