Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування якого вказав, що [INFO] померла його дружина - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на однокімнатну квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS]. Позивач, а також його син [PERSON] є спадкоємцями першої черги після померлої [PERSON] Позивач постійно мешкав зі спадкодавцем на момент її смерті, тому вважається таким, що прийняв спадщину. За свого життя, 24 листопада 1999 року [PERSON] у [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені своєї неповнолітньої доньки [PERSON] та у [PERSON], була придбана квартира за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира була придбана за договором купівлі-продажу, який було укладено на Регіональній товарній біржі «Юго-Восток». [PERSON] з відповідачами домовилась про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі-продажу, сплатила відповідачам повну вартість квартири в сумі 500 грн., про що свідчать підписи відповідачів. На даний час у позивача виникла необхідність оформити своє право на спадщину та розпорядитися квартирою, але договір, зареєстрований на Регіональній товарній біржі «Юго-Восток» не визнається нотаріусом, оскільки як правовстановлюючий документ не відповідає вимогам закону. Постановою нотаріуса від 13.05.2016 року, з цих підстав позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену квартиру. Вказуючи на зазначену обставину як таку, що створює для нього перешкоди в реалізації спадкових прав, визначених законом, позивач просить суд визнати договір купівлі-продажу квартири від 24 листопада 1999 року, укладений Регіональною товарною біржею «Юго-Восток», реєстраційний № 427, дійсним та визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] Сторони до судового засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, на позовних вимогах наполягав. Від відповідачів [PERSON], [PERSON] надійшли заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги позивача визнали у повному обсязі. Представник третьої особи Мирноградської міської ради до судового засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку передбаченому цивільно-процесуальним законодавством. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з'явилися до суду. Судом встановлено, що 24 листопада 1999 року регіональною товарною біржею «Юго-Восток» укладена угода купівлі-продажу квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], згідно з якою [PERSON] від свого імені і від імені неповнолітньої [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON] купила зазначену квартиру. Згідно з реєстраційним свідоцтвом Димитровського БТІ від 29 листопада 1999 року дана квартира зареєстрована за [PERSON] за реєстровим № 10 стор. 43 реєстрова книга 3 (а.с. 11, 12, 13). Згідно з інформацією, наданою начальником Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Димитровської міської ради, станом на 18.05.2016 року, за реєстраційними даними квартира за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на регіональній товарній біржі «Юго-Восток» 24.11.1999 року, належить [PERSON]О.(а.с. 14). Згідно з інформаційною довідкою, відомості про квартиру за адресою: [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, відсутні (а.с. 15). [INFO] дружина позивача - [PERSON] померла (а.с. 5, 6). На момент смерті [PERSON] разом з нею за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані та мешкали: чоловік [PERSON], 1955 року народження та їх син [PERSON], 1981 року народження (а.с. 10). Згідно з витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі, 13.05.2016 року приватним нотаріусом Богатовим С.Г. внесений запис про реєстрацію спадкової справи № 58955864 щодо спадкодавця [PERSON], померлої 04.10.2012 року (а.с. 16). За даними приватного нотаріуса Димитровського міського нотаріального округу, наданими станом на 02 вересня 2016 року, заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались (а.с. 54, 55, 56). Постановою нотаріуса від 13.05.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру, оскільки договір купівлі-продажу зазначеної квартири не зареєстрований відповідно до чинного законодавства, а саме порушені вимоги ст.657 ЦК України (а.с. 17). Дослідивши докази по справі суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами України Оскільки правовідносини щодо придбання та відчуження квартири виникли до 1 січня 2004 року, то суд вважає, що при вирішенні спору, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року необхідно керуватися нормами Цивільного Кодексу УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР, договір вважається укладеним, коли мiж сторонами в потрiбнiй в належному випадку формi досягнута угода з усіх істотних умов. За змістом статті 224 ЦК УРСР iстотними умовами для укладення договору купівлi-продажу є передача продавцем майна у власнiсть покупця i обов'язок покупця прийняти майно i сплатити за нього певну грошову суму. Суд вважає, що сторони договору, уклавши договiр купівлi - продажу квартири, досягли згоди з усіх істотних умов договору, оскільки договiр мiж ними був пiдписаний добровiльно, без примусу, вимоги про визнання його у майбутньому недiйсним вiд сторiн не заявлялись. Відповідно до частини другої статті 47 ЦК УРСР якщо одна iз сторiн договору повнiстю або частково виконала угоду, яка потребує нотарiального оформлення, а друга сторона ухиляється вiд нотарiального оформлення угоди, то суд вправi визнати цю угоду дiйсною. Відповідно до статті 227 ЦК УРСР договiр купівлi-продажу жилого будинку повинен бути нотарiально оформлений, якщо хоча б однiєю iз сторiн є громадянин. Згідно з вимогами ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Своє право власності на квартиру [PERSON] за життя не встигла зареєструвати, вважаючи, що договір купівлі продажу квартири, укладений на регіональній товарній біржі «Юго-Восток» не підлягає нотаріальному посвідченню, що підтверджується відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч.ч.3, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України,спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, він не заявив про відмову від неї, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що договiр купівлi-продажу квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], зареєстрований 24 листопада 1999 року Регiональною товарною бiржею "Юго-Восток" міста Димитров мiж [PERSON], [PERSON] та [PERSON] можливо визнати дiйсним, оскільки сторони виконали всi умови договору, на даний час втрачена будь-яка можливість іншим, ніж у судовому порядку чином вирішити питання про належність спірного будинку позивачеві та визнати за позивачем право власностi на даний будинок. На пiдставi ст.ст.47 ч.2, 224, 227 ЦК УРСР 1963 р., ст.ст.328, 356, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved