Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Майсак В.О. в інтересах [PERSON] звернулася до Токмацького районного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Підставою для звернення з позовом до суду є матеріальне забезпечення дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з відповідачем не перебувають у зареєстрованому шлюбі. Відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Дитина [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просить стягнути з нього аліменти в розмірі ј чверті з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку та не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. На розгляд справи в судове засідання позивач та її представник не прибули. Адвокат Майсак В.О. надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач на розгляд справи у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Враховуючи згоду позивача, суд вважає необхідним розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст.280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який 20.06.2002 розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 30.05.2019. Відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та довідкою Бердянського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області від 11.06.2019 №22/17.21.06-183. Дитина [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 31.05.2019, виданою ОСББ «Ковальська 52». Відповідач в добровільному порядку не сплачує аліменти на утримання малолітньої дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України. У відповідності до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає, що з відповідача на користь держави слід стягнути 768,40 грн. судового збору за вимогу про стягнення аліментів, оскільки при подачі даного позову позивач була звільнена від оплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved