Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з даним позовом до суду посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 02.02.2006 року по 03.03.2012 року. Під час спільного проживання у них народилось двоє дітей: [PERSON] (раніше Кунов) Геннадій-Андріан Геннадійович, [INFO] та [PERSON] (раніше Кунов) [PERSON]»ян-Ігор Геннадійович, [INFO]. Батьком дітей є відповідач [PERSON] Вказує, що відповідач як батько дітей, в добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання не надає, діти знаходиться повністю на її, позивачки утриманні. Оскільки відповідач офіційно не працює та має мінливий, нерегулярний дохід вважає, що з нього слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошолвій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву про зменшення позовних вимог та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, а справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву, згідно якої підтримав відзив на позовну заяву та згідний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, а справу розглянути у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.\~180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати\~дитину\~до\~досягнення\~нею повноліття. Згідно\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Задомовленістю\~між\~батьками\~дитини\~той\~із них,\~хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її\~утриманні\~в грошовій і (або) натуральній формі.\~За\~рішенням\~суду\~кошти\~на\~утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її\~матері,\~батька\~або\~у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того, ст.\~182 СК України\~передбачає, що\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суми прожиткового мінімуму на 2018 рік встановлено\~Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік"\~і на даний час (з 01 січня ) прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1492 грн. , від 6 до 18 років - 1860 грн., де прожитковий мінімум -це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 02 лютого 2006 року. Сімейне життя не склалось і рішенням Коломийського міськрайонного суду від 02.02.2012 року шлюб між ними розірвано (а.с.6). За час спільного проживання сторін у них народилось двоє дітей: [PERSON] (раніше Кунов) Геннадій-Андріан Геннадійович, [INFO] та [PERSON] (раніше Кунов) [PERSON]»ян-Ігор Геннадійович, [INFO]., що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.4,5), з яких\~\~видно, що\~\~батьком дітей\~\~є відповідач [PERSON] Відповідач не брав участі у вихованні дітей, тому рішенням Коломийського міськрайонного суду від 25.07.2012 року його було позбавлено батьківських прав, а рішенням Коломийського міськрайонного суду від 01.10.2012 року було змінено прізвище дітей з Кунов на [PERSON]. Згідно довідки УНАП від 23.01.2018 року діти проживають з матір'ю за адресою [ADDRESS] (а.с.9). Отже, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення так як відповідач є батьком неповнолітніх дітей і відповідно до ст. ст.\~180,\~181 СК України\~зобовязаний\~\~надавати\~\~утримання своїм неповнолітнім дітям до досягнення ними повноліття. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогамист. 141\~ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі наведеного та ст. ст.\~180,\~181,\~182,\~183 СК України\~та

Outcome: approved