Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. В червні 2020 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд, зняти арешт з будинку [ADDRESS] , що зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 3674359 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 08.06.2019 року. Аргументує свої вимоги тим, що вона відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, є власником 1 / 6 частини житлового будинку з господарського-побутовими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] . Розпорядитися своїм майном вона не має можливості, оскільки на вищевказаний житловий будинок, власником якого був її покійний батько [PERSON] , накладено арешт. На її звернення до Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про зняття арешту з майна, їй було відмовлено, оскільки виконавчі провадження по якому були накладені арешти та вся інша інформація щодо цього знищена, станом на 29.05.2020 року виконавчі документи про стягнення з [PERSON] на виконанні Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) не перебувають та не надходили. Оскільки підстав для обтяження належного їй на праві власності вищевказаного майна немає. Тому позивач звернувся з відповідним позовом до суду. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 16.06.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового розгляду в загальному провадженні на 09 год. 00 хв. 07 липня 2020 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 липня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду на 10 год. 30 хв. 17 липня 2020 року. ІІІ. Позиції сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача -Прилуцької міської держаної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, але надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі. Представник третьої особи Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек , Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, реєстратором Прилуцької міської державної нотаріальної контори 01.09.2006 року за № 3674359 було накладено обтяження, вид обтяження «заборона», об`єкт обтяження «будинок за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] (а.с.7-8). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 червня 2019 року, [PERSON] , [PERSON] є спадкоємицею майна матері, яка померла [INFO] , яке складається з 1 / 3 частини житлового будинку з належною частиною господарсько-побутових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свідоцтво про право на спадщину на 1 / 6 частину житлового будинку видано [PERSON] (а.с.15). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 08.06.2019 року, нотаріусом Прилуцької міської державної нотаріальної контори Прилуцького міського нотаріального округу Домашенко Л.А. 01.09.2006 року накладено обтяження «заборона на нерухоме майно» об`єкт обтяження «будинок за адресою: [ADDRESS] , особа майно якого обтяжується [PERSON] (а.с.13) Відповідно до листа Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) № 19.14-32/25275 від 29.05.2020, виконавчих документів про стягнення з [PERSON] станом на 29.05.2020 на виконання Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) не перебувають та не надходили. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ст.19 ч.2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення". У справі Bellet у. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії. які становлять втручання у її права". Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Згідно статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 і 5 ст. 41 Конституції України: Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, і будь-яка заінтересована особа має право в порядку, визначеному законом, звернутися до суду про захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 328 ЦК України чітко прописує, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що станом на день звернення до суду в Прилуцькому міськрайонного відділі державної виконавчої служби Північно -Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) не має на виконанні виконавчих документів про стягнення боргу з батька позивача [PERSON] , колишнього власника житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , частину якого позивач успадкувала після смерті матері, а отже і підстав для обтяження в частині заборони на майно належне позивачу, не має, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а право власника щодо розпорядження своїм майном підлягають поновленню, шляхом зняття арешту з його майна.

Outcome: approved