Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , - звернулася до суду із позовом до Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовбетон», Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання недійсними електронних торгів з реалізації майна боржника. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що в електронній системі торгів з реалізації майна боржників «СЕТАМ» 02.12.2019 року було проведено процедуру торгів за лотом 387610 «Нежила нерухомість загальною площею 740,6 кв.м., 13/50 частки комплексу, розташована за адресою: [ADDRESS] ». У розділі «Характеристика лоту» було зазначено таку інформацію: «Нежила нерухомість загальною площею 740,6 кв.м., 13/50 частки з комплексу за адресою - [ADDRESS] ; сторожка (В-1); 3 бензорезервуара (И, О, П); склади (К-1, Л-1, М-1); огорожа (№1). Розмір площі нежитлового будинку приміщення - 740,6 кв.м. Майно знаходиться у задовільному стані. Відомості щодо земельної ділянки відсутні. Встановлені обмеження - заборонено відчужувати. Призначення об`єкта - офісне приміщення, склади, побудова сторожка. Приміщення перебувають в оренді». Також, у розділі «Інформація про лот» було зазначено відомості про наявність обтяжень майна: Постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, ВП №55145254 від 05.12.2017 року, Кальміуський ВДВС м.Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області; Ухвала Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 03.11.2017 року, провадження №2/264/2341/2017, справа №264/5562/17. 29.11.2019 року нею було подано заявку на участь у вищезазначених електронних торгах та оплачено гарантійний внесок у розмірі 5% від стартової ціни лоту на рахунок Організатора торгів - ДП «СЕТАМ». 02.12.2019 року в процедурі торгів відбувся аукціон, по закінченню якого її визнано переможцем торгів із ціновою пропозицією 5 000 000 грн. З результатами проведених торгів Організатором аукціону було сформован протокол № 449942. 04.12.2019 року нею було отримано Витяг з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого вона дізналася про наявність інших обтяжень, накладених на майно ТОВ «АЗОВБЕТОН», відомості про які в оголошенні про проведення торгів не було оприлюднено. Відповідно до зазначеного Витягу, 11.07.2019 року Ухвалою Іллічівського районної суду накладено арешт на нерухоме майно ТОВ «АЗОВБЕТОН» з позбавлення права відчуження майна. Особа, в інтересах якої встановлено обтяження Кальміуське ВП Центрального ВП ГУ НП в Донецькій області. Кальміуський ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області, як продавець майна, не наділено повноваженнями щодо скасування арешту майна ТОВ «АЗОВБЕТОН», накладеного в межах кримінального провадження, в порядку, встановленому чинним законодавством, оскільки скасування арешту, накладеного у межах кримінального провадження, відбувається в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Оформленням права власності на придбане нерухоме майно на прилюдних торгах є звернення набувача до нотаріуса за видачею свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів. З метою належного оформлення права власності на придбане нерухоме майно на прилюдних торгах нотаріус повинен видати свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, здійснити державну реєстрацію припинення заборони на нерухоме майно та провести державну реєстрацію речових прав на набувача. Проте, нотаріус також не уповноважений на зняття арешту майна накладеного в межах кримінального провадження, що унеможливлює реєстрацію її права власності НА придбане майно. Вважає, що посадовими особами Кальміуського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ і Донецькій області та ДП «СЕТАМ» було порушено її право, як покупця майна на отримання повної інформації стосовно наявності обтяжень майна ТОВ «АЗОВБЕТОН», які з огляду на викладені норми чинного законодавства унеможливлюють подальшу реєстрацію її права власності на придбане майно, у зв`язку з чим просить визнати недійсними електронні торги з продажу майна боржника ТОВ «АЗОВБЕТОН» за номером лоту: 387610; «Нежила нерухомість загальною площею 740,6 кв.м, 13/50 частки з комплексу, розташована за адресою: [ADDRESS] ». 13 грудня 2019 року ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 грудня 2019 року у порядку забезпечення позову заборонено (зупинено) реалізацію майна боржника ТОВ «АЗОВБЕТОН»: 13/50 частки комплексу нежитлової нерухомості, у тому числі зупинено реалізацію ДП «СЕТАМ» вищезазначеного майна у порядку, передбаченого Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 29.09.2016 року № 2831/5 - номер лоту: 387610 до вирішення справи за позовом [PERSON] до Кальміуського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області, ТОВ «АЗОВБЕТОН» та ДП «СЕТАМ» «про визнання недійсними електронних торгів з реалізації майна боржника» по суті. Також заборонено будь-яким особам, у тому числі державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», до вирішення по суті справи вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження ( реалізацію, продаж ) нерухомого майна, а також здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження будь-яким способом (в т.ч. шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна тощо) об`єкта нерухомого майна, а саме нежила нерухомості загальною площею 740,6 кв.м, 13/50 частки з комплексу, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 грудня 2019 року, до участі у справі за їх клопотанням залучено [PERSON] та ТОВ «Азовбуд-Лідер» в якості третіх осіб. 10 січня 2020 року ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області заяву [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову, вжитих в межах даної цивільної справи ухвалою Іллічівського районного суду від 13.12.2019 року за позовом [PERSON] до Кальміуського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області, ТОВ «АЗОВБЕТОН» та ДП «СЕТАМ», треті особи [PERSON] , ТОВ «Азовбуд - Лідер» про визнання недійсними електронних торгів з реалізації майна боржника - залишено без задоволення. Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 12.02.2020 року продовжено строк проведення підготовчого судового засідання у даній цивільній справі на тридцять днів. Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11.08.2020 року, у задоволенні письмового клопотання представника третіх осіб: [PERSON] та ТОВ «Азовбуд - Лідер» Коваленко К.О. в частині залишення позовної заяви [PERSON] без розгляду - відмовлено, закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з`явились, від позивача на адресу суду надійшла письмова заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та просила слухати справу у її відсутності. Представник відповідача Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання на розгляд справи не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не направляв, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовбетон», адвокат Косенко С.С. в судове засідання на розгляд справи не з`явився, подав суду письмову заяву, згідно якої просив суд слухати справу у його відсутності. Представник відповідача Державного підприємства «СЕТАМ» в судове засідання не з`явився, направив до суду письмовий відзив в якому просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі, вказавши що вона є безпідставною та необґрунтованою. У відзиві також зазначив, що електронні торги з реалізації значеного у позовній заяві майна відбулись відповідно до Порядку реалізації арештованого майна затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5. Державне підприємство "СЕТАМ" уповноважене на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи реалізації майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів, торгів за фіксованою ціною та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна. Відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець), у зв`язку з чим, інформація до Системи включно з інформацією про наявні арешти була включена до Системи на підставі заявки державного виконавця. Для визнання електронних торгів недійсними необхідно встановити порушення правил, встановлених саме Порядком реалізації арештованого майна, проте, у позовній заяві позивачем не зазначено жодного порушення норм Порядку під час проведення оскаржуваних торгів, впливу таких порушень на результат електронних торгів та порушення законних прав позивача у результаті проведення електронних торгів. Також зазначив, що оскільки за результатами проведення оскаржуваних торгів акт про реалізацію майна не складався, електронні торги не можуть бути визнані недійсними. Представник третіх осіб: [PERSON] та ТОВ «Азовбуд - Лідер», адвокат Коваленко К.О. в судове засідання на розгляд справи не з`явилась, подала суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу у її відсутність і ухвалити судове рішення по справі. Додатково в заяві зазначила, що проти задоволення позовних вимог заперечує повністю, вказує, що позивачем не надано жодного письмового доказу про порушення її прав, а її позовні вимоги обґрунтовані лише її власними припущеннями, вважає, що у даному випадку відсутній предмет спору. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Згідно із ч. 2 ст. 16, ч.1 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Наведене узгоджується з нормами ч. 4 ст. 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (ст.ст. 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури порядку проведення торгів. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України 22 лютого 2017 року у справі 6-2677цс16. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Як вбачається із частини 3 вказаної вище статті, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06 листопада 2009 року передбачено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Так, судом встановлено, що на примусовому виконанні Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) перебуває зведене виконавче провадження № 56145883, боржником у якому виступає Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовбетон». Згідно ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. За змістом статей 48, 56, 57, 61 вказаного Закону заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. За загальним правилом, реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною (частина перша статті 61 цього Закону). Правовідносини з реалізації арештованого майна регулюються Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом МЮ України 29 вересня 2016р. № 2831/5 (надалі - Порядок). Судом встановлено, що Кальміуським відділом державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції в Донецькій області (правонаступником є Кальміуський відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) складено та направлено до Державного підприємства «Сетам» заявку на реалізацію арештованого нерухомого майна у рамках зведеного виконавчого провадження № 56145883 - нежилої нерухомості загальною площею 740.6 кв.м., 13/50 частки з комплексу, розташованого за адресою: [ADDRESS] . 11 листопада 2019 року в електронній системі торгів з реалізації майна боржників «Сетам» розміщено відомості щодо лоту 387610, до складу якого входить нежила нерухомість загальною площею 740.6 кв.м., 13/50 частки з комплексу, розташованого за адресою: [ADDRESS] : склад (Б-1); офіс (Б1-1); сторожка(В-1); 3 бензорезервуара (И,О,П), 3 склади (К-1, Л-1,М-1), огорожа (№1). Майно знаходиться у задовільному стані. Встановлені обмеження - заборона відчужувати. Призначення об`єкта - офісне приміщення, склади, побудова-сторожка. Приміщення перебуває в оренді. Зі змісту заявки на реалізацію арештованого нерухомого майна вбачається наявність наступних чинних обтяжень: Постанова про арешт майна та оголошення заборони його відчуження ВП №55145254 від 05.12.2017 року, Кальміуський ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області; Ухвала Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 03.11.2017 року, провадження № 2/264/2341/2017, справа №264/5562/17. 02 грудня 2019 року ДП «Сетам» сформовано протокол № 449942 проведення прилюдних торгів про те, що виконавцем були надані послуги з організації та проведення торгів, загальний розмір винагороди організатору торгів - 201 086.75 грн, дата початку і завершення торгів 02 грудня 2019 року, реєстраційний номер лота 387610, найменування майна: нежила нерухомість загальною площею 740.6 кв.м., 13/50 частки з комплексу, розташованого за адресою: [ADDRESS] , ціна продажу 5 000 000,00 грн, переможець торгів - [PERSON] (ІПН [NUMBER] , документ № [NUMBER] , Адреса: [ADDRESS] , тел.: [NUMBER] ) на підставі найвищої цінової пропозиції за особливою ставкою, встановлено строк сплати переможцем залишку суми вартості лоту та винагороди Організатору до 16.12.2019 року. Як вбачається з позовної заяви, напередодні оплати, позивач дізналася з Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно інформацію, яка знаходиться у вільному доступі, а саме про наявність обтяжень, не зазначених за текстом оголошення про проведення торгів, зокрема арешту нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовбетон» в межах кримінального провадження № 120180508000000096 від 16.01.2018 року, накладеного ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 11.07.2019 року. Від директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовбетон» [PERSON] . Позивач дізналася про наявність арештів майна з позбавленням права відчуження в кримінальних провадженнях, учасником яких є Товариство. Вважаючи свої майнові права порушеними через неналежне повідомлення державним виконавцем та організатором торгів ДП «Сетам» про наявність додаткових обтяжень майна, що підлягало примусовій реалізації на електронних торгах за лотом № 387610, які можуть унеможливити реєстрацію її права власності у встановленому законом порядку, позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання електронних торгів недійсними. З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу, тобто до них застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Сторонами в договорі купівлі-продажу є продавець і покупець. Відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу). З урахуванням наведеного, набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Матеріалами справи встановлено, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовбетон» зверталося до відповідача - Кальміуського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції в Донецькій області та відповідача - Державного підприємства «Сетам» з листами, за змістом яких повідомляло про наявність арештів нерухомого та рухомого майна, накладених в межах кримінальних проваджень № 12018050800000096 від 16.01.2018 року, накладеного на підставі Ухвали Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 11.07.2019 року у справі № 264/4528/19 та № 12018050800000146 від 24.01.2018 року, накладеного на підставі Ухвали Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 30.07.2019 року у справі № 264/4987/19. В свою чергу, відповідачі - Кальміуський відділ державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції в Донецькій області та Державне підприємство «Сетам» не прийняли до уваги цих відомостей та не вчинили жодних дій щодо повідомлення потенційних покупців майна про існування обтяжень, правове регулювання процедур накладення та скасування яких не відноситься до їх компетенції, а регулюється нормами кримінального-процесуального законодавства, та які впливають на процес набуття переможцем торгів права власності. Даний факт не спростовується вказаними відповідачами. Пунктом 2 Розділу ІІ Порядку встановлено, що Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. При цьому, зазначена норма має вичерпний перелік відомостей, які державний виконавець має зазначити у заявці на примусову реалізацію майна, серед яких, зокрема, наявність чинних обтяжень такого майна. Абзацом 4 пункту 4 Розділу ІІ Порядку встановлено, що перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів. З огляду на зазначені правові норми вбачається, що відповідач ДП «Сетам» позбавлений об`єктивної можливості та достатнього обсягу повноважень для перевірки існуючих обтяжень майна, проведення примусової реалізації якого йому доручено. У свою чергу, відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Азовбетон» здійснено заходи повідомлення державного виконавця та Організатора торгів щодо існуючих в межах кримінальних проваджень обтяжень майна. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що під час підготовки та проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна боржника саме державним виконавцем відсутність заборони відчуження або арешту майна належним чином перевірена не була, хоча вказана посадова особа мала такий обов`язок, а також після виявлення факту наявності арештів майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовбетон», накладених в межах низки кримінальних проваджень, не вчинив дій щодо повідомлення потенційних покупців майна про їх наявність. Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі способами захисту права саме заходами, які прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб`єктивних цивільних прав та (або) усунення наслідків такого порушення. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Під час розгляду вказаних позовних вимог необхідно встановити наступні факти: чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати торгів. Таку правову позицію викладено в постанові Верховного суду від 13.03.2018 року у справі № 911/494/17 та постанові Верховного суду від 14.03.2018 року у справі № 910/1454/17. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Дослідженими судом доказами по справі доведено, що на момент подання позивачем заявки на участь у електронних торгах, що мало місце 29.11.2019 року, на нерухомому майні, що перебувало на примусовій реалізації, було накладено арешт в межах кримінального провадження № 12018050800000146 від 24.01.2018 року, накладеного на підставі ухвали Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 30.07.2019 року у справі № 264/4987/19, про що вона, як учасник торгів, не була обізнана. Така необізнаність позивача та інших учасників процедури торгів вплинула на їх волевиявлення щодо подання своїх заявок на участь у електронних торгах та, відповідно, на результати таких торгів, що є, у свою чергу, порушенням права мирного володіння майном, встановленого ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про допущення порушень вимог Порядку при проведенні електронних торгів за лотом 387610, до складу якого входить нежила нерухомість загальною площею 740.6 кв.м., 13/50 частки з комплексу, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Отже, при проведенні електронних торгів було порушено як правила проведення електронних торгів, так і загальні норми ЦК України, внаслідок чого порушено суб`єктивне цивільне право позивача [PERSON] , яка мала намір придбати майно, яке не підлягало примусовому продажу оскільки не могло відчужуватися внаслідок накладення арешту, що унеможливлював реєстрацію її права власності. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви [PERSON] до Кальміуського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовбетон» та ДП «Сетам» про визнання недійсними електронних торгів з продажу майна боржника за номером лоту : 387610; «нежила нерухомість загальною площею 740.6 кв.м., 13/50 частки з комплексу, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий зір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи задоволення позову, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 1536,80, тобто по 512,27 грн. з кожного.

Outcome: approved