Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У березні 2019 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд, визнати недійсною додаткову угоду б/н від 21.09.2015 року до договору оренди землі від 11.11.2012 року, укладену між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОКІМ», стосовно оренди земельної ділянки за кадастровим номером 7424155900:08:000: 0275 загальною площею 3,96 га на території Малодівицької селищної ради. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОКІМ» на користь [PERSON] 5000 грн. витрат на правничу допомогу, судову експертизу. Аргументує свої вимоги тим, що 11 листопада 2012 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОКІМ» було укладено договір оренди земельної ділянки (паю) за кадастровим номером 7424155900:08:000:0275 загальною площею 3,96 га, що розташована на території Малодівицької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, строком на 5 років. 11 листопада 2012 року ними був підписаний акт приймання-передачі вказаної земельної ділянки в оренду. Після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки, він звернувся до відповідача з вимогою повернення йому земельної ділянки, але до цього часу ніяких повідомлень від орендаря з приводу того, що останні мають намір продовжувати орендувати належну йому земельну ділянку, йому не надходило. 22 серпня 2018 року в МРЦ надання адміністративних послуг Прилуцької міської ради ним було отримано Інформаційну довідку з якої він дізнався, що ТОВ «АГРОКІМ» надав до державного реєстратора Реєстраційної служби Прилуцького МРУЮ додаткову угоду б/н від 21.09.2015 року, в якій було збільшено строк дії вищевказаного договору оренди землі до 31.12.2025 року. Ніякої згоди на продовження ТОВ «АГРОКІМ» оренди належної йому земельної ділянки він не давав, крім того додаткову угоду від 21.09.2015 року до договору оренди земельної ділянки (паю) він не підписував, тому він для захисту своїх прав та повернення земельної ділянки у своє користування звернувся до Адвокатського об`єднання «Адвокатська контора «Логос» за правовою допомогою для звернення до суду з відповідним позовом. 11 квітня 2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій він не погоджується з позовними вимогами та просить відмовити в їх задоволенні, при цьому зазначає, що [PERSON] вчиняє вольові дії щодо виконання вказаного правочину, зокрема: надання земельної ділянки відповідачу для обробітку та продовження договірних відносин з ним, отримання орендної плати за укладеним договором та додатковою угодою до нього, що підтверджує подальшу співпрацю між ними. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 березня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового розгляду на 08 год. 30 хв. 25 квітня 2019 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 квітня 2019 року призначено судово-почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 липня 2019 року відновлено провадження у справі та призначено до розгляду на 09 год.19 вересня 2019 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 вересня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду на 08 год. 00 хв. 10 жовтня 2019 року. ІІІ. Позиції сторін. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, аргументуючи їх тим, що позивач передав в оренду земельну ділянку, яка належить йому на праві власності, ТОВ "Агрокім" на п`ять років. Після спливу даного терміну він хотів повернути земельну ділянку, але йому повідомили, що ним було підписано додаткову угоду. Оскільки ніякої додаткової угоди він не підписував, то і звернувся до суду з даним позовом. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, аргументуючи свої заперечення тим, що позивач передав земельну ділянку в оренду добровільно і на протязі значного часу отримував орендну плату, що свідчить про згоду позивача на укладення додаткової угоди до договору оренди. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.11.2013 року та Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 22.08.2018 року, [PERSON] є власником земельної ділянки, що знаходиться на території смт.Мала Дівиця, Прилуцького району, Чернігівської області, площею 3,96 га., кадастровий номер 7424155900:08:000:0275, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с.17-19) Відповідно до договору оренди землі від 11.11.2012 року між [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «АГРОКІМ» (орендарем) було укладено договір оренди земельної ділянки (паю) за кадастровим номером 7424155900:08:000 :0275 , площею 3,96 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Малодівицької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, належної орендодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №430218 виданого на підставі розпорядження Прилуцької райдержадміністрації від 30 березня 2005 року №80, строком на п`ять років(а.с.13-15). Між [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «АГРОКІМ» (орендарем) складено акт прийому-передачі земельної ділянки (об`єкту оренди) від 11 листопада 2012 року, що надається в оренду, відповідно до якого [PERSON] передав ТОВ «АГРОКІМ» в оренду земельну ділянку 3,96 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Малодівицької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, а останній прийняв земельну ділянку в строкове платне користування згідно договору оренди земельної ділянки від 11.11.2012 року(а.с.15) 21 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до ТОВ «АГРОКІМ» з заявою про повернення земельної ділянки у зв`язку з припиненням 25.11.2018 року дії договору оренди від 11 листопада 2012 року (а.с.20) В додатковій угоді від 21 вересня 2015 року до договору оренди землі від 11 листопада 2012 р., зареєстрованого у Реєстраційній службі Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області від 25 листопада 2013 року за №3525172, зазначено, що [PERSON] та ТОВ «АГРОКІМ» домовилися внести зміни та доповнення до Договору оренди землі від 11 листопада 2012 року, орендована земельна ділянка знаходиться на території Малодівицької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області з кадастровим номером 7424155900:08:000: 0275 , площею 3,96 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: п.8 договору викладено в наступній редакції «Договір укладено до 31 грудня 2025 року (а.с.23). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 13.10.2015 року, зареєстровано право оренди земельної ділянки орендарем ТОВ «АГРОКІМ», орендодавець [PERSON] , на строк до 31.12.2025 року на підставі договору оренди землі б/н від 11.11.2012 та додаткової угоди до договору від 21.09.2015 року, видавник ТОВ «АГРОКІМ», об`єкт оренди: земельна ділянка, що знаходиться на території Малодівицької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області з кадастровим номером 7424155900:08:000 :0275 , площею 3,96 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с.56,57) Згідно з списку №185 від 03.03.2019 р. згрупованих поштових електронних переказів, відправник ТОВ «АГРОКІМ», на ім`я [PERSON] , на адресу: [ADDRESS] , перераховано 8652 грн. 90 коп. орендної плати за дог.№АК/3-3525172 від 11.11.2012 за 2018 р.(а.с.59) Відповідно до висновку експерта Чернігівського науково-дослідного Експертно-криміналістичного центру МВС України №490 від 21.06.2019 р., підписи в графах «Орендодавець», які розміщені в додатковій угоді до договору оренди землі від 11 листопада 2012 року, зареєстрованого у реєстраційній службі Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області 25 листопада 2013 року за №3525172 від 21 вересня 2015 року, виконані не [PERSON] , а іншою особою(а.с.146-150) V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. За положеннями ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами. За змістом ч. 1 ст. 210 ЦК України та ч. 1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі підлягає державній реєстрації, після чого він відповідно до ст.18 Закону набирає чинності. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення, які повинні бути взаємними та двосторонніми. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Отже, підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підписів підтверджує наміри учасників правочину і є доказом їх волевиявлення. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 і 6 ст. 203 цього Кодексу. За приписами п.2 ч.1 ст.208 ЦК України правочин між фізичною особою та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу (правочини, які повністю виконуються у момент їх вчинення), належить вчиняти письмово. При цьому, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій, якщо він підписаний сторонами (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Суд вважає безпідставними твердження представника відповідача про те, що отримання орендної плати за користування земельною ділянкою є підтвердженням укладення додаткової угоди, оскільки сам факт отримання позивачем плати за користування землею не може свідчити про погодження з умовами укладеного між сторонами договору оренди та вплинути на його недійсність із підстав відсутності волевиявлення власника земельної ділянки на передачу її в користування відповідачу. Оскільки судом встановлено, що у [PERSON] не було волевиявлення на продовження з ТОВ «АГРОКІМ» оренди належної йому земельної ділянки і він не ставив підпис на додатковій угоді від 21.09.2015 року до договору оренди землі від 11 листопада 2012 року укладеною між [PERSON] та ТОВ «АГРОКІМ», то позовні вимоги про визнання недійсною додаткову угоду від 21.09.2015 року до договору оренди землі від 11 листопада 2012 року підлягають задоволенню. VI. Судові витрати. Щодо вимог позивача стягнути на його користь з відповідача судові витрати, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи , належать витрати, в тому числі : на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів,експертів та проведення експертиз. За правилами ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю то судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., сплачений позивачем під час подачі позовної заяви та витрати понесені на проведення експертизи в розмірі 900 грн 48 копійок підлягає стягненню з відповідача на його користь. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. ч.1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо) (п. 8 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Враховуючи зазначені положення законодавства, суд вважає, що позивач у справі належним чином документально підтвердив витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 гривень, а саме договорами про надання про надання правничої допомоги, розрахунком гонорару за надання правничої допомоги, актом виконаних робіт та розрахунковою квитанцією. З розрахунку суми гонорару вбачається, що адвокатом Джура С.П., надано наступні послуги: складання позовної заяви та подача матеріалів до суду -3000 грн., участь у розгляді справи в суді першої інстанції - 2000 гривень. Відповідно до вимог частини 6 статті 137 ЦПК України, обов`язок доказування не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представником відповідача в судовому засіданні не заявлялося клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та не ставилося під сумнів обгрунтованість розміру таких витрат, які підтверджені належними доказами. За таких обставин, витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 5000 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved