Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У листопаді 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням, обґрунтувавши свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Слов`янською міською радою від 06.11.2006 року вона є власником будинку [ADDRESS] . Відповідач є невісткою позивачки, однак з лютого 2019 року за зареєстрованою адресою не проживає, забрала особисті речі з будинку, однак участі у сплаті комунальних платежів не приймає, що створює позивачці перешкоди у користуванні її майном, та добровільно не знялася з реєстрації в належному позивачці будинку. У зв`язку з чим позивачка тому просить суд усунути перешкоди у користуванні правом власності шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком за адресою: [ADDRESS] . ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи відсутні. Позивач [PERSON] \~та її\~представник адвокат\~\~Винник\~З.Г.\~ яка діє в інтересах позивачки на підставі ордера серії ДН № 153250 від 08.11.2021 року у судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги просили задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 09.11.2021 року відкрито провадження по справі та призначено у справі підготовче засідання (а.с.20). Ухвалою підготовчого засідання від 01.12.2021 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.28). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Слов`янською міською радою від 06.11.2006 року, Витяга про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12401982 від 06.11.2006 року, позивачка [PERSON] є власником приватного будинку [ADDRESS] . Згідно відомостей з домової книги та відповіді відділу ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської військово цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 159378 від 03.12.2021 року відділу з надання адміністративних послуг військово цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області [PERSON] , [INFO] за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2019 року по теперішній час. V. Оцінка Суду. У\~Конституції України, закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті\~13,\~41 Конституції України). Відповідно до\~статті 13 Конституції України, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обов`язки, а й орієнтовно вказує на його зобов`язання. Основоположні принципи здійснення повноважень власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог\~статті 9 Конституції України. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~статтею 383 ЦК України\~та\~статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст.\~71\~та ст.\~72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1\~ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України\~встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків встановлених\~Конституцією України\~та законом, є однією із загальних засад цивільного законодавства (п.2 ч.1\~ст. 3 ЦК України). Згідно до\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Судовий захист права власності здійснюється шляхом розгляду позовів про визнання права власності, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право власності та іншим способом, що встановлений законом або договором. Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07.02.2014 року №5, оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України,\~статті 316-319 ЦК України). Згідно зі ч. 1, 2\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь - яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Положення\~статей 405 ЦК України, статей\~150,\~156 ЖК України\~регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що реєстрація відповідачки, яка з 2019 року не проживає за адресою: [ADDRESS] , змушує позивачку нести додаткові комунальні витрати по утриманню належного їй житлового будинку та перешкоджає в оформленні субсидії, тобто створює перешкоди в користуванні майном. Позивач же в свою чергу не чинила та чинить перешкод відповідачці в користуванні приміщенням житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, наведені доводи, аналіз доказів та їх належна оцінка переконують суд в тому, що позов щодо усунення перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду із зазначеним позовом звільнена від сплати судового збору, у зв`язку чим з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved