Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

КП «ХТМ» звернулося до суду з позовом яким просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, 3 % річних, інфляційні витрати та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] та являються споживачами послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, але в повному обсязі надані послуги не оплачують, в зв`язку з чим утворилася заборгованість. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.06.2021 відкрито провадженні у справі. Відповідачам направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 02 липня 2021 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій зазначено, що він є одноосібним власником квартири за адресою: [ADDRESS] та несе відповідальність за сплату комунальних платежів, в зв`язку з чим просив вилучити членів його родини - [PERSON] та [PERSON] з числа відповідачів по справі. Також просив застосувати при розгляді справи позовну давність. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України), встановив наступне. Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідками. При цьому, як вбачається з доданої до заяви відповідача [PERSON] інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №264112194 від 02.07.2021 власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 15.01.1998, вид. Радгосп «Харківська овочева фабрика» є [PERSON] (приватна власність, частка 1/1). Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. З огляду на викладене суд приймає вимогу відповідача [PERSON] щодо виключення як відповідачів [PERSON] , [PERSON] та вважає, що споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надає позивач є саме [PERSON] . Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованість станом на 01.01.2021 відповідача перед позивачем складається з: заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в розмірі 92 273,16 грн., що утворилася за період з 01.05.2014 по 31.12.2020, три відсотки річних в сумі 2 650,11 грн., інфляційні витрати в сумі 4 540,53 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник)зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Положеннями глави 63 ЦК України правовідносини з надання послуги є видом цивільно-правового зобов`язання. Згідност.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідност.81 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідност.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Так, ч. 2ст. 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Обов`язок споживача своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги, у тому числі і за послуги водопостачання та водовідведення, передбачений ст. 68 ЖК України, ст.ст.9,23,24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Таким чином, вимоги про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води з відповідача [PERSON] відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи. Приходячи до висновку про часткове задоволення вимог КП «Харківські теплові мережі», суд зазначає наступне. За приписами статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання і тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, які мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо втратили свою достовірність і повноту зі плином часу (пункт 51 рішення від 21 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Звертаючись до суду з цим позовом, КП «Харківські теплові мережі» просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з 01.05.2014 по 31.12.2020, а також три відсотки річних та інфляційні втрати (згідно відомості нарахувань за останні три роки), за період з 01.01.2018 по 31.12.2020, у зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за послуги. Як убачається з матеріалів справи, позовна заява подана 16 лютого 2021 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Червонозаводського районного суду м. Харкова. За таких обставин, підлягає застосуванню положення про загальний трирічний строк позовної давності до вимог про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з 01.05.2014 по 15.02.2018 включно, трьох відсотків річних та інфляційний втрат, які нараховано за період з 01.01.2018 по 15.02.2018 включно. При цьому, правила про позовну давність мають застосовуватись лише тоді, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права. У випадку відсутності такого права або коли воно ніким не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а в зв`язку з необґрунтованістю самої вимоги. Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з 01.05.2014 по 31.12.2020, а також три відсотки річних та інфляційні втрати (згідно відомості нарахувань за останні три роки), за період з 01.01.2018 по 31.12.2020, у зв`язку з неповним та несвоєчасним здійсненням відповідачем оплати послуг є обґрунтованими та доведеними. Втім, наявні підстави для відмови у позові у зв`язку із пропуском позовної давності. Таким чином, з [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з 16.02.2018 по 31.12.2020 у розмірі 58 105,62 грн., три відсотки річних у розмірі 2 461,11 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4 184,93 грн., які нараховано за період з 16.02.2018 по 31.12.2020 включно. Інші доводи і заперечення учасників справи означених висновків суду не спростовують. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 475,50 грн. На підставі викладеного ст. ст.64,68 ЖК України, ст. ст.9, 23, 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги, ст. ст. 257, 267, 541, 610, 625ЦК України, ст. ст.12,13,80,81,141,258,259,263-265,268,279,280 ЦПК України, суд,

Outcome: approved