Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] із щомісячного стягнення в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на щомісячне стягнення в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання рішенням суду у цій справі законної сили та до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що за її позовною заявою, було прийнято рішення Христинівського районного суду Черкаської області про стягнення із [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. На підставі цього рішення суду видано від 16.04.2015 у справі №706/316/15-ц виконавчий лист. У даний час, цей виконавчий лист примусово виконується Христинівським районним відділом державний виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. 17 травня 2017 року Верховною радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Вищевказаним Законом внесено зміни до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, а саме, змінено мінімальний розмір аліментів на дитину, які збільшено з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач, є людиною працездатного віку, отримує відповідні доходи, будь-які інші особи, які б перебували на його утриманні відсутні. Позивач у підготовче судове засідання не зявилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не зявився. проте від нього до суду ннадійшов відзив, в якому зазначив, що визнає поовні вимоги частково, у звязку з тим, що його майновий стан не змінився та також те, що він являється інвалідом 3 групи. В подальшому відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Суд, відповідно до ст.ст.200,223,247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітнього сина: [PERSON] [INFO], який проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Рішення Христинівського районного суду Черкаської області із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. На підставі цього рішення суду видано від 16.04.2015 у справі №706/316/15-ц виконавчий лист. За змістом ст.\~180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3ст. 181 СК України). Згідно положень ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення . Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1статті 192 Сімейного кодексу\~України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184\~СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов'язує таку заміну із способом їх присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст.183,192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Як з'ясовано, розмір аліментів, які стягуютьсяз відповідачана утриманнядитини накористь позивача визначено судому в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2018\~рік» визначено, що з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 1492 гривні на місяць, а для дітей віком від 6 до 18 років 1860 гривень. Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження, стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Вказане зумовлено зміною чинного законодавства з метою посилення захисту прав дітей на належне утримання та підвищення мінімального розміру аліментів на одну дитину з 30 відсотків до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що в свою чергу є підставою для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання їх спільної дитини. Відповідно, суд приходить до висновку про необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати вподальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання рішенням суду у цій справі законної сили та до досягнення сином повноліття. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. Відповідно ст.\~141\~ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved