Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх доньок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Свої вимоги позивач мотивує тим, що він проживав з [PERSON] у цивільному шлюбі з 2002 року. Стосунки між ними було припинено у вересні 2014 року. Відповідачка ніяких взаємин з доньками не підтримує, не бере участі в їх вихованні, не цікавиться станом здоров'я, фізичним, духовним та моральним розвитком. Діти весь час проживають з батьком, який займається їх вихованням та матеріальним забезпеченням. Позивач стверджує, що відповідачка самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, що підтвердила нотаріально-завіреною відмовою від виховання дітей, а тому вона має бути позбавлена батьківських прав відносно малолітніх доньок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в судовому порядку. В судове засідання позивач не з'явився, проте надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Справу слухати просив за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON], проживали у громадянському шлюбі. [INFO] у них народилася донька [PERSON], [INFO] народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження. Позивач та відповідач не проживають разом з вересня 2014 року. Відповідач не займається вихованням та утриманням дітей. Відповідно до заяви [PERSON] від 16.01.2015 року проти позбавлення її батьківських прав щодо її малолітньої доньки [PERSON] та [PERSON] не заперечувала, чим остаточно підтвердила свої наміри. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві держаної адміністрації № 899/41/3/103 від 05.02.2015 року вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у зв'язку із тим, що вона ухилилася від виховання та утримання дітей. Суд вважає висновок Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та узгоджується з дослідженими в суді матеріалами справи. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що відповідачка самоусунулася від виконання свої батьківських обов'язків відносно своїх дітей. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно з ст. 88 ЦПК України, судові витрати належить стягнути з відповідача на користь позивача..

Outcome: approved