Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] 16400грн. завдатку та понесені при зверненні з даним позовом до суду судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на підставі попереднього договору купівлі-продажу квартири від 20 листопада 2013 року вона передала відповідачу [PERSON] грошові кошти у якості завдатку у сумі 8200 гривень. За умовами договору відповідач зобов'язався в термін до 01 грудня 2013 року продати їй належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS]. Вона ж зобов'язувалась купити зазначену квартиру та доплатити решту її вартості, яка в сукупному обсязі за взаємною домовленістю складала 385400грн. Частина оригіналів документів була перевірена у приватного нотаріуса в присутності кількох свідків. Однак, при підготовці документів для остаточного оформлення договору купівлі-продажу квартири з'ясувалося, що квартира відповідача, яка була предметом договору, у зв'язку із боргом знаходиться під арештом на підставі постанови відділу державної виконавчої служби. А відтак, по даний час відповідачем квартира їй не продана та зобов'язання по продажу квартири ним не виконані. Вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою повернути їй кошти, які були передані як завдаток, однак такі залишаються ним без реагування. Вважає, що оскільки порушення зобов'язання сталося з вини відповідача, він зобов'язаний повернути їй завдаток та сплатити суму у розмірі завдатку, а саме 16400грн. (8200грн.+8200грн.). В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити з підстав викладених у позові, надали суду пояснення аналогічні фабулі позовної заяви та не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності за наявних у справі достатніх доказів. Заслухавши пояснення позивача та її представника, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ст.509 цього ж кодексу зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 530 цього ж кодексу також передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що 20 листопада 2014 року між сторонами було укладено договір попередньої купівлі-продажу №1, згідно якого покупець - позивач [PERSON] зобов'язалася купити, а продавець - відповідач [PERSON] зобов'язався відчужити квартиру [ADDRESS] до 01 грудня 2013 року. Згідно п.1.2-1.4 договору, в якості забезпечення виконання зобов'язань (укладення в подальшому договору купівлі - продажу квартири) покупець - позивач [PERSON] передала продавцю - відповідачу [PERSON] завдаток у сумі 8200грн. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. Як вбачається з пояснень позивача та наданих в судовому засіданні показань свідків, всупереч умов договору попередньої купівлі-продажу №1 від 20 листопада 2014 року, договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] між сторонами у визначений строк так і не укладений з вини відповідача, який уникає підписання такого, оскільки у зв'язку з його борговими зобов'язаннями, належна йому квартира, яка мала стати предметом договору, знаходиться під арештом накладеним за постановою державної виконавчої служби. А відтак, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання за попереднім договором купівлі-продажу не виконав та ухилився від укладення договору купівлі - продажу квартири. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановленим договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Згідно ч.1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. З договору попередньої купівлі-продажу №1 від 20 листопада 2014 року вбачається, що сплачену позивачем суму в розмірі 8200грн. слід вважати завдатком, який був виданий відповідачу в рахунок належних з позивача платежів на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання, тобто сплати повної вартості квартири після укладення договору купівлі-продажу. У відповідності до вимог ч.1 ст.571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. А відтак, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача завдатку в розмірі 8200грн. та додаткової суми у розмірі завдатку - 8200грн. є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК Уккраїни стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Відповідно до вимог ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову витрат встановлюється законом. Згідно ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Розмір мінімальної заробітної плати відповідно до ст.8 Закону України "Про державний бюджет на 2014 рік" №719-VII від 16.01.2014 року, з 1 січня 2014 року становить - 1218,00 грн. Для захисту свого порушеного права та предствництва інтересів в суді позивачем було укладено договір про надання правової допомоги від 05 березня 2014 року з адвокатом [PERSON] (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю [NUMBER] від 03.11.1995 року). Згідно п.2.1-2.2 даного договору за захист інтересів клієнта, останній проводить оплату адвокату в розмірі, згідно додатку до цього договору; інші роботи, що здійснюються адвокатом, оплачуються окремо за домовленістю сторін. Однак, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем не надано жодних додатків до договору та розрахунків про час зайнятості особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням або під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Наявність лише розписки адвоката [PERSON] про отримання від позивача оплати в розмірі 600грн. за договором про надання юридичної допомоги, виключає можливість відшкодування позивачу витрат на правову допомогу адвоката або іншого фахівця в галузі права. А відтак, згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] лише сплачений нею при подачі позову судовий збір в сумі 243,60грн. На підставі ст.ст.11, 509, 526, 527, 530, 570, 571, 611, 612, 615, 629 ЦК України, та

Outcome: approved