Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Золотоніська міська рада звернулася до суду із заявою про визнання майна безхазяйним в порядку ст. 137 ЦК Української РСР. Свої вимоги заявник мотивує тим, що [PERSON] на праві власності належало будинковолодіння за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO] року, а спадщину після його смерті прийняв його син [PERSON] та дочка [PERSON], в подальшому [PERSON] померла [INFO] року, а [PERSON] помер [INFO] року. Станом на дату подачі вказаної заяви спадкоємці за законом на будинковолодіння, що знаходиться за адресою за адресою: [ADDRESS] відсутні. У зазначеному будинку ніхто не проживає, він знаходиться в занедбаному стані. Таким чином, на спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавців ніхто з його спадкоємців не претендує. За таких обставин Золотоніська міська рада звернулася до суду із відповідною заявою за якою просила визнати будинок, що знаходиться за адресою вул. 23 Вересня, м. Золотоноша, Черкаської області безхазяйним майном та передати його Золотоніській міській раді. У судове засідання представник заявника Король О.А. не з'явився, однак звернувся до суду із заявою, в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, на задоволенні вказаної заяви про визнання майна безхазяйним наполягав у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до повідомлення Шевченківського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 26.07.2016 року [PERSON] помер [INFO] року. Факт смерті [PERSON] стверджується також копією актового запису про смерть №1054 від [INFO] року, який доданий до матеріалів справи. Згідно з повідомленням комунального підприємства «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» від 20.09.2016 року №131, відповідно до даних інвентаризаційної справи на домоволодіння за адресою [ADDRESS] реєстрація права власності на вказане домоволодіння була проведена 27.02.1977 року за [PERSON] на підставі «Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності», посвідченого нотаріусом Золотоніської державної нотаріальної контори 05.06.1950 року №4622/І. Згідно з копією спадкової справи №130/1984 після померлого [INFO] року [PERSON] спадщину прийняли його дочка [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається із копії актового запису про смерть №220 [PERSON] померла [INFO] року. Згідно з повідомленням Золотоніської міської державної нотаріальної контори від 08.08.2017 року №505/01-16, після смерті [PERSON] в нотаріальній конторі спадкова справа не заводилася. Відсутність заведеної спадкової справи після смерті [PERSON] стверджується також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру за №48664778 від 07.08.2017 року. Таким чином судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, а спадкоємці померлої на частину майна, що знаходиться за адресою [ADDRESS] відсутні та спадщину не приймали. Як вбачається із копії запису акта про смерть №14668 від 15.11.2000 року, [PERSON] помер [INFO] року. Згідно з повідомленням Золотоніської міської державної нотаріальної контори від 31.10.2016 року №957/01-16, спадкова справа після померлого [PERSON] в нотаріальній конторі не заводилася. Відсутність заведеної спадкової справи після смерті [PERSON] стверджується також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру за №45554140 від 26.10.2016 року. Таким чином судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, а спадкоємці померлого на частину майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відсутні та спадщину не приймали. За вказаних обставин суд вважає доведеним, що після смерті [PERSON] та [PERSON] спадкове майно, яке належало померлим, у вигляді житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] належним чином ніхто не прийняв та у спадщину не набув. Відповідно до ст. 58 Конституції України - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Судом встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася в 1996 році, а спадщина після смерті [PERSON] в 2000 році, а тому до таких відносин необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до ч., ч. 1, 3 ст. 137 ЦК УРСР майно, яке не має власника або власник якого невідомий (безхазяйне майно), надходить у власність держави за рішенням виконавчого комітету районного, міської Ради народних депутатів, винесеним за заявою фінансового органу. Заява про визнання майна безхазяйним може бути подана не раніше як через один рік після прийняття майна на облік відповідним фінансовим органом або виконавчим комітетом селищної, сільської Ради народних депутатів. Згідно з п. 2 та п. 5 ч.1 ст. 555 ЦК Української РСР, 1963 року спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, та якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатись органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні та суспільні інтереси. Згідно із ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Невизначеність правового статусу вказаного домоволодіння, що залишилося після смерті [PERSON] та [PERSON], неврегульованість законодавства, відсутність повноважень органів, які мали б здійснювати облік безхазяйного майна та відсутність процедури визнання такого майна безхазяйним, не дає змоги використовувати його за призначенням чи органу місцевого самоврядування передати за плату в користування з метою наповнення місцевого бюджету для забезпечення виконання власних та делегованих функцій. Враховуючи, що на час розгляду справи в суді, як вже зазначалося вище не передбачений порядок передачі безхазяйного майна у власність держави, суд вважає, що дане майно необхідно передати у власність територіальної громади в особі Золотоніської міської ради. Згідно із ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Таким чином, оскільки після відкриття спадщини сплило майже сімнадцять років і спадкоємців за заповітом чи за законом на право на дану частину домоволодіння немає, дане майно не передано як безхазайне в доход держави, суд вважає, що є всі підстави визнати його безхазяйним і передати у власність територіальної громади Золотоніській міській раді, яка відповідно до ст. ст. 2, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» представляє територіальну громаду.

Outcome: approved