Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, в обґрунтування позову вказавши, що шлюб перший був зареєстрований 11 серпня 2006 року відділом реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції, Автономної Республіки Крим, Україна, актовий запис № 432. Від шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], дитина перебуває на утриманні позивача. Спору про місце проживання дитини та майнового спору між подружжя не має. Під час попереднього судового засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити в повному обсязі, оскільки відповідач виїхав на заробітки до Російської Федерації і повертатись до родини не має намірів, шлюбні стосунки фактично припинені з січня 2015 року, з зазначеного часу подружжя живуть окремо. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши через канцелярію суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі і про можливість розгляду справи за його відсутністю (а.с. 10) Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований 11 серпня 2006 року відділом реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції, Автономної Республіки Крим, Україна, актовий запис № 432 (а.с. 13). Відповідно до копії свідоцтва про народження у подружжя є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Судом встановлено, що шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені з січня 2015 року, з вказаного часу сторони разом не мешкають, ведуть окреме господарство, стосунки не підтримують тривалий час, не мають наміру на подальше збереження сім'ї, відповідач виїхав на заробітки в м. Москву Російської Федерації і наміру на повернення не має, за таких підстав, суд вважає, недоцільним надання строку для примирення. Спору про місце проживання дитини у сторін не має, останні дійшли згоди про місце проживання дитини. Майнового спору між сторонами немає. За таких обставин збереження сім'ї неможливо. Доводи позивача вважаються доведеними. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Статтею 115 СК України, розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" звернуто увагу судів на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно п. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», про державну реєстрацію розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записі про шлюб. У разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За бажанням сторін прізвища після розірвання шлюбу залишити позивачу «[PERSON]», відповідачу «[PERSON]». Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ст. 58 Конституції України, постанови пленуму ВСУ від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 24, 105 ч. 3, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved