Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить: стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини від усіх його доходів на місяць, але не менше ніж 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до повноліття [PERSON] [INFO] ,стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на користь [PERSON] на її утримання , в розмірі ј частини від усіх його доходів на місяць, починаючи з дня подання заяви до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] трирічного віку до [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 23.08.2018 року, в якому в них в подальшому народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Батько [PERSON] з народження дитини не виконує свої обов`язки, матеріально не допомагає, участі у її розвитку, вихованні не приймає.Відповідач відмовляється у добровільному порядку матеріально допомагати дитині, не зважаючи на те, що він працездатний. У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання та на утримання дитини.\~\~ Ухвалою суду від 25.02.2021 року позовну заяву залишено без руху, надано строк на усунення недоліків. Ухвалою суду від 19.05.2021 року провадження по справі відкрито, призначено підготовче засідання. В судове засідання позивачка не прибула, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач поважних причин неявки суду не повідомив та заяв по суті справи не надав. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Дані обставини підтверджуються наданим до суду копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Під час розгляду справи встановлено, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю - позивачем по справі та знаходиться на повному її утриманні. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28 липня 2021 року у цивільній справі № 521/2712/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 23.08.2018р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції м. Одеси, актовий запис №1944, розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінено на дошлюбне [PERSON] . Відповідно до вимог статей 180-181 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Вимогами ч.3\~ст. 181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно\~ст. 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно\~ст. 184 СК України\~\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно вимог\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Звертаючись з позовом до суду\~\~про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини позивач посилається на те, що донька проживає з ним,\~\~знаходиться на її утриманні,\~\~батько дитини фінансової допомоги не надає, а оскільки батьки\~\~зобов`язані утримувати своїх дітей, просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) з батька дитини - відповідача по справі [PERSON] до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного, суд, враховуючи вимоги ст.ст. 180-181 СК України, і ті обставини, що батьки, права та обов`язки яких по відношенню до дитини є рівними, повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, захищаючи потреби та інтереси дитини, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] до її повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище як позивача, так і відповідача, вік дітей, ті обставини, що відповідач є здоровою, працездатною особою та має можливість забезпечувати свою дитину, а до суду не надані дані щодо інших непрацездатних осіб та дітей, на утримання яких відповідачу необхідні грошові кошти. Враховуючи всі ці обставини, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частині від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини.\~\~Саме такий розмір аліментів суд вважає достатнім та обґрунтованим при вирішенні даного питання. Щодо вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] \~аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення донькою трирічного віку, тобто до [INFO] ,\~суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 75 Сімейного кодексу України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно\~до\~ст. 77 СК України\~утримання\~одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Відповідно до\~ст.80 СК України\~аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій\~грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, працює, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині. Відповідно до ч. ч. 2, 4\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в\~Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати та утримувати себе. Суд вважає, що [PERSON] \~спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає їх спільна дитина, до досягнення нею трьох років. Приймаючи до уваги, що у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати та утримувати себе, враховуючи положення ч. 2 ст. 75 та ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне позов в цій частині також задовольнити, та стягувати з\~ [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно,\~починаючи стягнення з 22.02.2021 року та до досягнення\~ [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] . Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з\~урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача та встановлених в судовому\~засіданні обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/4 частини його заробітної плати щомісячно. Крім того, згідно статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі позову є 22.01.2021 року. При цьому, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1 816,00 грн. підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Outcome: approved