Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» у вересні 2017 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про захист права власності, шляхом звільнення майна з-під арешту, при цьому вказавши, що 25.02.2014 року Придніпровським районним судом м. Черкаси винесено заочне рішення по справі № 711/10833/13-ц, яким в рахунок виконання основного зобовязання щодо оплати заборгованості у розмірі 42232,32 доларів США за договором про надання споживчого кредиту № 11365585000 від 27.06.2008 року укладеним між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру [ADDRESS] шляхом передачі іпотекодержателю вказаного предмету іпотеки у власність та визнання на нього права власності за позивачем. 16.06.2017 року на підставі заочного рішення суду від 25.02.2014 року державним реєстратором зареєстровано право приватної власності ПАТ «Дельта Банк» на вказану квартиру. Однак з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 18.08.2017 року позивачу стало відомо про існування арешту квартири [ADDRESS], накладеного постановою від 24.09.2012 року старшого державного виконавця Придніпровського ВДВС ЧМУЮ [PERSON] Зазначали, що на даний час ПАТ «Дельта Банк» перебуває в стані ліквідації, а накладений арешт суперечить вимогам Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Вважали, що наявність зазначеного арешту порушує право ПАТ «Дельта Банк» на розпорядження своїм майном, що фактично унеможливлює роботу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в частині реалізації зазначено майна, з метою подальшого задоволення вимог кредиторів, а тому просили суд зняти арешт накладений на квартиру [ADDRESS], який накладено 07.11.2012 року Придніпровським відділом ДВС ЧМУЮ, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від24.09.2012 року. В судове засідання представник позивача надав заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, обставини викладені в позові підтримав та просив позов задовольнити, судові витрати понесені позивачем просив відшкодувати за рахунко відповідача [PERSON] Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Представник третьої особи Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області в судове засідання не зявився, подав письму заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. При цьому повідомив, що арешт було накладено в межах виконавчого провадження № 33955459, по якому залишилися несплачені виконавчий збір та виконавчі витрати, а тому Придніпровський ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області заперечує проти зняття арешту з усього майна боржника [PERSON] Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання шляхом публікації оголошення про виклик в пресі, при цьому суд не має відомостей про причину неявки відповідача, та згідно ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд оголосивши заяви представника позивача та представника третьої особи, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.02.2014 року по справі № 711/10833/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність та усунення перешкод у здійсненні права власності (а.с. 4-5), в рахунок виконання основного зобовязання щодо оплати заборгованості у розмірі 42232,32 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 337562,93 грн. за договором про надання споживчого кредиту № 11365585000 від 27.06.2008 року укладеним між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] звернуто стягнення на предметі іпотеки, а саме на квартиру [ADDRESS], загальна площа 35,3 кв.м. житлова площа 17,2 кв.м. шляхом передачі іпотекодержателю вказаного предмету іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем ПАТ «Дельта Банк». Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.02.2014 року встановлено, що 27.06.2008 р. між АКІБ Укрсиббанк та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11365585000. Відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав від АКІБ Укрсиббанк кредит в сумі 32\~ 000 доларів США, який зобовязався повернути у повному обсязі в строк до 26.06.2023 р. або достроково зі сплатою 14,50 % річних за користування кредитом. 27.06.2008 р. між АКІБ Укрсиббанк та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 89218. Відповідно до умов якого з метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним договором відповідач [PERSON] передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. Предмет іпотеки станом на 20.12.2014 року належав відповідачу на праві приватної власності на підставі договору дарування квартири від 05.04.2000 р. посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер № 2148. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано банком у порядку передбаченому законом у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. Згідно рішення загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 р. АКІБ Укрсиббанк змінило назву на ПАТ Укрсиббанк, яке є правонаступником усіх прав та зобовязань АКІБ Укрсиббанк. 08.12.2011 р. між ПАТ Укрсиббанк та ПАТ Дельта Банк був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. Відповідно до умов якого ПАТ Укрсиббанк продав, а ПАТ Дельта Банк купив права вимоги за кредитами. Заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.02.2014 року вступило в законну силу 11.03.1014 року. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» від 02.10.2015 року розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно (а.с. 8). Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 278 від 30.10.2015 року внесено зміни до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 181 від 02.10.2015 року, зокрема останнє доповнене п. 3 щодо порядку реалізації активів банку з 01.01.2016 року (а.с 9). Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 619 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора» від 20.02.2017 року продовжено строк здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» по 04.10.2019 року включно (а.с. 11). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 95021689 від 18.08.2017 року (а.с.6-7) станом на 27.06.2008 року право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору дарування № 2148 від 05.04.2000 року було зареєстровано за відповідачем [PERSON] 27.06.2008 року на підставі Договору іпотеки № 89218 від 27.06.2008 року посвідченим приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] внесено до Державного реєстру іпотек запис № 7467917 та запис № 21082050 про заборону відчуження квартири [ADDRESS], власником якої є [PERSON] 07.11.2012 року на підставі постанови старшого державного виконавця Федоренко І.А. від 24.09.2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження № 35840951, накладено арешт на квартиру [ADDRESS] (номер запису про обтяження 21082135). На підставі Договору купівлі-продажу прав вимог між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» № 2949 від 08.12.2012 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] внесено запис № 21081895 до Державного реєстру іпотек. Іпотекодержатель ПАТ «Дельта Бнак», боржник [PERSON] Строк виконання основного зобовязання 26.06.2023 року, розмір основного зобовязання 32000,00 долари США. 16.06.2017 року на підставі заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.02.2014 року (справа № 711/10833) право власності квартиру [ADDRESS] зареєстровано за ПАТ «Дельта Банк». Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною першої статті 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно з вимогами статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Як передбачено частиною третьою статті 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за змістом частини четвертої статті 54 Закону про виконавче провадження у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему вкладів гарантування фізичних осіб», з дня початку процедури ліквідації банку втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач на підставі заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.02.2014 року (справа № 711/10833/13-ц), набув право власності на квартиру [ADDRESS], яка була предметом іпотеки, на підставах, що не заборонені законом. Наявність арешту на вищезазначене майно порушує майнові права позивача щодо розпоряджання своєю власністю та з врахування проведення процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» унеможливлює її дотримання в частині реалізації майна з метою подальшого задоволення вимог кредиторів, а отже позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн. (а.с.1), та здійснено оплату публікації оголошення про виклик в пресі відповідача в розмірі 240 грн. (а.с. 45) та 630 грн. (а.с. 49) а всього позивачем понесено судових витрат в розмірі 2470 грн. які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі ст. 317, 319, 321, 391, ЦК України,

Outcome: approved