Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

ПАТ «МЕГАБАНК» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 06 листопада 2015 року між ПАТ «МЕГАБАНК» та [PERSON]Обуло укладено кредитний договір №9-093-822-2-15-Г (з ануїтентними платежами). Згідно вказаного договору позивач надав відповідачу грошові кошти шляхом видачі з каси банку готівку в розмірі 15 000 грн. на строк з 06 листопада 2015 року до 03 листопада 2017 року зі сплатою 15,00 % річних. Проте, умови договору щодо своєчасного внесення вказаних у Договорі платежів відповідачем порушені, внаслідок чого станом на 01.11.2017 року виникла заборгованість у розмірі 22878 грн. 32 коп. В зв'язку з цим позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав клопотання в якому просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, у судове засідання не зявилася. Судом було встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. За вказаною адресою направлялися судові повістки, але вони повернулися до суду з відміткою поштового відправлення, за зазначеною адресою не проживає. Згідно ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином суд вважає, що відповідач була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 06 листопада 2015 року між ПАТ "МЕГАБАНК" та [PERSON] укладено кредитний договір №9-093-822-2-15-Г, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 15 000 грн. на строк з 06 листопада 2015 року до 03 листопада 2017 року зі сплатою 15% річних (а.с. 8). 16.12.2013 року грошові кошти в розмірі 15000 грн. видані позивачем відповідачу, що підтверджується випискою з особового рахунку № [NUMBER] за період з 06.11.2015 року по 31.10.2017 року та заявою про видачу готівки (а.с.15, 17). Відповідно до п. 1.4 кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором. Згідно з п. 3.2.3 кредитного договору відповідач зобовязаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах. Пунктом 4.4 кредитного договору визначено, що розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтентного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди складає 1181,51 грн. Починаючи з 01.01.2016 року відповідачем порушуються строки сплатити ануїтетних платежів за кредитом. Відповідно до п. 4.9 кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів позивач обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. Починаючи з 04.04.2016 року відповідачу була встановлена процентна ставка за кредитним договором в розмірі 0, 1 % річних. Відповідач договірні зобовязання належним чином не виконав, в звязку з чим станом на 01 листопада 2017 року має заборгованість по кредитному договору у сумі22878, 32 грн., яка складається з : - суми залишку заборгованості за кредитом в розмірі 15000,00 грн.; - суми нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.10.2017 року по 31.10.2017 року в розмірі 1, 29 грн.;; - суми нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з 01.10.2017 року по 31.10.2017 року в розмірі 1127, 03 грн.; - суми штрафу, нарахованого відповідно до розділу 6 кредитного договору 6750,00 грн. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання відповідно до ст. 617 ЦК України. Отже, відповідач зобовязана виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобовязання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та врахувати всі ризики, що повязані з грошовими зобовязаннями. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав зобов'язання за кредитним договором тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн.00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved