overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Комунальна установа «Веселівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради звернулася до суду з позовом до [PERSON], Запорізького РВ УДМС України в Запорізькій області, про визнання наймача таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації, посилаючись на те, що на балансі інтернату знаходяться багатоквартирні будинки, для надання житла робітникам інтернату. У квартирі [ADDRESS], прописаний відповідач [PERSON], який не працює в інтернаті більше року, не проживає у зазначеній квартирі, після звільнення не виписався із зазначеної квартири, у зв"язку з чим позивач звернулся до суду з позовом. У судове засідання представник позивача не з»явилася, надала суду заяву, у якій підтримала позов, просила суд розглядати справу за її відсутності на підставі наявних у справі доказів, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з»явився, повідомлявся належним чином про місце та час розгляду справи, однак, судові повістки за місцем реєстрації не отримував, згідно ст.74 ч.5 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідач - представник Запорізького районного відділу УДМС України в Запорізькій області, у судове засідання не з"явився, надав суду заяву у якій просив суд розглянути справу на розсуд суду, за їхньої відсутності. Суд вважає можливим заочно розглянути справу за відсутності відповідачів у справі, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні та обгрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно довідки Запорізької обласної ради №01-35/750 від 07.08.2007 року, цілісний майновий комплекс Веселівського психоневрологічного інтернату (Запорізький район, с.Урицьке) належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області та передано у користування установі на праві оперативного управління. Відповідно до Договору найму жита в будинках державного та комунального житлового фонду укладеного у 2005 р. між Комунальною установою «Веселівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради та [PERSON], [PERSON] отримав у безстрокове користування житло, що розташовано за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до акту, складеного комісією Комунальної установи «Веселівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради, 05.01.2015 р., [PERSON] за адресою : [ADDRESS] не проживає, речей у квартирі не має. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Комунальна установа «Веселівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради звернулася до суду з позовом до [PERSON], Запорізького РВ УДМС України в Запорізькій області, про визнання наймача таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації, посилаючись на те, що на балансі інтернату знаходяться багатоквартирні будинки, для надання житла робітникам інтернату. У квартирі [ADDRESS], прописаний відповідачка [PERSON], яка не працює в інтернаті більше року, не проживає у зазначеній квартирі, після звільнення не виписалася із зазначеної квартири, у зв"язку з чим позивач звернулся до суду з позовом. У судове засідання представник позивача не з»явилася, надала суду заяву, у якій підтримала позов, просила суд розглядати справу за її відсутності на підставі наявних у справі доказів, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка [PERSON], у судове засідання не з»явилася, повідомлялася належним чином про місце та час розгляду справи, однак, судові повістки за місцем реєстрації не отримувала, згідно ст.74 ч.5 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідач - представник Запорізького районного відділу УДМС України в Запорізькій області, у судове засідання не з"явився, надав суду заяву у якій просив суд розглянути справу на розсуд суду, за їхньої відсутності. Суд вважає можливим заочно розглянути справу за відсутності відповідачів у справі, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні та обгрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно довідки Запорізької обласної ради №01-35/750 від 07.08.2007 року, цілісний майновий комплекс Веселівського психоневрологічного інтернату (Запорізький район, с.Урицьке) належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області та передано у користування установі на праві оперативного управління. Відповідно до Договору найму жита в будинках державного та комунального житлового фонду укладеного у 2005 р. між Комунальною установою «Веселівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради та [PERSON], [PERSON] отримала у безстрокове користування житло, що розташовано за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до акту, складеного комісією Комунальної установи «Веселівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради, 05.01.2015 р., [PERSON] за адресою : [ADDRESS] не проживає, речей у квартирі не має. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

Комунальна установа «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» звернулася до суду із заявою про вирішення питання щодо госпіталізації у примусовому порядку [PERSON],[INFO], вказуючи на наявність у нього психічного захворювання, діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, параноїдний тип дефекту». В судовому засіданні лікар-психіатр Дубина І.І. підтримав заяву та зазначив, що у [PERSON] з 14 років почалися зміни в психіці, на цьому фоні зявилася ненависть до матері, на питання по суті не відповідає, агресивний до родичів, тільки поїсть знову просить, нібито взагалі ще не їв, чує голоси, кожного дня по різному, то чує, то не чує. [PERSON] зазначив, що лікуватися згоден. Законний представник опікун [PERSON] підтримала заяву, підтвердила наявність агресії, відмову приймати від неї ліки, тому просила застосувати примусове лікування. Прокурор також підтримала подану заяву. Вивчивши матеріали справи, історію хвороби, заслухавши учасників процесу, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Ленінського райсуду м.Одеси від 11.08.1986 року [PERSON] визнаний недієздатним. Рішенням Малиновської районної адміністрації від 31.08.2011 року опікуном призначена [PERSON] [PERSON] є інвалідом ІІ групи за психічним захворюванням безстроково. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів №4622 від 14.12.2017 року на момент огляду свідомість формально збережена, дезорієнтований в часі, продуктивному мовному контакту недоступний, на питання відповідає вибірково, напружений. Об'єктивно на момент огляду обман сприйняття заперечує. За характером вказаних психічних захворювань [PERSON] потребує стаціонарного лікування. Діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, параноїдний тип дефекту». Відповідно до ч.2 ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише у стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє або виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи встановлені судом обставини та у зв'язку з тим, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад і виявляє реальні наміри вчинити дії, що становлять небезпеку для оточуючих, тому суд прийшов до висновку про доцільність його госпіталізації у примусовому порядку в умовах КУ «ООМЦПЗ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Комунальна установа «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» звернулася до суду із заявою про вирішення питання щодо госпіталізації у примусовому порядку [PERSON], вказуючи на наявність у нього психічного захворювання, діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, психопатоподібний тип дефекту». В судовому засіданні лікар-психіатр [PERSON] підтримала заяву та зазначила, що [PERSON] знаходиться на обліку 30 років, є соціально небезпечним в силу своєї хвороби, агресивний по відношенню до близьких, медичного персоналу та оточуючих людей, від лікування відмовляється, за собою не може обходити. [PERSON] не висловив думки стосовно бажання чи небажання лікуватися, зазначив, що «адресат не прибув» . Опікуни [PERSON] - [PERSON] - дружина та [PERSON] - син, підтримали заяву та просили її задовольнити. [PERSON] також зазначила, що чоловік в силу хвороби є небезпечним, його дії агресивні та неадекватні, може, тримаючи в руках ніж, скрутити його та травмувати себе, з вікна кидає на автомобілі бутилки, вона хвилюється за онуків, які проживають з ними. Прокурор також підтримала подану заяву. Вивчивши матеріали справи, історію хвороби, заслухавши учасників процесу, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів №709 від 04.04.2017 року на момент огляду хворий продуктивному мовному контакту доступний формально, емоційно напружений, відчуває слухові обмани сприйняття. Сам з собою розмовляє, сміється. Зберігаються агресивні тенденції по відношенню до медичного персоналу та оточуючих хворих. За зовнішнім виглядом не слідкує, гігієнічні процедури виконує під оглядом і за допомогою медичного персоналу після довгих умовлянь. Коло інтересів обмежується задоволенням фізіологічних потреб. За характером вказаних психічних захворювань, громадянин [PERSON] потребує стаціонарного лікування, в той же час, в силу неможливості розуміння своїх дій, загострення симптомів психічного розладу, від добровільної госпіталізації до стаціонару відмовляється, що може привести до небезпеки для оточуючих його осіб. Відповідно до ч.2 ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише у стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє або виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи встановлені судом обставини та у зв'язку з тим, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад і виявляє реальні наміри вчинити дії, що становлять небезпеку для оточуючих, тому суд прийшов до висновку про доцільність його госпіталізації у примусовому порядку в умовах КУ «ООМЦПЗ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Комунальне підприємство Богуславської районної ради «Богуславтепловодопостачання» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, посилаючись на ті обставини, що відповідачем з серпня 2013 року не сплачується оплата за спожиту теплову енергію за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що позовна заява містить неточності, спотворені факти, необґрунтовані твердження використання ним квартири як нежитлового приміщення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи зі слідуючого. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає в [ADDRESS], та є власником квартири за адресою; [ADDRESS]. Відповідно до матеріалів справи, даний будинок підключений до централізованої системи теплопостачання КП «Богуславтепловодопостачання» для забезпечення квартир тепловою енергією. 20.02.2009 року був укладений договір між КП КОР «Богуславтепловодопостачання» та [PERSON] про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення. (а.с.5) Проте відповідачем по справі оплата за користування теплової енергії не проводиться з серпня 2013 року, у зв»язу з чим існує заборгованість у розмірі 4 916,45 грн, яка підтверджується розрахунком від 01.07.2015року. (а.с. 4) Стаття 322 Цивільного кодексу України Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.ст. 64, 68 Житлового Кодексу України наймач квартири зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, а тому з відповідача на його користь необхідно стягнути 4 916,45 грн. заборгованості. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути також судові витрати понесені позивачем в в'язку із зверненням до суду, а саме судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Комунальне підприємство «Голопристанська центральна районна лікарня» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування 7 056,20 грн. витрат на стаціонарне лікування [PERSON] потерпілого від злочину, посилаючись на те, що вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 23.07.2014 року відповідача засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України. Потерпілий [PERSON] проходив у позивача стаціонарне лікування в період з 13.03.2014 по 20.03.2014 року, і на його лікування було витрачено 7 056,20 грн., що підтверджується відповідною довідкою. З посиланням на ст. 1206 ЦК України просив задовольнити позов. \~\~ В судовому засіданні прокурор Пластун Т.А. та представник КП "Голопристанська центральна районна лікарня" [PERSON] підтримали позовні вимоги і просили суд стягнути з відповідача на користь Комунального підприємства «Голопристанська центральна районна лікарня» понесені витрати на стаціонарне лікування потерпілого в сумі 7 056,20 грн. та судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Заслухавши пояснення прокурора, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 23 липня 2014 року по справі № 654/1857/14-к відповідача визнано винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки шість місяців, з іспитовим строком на один рік шість місяців, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік і шість місяців. Внаслідок злочину потерпілому [PERSON] були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, в результаті чого він проходив у позивача стаціонарне лікування в період з 13.09. по 19.03.2014 року та з 19.03. по 20.03.2014 року, і на його лікування було витрачено 7 056,20 грн., що підтверджується відповідною довідкою. Відповідно до частин 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Таким чином, беручи до уваги доведеність вини відповідача та положення вищевказаної статті, останній зобовязаний компенсувати закладу охорони здоровя витрати повязані з лікуванням потерпілого [PERSON] На підставі ст. 88 ЦПК України на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Комунальне підприємство "Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва", у січні 2018 року заявило позов про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на його користь суми 86 976,12 грн., на погашення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, в тому числі інфляційні втрати та три відсотки річних.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» (надалі - "Спецжитлофонд") звернулось до суду з позовом, який уточнено 10.01.2014 року (а.с.23-25) до відповідачів про стягнення з них солідарно заборгованості 236 грн 37 коп, посилаючись на те, що відповідачі і період з 01.03.2003 року по 01.01.2007 року проживали в кімнатах [NUMBER] та [NUMBER] квартири [ADDRESS], однак не сплачували плату за обслуговування будинку та прибудинкової території і комунальні послуги, що їм надавались. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідачі в судове засідання не з*явились про дату та час слухання справи повідомлені належним чином, тому суд проводить заочний розгляд, проти чого не заперечує представник позивача. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами. Ст. 67 ЖК України передбачає, що квартплата та плата за комунальні послуги визначається затвердженими в установленому порядку тарифами. Тарифи на житлово-комунальні послуги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497 «Про затвердження «Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення» затверджуються розпорядженнями Київської міської державної адміністрації для наймачів житла та отримувачів послуг на території м.Києва. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, відповідачка користувалася житлом, отримувала комунальні послуги, однак плату за ці послуги в повному обсязі не вносила. За таких підстав позов Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» грунтується на законі, вимогах постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497 «Про затвердження «Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення», розпоряджень Київської міської державної адміністрації про затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги та інших нормативно-правових актах і підлягає задоволенню, оскільки відповідачі, як свідчить розрахунок позивача плату за обслуговування будинку та прибудинкової території у та плату за комунальні послуги не сплачували. В ході розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON], до яклої був пред*явлений позов, змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно зі ст. 88 ЦПК України суд покладає витрати по справі на відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Комунальне підприємство "Міськтепловоденергія" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач отримує від позивача комунальні послуги для задоволення власних потреб, особовий рахунок № [NUMBER] . У зв`язку із невиконанням своїх зобов`язань по оплаті комунальних послуг, утворилася заборгованість в сумі 19 872 грн. 78 коп., за період з 01.10.2016 р. по 31.04.2019 р., яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання сторони не з`явились. Про день слухання справи повідомленні своєчасно. До початку судового розгляду представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду. Відповідачі причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачу надавались послуги з централізованого опалення, постачання холодної води та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Зобов`язання по оплаті послуг відповідач не виконує, в зв`язку з чим має заборгованість в сумі 19872 грн. 78 коп., за опалення, яка виникла за період з 01.10.2016 року по 30.04.2019 року Послуги відповідачу надавались в повному об`ємі, відповідач скарг на якість наданих послуг не подавав. Дані обставини підтверджуються розрахунком суми боргу, заявами позивача . Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно з п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; Відповідно до ст. 525 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Також з відповідача повинно бути стягнуто на користь позивача судовий збір в розмірі 1921 гривень 00 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved