Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивач АТ «Державний ощадний банк України» філії Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 27.09.2013 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № [NUMBER] . 18.11.2013 року укладено додатковий договір № 1 та № 2 до основного договору № 394564 від 27.09.2013 року, яким встановлено та надано кредит в сумі 15 000,00 грн., з відсотковою ставкою 24 % річних. Згідно додаткового договору № 2 кредит протягом дії картки щомісячно зменшується рівними частинами пропорційно до відповідної кількості місяців, починаючи з першого місяця дії подовженої платіжної картки. Відповідач почав користуватись кредитною лінією починаючи з 15.01.2014 року, згідно рахунку заборгованості. Проте, [PERSON] значний період порушує умови Кредитного договору, не сплачує кредит, проценти за його користування, пені, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 36 999,79 грн., яка складається з: суми основної заборгованості (основного боргу) - 13 745,36 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 5 667,88 грн., комісії - 9,00 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1 945,61 грн., розмір 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 2 130,53 грн., розмір 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1 072, 10 грн., суми витрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 6 759,65 грн., суми витрат від інфляції несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 5 669,66 грн. Таким чином, АТ «Ощадбанк» просило суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитом в розмірі 36 999,79 грн. та судовий збір у сумі 2270,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача надіслав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився. Про час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення поштового повідомлення та шляхом направлення смс - повідомлення. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відзив на позов до суду не надано. Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку із чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів у його відсутності оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ч.1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст.6, ч.1 ст.627 та ч.1 ст.628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч.1, ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Судом встановлено, що 27.09.2013 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № [NUMBER] . 18.11.2013 року укладено додатковий договір № 1 та № 2 до основного договору № 394564 від 27.09.2013 року, яким встановлено та надано кредит в сумі 15 000,00 грн., з відсотковою ставкою 24 % річних. Згідно додаткового договору № 2 кредит протягом дії картки щомісячно зменшується рівними частинами пропорційно до відповідної кількості місяців, починаючи з першого місяця дії подовженої платіжної картки.. Для користування картковим рахунком [PERSON] банком було оформлено та видано платіжну картку. 18.11.2013 року укладено додатковий договір № 1до основного договору №394546 від 27.09.2013 року яким встановлено та надано кредит в сумі 15 000,00 грн., з процентною фіксованою ставкою 24% річних та з процентною ставкою за несанкціонованим овердрафтом 35% річних у випадку його виникнення. Відповідно до п.1.1.5 сторони погодили, що сплату процентів, обов`язкового щомісячного платежу, комісійних винагород та інших платежів, передбачених договором здійснюється у строки, передбачені Правилами. У разі відсутності на рахунку Клієнта власних коштів щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту списується за рахунок кредиту. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитні кошти у сумі 15 000,00 грн, були надані АТ "Ощадбанк" відповідачеві [PERSON] , якими він користувався. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). За змістом ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак [PERSON] систематично не виконував взяті на себе за кредитним договором № 394564 зобов`язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, станом на 23.06.2021 року допустив заборгованість в сумі 36 999,79 грн., яка складається з: суми основної заборгованості (основного боргу) - 13 745,36 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 5 667,88 грн., комісії - 9,00 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1 945,61 грн., розмір 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 2 130,53 грн., розмір 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1 072, 10 грн., суми витрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 6 759,65 грн., суми витрат від інфляції несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 5 669,66 грн. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Ч.1 ст.550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Додатковий договір № 1 до Договору № 394564 доповнено новим розділом 4 «Умови кредитування» та викладено в наступній редакції. П. 4.4. Договору (п. 1.24 Правил) передбачено, що Клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за Кредитом у повному обсязі у разі: - закінчення строку дії платіжної картки та не продовження строку її дії на новий термін, - звільнення з Організації, з якою Банком укладено договір про надання послуг по зарахування та виплаті заробітної плати та інших виплат через поточні рахунки фізичних осіб з використанням платіжних карток, - відмови Клієнта від отримання заробітної плати шляхом її зарахування на рахунок, - розірвання Договору між Банком та організацією та ненадання Клієнтом забезпечення виконання зобов`язань, пов`язаних із користуванням Кредитом, - відмови від пропозиції Банку, що пов`язана із зміною процентної ставки за користування Кредитом. Клієнт зобов`язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по Рахунку та сплачувати за Кредитом всі платежі на підставі цього звіту не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим. В разі порушення строку сплати платежів за договором Клієнт зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочки виконання. Сукупний розмір неустойки (пені, штрафу) не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної Позичальником за Кредитним договором. За умовами Договору, викладеними в п. 4.9. (п. 1.22 Правил) Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів Договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно Клієнта згідно із Законодавством (в т. ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку Клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення Кредиту (в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним та інших платежів, в тому числі, але не виключно у випадку: 1) затримання сплати Клієнтом Кредиту (його частини, в тому числі в розмірі обов`язкового щомісячного платежу) або перевищення витратного ліміту, або процентів, обов`язок сплати, яких передбачений Договором, щонайменше на один календарний місяць; 2) перевищення сумою заборгованості суми Кредиту більш як на десять процентів; 3) несплати Клієнтом більше однієї виплати за Кредитним договором, яка перевищує п`ять процентів суми Кредиту; 4) інше істотне невиконання зобов`язань, внаслідок якого Банк має право вимагати дострокового повернення Кредиту та сплати інших платежів. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. За положеннями з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 27.09.2013 року у сумі 36 999,79 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2 270,00 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 258, 267, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 610, 612, 625, 626,628, 634, 639, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, та,

Outcome: approved