Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася в суд з заявою про видачу обмежувального припису стосовно свого сина [PERSON] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона проживає разом із сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] квартирі, яка належить ним на праві спільної сумісної власності. З вини заінтересованої особи їх спільне проживання є неможливим. [PERSON] зловживає спиртними напоями, застосовує по відношенню до неї психологічний тиск, висловлює на її адресу погрози, застосовує фізичне насильство. З приводу неправомірної поведінки [PERSON] заявник неодноразово зверталася до Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП України у Волинській області із заявами про притягнення його до передбаченої законом відповідальності та вжиття до останнього необхідних заходів реагування для припинення вчинення ним протиправних дій. Вважає себе особою, яка зазнала домашнього насильства. У зв`язку із цим на підставі положень\~Закону України\~"Про\~запобігання\~та\~протидію домашньому\~насильству" просила встановити обмежувальний припис, яким заборонити кривднику [PERSON] упродовж 6 місяців перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, за адресою: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, суду надана заява про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності учасників судового розгляду по наявних матеріалах справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.350-2 ЦПК України\~заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно п.п.3, 4, 14, 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до ст.24 вказаного Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Згідно ч. 2, 3, 4, 7 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису. З матеріалів справи встановлено, що на даний час [PERSON] разом з [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Згідно свідоцтва про право власності на житло Серія [NUMBER] вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). З вини заінтересованої особи їх спільне проживання є неможливим. [PERSON] зловживає спиртними напоями, застосовує по відношенню до заявника психологічний тиск, висловлює на їх адресу погрози фізичною розправою, застосовує фізичне насильство. З приводу неправомірної поведінки [PERSON] заявник неодноразово зверталася до Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП України у Волинській області із заявами про притягнення його до передбаченої законом відповідальності та вжиття до останнього необхідних заходів реагування для припинення вчинення ним протиправних дій. Постановами Рожищенського районного суду Волинської області від 19.11.2018 року, 11.04.2019 року, 12.06.2019 року [PERSON] було притягнуто до відповідальності за ч.2\~ст.173-2 КУпАП\~(вчинення насильства в сім`ї) (а.с.6, 12, 13). Незважаючи на це, [PERSON] продовжує вчиняти відносно заявника протиправні дії, на вжиті профілактичні заходи не реагує. В зв`язку з цим, заявник побоюється як за своє життя і здоров`я. Зазначені обставини не спростовані заінтересованою особою. З огляду на викладене та враховуючи періодичність і характер протиправних дій [PERSON] , суд вважає достатньо і обґрунтовано доведеним ризик продовження останнім домашнього насильства психологічного і фізичного характеру по відношенню до заявниці. Оскільки обставини, на які посилається заявниця, об`єктивно підтвердились дослідженими в суді доказами, суд вважає необхідним для захисту її прав і свобод видати обмежувальний припис щодо [PERSON] на строк шість місяців із відповідними заходами тимчасового обмеження його прав, а саме: заборонити перебувати в місці проживання та реєстрації [PERSON] по [ADDRESS] . Таким чином, судом встановлено підстави для задоволення заяви [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved