Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про визнання втратившею право користування жилим приміщенням. Посилався на те, що він є власником квартири [ADDRESS] в м Маріуполі. В даній квартирі зареєстрована колишня дружина його сина - [PERSON], яка є відповідачкою за даним позовом. У зазначеній квартирі відповідачка зареєстрована з 04.11.1992 року, але фактично не проживає з 19 травня 2017 року і по теперішній час, оскільки пішла з сімї та рішенням суду від 19.08.2017р. шлюб розірвано. З вказаного часу відповідачка не користується зазначеним житловим приміщенням без поважних причин, що унеможливлює тягне за собою зайві витрати по оплаті комунальних послуг. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] в м Маріуполі, стягнути з відповідачки понесені витрати по сплаті судового збору. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, пояснив, що він є єдиним власником квартири [ADDRESS]. [PERSON] це його невістка, колишня дружина його сина. 19 травня 2017 року [PERSON] через сварку виїхала з квартири разом з дітьми, вивезла свої речі, мікрохвильову піч, телевізор. Вже більше року відповідачка за місцем реєстрації не мешкає. Шлюб між ними розірвано за рішенням суду. Відповідачка подавала до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення з сина аліментів, в якій вказувала, що шлюбні стосунки припинені з 19 травня 2017 року. Син платить аліменти [PERSON] Відповідачка [PERSON] повідомлялася про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у пятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив. У відповідності до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачка [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої\~статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Допитана у якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивача, у його квартирі зараз проживає син. [PERSON] більше року тому мешкав у квартирі з дружиною. [PERSON] та його дружину відповідачку - [PERSON] вона в останнє бачила приблизно у травні 2017 року. Згідно пояснень допитаного судом свідка [PERSON] судом встановлено, що вона є сусідкою [PERSON], мешкає в квартирі біля 8 років. Син позивача - [PERSON] з дружиною і двома дітьми мешкав у спірній квартирі біля 3 років. 19 травня 2017 року вона бачила як [PERSON] вивозила свої речі з квартири та пізніше [PERSON] сказав, що вони розійшлися. Більше відповідачку - [PERSON] вона не бачила. Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши позивача, допитавши свідків, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК\~України\~власник\~будинку, квартири має право використовувати помешкання \~для власного\~проживання, проживання членів сімї, інших осіб і має право розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Крім того, статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07. 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07. 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 16.05.2014р., посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за номером № 1194, квартира [ADDRESS] в м Маріуполі належить на праві власності [PERSON] (а.с. 4-5). Згідно з інформацією, наданою департаментом адміністративних послуг ММР 13.03.2018р. № 07-126-0316, [PERSON], 04.11.1992р.н., зареєстрована за адресою [INFO] (а.с. 6). Відповідно до рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 29.08.2017р. шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (до шлюбу Кубловою) [PERSON], [INFO], зареєстрований 08 лютого 2013 року, Жовтневим районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 47 розірвано (а.с. 8). Згідно з актом № 60 від 14.03.2018 року КСН «Меотида», [PERSON], 04.11.1992р.н., зареєстрована за адресою: [INFO], але не проживає у квартирі з травня 2017р., місце її мешкання невідомо, про що свідчать сусіди [PERSON], [PERSON] (а.с. 7). Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивача порушено і підлягає захисту, а позовні вимоги [PERSON] вважає за можливе задовольнити, з урахування того, що відповідачка будучи зареєстрованою в [INFO] в м Маріуполі, не проживає в квартирі понад один рік, не використовує дану квартиру за її прямим призначенням, не сплачує комунальні платежі, тому вона втратила право користування зазначеною квартирою. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову суд стягує з відповідача\~\~на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір\~\~в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved