Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

позивач [PERSON] 31 січня 2020 року звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до Ясинуватської районної державної адміністрації про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок загальною площею 34,6 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] ., який належав матері померлої [PERSON] , померлої [INFO] , спадкоємицею якої була [PERSON] . Після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 176 від 14.03.2008 року Ясинуватської державною нотаріальною конторою. 14.01.2020 року позивач звернулася з заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом до Другої Селидівської Державної нотаріальної контори, однак постановою від 14.01.2020 року нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини того, що відсутній оригінал документа, що встановлює право власності на житловий будинок, бо місце зберігання спадкової справи, та виданого на її підставі свідоцтва про право на спадщину знаходиться у Ясинуватській державній нотаріальній конторі за адресою: [ADDRESS] , що є зоною проведення ООС на тимчасово окупованої території України. 18.01.2020 року позивач через Поштове відділення звернулася до Ясинуватської державної нотаріальної контори ,що знаходиться за адресою: місто Вугледар, вулиця Трифонова, буд.30., із заявою про Надання інформації про місцезнаходження спадкової справи номер 176 від 14.03.2008 року, що була відкрита Ясинуватською державною нотаріальною конторою. Однак заява не була вручена, що свідчить про те, що Ясинуватську державну нотаріальну контору було перереєстровано, але фактично вона не перемістилась до міста Вугледар. На даний момент у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спірний будинок, Ясинуватська державна нотаріальна контора фактично залишилась на території міста Ясинувата. Просила визнати за позивачем, [PERSON] , право власності на будинок загальною площею 34,6 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 12 березня 2020 року позовні вимоги [PERSON] до Ясинуватської районної державної адміністрації, третя особа Друга Селидівська Державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування - задоволено. Так, за [PERSON] , [INFO] , визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на будинок [ADDRESS] , загальною площею 34,6 кв.м. після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.58-60). 15 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з заяво про перегляд рішення за нововиявленими обставинами (а.с.65-67). Зазначила, що вона звернулася до Ясинуватської державної адміністрації із заявою про державну реєстрацію житлового будинку. 30.06.2020 року мені було відмовлено в реєстрації права власності. Відмова була обумовлена тим, що реєстратором було встановлено невідповідність розмірі площі житлового будинку, встановленого в рішенні суду та фактичним розмірам житлового будинку, зазначених в технічному паспорті. Фактичний розмір площі житлового будинку становить: Загальна площа 66.7 кв.м., а житлова 33,1 кв.м., вказаний факт є нововиявленою обставиною, на підставі якої повинно бути скасовано судове рішення, яким було помилково встановлено фактичний розмір будинку. При зверненні до суду вона не знала фактичну площу житлового будинку, оскільки є особою похилого віку, без юридичної освіти. Просить скасувати рішення Дружківського міського суду Донецької області № 229/515/20 від 12.03.2020 року та ухвалити нове рішення в якому зазначити: визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, що розташовано за адресою: [ADDRESS] , в якому загальна площа 66,7 кв.м., а житлова 33,1 кв.м. Заявник в судове засідання не з`явилася, надала клопотання розглядати заяву без її участі . Представник заінтересованої особи Ясинуватської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином, не надали заяву про розгляд справи у їх відсутності або відкладення розгляду справи. Представник третьої особи Другої Селидівської Державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. Підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову. Згідно ст. 429 ЦПК України справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Суд вважає доводи заявника про перегляд рішення за нововиявленими обставинами обґрунтованими зважаючи на таке. Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 15 травня 2020 року, будинок знаходиться за адресою [ADDRESS] інвентаризаційна справа № 10/67а) та має загальну площу - 66,7 кв. м., а житлову (основну) - 33,1 кв. м. (а.с.70-75). Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с. 7). Після смерті матері позивача [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS] , що належало матері [PERSON] - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 жовтня 1989 року , зареєстрованого реєстрі за № 2520 (а.с.14) Відповідно до ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ч. 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно довідки виданої виконкомом Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області № 47 від 09.01.2013 року гр. [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 10.08.1965 року до моменту своєї смерті тобто до [INFO] . На момент її смерті за цією адресою були також зареєстровані: онука - позивач [PERSON] , правнука - [PERSON] , правнук - [PERSON] (а.с. 10) Згідно ст. 1276 ЦПК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Тобто, так як мати позивача [PERSON] , що померла [INFO] не встигла прийняти спадщину після її відкриття та смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право на прийняття спадщини за законом переходить до позивача [PERSON] . Судом встановлено, що відповідно до заповіту від 09 січня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1, [PERSON] на випадок її смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті , і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с. 8) Таким чином, після смерті [PERSON] спадкоємцем за заповітом є [PERSON] . Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у 2 та 3 абзацах пункту 23 постанови від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. [PERSON] звернулася 14.01.2020 року до Другої Селидівської Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини до майна померлої [INFO] [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Давидової С.М. від 14.01.2020 року спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки оригінал документа, що встановлює право власності на житловий будинок відсутній. Коло спадкоємців після смерті [PERSON] немає можливості виявити, так як спадкова справа № 97/2013 знаходиться в зоні проведення ООС, та до неї немає доступу (а.с.11) У зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спірний будинок позивач позбавлена можливості оформити свої права на спадщину, тому позов про визнання права власності на нерухоме майно є відповідним способом захисту права. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України передбачений такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів як визнання права. Частиною 1 статті 1277 ЦК України встановлено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до абзацу 2 пункту 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З огляду на наведене, позовні вимоги ґрунтуються на законі та обставинах справи, що є підставою для задоволення позову, визнання за позивачем права власності на спірний житловий будинок загальною площею 66,7 кв.м., житловою площею 33,1 кв. м.

Outcome: approved