Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісяця, починаючи з 05.02.2021 року і до досягнення донькою, [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що між ними 20.04.2018 року Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 140. Від даного шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На даний час шлюб між сторонами не розірвано, проте позивачка не має змоги працювати та забезпечувати себе і дитину, оскільки донька дуже маленька і потребує постійного догляду, а відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги на її утримання, хоча має можливість сплачувати аліменти на неї, як на дружину у якої проживає дитина, оскільки знаходиться в працездатному віці. Інші утримання по виконавчим листам на даний час з відповідача не провадяться, на обліку в лікарні та в органах ПФ України не перебуває. В судове засідання позивачка надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 20.04.2018 року Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 140. Шлюб між сторонами на момент прийняття рішення не розірвано. Під час шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON] . Із довідки № 63, виданої Грузькою сільською радою Голованівського району Кіровоградської області від 02.02.2021 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою в [ADDRESS] . Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість, так як знаходиться в працездатному віці, не є інвалідом і не знаходиться на обліку ПФ України як отримувач пенсії. На підставі ч. 2 ст. 84 СК України, згідно з якою дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, суд вважає, що є підстави для стягнення аліментів на користь позивачки на її утримання. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 80 СК України). Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що оскільки відповідач позовні вимоги визнає і це не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, даний позов слід задовольнити. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то з відповідача на користь держави слід стягнути за одну вимогу майнового характеру судовий збір в розмірі 908,00 грн..

Outcome: approved