Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Новотроїцького районного суду Херсонської області в порядку цивільного судочинства з вищевказаним позовом в якому уточнивши свої позовні вимоги просить суд поновити йому пропущений строк позовної давності для предявлення позову по захисту цивільних прав та визнати за ним право на спадщину у вигляді земельної частки (паю) по нормам для членів КСП «Україна» із земель запасу та резерву створеного [PERSON] сільською радою Новотроїцького району Херсонської області, на яку мала право його покійна мати [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що 12.12.2008 року померла його мати [PERSON], яка за життя була членом КСП «Україна». Відповідно до запису трудової книги [PERSON] була членом колгоспу "Україна" в період з 1987 року по 1997 рік. У 2012 році позивач [PERSON] дізнавшись що люди, які працювали в КСП «Україна» мають земельні паї, звернувся до [PERSON] сільської ради та отримав відповідь, що його матері пай не видавався, крім того вона не має на нього права та в списки членів КСП «Україна» вона внесена не була. Оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом - після смерті матері має право на спадкування належного їй права на земельну частку (пай), так як померла [PERSON] була членом КСП «Україна» на момент паювання землі та безпідставно не була включена до списків. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на підстави, вказані в позовній заяві, наполягає на задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новотроїцького району Херсонської області [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, вказуючи, що ще за життя протягом 14 років після звільнення з КСП «Україна», померла [PERSON] нікуди не зверталась для здобуття будь-якої інформації на рахунок належного їй майна чи для отримання земельного частку (паю). Вказує, що підстави для поновлення позивачу строку позовної давності для отримання ним спадщини на земельну частку (пай) для членів КСП «Україна» відсутні. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та вказала, що не доведено факту належності земельної ділянки, виділеної з КСП «Україна» шляхом розпаювання її членам, померлій [PERSON] Просить суд відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, заслухавши сторони справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії ІІ-КГ № 487284 від 28.09.1990 року матірю [PERSON] є [PERSON]. З копії свідоцтва про смерть серії І-КГ № 079377 від 17.12.2008 року [PERSON] померла 12.12.2008 року. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. При вирішенні питання про поновлення строку на подання позову суд виходить з того, що у відповідному законодавстві не міститься переліку поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Враховуючи те, що позивач дізнався про те, що його померла мати має право на земельну частку (пай), яка тривалий час була членом КСП «Україна», лише у 2014 році після звернення до юриста, суд вважає що є підстави для поновлення строку позовної давності на звернення до суду. Представники відповідачів у судовому засіданні категорично вказують на рахунок відсутності доказів, які би підтверджували той факт, що померла [PERSON] в період з 1994 року по день смерті намагалась захистити своє право на земельну частку (пай). Однак з копії трудової книжки УКР № 1741685 від 07.04.1988 року вбачається, що [PERSON] в період з 1987 року по 1997 рік дійсно була членом КСП «Україна». Відповідно до п. 2 указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Суду не надано доказів про те, що [PERSON] була включена до списків членів КСП, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Проте суду не надано і доказів не внесення [PERSON] до таких списків та не зазначено з яких саме причин. Тому при вирішенні даного спору суд бере за основу запис в трудовій книзі [PERSON]. Судом встановлено що матір позивача безпідставно не була внесена до спиків членів КСП «Україна», які мають право на отримання земельного паю. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року, з внесеними змінами Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 19.03.2010 року член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Зібрані докази в сукупності, дають підстави суду вважити позов підлягаючим задоволенню та суд переконаний в тому, що є підстави для поновлення строку позовної давності на звернення до суду та визнання за позивачем права власності на земельну частку (пай). На підставі викладеного, ст. ст. 267 ч. 5, 1218, 1261, п. 2 указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року, з внесеними змінами Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 19.03.2010 року та

Outcome: approved