Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою і просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що правовстановлюючий документ свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВММ 405224 від 29 січня 2010 року, видане Овруцькою державною нотаріальною конторою 29 січня 2010 року на земельні ділянки розміром 1,6553 га. та 0,3141 га., які розташовані на території Великофоснянської сільської ради, фактично видано на земельні ділянки розміром 1,6553 га. та 0,3141 га., які розташовані на території Нововелідницької сільської ради Овруцького району Житомирської області, оскільки у свідоцтві про право на спадщину за законом серії ВММ 405224 від 29 січня 2010 року, помилково вказано місце розташування земельних ділянок на території Великофоснянської сільської ради Овруцького району, хоча в дійсності на території Нововелідницької сільської ради Овруцького району. В Овруцькій державній нотаріальній конторі їй відмовлено у виправленні помилки у тексті нотаріально оформлюваного документа, оскільки нотаріус [PERSON] який видав свідоцтво про право на спадщину за законом, на даний час в конторі не працює та помер. В судове засідання заявник не з»явився, але в заяві просить суд справу розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явився, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі даних та доказів. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 29 січня 20140 року, за №3253/5 посвідченого Державним нотаріусом Овруцької державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] після померлої 26 липня 2009 року матері - [PERSON], успадкувала земельні ділянки площею 0,3141 га. та 1,6553 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Великофоснянської сільської ради Овруцького району Житомирської області, які належали померлій на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії ЖТ №129410 та №129409 (а.с.3). Відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №129409 та серії ЖТ №129410 виданих 16.01.2004 року Овруцькою районною державною адміністрацією Житомирської області, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,6553 га. та земельної ділянки площею 0,3141 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Нововелідницької сільської ради Овруцького району Житомирської області, які належали померлій на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії ЖТ №129409 та серії ЖТ №129410 виданих Овруцькою районною державною адміністрацією Житомирської області 16 січня 2004 року (а.с.5-6). З листа Овруцької державної нотаріальної контори №1938/02-14 від 04.12.2015 вбачається, що заявникові відмовлено внести виправлення в свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки нотаріус [PERSON] який видав свідоцтво про право на спадщину за законом, на даний час в конторі не працює, а згідно до п.6.13 Правил ведення нотаріального діловодства, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 року за №3253/5, у разі допущення помилки у тексті нотаріально оформлюваного документа, лише який не потребує підпису особи, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії, виправлення помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису із зазначенням дати та проставленням свого підпису і печатка на такому застереженні і запропоновано звернутися до суду для встановлення факту належності даного свідоцтва про право на спадщину за законом ( а.с.8). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Згідно ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Оскільки надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, враховуючи також те, що даний факт ніким не оспорюється, суд прийшов до висновку, що під час видачі свідоцтва про право на спадщину за законом була допущена описка в написанні місця розташування земельних ділянок, а тому заява підлягає задоволенню. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як дозволить їй реалізувати своє право на спадкове майно. Заявник сплатила судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved