Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивач 26.08.2021 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що вони 10.09.2011 зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітніх дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя сторін не склалось через різні погляди на нього та відсутністю взаєморозуміння. Шлюбні відносини сторони не підтримують та спільне господарство не ведуть з 16.01.2017. З огляду на вказане позивач просить суд розірвати шлюб між ними. 28.08.2021 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явились, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, а відповідач [PERSON] їх визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Також до суду надав клопотання про звільнення його від сплати судового збору, відповідно до п.1 ч.13 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". З огляду на вказані заяви, подані сторонами по справі, суд провів розгляд справи у відсутність позивача та відповідача на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку Сторони 10.09.2011 зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області актовий запис № 54, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем по справі. Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалось через різні погляди на нього, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні стосунки між подружжям та ведення спільного господарства фактично припинені з весни 2017 року, відновлювати їх сторони наміру й бажання не мають. Відповідно до положень ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу. Як зазначає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також інтересам їхніх неповнолітніх дітей, які повинні виховуватись в атмосфері доброзичливості, комфорту та любові, тому, відповідно до ст. 112 СК України, шлюб між сторонами слід розірвати. Враховуючи, що позивачем не ставиться питання про стягнення з відповідача [PERSON] понесених нею судових витрат, тому суд вважає безпідставним клопотання останнього про звільнення його від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved