Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на земельні ділянки, посилаючись на той факт, що за життя її матір [PERSON] подарувала їй 1/2 ідеальну частину житлового будинку та земельну ділянку загальною площею 0,25 га для обслуговування жилового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Однак приводом для звернення до суду послужив той факт, що на теперішній час вона не може в повній мірі реалізувати право власності, а саме: право розпорядження майном, яке належить їй на підставі вищезазначеного договору дарування, а саме - право розпорядження земельною ділянкою, оскільки при оформленні позивачем права власності на згадану земельну ділянку, у відповідності довитягів з державного земельного кадастру про земельну ділянку, остання була поділена на три окремі земельні ділянки з присвоєнням окремих кадастрових номерів. Крім того, з часу укладення договору дарування відбулись зміни у законодавстві, які не дозволяють належним чином оформити право власності на земельну ділянку інакше як шляхом звернення до суду. Тому просила суд визнати за нею право власності на: - земельну ділянку площею 0,0200 га, розташовану по [ADDRESS] та призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка має кадастровий номер [NUMBER]; - земельну ділянку площею 0,0513 га, розташовану по [ADDRESS] та призначену для ведення особистого селянського господарства, яка має кадастровий номер [NUMBER]; - земельну ділянку площею 0,1787 га, розташовану по [ADDRESS] та призначену для ведення особистого селянського господарства, яка має кадастровий номер [NUMBER]. Представник позивача [PERSON] надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність, де також зазначила, що позов підтримує повністю з підстав, зазначених у позовній заяві (а.с. 62). Представник відповідача Територіальної громади в особі Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області в судове засідання не з'явився; до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги відповідачем визнано (а.с.28). Відповідач Реєстраційна служба Житомирського районного управління юстиції Житомирської області аналогічно надіслала заяву про розгляд справи у відсутність представника, просили рішення прийняти на розсуд суду (а.с.59). Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору дарування частини житлового будинку та земельної ділянки від 28.10.2005 року, поствідченого приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу, [PERSON] подарувала відповідачу [PERSON] 1/2 ідеальну частину житлового будинку [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована там же та належала дарувальниці на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 25.02.1997 року Левківською сільскою радою Житомирського району та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право на землю (а.с.18). Згідно зазначеного акту [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га, яка розташована в с. Калинівка Левківської сільської Ради з цільовим призначенням - обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с.65). Згідно витягу №9112143 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.11.2005 року (а.с.20) право власності на будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] на підставі договору дарування від 28.10.2005 року. Згідно ст. 120 ЗК України в редакції від 11.01.2005 року при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. У відповідності до ст. 125 Земельного кодексу України в редакції від 11.01.2005 року право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Ст. 126 Земельного кодексу України в редакції від 11.01.2005 року передбачала, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог статті 126 Земельного Кодексу України (в редакції Закону № 1066-VІ від 05.03.2009; із змінами, внесеними згідно із Законами № 3521-VI від 16.06.2011, № 5059-VІ від 05.07.2012; в редакції Закону № 3613-VІ від 07.07.2011), право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". На момент укладення договору дарування житлового будинку ст. 377 Цивільного кодексу України у редакції від 29.09.2005 року встановлювала, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Стаття 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно даних технічної документації (а.с.63-71) за експлікацією земель (а.с.69) та Витягів з Державного земельного кадастру від 06.08.2013 року (а.с.9-17), земельна ділянка площею 0,25 га поділена на 3 земельних ділянки, які мають такі характеристики: - земельну ділянку площею 0,0200 га, розташовану по [ADDRESS] та призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка має кадастровий номер [NUMBER]; - земельну ділянку площею 0,0513 га, розташовану по [ADDRESS] та призначену для ведення особистого селянського господарства, яка має кадастровий номер [NUMBER]; - земельну ділянку площею 0,1787 га, розташовану по [ADDRESS] та призначену для ведення особистого селянського господарства, яка має кадастровий номер [NUMBER]. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON], отримавши в дар від [PERSON] житловий будинок [ADDRESS], який розміщений на земельній ділянці площею 0,25 га, згідно з наведеним є належним набувачем права власності на зазначену земельну ділянку, цільового призначення вона не змінювала, то фактично позивач є власницею даних земельних ділянок, тому суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved