Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 24 вересня 1991 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Дубровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального Міністерства юстиції України (м.Львів), про що складено відповідний актовий запис №52. В останній рік подружнього життя відносини між сторонами різко погіршились та почали часто виникати побутові сварки, після чого сторони вирішили проживати окремо. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Збереження їхньої сім`ї є неможливим і суперечить їх інтересам. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. До початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Від відповідача до початку розгляду справи надійшла заява, у якій вона позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 вересня 1991 року. Шлюб зареєстровано Дубровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального Міністерства юстиції України (м.Львів), про що складено відповідний актовий запис №52. Дана обставина стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18 листопада 2020 року (а.с.5). Згідно із статтею 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Однак, як вбачається із позовної заяви, позивач просив суд не надавати строк для примирення, оскільки примирення та збереження сім`ї неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України та ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Згідно п.10 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №11, від 21.12.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами втрачено любов та взаємоповагу, шлюбні відносини між сторонами припинені, шлюб існує формально, примирення є неможливим, сім`я розпалася остаточно і зберегти її - неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. При подачі позову, позивачем сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 840,80 грн. судових витрат. Тому, на підставі викладеного,

Outcome: approved