Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 21 468,95 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 11.07.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В свою чергу банк свої зобов"язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому Договором. Відповідач зобов»язався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно. Відповідачем були порушені умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість на вказану суму. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 11.07.2011 року між Публічним акціонерним товариством КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. За змістом ст. 530, ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. Станом на 31.03.2018 року відповідачем порушені вимоги кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами. Судом встановлено, що [PERSON] не виконав взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.03.2018 року складає 21468,95 грн., з яких: заборгованість за кредитом 461,59 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 16008,84 грн.; заборгованість за пенею та комісією 3500,00 грн.; штраф /фіксована частина/ 500 грн.; штраф /процентна складова/ 998,52 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 21 468,95 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 1762,00 грн. судового збору. У зв'язку із задоволенням позову суд відповідно до ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved