Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] ДЛГП ЛГП «Галсільліс» звернувся до суду з заявою про відшкодування збитків. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14 березня 2017 року при патрулюванні обходу № 2 Жовкінського лісництва [PERSON] ДЛГП ЛГП «Галсільліс», лісником [PERSON] було виявлено в кварталі 2 виділ 7 самовільну рубку 5-ти дерев породи сосна звичайна діаметрами 32 см - два дерева. 34 см., 35 см., 36 см. На місці самовільної рубки лісником був упізнаний місцевий житель с. Кулява [PERSON]. Лісопорушник, побачивши лісника, сів в машину і втік з місця вчинення правопорушення. 20.03.2017 р. в Свирид М М. було відібрано пояснення. 31 березня 2017 року інженером охорони та захисту лісу [PERSON] ДП «[PERSON] лісгосп» була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення № 22 та відповідно до статті 65 КУпАП накладено штраф в розмірі 85.00 гривень. На адмінкомісії [PERSON] не зявився. Штраф в розмірі 85.00 грн. не сплатив. На підставі наведеного та враховуючи те, що відповідач [PERSON] відмовився добровільно сплатити заподіяні збитки у відповідності зі ст. 65 КУпАП та постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 р. № 665, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Третьої особи Кулявської сільської ради збитки у розмірі 25 468 грн. 20 коп.; стягнути з відповідача [PERSON] до державного бютжету Жовківського району суму в розмірі 170 грн.; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] ДЛГП ЛГП «Галсільліс» судовий збір у розмірі 1600 грн.00 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що самовльної рубки дерев він не здійснював. Повідомив, що йому лісник був винен кошти і сказав , щоб він взамін на погашення боргу може піти собі зрізати дерева . Представник третьої особи в судове засідання не прибув, однак подав на адрес суду листа, в якому просить слухати справу у відсутності їхнього представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. З копії протоколу про лісопорушення № 2 від 15.03.2017 року вбачається, що такий було складено на [PERSON], [INFO], пенсіонера, який 15.03.2017 року в [PERSON] лісництві обх. №2 кв. №2 вид. № 7 експлуатаційні ліси с.Кулява вчинив самовільну рубку 5-ти дерев породи сосна звичайна діаметрами 32 см - два дерева. 34 см., 35 см., 36 см. Загальна сума позову по даному протоколу складає 25 468, 20 коп. Із копії розрахунку розмірів лісопорушення та збитків нанесених лісовому господарству № 2 від 15.03.2017 року вбачається, щосума завданої шкоди внаслідок вчинення [PERSON] лісопорушення становить 25468, 20 грн. Із копії постанови про накладення адміністративного стягнення від 31.03.2017 року № 22 вбачається, що [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 85 грн. Судом встановлено, що [PERSON] штраф в розмірі 85 грн. не сплачено. В матеріалах справи відсутня квитанція про сплату такого. Із копії рапорту лісника обходу № 2 [PERSON] лісництва [PERSON] ДЛГП ЛГП «Галсільліс» [PERSON] від 14.03.2017 року вбачається, що при патрулюванні довіреного йому обходу в с. Кулява Жовківського району він почув роботу бензопили, а коли підійшов ближче, то побачив [PERSON], який самовільно різав дерева, а коли помітив лісника, то сів в машину та втік. Лісник [PERSON] виявив 5 зрізаних дерев породи сосна. Із копії письмових пояснень [PERSON] від 20.03.2017 року вбачається, що він 14.03.2017 року самовільно зрізав 5 дерев породи сосна. Коли його побачив [PERSON], він сів в машину і поїхав. Відповідно до ч.1,2 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування тільки у тому випадку, якщо доведе, що така шкода завдана не з її вини. Відповідно до ст.107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України, а згідно ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.9 ЛК України ліси в межах населених пунктів, крім лісів, які перебувають у державній або приватній власності, відносяться до комунальної власності. Самовільна рубка дерев була вчинена відповідачем на території лісу, що знаходиться в межах населеного пункту с.Кулява і перебуває у комунальній власності Кулявської сільської ради Жовківського району Львівської області. Твердження відповідача про те, що самовільної рубки він не здійснював, не відповідають дійсності, оскільки факт вчинення ним лісопорушення підтверджується протоколом про лісопорушення № 2 від від 15.03.2017 року, постановою про накладення адміністративного стягнення від 31.03.2017 року № 22та його особистими письмовими поясненнями від 20.03.2017 року. Окрім, того відповідачем не подано жодних доказів на підтвердження своїх доводів. Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] до державного бюджету Жовківського району суми в розмірі 170 грн. 00 коп. суд приходить до висновку що така вимога не підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення від 31.03.2017 року №22, що [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 85 грн. та в якій [PERSON] роз"яснено, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф ним має бути сплачений не пізніше ніж через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення адміністративного стягнення, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше ніж через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про накладення адміністративного стягнення буде надіслана для примусового виконання до органу ДВС за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна . З урахуванням ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати [PERSON] штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, при примусовому виконанні цієї постанови органами державної виконавчої служби з правопорушника стягнути у примусовому порядку подвійний розмір штрафу в розмірі 170 грн. 00 коп. А тому, позивачу слід роз"яснити, що у разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про накладення адміністративного стягнення буде надіслана для примусового виконання до органу ДВС за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна . Окрім того, згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А відтак, суд прийшов до переконання, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 1600,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі даного позову, що підтверджується платіжним дорученням № 87 від 31.05.2017 р. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Outcome: approved