Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, та просив визнати за ним: право власності на земельну ділянку площею 6,7036 га, розташовану на території Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, КСП «Україна», призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6325485500:02:000:0188, яка належала його батьку [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, в порядку спадкування за законом після смерті батька; та право власності на земельну ділянку площею 5,8505 га, розташовану на території Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, КСП «Україна», призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6325485500:01:000:0222, яка належала його матері [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за законом після її смерті. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що після смерті [PERSON], померлої [INFO] він фактично прийняв спадщину, оскільки на день смерті спадкодавиці був зареєстрований разом з нею за адресою: [ADDRESS]. Однак відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку є перешкодою позивачеві в нотаріальному оформленні його спадкових прав. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про підтримання позовних вимог та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог позивача не заперечував. Суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за наявними доказами справи. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько Позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Чугуївському району реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №10. (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 6,7036 га, розташованої на території Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №742374, виданого на підставі розпорядження голови Чугуївської районної державної адміністрації від 19 травня 2003 року №204, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №41. (а.с. 9). На день смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Разом з ним були зареєстровані: дружина - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. Мати Позивача, [PERSON], померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Чугуївському району реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис№ 21. (а.с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 5,8505 га, розташованої на території Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №213329, виданого на підставі розпорядження голови Чугуївської районної державної адміністрації від 20 липня 2004 року №317. (а.с. 12). На день смерті [PERSON] разом з нею за адресою: [ADDRESS], був зареєстрований її син [PERSON], [INFO]. Оригінали державних актів на право приватної власності на землю серії Р2 №742374 та серії ЯБ №213329 були втрачені. Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач, [PERSON], є спадкоємцем першої черги, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Чугуївському району реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №03. (а.с.14). Відповідач, [PERSON], також є спадкоємцем першої черги - рідним братом Позивача та сином померлих [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач фактично прийняв спадщину оскільки на момент смерті батьків був зареєстрований та проживав разом з ними. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлює, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до Глави 10 п. 4.9, 4.10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" свідоцтво про право на спадщину видається на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку за приписами п. 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» є перешкодою позивачеві в нотаріальному оформленні його спадкових прав. Через вищевказані обставини Позивач позбавлений можливості нотаріально оформити свої спадкові права, тому вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, цивільне право Позивача підлягає захисту судом шляхом визнання за ним права власності на вказане спадкове майно. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом визнання прав. Відповідно до Методичних рекомендацій стосовно документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, схвалених колегією Державної реєстраційної служби України 11.12.2012 (Протокол №3), одним із документів, що подаються для проведення державної реєстрації прав є Рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно Наказу Міністерства юстиції України №914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердженняМетодичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів»,Рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлювальними документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved