Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом з до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 21.06.2007 року між ВАТ КБ "Надра", правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір «Автопакет» №21/06/2007/840-АП/264, згідно умов якого банк надав [PERSON] грошові кошти в сумі 11320 доларів США в порядку та на умовах, визначених договором з терміном погашення до 21.06.2014 року. Кредит надавався на придбання автотранспортного засобу. Отримання коштів підтверджується заявою на видачу готівки №174 від 21.06.2007 року. Позичальник [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання згідно «Автопакет» №21/06/2007/840-АП/264 від 21.06.2007 року, що призвело до виникнення заборгованості позичальника перед ПАТ «КБ «Надра». Станом на 21.01.2014 року заборгованість [PERSON] становить 22300,97 доларів США, що еквівалентно на вказану дату згідно курсу НБУ складає 178251,65 грн., з яких: кредит - 10751,38 доларів США, що еквівалентно на вказану дату згідно курсу НБУ складає 85935,78 грн. ( в т.ч. прострочка по тілу 9514,22 доларів США, що еквівалентно на вказану дату згідно курсу НБУ складає 76047,16грн.); відсотки - 9233,23 долара США, що еквівалентно на вказану дату згідно курсу НБУ складає 73801,20 грн. (в т. ч. прострочка по відсоткам 9151,60 доларів США, що еквівалентно на вказану дату згідно курсу НБУ складає 73148,74 грн.); пеня за порушення строку сплати аннуітетного платежу - 2316,36 долара США, що еквівалентно на вказану дату згідно курсу НБУ складає 18514,67 грн. Вищезазначене й стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості по кредитному договору «Автопакет» №21/06/2007/840-АП/264 від 21.06.2007 року, станом на 21.01.2014 року в сумі 22300,97 доларів США, що еквівалентно на вказану дату, згідно курсу НБУ складає 178251,65 грн., а також понесені судові витрати. 16.05.2014 року представник позивача через канцелярію суду подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначила, що заборгованість позивача за кредитним договором збільшилась та станом на 14.05.2014 року становить 20474,92 доларів США та 29243,31 грн., в тому числі: 10751,38 доларів США - кредит; 9723,54 доларів США - відсотки; 29243,31 грн. - пеня за порушення строку сплати аннуітетного платежу, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 14.05.2014 року складає 2485,72 доларів США. Просила стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судові витрати. В судове засідання представник позивача Поліщук О.В. не з`явилася, однак попередньо подала через канцелярію суду заяву, в якій просила справу розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, а саме рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює провести розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.06.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір «Автопакет» №21/06/2007/840-АП/264, згідно умов якого банк надав [PERSON] грошові кошти в сумі 11320 доларів США на придбання автотранспортного засобу в порядку та на умовах, визначених договором з терміном погашення до 21.06.2014 року (а.с.6-8). Відповідно до п. п. 1.1.3.1, 1.1.3.2. кредитного договору відсотки розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 14,40 % відсотків на місць. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Комісія за розрахунки за цим договором складає 2% від суми кредиту і сплачується одноразово на дату видачі/перерахування кредитних коштів. Згідно п. п. 2.2.1, 2.2.2 кредитного договору позичальник повертає кредит та сплачує банку передбачені п. 1.1.3.1 цього договору відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок №78485549 у порядку, передбаченому п. 2.2.3 цього договору, шляхом сплати суми мінімального необхідного платежу, розмір якого складає 215 доларів США. Позичальник вносить чергові мінімальні платежі по Кредиту, визначені у п. 2.2.1. цього Договору, щомісячно до 18 числа поточного місяця, а Банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 20 числа поточного місяця. У випадку, коли Позичальник до 18 числа поточного місяця не вніс (повністю або частково) суми мінімально необхідних платежів, внаслідок чого станом на 20 число поточного місяця не була погашена поточна заборгованість Позичальника, Банк, починаючи з 21 числа поточного місяця, застосовує до Позичальника штрафні санкції, передбачені цим Договором. Якщо 18-е число є небанківським днем, то платіж необхідно внести в останній банківський день, який передує цій даті. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, видав відповідачу кошти в сумі 11320,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки від 21.06.2007 року №174 (а.с.9). Однак, відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 14.05.2014 року виникла заборгованість в сумі 20474,92 доларів США та 29243,31 грн., з яких: 10751,38 доларів США - кредит; 9723,54 доларів США - відсотки; 29243,31 грн. - пеня за порушення строку сплати аннуітетного платежу, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 14.05.2014 року складає 2485,72 доларів США. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст. ст. 525, 526, 530, 536, 543 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання по кредитному договору. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, вимоги позивача є обгрунтованими, не суперечать вимогам закону та відповідають положенням кредитного договору, а тому заявлені суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 2700 грн. 28 коп. судового збору.

Outcome: approved