overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: Михайло-Лукашівська сільська рада Вільнянського району Запорізької області, в якому просить визнати [PERSON], що втратила право на користування житлом - житловим будинком за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Михайло-Лукашеве, вул. Стадіонна, буд.24. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Михайло-Лукашеве, вул. Стадіонна, буд.24. За зазначеною адресою також зареєстрована відповідач [PERSON], яка у будинку не проживає понад 1 рік, ніяких прав щодо користування житлом не має, її подальша реєстрація перешкоджає позивачці у користуванні будинком. Позивачем до суду подано заяву про розгляд цивільної справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти проведення заочного розгляду справи не заперечуває. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду цивільної справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду цивільної справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, тому відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши письмові матеріали цивільної справи вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до реєстрації поточних змін від 20.05.2008 визначених на технічному паспорті на житловий будинок за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Михайло-Лукашеве, вул. Стадіонна, буд.24, власником житлового будинку є позивач - [PERSON] Згідно довідки сільської ради №238 від 24.03.2015 в зазначеному будинку зареєстрована, зокрема відповідач [PERSON], яка в будинку з 2008 року не проживає. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. В порядку ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. На підставі зазначеного позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], який уточнила в процесі розгляду справи. [PERSON] уточнених позовних вимог просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Співдружності, 14/65. В обгрунтування позову зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Співдружності, 14/65. В цій квартирі зареєстрований також її чоловік - відповідач у справі [PERSON], однак з червня 2014 року він не проживає за даної адресою, комунальні платежі не сплачує, участі у догляді за квартирою не приймає, шлюбні відносини з позивачем не підтримує, оскільки виїхав за межі України на до Росії В судове засідання позивач, представник позивача не з"явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача за довіреністю - [PERSON] - надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, повідомлень про причини неявки або клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило; позивач надала суду копію нотаріально завіреної заяви відповідача [PERSON], згідно якої у зв"язку з переїздом на постійне місце проживання до Російської Федерації останній не заперечує проти зняття його з реєстраційного обліку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Співдружності, 14/65. Суд за згодою представника позивача провів заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Саксаганський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області - до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила розірвати між ними шлюб, укадений 26.07.2014 року в Збаразькій сільській раді Козятинського району Вінницької області. В обгрунтування заявлених вимог зазначила, що вони з відповідачем 26 липня 2014 року уклали шлюб, зареєструвавши його у Збаразькій сільській раді Козятинського району Вінницької області, за актовим записом № 4. У шлюбі в них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . З травня 2016 року однією сім"єю вони не живуть та не підтримують подружніх відносин. Причиною цього стало те, що вони мають різні погляди на сімейне та шлюбне життя, оскільки різні за характером люди. Між ними відсутнє взаєморозуміння, повага, сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер і збереження його неможливе. В підготовче засідання позивачка не з`явилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Судом встановлено, що 26 липня 2014 року сторони уклали шлюб, зареєструвавши його у Збаразькій сільській раді Козятинського району Вінницької області за актовим записом № 4 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та дочку - [PERSON] , [INFO] (а.с.6,7) Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд бере до уваги той факт, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведеться, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України позивачці залишити прізвище отримане після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно - квартиру [NUMBER], розташовану по [ADDRESS] , вказуючи, що зазначена квартира належала її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач являється спадкоємцем за законом першої черги після померлої та прийняла спадщину, проте не може оформити право власності, оскільки крім неї спадкоємцем першої черги є відповідач [PERSON] , яка не бажає приймати спадщину і відмовився від належної їй частки спадкового майна. Однак відмова нотаріусом не прийнята, оскільки подана поза межами шестимісячного строку після відкриття спадщини. Крім того, померла [PERSON] за життя не виготовила на квартиру необхідні правовстановлюючі документи, що також позбавляє позивача можливості оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку. В підготовче засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач в підготовче засідання не з`явилась, надавши до суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги позивача визнає. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п.24 Постанови №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст.1268 ЦК України). У відповідності до положень ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування, а тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У обгрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Апеляційного суду Львівської області № 22-ц-2842/11 від 22.12.2011 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 15.02.2011 року з відповідача на її користь повинні стягуватись аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі по 450 грн. щомісячно. Дане рішення ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12.05.2011 року залишено без змін. У звязку з укладенням нового шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Вказаний у рішенні суду розмір аліментів не відповідає витратам на дитину через знецінення гривні, а тому звернулась з даним позовом до суду, оскільки самій важко утримувати дочку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, з підстав, викладених у позовній заяві.. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково. Зазначив, що у відповідача є інша сім»я, що несе відповідні витрати, а тому просить задоволити позов частково на суму 1000 гривень. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Зі свідоцтва про шлюб [NUMBER] вбачається, що [PERSON] 07.11.2015 року уклав шлюб з [PERSON]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу визначено « [PERSON]». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], її батьками в свідоцтві зазначені сторони по справі. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів. Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 3 ст. 184 СК України ( зі змінами від 08.07.2017 року № 2037 - VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів « Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». З урахуванням внесених змін у законодавство, матеріального становища позивачки, яка надає матеріальну допомогу своїй дитині, несе інші витрати пов'язані з її фізичним, духовним та моральним розвитком, однак не може повноцінно утримувати її при швидких інфляційних процесах в економіці та різкого подорожчання цін на продукти харчування, а відтак заявлені позовні вимоги слід задоволити частково. А тому на підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 24 квітня 1999 р., Відділом реєстрації актів громадянського стану Хортицького району м. Запоріжжя, Україна, актовий запис № 178, також просить після розірвання шлюбу залишити прізвище "Єськова". Позивач [PERSON] в судовому засіданні просить позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.04.1999 р. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON]. Володимирівну, [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з матірю - позивачем [PERSON]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з січня 2016 р., сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спільне життя подружжя не склалося, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння у рішенні життєво-важливих питань, почуття любові, поваги втрачене, подальше збереження шлюбу не можливе. Майнового спору між сторонами не має, в разі його виникнення спір буде вирішуватися в окремому порядку. Сторони створити міцної сімї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересамта інтересам їхньої дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законі, обґрунтовані та підлягають задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON]звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги наступним. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.10.2015 року. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, протягом останніх декількох років стосунки з відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я сторін припинила своє існування. З огляду на викладене, позивач звернулась до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги за викладених у позовній заяві обставин та просила суд про їх задоволення, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, про що свідчать матеріали справи, однак, конверти із судовими повістками про виклик повернулись до суду з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання". За даних обставин, заслухавши думку позивача, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі матеріали, судом встановлено наступне. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.10.2015 року, про що в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції складено актовий запис №924, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Судом встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, до примирення не прагнуть, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та суперечить інтересам позивача. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи все вищевикладене, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги наступним. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.11.2007 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалося, між ними виникали постійні суперечки та конфлікти, які в подільшому призвели до небажання спільного проживання. Сторони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Примирення з відповідачем, подальше спільне життя як подружжя позивач вважає неможливим, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спорів щодо поділу майна подружжя та визначення місця проживання дитини на даний час між сторонами не виникає. З огляду на викладене, позивач звернулась до суду з даним позовом. В судовому засідання позивач [PERSON] не зявилась, подавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, відповідно до змісту якої позовні вимоги підтримала та просила суд про їх задоволення, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак, конверти із судовими повістками повернулись до суду з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання". За даних обставин суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши наявні у справі матеріали, судом встановлено наступне. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.11.2007 року, про що у Відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області складено актовий запис №1987, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Судом встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, до примирення не прагнуть, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та суперечить інтересам позивача. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи все вищевикладене, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що 30.01.2010 року в Відділі РАЦС м.Лубни Полтавської області, вони зареєстрували з відповідачем шлюб, актова запис № 14. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, однак відповідач розривати шлюб через органи РАЦС відмовляється. Сімейне життя з відповідачем не склалося по причині різних характерів та поглядів на життя. Спільне господарство не ведуть подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо. Вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер і збереження його є недоцільним, тому прохає суд задовольнити позов, розірвати між ними шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, згідно заяви позов підтримала, прохала справу слухати у її відсутність та розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] також в судове зсідання не з"явився, згідно заяви позов визнав, також наполягає на розірванні шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони 30.01.2010 року в Відділі РАЦС м.Лубни Полтавської області, зареєстрували шлюб, актова запис № 14. Між сторонами припинені сімейні стосунки через різні характери та погляди на життя, шлюбні відносини сторони не підтримують, не ведуть спільне господарство ,проживають окремо. На підставі викладеного та

Outcome: approved