Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання фізичної особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням, в якому зазначила, що вона є власником будинку [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі - продажу. Відповідач по справі є її колишнім співмешканцем та на даний час зареєстрований в зазначеному будинку. З грудня 2015 року та по даний час [PERSON] в зазначеному будинку не проживає та не з'являється. Відповідно до акту фактичного проживання в будинку, у ньому зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Оскільки відповідач за місцем реєстрації не проживає, виникають проблеми у здійсненні її права щодо продажу будинку, але реєстрація відповідача у вказаному будинку позбавляє позивача можливості повноправно здійснювати свої права власника. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно належним чином надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно належним чином, заперечень суду не надав. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Липнязька сільська рада Добровеличківського району Кіровоградської області представника в судове засідання не забезпечила, про день, час та місце слухання справи повідомлені вчасно належним чином надали до суду заяву про слухання справи в їх відсутності. Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а тому справу можливо розглянути по суті у відсутності сторін та винести очне рішення по справі . Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO] є власником житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі - продажу від 13 липня 2007 року та витягом про реєстрацію в державному реєстрі правочинів 4286571 від 13.07.2007 року. (а.с.9-10 ) Згідно з договором купівлі-продажу від 13 липня 2007 року [PERSON] купила житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями загальною площею 43,0 кв.м., в [ADDRESS]. ( а.с.9) Відповідно до довідки виданою Липнязькою сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області № 1756 від 25.04.2018 встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований на території Липнязької сільської ради за адресою [ADDRESS] з 28.08.2015. З грудня 2015 року по теперішній час [PERSON] фактично не проживає. ( а.с.11) Відповідно до акту фактично проживаючих від 25.04.2018, складеного депутатом сільської ради [PERSON], встановлено, що за адресою [ADDRESS], зареєстровано п'ятеро чоловік [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], але фактично [PERSON] не проживають. ( а.с.12 ) Згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої Липнязькою сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області з'ясовано, що до складу сім'ї ( зареєстрованих ) входять [PERSON], [PERSON] - син, [PERSON] - невістка, [PERSON] - онука, [PERSON] не родич. (а.с.13) Суд зазначає, що за загальним правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним до шлюбу; майно набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Враховуючи вище викладене суд вважає, що будинок не є спільним майном , оскільки [PERSON] стала її власником на підставі договору купівлі - продажу від 13.07.2007. Також відповідачем не надано суду доказів про наявність поважних причин у зв'язку з якими він не проживає в будинку позивача і не заявлено клопотань про витребування таких доказів. Відповідно до вимог частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців . Згідно с.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку . З огляду на вказане суд вважає, що відповідач, яка на протязі понад три роки без поважних на те причин не проживає в будинку позивача, втратила право на користування цим житлом . Факт знаходження на реєстраційному обліку відповідача в домоволодінні позивача позбавляє останнього можливості розпоряджатися належним йому на праві приватної власності будинком в повній мірі зокрема вирішити питання про продаж даного будинку. Відповідно до вимог статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що право власності позивача підлягає захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом та зняття з реєстрації за місцем проживання , що належить позивачеві . Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved