Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Звернувшись до суду із зазначеним позовом [PERSON] вказує на те, що має у приватній власності житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вул. Ярмаркова,42а м. Прилуки Чернігівської області, що розташоване на земельній ділянці належній територіальній громаді м. Прилук в особі Прилуцької міськради. Позивач вказує на те, що в цей час збирає всі необхідні документи для подання їх до Прилуцької міськради з тим, щоб оформити у власність шляхом приватизації земельної ділянки за вищеназваною адресою розташування належного йому будинковолодіння, однако, цьому перешкоджає відсутність згоди власника сусідньої садиби по вул. Ярмаркова,42 м. Прилуки відповідачки [PERSON]. Позивач вважає безпідставною і необгрунтованою таку відмову відповідача, що перешкоджає йому здійснити законне право на приватизацію зазначеної присадибної земельної ділянки, а тому і просить суд задовольнити його вимоги про оформлення в Прилуцькій міській раді дозвільних документів на приватизацію земельної ділянки ним ([PERSON]А.) - без згоди суміжного землекористувача [PERSON]. В судовому засіданні : Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали заявлений позов із наведених в ньому підстав, про що дали відповідні пояснення. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] заперечив проти задоволення позову і пояснив, що нележна їй ([PERSON]) господарська споруда (сарай) межує чи перебуватиме на земельній ділянці, яка планується у власність позивачу [PERSON] і з цих підстав не вважає можливим підписувати без застережень Акт визначення та погодження меж земелекористування (а.с.11). Представник територіальної громади в особі Прилуцької міської ради фактично не заперечив проти позову, але відносить вирішення даного питання на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку задовольнити позов, з таких підстав. Дані правовідносини сторін підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 120 Земельного Кодексу України та ст. 377ч.2 Цивільного Кодексу України про те, якщо житловий будинок розміщений на земельній ділянці наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. У відповідності до ст. 121 ЗК України, позивач [PERSON] має право на безоплатну передачу йому земельної ділянки із земель державної або комунальної власності у відповідних нормах. Стаття 122 ЗК України закріпляє повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування: 1. Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Судом установлено, що позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] є землекористувачами суміжних земельних ділянок для обслуговування належних їм будинковолодінь, відповідно за №42а та №42 по вул. Ярмаркова в м.Прилуки. Суд враховує те, що згідно вимог вищеназваного законодавства, позивач має право на здійснення приватизації, при цьому суд не знаходить для цього будь-яких передбачених законом перешкод, оскільки, сторони користуються відповідними земельними ділянками тривалий час відповідно до фактично відведених їм у користування земельних ділянок на підставі рішення виконкому міської Ради народних депутатів №247 від 09.06.1993 року (а.с.12), а позивач [PERSON] виявив бажання приватизувати свою земельну ділянку, що і підтверджується правоустановлюючими документами, копії яких досліджені в судовому засіданні (а.с.9-13). Також суд враховує ті обставини, що між суміжними землекористувачами-власниками садиб №42"а" та №42 по вул.Ярмаркова в м.Прилуки не виникало спору із землекористування, зокрема [PERSON] не предявляла претензій про невідповідність меж землекористування, такожне зверталась вона до суду із зустрічним позовом щодо меж землекористування і при розгляді даної справи, а тому, небажання на цей [PERSON] підписати вищеназваний Акт визначення та погодження меж земельної ділянки в м.Прилуки вул.Ярмаркова,42а (а.с.11), не є самостійною перешкодою для оформлення позивачем [PERSON] дозвільних документів на приватизацію земельної ділянки, яка фактично перебуває у його користуванні, відповідно до діючого законодавства та із дотриманням процедури, що здійснюється органом місцевого самоврядування Прилуцькою міською радою. Тому, суд приходить до висновку задовольнити вимоги позивача [PERSON] про надання йому дозволу на збір документів та подання їх до Прилуцької міської ради для вирішення питання приватизації земельної ділянки за адресою розташування належного йому будинковолодіння по вул.Ярмаркова,42а в м.Прилуки, без згоди суміжного землекористувача [PERSON], оскільки, згідно положень ст.ст. 120-122 ЗК України саме до компетенції відповідача - Прилуцької міської ради, як органу місцевого самоврядування (а не суду) відноситься питання щодо оформлення дозвільних документів та прийняття відповідного рішення про передачу у власність земельних ділянок, зокрема для позивачу [PERSON] оформити у власність земельну ділянку за місцем розташування належного йому будинковолодіння, без згоди суміжного землекористувача. На підставі викладеного,

Outcome: approved