Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог посилається на те, що після розірвання шлюбу з відповідачем та видачі наказу Дубенським міськрайонним судом Рівненської області про стягнення аліментів, у них ще народився спільний син [PERSON] . Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області №559/1126/21 від 31.05.2021 їй відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання новонародженої дитини, оскільки це можна вирішити лише у позовному порядку розгляду спорів. Син проживає з нею і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач, хоч офіційно працює, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, ухиляючись від виконання батьківських обов`язків, чим ставить її в скрутне матеріальне становище. Вона сама працює помічником кухара в ЗОШ І-ІІ ступеня «Премудрість» та отримує мінімальну заробітну плату, якої не вистачає для повноцінного утримання дітей. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову через поведінку колишньої дружини, бо він хоче бути впевненим, що гроші підуть на дитину, а не на манікюр. При цьому визнає, що гроші на утримання сина, якому 5 місяців, в добровільному порядку не надає і аліменти платити не збирається. Дитина народилась після розірвання шлюбу і він не заперечував проти запису його як батька, знав, що записаний в свідоцтві про народження батьком і позов про оспорення батьківства не подавав та не має наміру цього робити. Працює в ПрАТ «Єврошпон-Смига» зварювальником, середньомісячний дохід 10 000 грн. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Із заявами та клопотаннями сторони до суду не звертались. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який зареєстровано 30.07.2013 згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] , та розірвано за рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 04.11.2020 (далі - Дубенський суд). В період шлюбу в них народилось двоє синів: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , на яких згідно судового наказу Дубенського суду від 13.10.2020 з батька стягуються аліменти в розмірі 1/3 частин усіх видів доходів, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку (а.с. 3-4, 7). Після розірвання шлюбу в сторін [INFO] народився третій син [PERSON] згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , що видано 06.04.2021 Дубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а.с. 6). Ухвалою Дубенського суду від 31.05.2021 відмовлено у стягненні судовим наказом аліментів з відповідача на утримання цієї дитини і роз`яснено позивачці про право звернутись в позовному порядку (а.с. 9). 22.07.2021 позивачка звернулась із даним позовом до Дубенського суду (а.с. 1-2). Всі діти проживають разом із матір`ю та дідусем [INFO] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї №07-01-20/1224 від 19.05.2021, виданою ЦНАП Дубенської міської ради, та копією паспорта позивачки (а.с. 8, 5). Згідно копії трудової книги [NUMBER] відповідач працює зварювальником в ПрАТ «Єврошпон-Смига» (а.с. 10). Також відповідач визнає, що не допомагає утримувати третього сина, а тому згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню і вважається судом встановленою. IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на' одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" визначено, що прожитковий мінімум у 2021 році на місяць на одну дитину становить: дітей віком до 6 років з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За ч.1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. V. Мотивована оцінка і висновки суду. При вирішенні спору суд враховує, що [PERSON] здоровий працездатний чоловік, який має регулярний дохід, малолітні діти проживають з матір`ю, на третього сина батько добровільно допомоги не надає, а на двох старших судовим наказом стягуються аліменти в мінімальному розмірі. Таким чином, суд робить висновок, що незалежно від того, проживають батьки дітей разом чи окремо, незалежно від характеру їх взаємовідносин, але батько зобов`язаний допомагати утримувати і найменшу дитину, на яку необхідно стягнути аліменти також в мінімальному розмірі, як про це і просить позивачка. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин,

Outcome: approved