Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача Територіальної громади в особі Березнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, відповідно до якого просить визначити їй, як спадкоємцю за заповітом, додатковий строк в три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася [INFO] після смерті [PERSON], посилаючись на те, що [INFO] померла родичка позивача - [PERSON]. За життя [PERSON] написала заповіт згідно якого, усе майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на, що вона матиме право за законом, заповіла [PERSON]. Інших спадкоємців які претендують на обов'язкову частку в спадщині після смерті [PERSON] не має. Про те, що у [PERSON] є земельна ділянка (пай) і що вона написала на ім'я позивача заповіт вона знала, але сертифікат і заповіт десь загубилися. Про те, що до пів року після відкриття спадщини їй як спадкоємцю за заповітом потрібно написати заяву до нотаріуса позивачка не знала таким чином пропустила строк подачі заяви до нотаріуса. Коли [PERSON] знайшла, сертифікат на право на земельну частку (пай) то звернулась до нотаріуса із усною заявою про прийняття спадщини, в написані заяви про прийняття спадщини їй відмовили по тій причині, що пропущено строки для подачі заяви про прийняття спадщини передбачені ст. 1270 ЦК. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали до суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, а відповідач не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть [NUMBER] від [INFO] підтверджується, що [INFO] померла [PERSON], яка проживала в с. Чудинівці Хмільницького району Вінницької області. 10 грудня 1996 року Хмільницька районна державна адміністрація видала Сертифікат на право на земельну частку(пай) серія [NUMBER] на ім'я [PERSON], як члену Колективного Сільськогосподарського підприємства «Південний Буг» с. Березна Хмільницького району Вінницької області в розмірі 2,44 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат був виданий на підставі рішення Хмільницької Райдержадміністрації від 20 вересня 1996 року за № 226, на виконання Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». [INFO] [PERSON] померла. В наслідок смерті [PERSON] не реалізувала своє право виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) та не отримала державний акт на право власності на земельну ділянку (пай), відповідно до статей 3 і 12 Закону України « Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв)» від року № 899-ІУ та Указу. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», Сертифікати на право на земельну частку(пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості та виготовлення державного акту про право власності на земелю (п.17 роз. Х» Перехідні положення» земельного кодексу України від 05.11.2001 р.№2768-ІІІ). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому треба виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких обставин, суд вважає можливим задоволити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач являється спадкоємцем за заповітом, інші спадкоємці на спадщину не претендують, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, перешкод в прийнятті ним спадщини суд не вбачає.

Outcome: approved