Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася\~ до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що 14.07.2016 року вона з відповідачем уклала шлюб, від якого сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. Діти проживають разом із позивачем, відповідач допомоги на їх утримання не надає, в зв"язку із чим позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на їх утримання, який перебуває на розгляді в Добропільському міськрайонному суді Донецької області. Позивач також зазначила, що відповідач раніше був одружений з [PERSON] (зараз- [PERSON] ), від шлюбу з якою він також має дитину, 2007 р.н., на утримання якої також сплачує аліменти відповідно до рішення суду в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів. Позивач зазначає, що вона не може працювати та утримувати себе, тому що на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує державну допомогу на дитину, яку призначено до 30.11.2022 року. В той же час, відповідач добровільно повноцінну допомогу на її утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює майстром гірничим у ВСП ШУ «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» та, в середньому, отримує заробітну плату в розмірі майже 20000 грн. щомісячно. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , на свою користь аліменти на її утримання в розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , трьох років. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06.03.2020 року розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відповідачем не було подано до суду відзиву на позовну заяву. Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач через канцелярію суду надав заяву з проханням розглянути справу без її участі, а також копію рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06.05.2020 року про стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів. Від відповідача через канцелярію суду також надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Третя особа [PERSON] до суду також подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, проти задоволення позовних вимог заперечує, про що надала до суду відзив на позовну заяву. Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про прийняття заяви відповідача про визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 14.07.2016 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 103 від 14 липня 2016 року (а.с. 6). Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.12.2016 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 343 від 29.12.2016 року (а.с. 7); [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 04 грудня 2019 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 297 від 04.12.2019 року (а.с. 8). Згідно копії довідки № 16.01-08/965, виданої 24.01.2020 року Відділом реєстрації Добропільської міської ради, [PERSON] , 1994 р.н., зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею зареєстровані: [PERSON] , 2016 р.н. та [PERSON] , 2019 р.н. (а.с. 12). З матеріалів справи вбачається, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 травня 2008 року з [PERSON] , [INFO] , було стягнуто аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 24.03.2008 року і до досягнення донькою повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с. 16). Позивачем також було подано до суду копію рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06 травня 2020 року, з якого вбачається, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей- [PERSON] , 2016 р.н. та [PERSON] , 2019 р.н., в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.02.2020 року, і до досягнення дітьми повноліття( рішення не набрало законної сили). Відповідач по справі до суду не з"явився, через канцелярію суду надав заяву про визнання позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання в повному обсязі(а.с.49). Третя особа [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що вона заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки з 14.07.2016 року та по теперішній час позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, проживають разом з дітьми за адресою: [ADDRESS] , спільно піклуються про побудову сімейних відносин між собою та дітьми, спільно дбають про матеріальне забезпечення родини, ведуть загальний бюджет, разом виховують дітей, в соціальних мережах викладають фото щасливої родини. Відповідач [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але це тільки фактичне місце прописки. Третя особа вважає, що позов подано з метою зменшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь третьої особи на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] (а.с. 37-41). Аналізуючи доводи третьої особи [PERSON] зазначені в відзові, суд приходить до висновку про те, що вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і спростовуються матеріалами справи, згідно яких малолітні діти зареєстровані та проживають разом з позивачем [PERSON] , а відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта відповідача, а також відповіддю Відділу реєстрації Добропільської міської ради від 04.03.2020 року № 16-23/168 (а.с. 11,20). Окрім того, слід зазначити, що дружина, з якою проживають діти, відповідно до вимог сімейного законодавства, має право на утримання від батька-чоловіка дітей, незалежно від факту перебування сторін у шлюбі та спільного проживання. Відповідно до ст.\~84\~Сімейного кодексу\~України дружина має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до копії довідки № 17, виданої 30.01.2020 року директором Ганнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Добропільської районної ради, [PERSON] працює вчителем російської мови та зарубіжної літератури у вказаному навчальному закладі, на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 13). Згідно копії довідки № 212 від 27.01.2020 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Добропільської міської ради, [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Добропільської міської ради як одержувач допомоги при народженні дитини по 30.11.2022 року, розмір виплаченої допомоги за період з липня по грудень 2019 року склав 16340,00 грн. (а.с. 14). Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач на даний час не працює, отримує соціальну допомогу в зв`язку із народженням дитини, іншого джерела доходу не має, тобто дійсно потребує матеріальної допомоги від батька своєї дитини на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Суд також приходить до висновку про те, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, оскільки з копії довідки № 86 від 29.01.2020 року, виданої ВСП «ШУ Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», [PERSON] працює майстром гірничим на вказаному підприємстві та розмір його доходу за період з липня по грудень 2019 року склав 125600,00 грн., аліментів сплачено 22855,98 грн. (а.с. 15). Відповідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача на своє утримання до досягнення дитиною трьох років аліменти в розмірі 1/10 частини заробітку(доходу) відповідача. Приймаючи до уваги заяву відповідача про визнання позовних вимог в повному обсязі, суд враховує розмір доходу(заробітку) відповідача, а також його обізнаність про наявність судових рішень про стягнення з нього аліментів на утримання дітей- доньки [PERSON] (аліменти стягуються на користь [PERSON] згідно рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.05.2008 року, а також доньки [PERSON] та сина [PERSON] (аліменти стягнені на користь [PERSON] рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06.05.2020 року, рішення не набрало законної сили), та приходить до висновку про можливість прийняття такої заяви та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання позивача до досягнення сином [PERSON] трьох років в розмірі 10% від заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня звернення позивача до суду із зазначеною позовною заявою. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.Таким чином, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved