Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт смерті її рідної сестри [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року у м. Торез Донецької області. Встановлення даного факту необхідно для належного здійснення державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки свідоцтво про смерть, видане Донецькою Народною Республікою є недійсним та не створює правових наслідків. В судове засідання заявниця не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, заяву підтримала з підстав, викладених в ній. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку про задоволення заяви. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України. Частиною 1 статті 257-1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року №254-VІІІ окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей визнані тимчасово окупованими територіями, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування до відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р місто Донецьк віднесене до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Указом Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», згідно якого припинено на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №595"Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей" та зважаючи на те, що на території окремих населених пунктів Донецької області територіальні органи та установи юстиції тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджено Наказ Міністерства юстиції України №247/7 від 25.11.2014 р. «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області». Відповідно до п. 2 ч. 2 вказаного Наказу від 25.11.2014 р. зобов'язано в.о. начальника Головного управління юстиції у Донецькій області [PERSON] визначити перелік та забезпечити переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. На виконання наказів Міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 246/7, 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» та «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької та Луганської областей, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на контрольовану територію. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] року в селі Берестовенька Красноградського району Харківської області. ЇЇ батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис №6. [INFO] року у м. Торез Донецької області , визнаному тимчасово окупованою територією України, померла сестра заявниці - [PERSON], [INFO], уродженка м. Харкова. Як вбачається з наданої копії свідоцтва про смерть [PERSON], цей документ видано Торезьким міським відділом записів актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, серії [NUMBER], актовий запис №959 від 26.09.2017 року. За життя [PERSON] та заявниця були зареєстровані за однією адресою : [ADDRESS], що підтверджується копією паспорту [PERSON] та копією довідки від 06.09.2017 року №7706 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 цієї статті визначено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. 30.09.2017 року Подільський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану листом №7466/19-9-73 відмовив [PERSON] у реєстрації смерті [PERSON], посилаючись на те, що нею подано документ, виданий на території України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. В заяві [PERSON] зазначила, що встановлення факту смерті сестри необхідно для отримання свідоцтва про смерть та оформлення опіки над племінницею. Відповідно до п. 9 ч. 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Таким чином, [PERSON] не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті сестри, а тому суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved