Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.08.2020 звернувся до Рокитнянського районного суду Київської області з позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 12 жовтня 2019 року Рокитнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управлінння юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис № 81 (свідоцтво серії [NUMBER] від 12 жовтня 2019 року). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ще до одруження у них з відповідачкою народився син [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Батьком дитини у свідоцтві про народження, виданому виконавчим комітетом Клинівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, записано його. \~ \~ \~ \~Однак у травні 2020 року, під час сварки з відповідачкою, він дізнався що він не є біологічним батьком дитини. Для перевірки зазначеного факту він звернувся до лабораторії для перевірки тесту ДНК на батьківство. \~ \~ \~ \~Результат тесту ДНК підтвердив факт, що він не є батьком дитини. \~ \~ \~ \~З цього часу вони з відповідачкою шлюбних відносин не підтримують та проживають окремо. Шлюб носить формальний характер при його фактичному розпаді. Примирення з відповідачкою не можливе. До судовго розгляду справи позивач подав заяву, якою підтримав позовні вимоги та просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Справу просив слухати у його відсутності. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, якою позовні вимоги визнала та просила розглянути справу у її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступного. У відповідності до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 12 жовтня 2019 року Рокитнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управлінння юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис № 81 (свідоцтво серії [NUMBER] від 12 жовтня 2019 року). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ще до одруження у них з відповідачкою народився син [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Батьком дитини у свідоцтві про народження, виданому виконавчим комітетом Клинівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, записано його. \~ \~ \~ \~Однак у травні 2020 року, під час сварки з відповідачкою, він дізнався що він не є біологічним батьком дитини. Для перевірки зазначеного факту він звернувся до лабораторії для перевірки тесту ДНК на батьківство. \~ \~ \~ \~Результат тесту ДНК підтвердив факт, що він не є батьком дитини. \~ \~ \~ \~З цього часу вони з відповідачкою слубних відносин не підтримують та проживають окремо. Шлюб носить формальний характер при його фактичному розпаді. Примирення з відповідачкою неможливе. Позивачем також подано позов до суду про виключення з\~актового запису\~про народження\~дитини даних про батька дитини. За таких обставин подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам кожного з подружжя та інтересам дитини. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свобод чи інтересів інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам дитини, а тому відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно з положеннями частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено частиною 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір". Оскільки, відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420 гривень 40 копійок та таку ж суму стягнути на його користь з відповідача. З урахуванням\~викладеного,

Outcome: approved