Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, треті особи: Житлово - будівельний кооператив № 340 «Весна-9», Шоста Запорізька державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначили наступне. [INFO] року померла рідна сестра позивача - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], від 01 жовтня 2010 року. За життя [PERSON] своє спадкове майно нікому не заповідала. Після смерті сестри відкрилася спадщина за місцем її проживання у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS]. Відкрито спадкову справу в Шостій Запорізькій державній нотаріальній конторі. У [PERSON] на момент смерті не залишилося родичів до першого споріднення включно, так як дитина та чоловік померли ще за її життя, тому спадкоємці відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України відсутні. Спадкоємцями другої черги є позивач та її рідні сестри - [PERSON] і [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва [NUMBER] про право власності на житло від 13 грудня 1994 року, квартира за адресою: [ADDRESS] зареєстровано Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації на праві спільної сумісної власності громадян [PERSON] та [PERSON]. Однак, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 червня 1998 року [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] його частину спірної квартири, тобто у її власності після смерті чоловіка була вся спірна квартира. 22 вересня 2010 року державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Фоміна Т.В. видала Свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого [PERSON], належить 1/3 частка у спадщині, що складається з квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 52,55 кв.м. 20 жовтня 2010 року [PERSON] було надано Витяг про державну реєстрацію прав Орендним підприємством Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації про право власності на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 52,55 м.кв. У Свідоцтві про право на спадщину вказано, що на 2/3 частки вищезазначеного майна, які залишилися для її сестер, [PERSON] та [PERSON], видано не було. [INFO] року померла [PERSON]. Однак, відсутнє підтвердження того факту, що [PERSON] оформила право власності на спірну квартиру, оскільки після смерті останньої, її син, [PERSON], як спадкоємець, прийняв всі права та обов'язки спадкодавця відповідно до Свідоцтва про спадщину № 054237 від 27 грудня 2013 року та Свідоцтва про спадщину № 054238 від 27 грудня 2013 року, де не вказана спірна квартира. [INFO] року померла [PERSON]. Її донька, [PERSON], на даний час вступає у спадщину після смерті своєї матері. Проте, спірна квартира у спадкову масу не входить, оскільки [PERSON] не оформила право власності на належну їй 1/3 частку у спадщині, що складається зі спірної квартири. На підставі викладеного позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS], загальною площею 52,55 кв.м. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2015 року змінено відповідача у справі за позовом [PERSON] до Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради, треті особи: [PERSON], [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування за законом на належного відповідача Запорізьку міську раду. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином, представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час, та місце проведення судового засідання повідомлялась своєчасно та належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Треті особи в судове засідання не з'явились, причину неявки суду не повідомили, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, надали заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника. На підставі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). [INFO] року померла сестра [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану ГУЮ у Запорізький області. Відповідно до Свідоцтва [NUMBER] про право власності на житло від 13 грудня 1994 року, квартира за адресою: [ADDRESS] зареєстровано Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації на праві спільної сумісної власності громадян [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 червня 1998 року [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] його частину спірної квартири (а.с. 13). Згідно зі ст.1261 ЦК України спадкоємці першої черги відсутні. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, спадкоємцями другої є [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 22 вересня 2010 року державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Фоміна Т.В. видала Свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого [PERSON], належить 1/3 (одна третя) частка у спадщині, що складається з квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 52,55 кв.м. (а.с. 14). 20 жовтня 2010 року [PERSON], надано Витяг про державну реєстрацію прав Орендним підприємством Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації про право власності на 1/3 (одну третю) квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 52.55 кв.м. (а.с. 15). [INFO] року померла рідна сестра позивача - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28 квітня 2010 року, виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Відповідно до Свідоцтв про право на спадщину за законом від 27.12.2013 року, син [PERSON] - [PERSON] прийняв спадщину яка складається з ? частки у праві спільної часткової власності на квартиру за [ADDRESS] та грошові вклади з відповідними відсотками, нарахуваннями, компенсаціями та індексаціями. [INFO] року померла рідна сестра позивача - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09 жовтня 2014 року, виданого Виконавчим комітетом Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Факт родинних відносин між [PERSON] [PERSON], [PERSON] встановлено рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02.12.2008 року. Згідно копії Спадкової справи № 1061 [PERSON], померлої [INFO] року встановлено, що її рідні сестри [PERSON], [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину в яку входило: - квартира [ADDRESS], загальною площею 52,55 кв.м.; - право на вклади, що зберігаються в ТВБВ № 10007/0192, ТВБВ № 10007/0198, ТВБВ № 10007/0199 філії Запорізького обласного управління ВАТ «Державний Ощадний банк України». Відповідно до витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі [PERSON] належить право власності на 1/3 частку нерухомого майна та 1/3 частку на вклади з відсотками (а.с. 129-130). Згідно з Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.09.2010 року встановлено, що свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частки майна не видано. [PERSON] та [PERSON] за життя не звернулись до нотаріуса за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов'язаний утримувати майно,що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Всі комунальні послуги оплачує [PERSON] Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 3.2. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" (надалі - лист № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р.) має місце роз'яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз'яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ. Відповідно до ч. 2 ст. 1297 ЦК України, якшо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. [PERSON] 22 вересня 2010 року видано Свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВР №954088 від 22 вересня 2010 року, де вказано, що [PERSON], належить 1/3 (одна третя) частка у спадщині, що складається з квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 52,55 кв.м. У зазначеному Свідоцтві про право на спадщину вказано, що на 2/3 (дві третіх) частки вищезазначеного майна, які залишилися для її сестер, [PERSON] та [PERSON], видано не було. Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст. 11 ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved