Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.04.2021 р. звернулася з позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати з 12.02.2020 року по дату постановлення рішення суду по даній справі, виходячи із її середньоденного заробітку в сумі 234,68 грн., та стягнення компенсації втрат частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат в сумі 6891,71 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працювала на посаді начальника сектору управління персоналом, діловодства та контролю державного підприємства «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод». 05.06.2019 року відповідно до наказу №109 її було звільнено із займаної посади відповідно до п. 3 ст. 38 КЗпП України. Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 11.02.2020 року по справі №344/20365/19 зобов`язано відповідача виплатити їй заборгованість по заробітній платі в розмірі 38435,48 грн., стягнуто середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 06.05.2019 по 11.02.2020 року в розмірі 40364,96 грн. На виконання зазначеного рішення суду відповідач 07.08.2020 року виплатив позивачу 2358,48 грн. Залишок невиплаченої заборгованості по заробітній платі складає 36077,00 грн. Відповідач досі не виплатив позивачу заробітну плату, залишок якої станом на сьогоднішній день складає 36077.00 грн. Окрім прямої заборгованості, відповідач повинен сплатити позивачу компенсацію за затримку виплати заробітної плати, яку позивач просить суд розрахувати з 12.02.2020 року по день постановлення рішення по даній справі, виходячи із мого середньоденного заробітку в сумі 234,68 грн., який встановлений рішення суду від 11.02.2020 року. Середній заробіток за затримку розрахунку при звільнені з дати винесення судового рішення від 11.02.2020 року по дату звернення до суду 08.04.2021 року становить 274 робочі дні, отже сума середнього заробітку за 274 робочі дні становить 64302,32 грн. Також просить стягнути суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, що становить 6891.71 грн., (розрахунок наведено в Додатку 1). Позивач у судове засідання не з`явився. Від представника позивача адвоката Борсук Д.Я. до суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводти бех їх участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. До матеріалів справи просить долучити адвокатський запит, який був ним надісланий відповідачу (а.с. 35-38). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини. Позивач працювала на Державному підприємстві «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» з 02.06.1997 року, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.18-21). 05.06.2019 року відповідно до наказу №109 її було звільнено із займаної посади відповідно до п. 3 ст. 38 КЗпП України. Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 11.02.2020 року в цивільній справі №344/20365/19, стягнуто з Державного підприємства «Івано-Франківський отельно-зварювальний завод» на користь [PERSON] нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 38 435 (тридцять вісім тисяч чотириста тридцять п`ять) гривень 48 копійок з відрахуванням всіх встановлених законодавством податків і платежів, а також стягнуто середній заробіток за час затримки в розмірі 40 364 (сорок тисяч триста шістдесят чотири) грн. 96 коп. з відрахуванням всіх встановлених законодавством податків і платежів. Рішення набрало законної сили 16.03.2020р. (а.с.13-15). При розрахунку середнього заробітку суд в цивільній справі №344/20365/19 виходив з того, що середня заробітна плата позивача за один робочий день становила 234 грн. 68 коп. За змістом ч. 3 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто суд вважає встановленим, що середня заробітна плата позивача за один робочий день становила 234 грн. 68 коп. На виконання зазначеного рішення суду відповідач 08.07.2020 року виплатив позивачу 2346,69 грн., про свідчить копія роздруківки (а.с.17). В частині 1 ст. 115 КЗпП України визначено, що заробітна плата повинна виплачуватися регулярно в робочі дні в терміни, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць. Відповідності до ст. ст. 47, 116 КЗпП України відповідач був зобов`язаний в день звільнення виплати працівнику розрахункові кошти, однак як встановлено судом відповідач досі не виплатив позивачу заробітну плату, залишок якої на день розгляду справи складає 36088,79 грн. (38435,48 - 2346,69). Відповідно до ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. А стаття 3 даного Закону вказує, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Згідно довідки виданої відповідачем від 25.10.2019 №Б-652 заборгованість відповідач перед позивачем складає: квітень 2018 р. - 2358,48 грн.; травень 2018 р. - 3814,93 грн.; березень 2019 р. - 10417,19 грн.; квітень 2019 р. - 3167,77 грн.; червень 2019 р. - 12768,67 грн. (а. с. 16). Згідно з рішення Івано-Франківського міського суду від 11.02.2020 року по справі №344/20365/19 позивачу нараховано середній заробіток: червень 2019 року - 3520,20 грн.; липень 2019 року - 5397,64 грн.; серпень 2019 р. - 4928,28 грн.; вересень 2019 р. - 4928,28 грн.; жовтень 2019 р. - 4928,28 грн.; листопад 2019 р. - 4928,28 грн.; грудень 2019 р. - 4928,28 грн.; січень 2020 р. - 4928,28 грн.; лютий 2020 р. - 1642.76 грн. Зазначені обставину, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, суд також вважає такою, що не потребує окремого доказування при розгляді цієї справи. Відповідно до розрахунку наданого позивачем в Додатку 1, сума компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати становить 6891,71 грн. З урахуванням того, що при перевірці зазначеного розрахунку судом не виявлено арифметичних помилок чи невірно визначених для розрахунку даних, а відповідачем не заперечно правильність розрахунку даної суми, суд вважає, що позивачем доведено, що сума компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, становить 6891,71 грн. Також, згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини підприємства належних працівнику сум в день звільнення, підприємство повинно сплатити працівнику його середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку. Отже, окрім прямої заборгованості, відповідач також повинен сплатити позивачу компенсацію за затримку виплати заробітної плати. Визначаючи початок періоду розрахунку, суд виходить з того, що його слід відраховувати з наступного дня після прийняття рішення суду від 11.02.2020 року у справі № 344/20365/19, по день постановлення рішення суду в цій справі. Тобто суд здійснює розрахунок компенсації за затримку виплати заробітної плати за період з 12.02.2020 по 23.06.2021 року. За період з 12.02.2020 р. по 23.06.2021 р. кількість робочих днів становила 340. Як зазначалося, середня заробітна плата позивача за один робочий день становила 234 грн. 68 коп. Тобто з відповідача в корить позивача слід стягнути середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати з 12.02.2020 р. по 23.06.2021 р. в сумі 79 791,2 грн. (340 робочих днів Х 234,68 грн. середньоденного заробітку). Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, та стягнути з відповідача в корить позивача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати з 12.02.2020 по 23.06.2021 в сумі 79 791,2 грн., а також 6891,71 грн. компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням термінів їх виплати. Також, у зв`язку із задоволенням позову, в порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 908 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved