Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № б/н від 15.08.2007 року у розмірі 38643,43 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.08.2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За умовами кредитного договору відповідач зобов"язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п. 3.2 та п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановлено Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами» та правилами надання банківських послуг, «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Взяті на себе зобовязання по договору № б/н від 15.08.2007 року [PERSON] виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредит у розмірі 8000,00 грн. В порушення умов договору відповідач зобовязання за договором № б/н від 15.08.2007 року належним чином не виконує, в звязку з чим станом на 31.10.2013 року має заборгованість в розмірі 38643,43 грн. Представник позивача в судовому засіданні, викладені в позові обставини підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідачки в судому засіданні позов не визнав. Підтвердив, що дійсно відповідачка отримувала кредит в ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 8000,00 грн., але банк протиправно неодноразово скористався правом на збільшення/зменшення установленого розміру кредитного ліміту, з метою штучного збільшення заборгованості шляхом включення нарахованих відсотків за кредитним договором до тіла кредиту. Відповідачка намагалася виконувати свої зобов*язання за кредитним договором, однак через скрутне матеріальне становище в повному обсязі виконати зобов*язання не змогла та утворилась заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості позивача у відповідача уже з листопада 2007 року утворилася прострочена заборгованість за кредитним договором, і фактично з 2008 року відповідач повністю припинила виконувати свої обов*язки по сплаті щомісячних платежів та поверненню суми використаного кредиту. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг платіжна картка має строк дії, в даному випадку строк дії картки закінчився 31.08.2009 року, разом з тим позивач звернувся до суду з позовною заявою 13.02.2014 року, таким чином пропустив строк позовної давності. Просив в задоволенні позову відмовити з підстав спливу позовної давності. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, письмові докази прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.08.2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За умовами кредитного договору відповідач зобов"язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п. 3.2 та п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановлено Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник зобов?язався надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Взяті на себе зобовязання по договору № б/н від 15.08.2007 року [PERSON] виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредит у розмірі 8000,00 грн. У порушення умов договору відповідач зобовязання за договором № б/н від 15.08.2007 року належним чином не виконує. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно по ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконала, в наслідок чого станом на 31.10.2013 року\~у неї перед ПАТ КБ «ПриватБанк»\~утворилась заборгованість\~у розмірі 38643 гривні 43 коп., яка складається: 8740,39 грн. - заборгованість за кредитом; 26876,18 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 948,60 заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1828,26 грн. - штраф (процентна складова). Згідно розрахунку наданого позивачем станом на 31.01.2017 року заборгованість відповідачки перед банком складає 58548,18 грн., позивач свої позовні вимоги не змінював, таким чином суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог. Згідно ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог\~ст. 526 ЦК України,\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог\~ст. 610 ЦК України,\~порушенням зобов*язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов*язання (неналежне виконання). У відповідності до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Зокрема, ч. 2\~ст. 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права чи про особу, яка його порушила (ч. 1\~ст. 261 ЦК України). Так, за зобов*язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5\~ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у\~статтях 252-255 ЦК України. При цьому, початок перебігу позовної давності пов*язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої\~статті 264 ЦК України\~після переривання перебіг позовної давності починається заново. Як вбачається з п.9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього часу жодна із сторін не проінформувала іншу про припинення дій договору він автоматично лонгується на такий же строк. \~\~\~\~ Відповідно до п.5.4 Умов та Правил надання банківських послуг строк погашення кредиту в повному обсязі - не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці. У даному випадку договірні відносини між сторонами не припинились, тому заявлені в цій справі вимоги про стягнення заборгованості, яка склалася під час дії кредитного договору, перебувають в межах позовної давності. Як вбачається з матеріалів справи між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н від 15.08.2007 року за яким було надано кредитну картку: № 4149625303190423 дата відкриття 22.08.2007 року, термін дії 08/09. Як вбачається з виписки банківського рахунку клієнта,\~\~вона містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки [PERSON], а саме відповідач користувалась вказаною карткою: знімала кошти з банкоматів, здійснювала погашення заборгованості через термінали тощо в період 2007 -2011 роки, і останній платіж проведено нею 27.09.2011 року у розмірі 100 грн. ПАТ КБ «Приват банк» звернувся до суду 13.02.2014 року, тобто у межах строку позовної давності. При цьому посилання представника відповідача на те, що кредитний договір між нею та позивачем був укладений 15.08.2007 року і строк дії картки сплинув 31.08.2009 року є безпідставними та спростовуються випискою по картковому рахунку про те, що відповідачка до 2011 року постійно користувалась кредитним лімітом шляхом здійснення операцій щодо зняття та повернення готівки на картковий рахунок. Таким чином позивачем не пропущений строк позовної давності. Посилання представника відповідача, що [PERSON] не були внесені кошти в розмірі 100 грн. свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, оскільки відповідно до умов Договору клієнт зобов*язаний застосовувати заходи до запобігання втрати картки, ПІНа або інформації, нанесеної на карту і магнітну смугу, або їх незаконного використання, інформувати банк, а також правоохоронні органи про факт втрати картки, ПІНу, або отримання звістки про їх незаконне використання. Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією. Відповідних заяв [PERSON] до банку або правоохоронних органів не надавала. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приват банк» підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved