Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON] громади в особі Кривошиївської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, відповідно до якого просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,1730 га у межах згідно з планом, що розтащована на території Кривошиївської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН № 045558, виданим Хмільницькою райдержадміністрацією 15 серпня 2007 року, посилаючись на те, що 11 лютого 2013 року померла бабушка позивача - [PERSON]. З приводу оформлення спадщини, у визначений законом термін позивач звертався до нотаріуса, однак їй було рекомендовано питання щодо визнання права власності на майно вирішувати в судовому порядку у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, відповідач не заперечує проти їх задоволення, а треті особі заперечень щодо заявленних позовних вимог не мають. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 260401 від 15 лютого 2013 року підтверджується, що 11 лютого 2013 року у віці 75 років, в с. Колибабинці Хмільницького району Вінницької області померла [PERSON], про що 15 лютого 2013 року складено відповідний актовий запис № 4. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 2.1730 га у межах згідно з планом, що розташована на території Кривошиївської сільської Ради Хмільницького району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН № 045558, виданим Хмільницькою райдержадміністрацією 15 серпня 2007 року. Згідно витягу про грошову нормативну оцінку земельної ділянки за № 02-10/2632 від 09 вересня 2015 року вартість вказаної земельної ділянки становить 51450 грн. 99 коп. Ще за життя, а саме 15 липня 2011 року, [PERSON], зробила розпорядження, яким заповіла позивачу земельну ділянку площею 2.1730 га у межах згідно з планом, що розташована на території Кривошиївської сільської Ради Хмільницького району Вінницької області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 045558 виданого на підставі розпорядження Хмільницької райдержадміністрацією від 23 квітня 2003 року № 148. До дня смерті позивач проживала разом з бабою в одному будинку, так як вона важко хворіла, тому [PERSON] вимушення була переїхати за місцем її проживання та здійснювати за нею догляд, опікувала її та доглядала, несла витрати по її утриманню, а після її смерті здійснила всі ритуальні обряди та поховала на місцевому кладовищі. А тому спадщину після смерті спадкодавця [PERSON], позивач фактично прийняла, шляхом постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, так як у відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Факт постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, підтверджується довідкою виданою Кривошиївською сільською радою Хмільницького району Вінницької області № 323 від 31 серпня 2015 року. [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті баби, спадкоємець за законом, який має обовязкову частку в спадковому майні, це її дід, а чоловік померлої, [PERSON], від прийняття спадщини відмовляється та 1/2 частку в спільному майні подружжя не претендує, про що свідчить його заява від 13 серпня 2015 року. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач являється спадкоємцем за законом, інші спадкоємці на спадщину не претендують, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджує його право на успадкування майна спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки питання про розподіл судових витрат позивачами не ставиться, понесені судові витрати по оплаті судового збору необхідно залишити за останніми. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved