Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , в якій зазначає, що вона є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] в м. Бунге Донецької області, однак свідоцтво про його смерть не видається, оскільки свідоцтво про смерть видано не уповноваженим органом. Заявник в судове засідання не з`явилась, в заяві просила розглянути справу без її присутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоч про день та час місця розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не подав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , помер у віці 68 років, [INFO] . Заявниця [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб та копією паспорта громадянина України. Відповідно до листа начальника Обухівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області № 338/16.17-79 від 25.07.2019 року, заявниці було відмовлено у державній реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть, оскільки для підтвердження факту смерті [PERSON] пред`явлено документ, виданий на території, де органи влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає встановленим те, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в місті Бунге Донецької області. Таким чином, зібраними по справі доказами підтверджується факт смерті [PERSON] , на який посилається заявник у своїй заяві. Юридичне значення встановлення цього факту, має з огляду на необхідність заявниці отримати свідоцтво про смерть та оформлення спадщини. Згідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті . Відмова органу державної реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт смерті [PERSON] та видати його дружині свідоцтво про смерть перешкоджає заявниці реалізувати свої законні права. За приписами п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Згідно зі ст.17 Закону України "Про реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що заявниця позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію смерті чоловіка у позасудовому порядку. У відповідності до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Відмова органу державної реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт смерті та видати заявниці свідоцтво про смерть перешкоджає заявниці реалізувати свої законні права. Враховуючи викладене вище, суд вважає вимоги заяви такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. В силу дії ч.4 ст.317 ЦПК України рішення слід звернути до негайного виконання, оскільки воно стосується встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, тому його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved