Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 29.05.2020\~року [PERSON] \~звернулася до\~Слов`янського міськрайонного\~суду Донецької\~області з\~позовом до\~відповідача [PERSON] ,\~за участю\~третьої особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору:\~Органа опіки\~та піклування\~Слов`янської міської\~ради, про розірвання шлюбу, просила шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 13.12.2016 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 550 розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Крім того, визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] . ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні (а.с.15). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, визнав позовні вимоги в повному обсязі, також зазначив, що дитина [PERSON] після припинення шлюбних відносин проживає з матір`ю [PERSON] за домовленістю між батьками, спору про місце проживання дитини між ним та позивачем немає (а.с.16). Представник третьої особи Органа опіки та піклування Слов`янської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 01.06.2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження (а.с.13). Ухвалою суду від 11.06.2020 року (а.с.18): -залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Слов`янської міської ради; -по справі закрито підготовче судове засідання та призначено до судового розгляду; -витребувано з Органа опіки та піклування Слов`янської міської ради висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі\~ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 13.12.2016 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 550 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.8), яка зареєстрована та мешкає разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи (а.с.5,9). \~ \~ \~ \~Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують з грудня 2019 року, сімейні відносини припинені, домашнього господарства не ведуть, мешкають окремо. Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради від 24.06.2020 року, щодо визначення місця проживання дитини, враховуючи вік дитини [PERSON] , [INFO] , що більше потребує уваги зі сторони матері дитини, а також рішення комісії з питань захисту прав дитини від 24.06.2020 року, Орган опіки та піклування Слов`янської міської ради вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] . V. Оцінка Суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. \~ \~ \~ \~З`ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Щодо позовної вимоги [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з нею, суд зазначає наступне. Згідно з частиною першою статті 12 Закону України Про охорону дитинства на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень статті 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до положень частини першої ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, при вирішення спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б якнайкращим інтересам дитини. Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради від 24.06.2020 року, щодо визначення місця проживання дитини, враховуючи вік дитини [PERSON] , [INFO] , що більше потребує уваги зі сторони матері дитини, а також рішення комісії з питань захисту прав дитини від 24.06.2020 року, Орган опіки та піклування Слов`янської міської ради вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] . Також необхідно зазначити положення частини 4\~статті 206 ЦПК України, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у\~Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а також те, що визнання позову є не добровільним чи є умовним. Таким чином, враховуючи висновок Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради від 24.06.2020 року, щодо визначення місця проживання дитини, з якого слідує, що визначення місяця проживання малолітньої [PERSON] з її матір`ю [PERSON] забезпечить якнайкраще її інтереси, а також враховуючи, те що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає за необхідне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Положенням\~ст. 113 СК України\~передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, за бажанням позивачки їй зберігається прізвище « [PERSON] ». VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, позивач не вимагає компенсації за понесені нею судові витрати.

Outcome: approved