Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 25 квітня 2010 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис 322. Від даного шлюбу у них [INFO] року народилась дочка [PERSON]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, в сім'ї постійно виникають сварки та суперечки, між ними немає взаєморозуміння та взаємоповаги. Крім того, з відповідачем проживають окремо, малолітня донька перебуває на її утриманні, [PERSON] добровільно погодився надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 700 гривень. Просить розірвати шлюб, укладений 25 квітня 2010 року між нею та [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти в її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі, в розмірі 700 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 квітня 2010 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис 322 (а.с.4). Від даного шлюбу у них [INFO] року народилась дочка [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружи, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю" встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач тривалий час подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення сторонами щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що шлюб слід розірвати. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] свого обов'язку утримувати неповнолітню дочку не виконує, дитина перебуває на утриманні матері [PERSON] Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В матеріалах справи відсутні дані про місце роботи відповідача, а тому, визначити його реальний дохід не можливо. Однак, дана обставина, на думку суду, не звільняє його від обов'язку утримувати неповнолітню дитину, батьком якої він є. З врахуванням вищенаведеної норми Закону, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме - 700 гривень щомісячно, які підлягають стягненню починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення [PERSON] повноліття. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітньої дитини; стан здоров'я та матеріальне становище стягувача та платника аліментів, а також те, що у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків на утриманні немає. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання. З відповідача слід стягнути в доход держави 243 гривні 60 копійок судового збору.

Outcome: approved