overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 16 жовтня 2015 року в Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 977, посилаючись на те, що після реєстрації шлюбу відповідач весь час проводить із друзями, спільного бюджету не мають, у зв'язку з чим між ними виникали сварки. Неповнолітні діти відсутні. З січня 2016 року шлюбні відносини припинені, проживають окремо. Вважає, що примирення між ними неможливе. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позов підтримала, просила змінити її прізвище на дошлюбне, справу розглянути в її відсутність, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений, заперечень проти позову не надав, тому справу розглянуто в його відсутність у заочному порядку. Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав: Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2015 року. Неповнолітніх дітей не мають. У січні 2016 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Отже, виходячи з взаємовідносин між сторонами, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, приймаючи до уваги всі обставини життя сторін, категоричне небажання позивача зберегти шлюб, суд вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України прізвище дружині після розірвання шлюбу за її заявою слід змінити на дошлюбне "[PERSON]". Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., понесені при зверненні до суду з цим позовом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 24 березня 2006 року в Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 184, посилаючись на те, що від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], з квітня 2013 році сімейне життя з відповідачем стало погіршуватися через відсутність взаєморозуміння. У січні 2015 році припинили шлюбні відносини, проживають окремо, примирення між ними неможливе. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність. Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав: Статтею 51 Конституції України, а також статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені в січні 2015 року. Виходячи з фактичних взаємовідносин між сторонами, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, приймаючи до уваги наявність неповнолітньої дитини, всі обставини життя сторін, суд вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати, прізвище дружині відповідно до її заяви змінити на дошлюбне "[PERSON]". На підставі ст. ст. 105, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним і відповідачем 19 лютого 2005 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 84, посилаючись на те, що від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], 8 червня 2006 року народження. На протязі останніх трьох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося. Між ними виникають сварки. Відповідач постійно пред'являє йому претензії, що робить спільне життя нестерпним. На даний час ведення спільного господарства ними припинено. Вважає, що відновлення шлюбних відносин між ними неможливо. У судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, зазначивши, що шлюбні відносини між ними припинені рік тому. Суд, дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав: Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 лютого 2005 року. Шлюб зареєстрований в Відділі реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 84. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На початку 2016 року сторони припинили шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примиритися не бажають. Отже, виходячи з взаємовідносин між сторонами, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, приймаючи до уваги всі обставини життя сторін, категоричне небажання сторін зберегти шлюб, суд вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до\~статті 113 СК України, оскільки відповідач не просила поновити її дошлюбне прізвище, прізвище дружині після розірвання шлюбу слід залишити "Фоменко".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

згідно вимог позовної заяви, позивач просить шлюб сторін розірвати, судові витрати стягнути з відповідача. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що подружжя проживає окремо, оскільки одруження виявилось невдалим, що призвело до припинення сімейних стосунків. За вказаних обставин шлюб існує формально і подальше його збереження є неможливим, суперечить їх інтересам. У поданих до суду заявах сторони просять справу слухати у їх відсутність, позивач позов підтримує повністю, при розірванні шлюбу просить повернути дошлюбне прізвище [PERSON], відповідач позов визнає повністю. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у їх відсутність, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та неявка яких не перешкоджає розгляду заяви, оскільки ними подані письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Як встановлено судом, підтверджується відповідним свідоцтвами, сторони одружилися 19 червня 2011 року, від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Сторони не проживають разом, що призвели до відчуження між сторонами, миритись вони не бажають, втратили один до одного почуття любові та поваги. За таких умов суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін. У розпаді сім"ї винні обоє подружжя, оскільки не вживали належних заходів для усунення конфліктів та досягнення взаєморозуміння в сім"ї. Отже, суд вважає, що позов доведений і підлягає до задоволення повністю. Суд вирішує питання про судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України. З огляду на викладене, на підставі ст.ст.110, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Згідно зі зміненої позовної заяви [PERSON] просить стягувати аліменти з [PERSON] в розмірі 1/3 частини його доходу щомісячно, але не менше 30% встановленого законом розміру прожиткового мінімуму на утримання доньки [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття, мотивуючи тим, що відповідач є інвалідом 2 групи, отримує пенсію, є батьком доньки. Позивач в судове засідання не з"явилась, надала суду заяву в якій підтримала змінені позовні вимоги та просила постановити рішення в попередньому судовому засіданні. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності змінені позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі 1/3 частини його доходу щомісячно, до досягнення нею повноліття. Просив постановити рішення в попередньому судовому засіданні. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, прийшов до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, оскільки обставини вказані позивачкою підтверджуються матеріалами справи та їх повністю визнає відповідач. При цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших утриманців, визнання відповідачем позовних вимог, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Згідно із ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із копії свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER], встановлено, що її батьком є відповідач по справі [PERSON]. Довідкою № 706 від 15.02.16 року, виданою Люхчанською сільською радою підтверджується, що відповідач працює ПЧ №6 м. Сарни. Відповідно до довідки №325 від 14.04.2016 року виданої директором Тернопільського національного економічного університету підтверджується факт навчання [PERSON] на денній формі навчання, термін навчання закінчує 30.06.2018 року. З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача щодо стягнення аліментів на час навчання. Суд вважає за доцільне визначити стягувані з відповідача аліменти відповідно до ст.184 СК України у твердій грошовій сумі, з огляду на відсутність заперечень відповідача. Батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. [PERSON], яка навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, дійсно потребує матеріальної допомоги, яку має можливість надавати батько [PERSON], а тому позовні вимоги про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду на період навчання, але не довше, ніж до досягнення двадцяти трьох років, є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до ст. 5 ч. 1 п.3 "Про судовий збір", звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути його з відповідача по справі на користь держави. На підставі наведеного, ст.ст. 199, 200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно із\~ст.199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. \~\~\~\~\~\~\~\~Із копії свідоцтва про народження [PERSON] серія І-ГЮ №068006 від 15.12.1998 року, встановлено, що його батьком є відповідач по справі [PERSON]. Довідкою № 55/03-47 від 01.02.2017 року, виданої ДПТНЗ "Сарненський професійний аграрний ліцей" підтверджується факт навчання [PERSON] на денній формі навчання, термін навчання закінчується 30.06.2017 року. Забезпечується гуртожитком та стипендією. Відповідно до довідки про доходи №994/01.25 від 01.02.2017 року [PERSON] отримав доходи у виді стипендії за період з 01.09.2017 року по 31.01.2017 року в сумі 1703,62 грн. З огляду на наведене, суд вважає вимогу позивача щодо стягнення аліментів на час навчання обґрунтованою частково. Згідно ч.1\~ст.200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення по справі: матеріальне становище дитини та платника аліментів. Враховуючи, що платник аліментів на даний час ніде не працює, тому суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно на весь період навчання. Позивач, який навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, дійсно потребує матеріальної допомоги, проте не довів, що розмір аліментів має становити саме 450 грн. Тому суд визначає розмір аліментів в розмірі 300 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду на період навчання, але не довше, ніж до досягнення двадцяти трьох років, є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі наведеного, ст.ст.\~199,\~200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Згідно із\~ст.199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. \~Із копії свідоцтва про народження [PERSON] серія І-ГЮ №182367, встановлено, що його батьком є відповідач по справі [PERSON]. Довідкою № 1531 від 26.01. 2017 року, виданої КП "Житлосервіс" підтверджується, що позивач перебуває на утриманні матері. Відповідно до довідки №120 від 13.12.2016 року виданої директором Рівненського музичного училища підтверджується факт навчання [PERSON] на денній формі навчання на третьому курсі, термін навчання закінчує 27 червня 2018 року. Згідно довідки №1 від 03.01.2017 року [PERSON] проживає в гуртожитку Рівненського музичного училища Рівненського державного гуманітарного університету і вартість проживання становить 248 грн. в місяць. З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача щодо стягнення аліментів на час навчання. Суд вважає за доцільне визначити стягувані з відповідача аліменти відповідно до\~ст.183 СК України\~у частці від заробітку відповідача, який працевлаштований та отримує стабільний дохід. Батьки зобовязані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд не бере до уваги довідку про доходи відповідача та відомості про переведення на неповний робочий день, оскільки стягненя аліментів у даному випадку стосується лише частки від доходу, а не в твердій сумі. Позивач, який навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, дійсно потребує матеріальної допомоги, яку має можливість надавати батько [PERSON], а тому позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду на період навчання, але не довше, ніж до досягнення двадцяти трьох років, є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі наведеного, ст.ст.\~199,\~200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Згідно кредитного договору МФ-3561800001639 від 20.09.2018 ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" надав [PERSON] кредит (а.с.4-5). У зв`язку з невиконанням зобов`язань по кредитному договору, відповідно розрахунку утворилась заборгованість в розмірі 13100грн. (а.с.13). Спірні правовідносини регулюються наступним законодавством: Відповідно до ст.ст.526, 527, 530, 611 ЦК України та кредитного договору МФ-3561800001639 від 20.09.2018, - позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах , передбачених Договором. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України - зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Проте [PERSON] не виконує свої зобов`язання по кредитному договору, у зв`язку з чим, відповідно до ст.ст.1050, 1054 ЦК України, банк має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Заборгованість відповідача станом на 01.03.2019становить 13100 грн. і складається з наступних сум: 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 4900 грн. заборгованість по відсоткам, 750 грн. заборгованість за комісією, 2450грн. сума заборгованості за пенею. Крім того просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 2270 грн. судового збору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином позов підлягає задоволенню, з [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів» заборгованість по кредитному договору в сумі 13100 грн., а також судові витрати сплачені позивачем згідно квитанцій при зверненні до суду - судовий збір в сумі 2270 грн. згідно ст.133 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Згідно позовної заяви, 12 грудня 2011 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53100169682В, відповідно до умов якого (п.п. 1.1, 3.1, 3.2 ) банк зобовязався надати [PERSON] кредит в вигляді грошових коштів в національній валюті у розмірі 37300 грн., а відповідач зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, але не пізніше 12.12.2014 року. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу (позичальнику) грошові кошти в обсязі та у строк, встановлений кредитним договором. Проте, відповідно до покладених на відповідача умов кредитного договору вона не виконала свої зобовязання припинила вносити щомісячні платежі, передбачені умовами кредитного договору як повернення отриманих коштів та сплату процентів за користування кредитом. У звязку із припиненням здійснення платежів на виконання кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. 14 березня 2014року ПАТ «ВТБ БАНК» та ТзОВ ФК "Кредит-Капітал",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Згідно позовної заяви 15 грудня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за №2178, від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Подружнє життя не склалося по тій причині, що абсолютно не зійшлись характерами, мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю, подальше збереження сім'ї неможливе, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо і не бажають бути разом, тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, згідно поданої заяви просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити, вказала, що строк для примирення надавати не потрібно, оскільки такий не принесе жодного результату, спільне господарство не ведуть, спору відносно місця проживання дитини немає, разом не проживають близько двох місяців, оскільки немає почуття любові, різні погляди на життя, бажає в подальшому влаштувати своє особисте життя, судові витрати залишає за собою, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище, що набуте в шлюбі "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення, строк для примирення просить не надавати, оскільки такий не принесе жодного результату, спільне господарство не ведуть, спору щодо проживання спільної дитини немає, як сім'я не проживають два місяці, спільного життя разом не може бути, тому їх шлюб необхідно розірвати. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно змісту ч. 2 ст. 112, ст. 113 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них; особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 15 грудня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №2178, прізвище дружини після одруження «[PERSON]». З поданих сторонами письмових заяв вбачається, що вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, не проживають разом, тому суд вважає вказані обставини такими, які свідчать, що їх сім'я розпалась, шлюб для сторін має формальний характер, подальше його збереження суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved