Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним, [PERSON], [INFO], право власності на земельну ділянку, загальною площею 4,53 га., з них: 3,8474 га. рілля, 0,3268 га. рілля, 0,3534 га. кормові угіддя, визначених у державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ №022226 виданого на імя [PERSON] та на земельну ділянку, загальною площею 4,57 га., з них: 2,4124 га. рілля, 1,7667 га. рілля, 0,3953 га. кормові угіддя, визначених у державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ №022227 виданого на імя [PERSON], що розташовані на території Червонослобідської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, призначення яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер 03 жовтня 2009 року в селі Мелешківка, Недригайлівського району Сумської області. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти визнання за братом права власності на земельні ділянки, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник Червонослобідської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі у судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти заявлених вимог не заперечує. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відсутність державних актів на дані земельні ділянки перешкоджає позивачу оформити спадщину, що залишилася після смерті [PERSON] і в повному обсязі розпоряджатися нею, а оформити документи на земельні ділянки іншим шляхом не можливо. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У звязку з неможливістю отримати позивачем правовстановлюючи документи на земельні ділянки, які він успадкував, суд вважає за необхідне задовольнити його позовні вимоги, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за [PERSON] права власності на земельні ділянки. Вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлена.

Outcome: approved