Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

заявник звернувся до суду з вказаною заявою, згідно якої він просить встановити факт належності йому трудової книжки серії [NUMBER] ; атестату № 3611, виданого 10 липня 1978 року адміністрацією технічного училища № 7 міста Карло Лібнехтовська (нині Соледар) Донецької області; атестату № 164-85, виданого 10 грудня 1985 року адміністрацією Архангельської морехідної школи. В обґрунтування заяви вказує, що він народився [INFO] , його батьками є (мовою оригіналу) « [PERSON] та [PERSON] », [INFO] , після закінчення технічного училища № 7 міста Карло- Лібкнехтовська (на теперішній час м. Соледар) Донецької області, він був прийнятий на посаду чергового електрослюсаря та по ремонту обладнання 4-го розряду рудника ім. Свердлова в Артемівське ордена Трудового Червоного Прапора виробниче об`єднання «Артемсіль», що знаходилось в м. Соледар Донецької області, де 13 липня 1978 року, йому була видана трудова книжка, серії [NUMBER] . При заповненні трудової книжки працівниками відділу кадрів, в графі по батькові, було помилково вказано « [PERSON] » (російською мовою), а не « [PERSON] » (російською мовою), як було вказано в свідоцтві про народження та паспорті. Після надання до відділу кадрів копії свідоцтва про народження та копію паспорта, працівники відділу кадрів, у трудовій книжці, в графі «по батькові» перекреслили по батькові « [PERSON] » (російською мовою), та на тій же стрічці записали знову помилково по батькові « [PERSON] » (російською мовою), про що у верхній частині титульної сторінки трудової книжки зробили запис - «исправленному на [PERSON] верить» (російською мовою) та поставили печатку підприємства. Працівники відділу кадрів знов в трудовій книжці в графі «по батькові» перекреслили « [PERSON] » (російською мовою), та записали по батькові « [PERSON] » (російською мовою), про що у лівій частині титульної сторінки трудової книжки зробили запис «исправленному на [PERSON] верить, на основании паспорта [NUMBER] , выданого Артемовским РО УМВД Украины в Донецкой области» (поставили дату 14.04.1998 та поставили печатку підприємства). Також при закінченні технічного училища № 7 міста Карло-Лібкнехтовська (на теперішній час Соледар) Донецької області 10 липня 1978 року заявнику видали атестат № 3611, де російською мовою його по батькові було помилково вказане, як « [PERSON] ». Після закінчення Архангельської морехідної школи, що знаходиться в місті Архангельськ РФ, 10 грудня 1985 року заявнику видали атестат № 164-85, де російською мовою його по батькові було помилково вказане, як « [PERSON] ».\~Заявник не надавав вищевказаним фактам значення, так як вважав, що це не спричинить негативних наслідків. У зв`язку з тим, що незабаром йому буде необхідно у встановленому законом порядку переоформляти пенсію, він звернувся за консультативною допомогою до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління пенсійного Фонду України Донецької області. Однак при розгляді його документів спеціалісти Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління пенсійного Фонду України Донецької області поставили його до відома про те, що у зв`язку з тим, що в трудовій книжці при заповненні по батькові існують закреслення та виправлення, а в атестаті № 3611 помилково записане його по батькові, як « [PERSON] », а в атестаті № [NUMBER] від 10.12.1985 року російською мовою заявника по батькові було помилково вказане як « [PERSON] », то існують сумніви щодо належності йому даної трудової книжки та вищевказаних атестатів. На теперішній час архівні данні технічного училища № 7 міста Карло- Лібкнехтовська (на теперішній час Соледар) Донецької області, де він навчався у період з 01.09.1977 по 10.07.1978 роки, Артемівського ордена Трудового Червоного Прапора виробничого об`єднання «Артемсіль», що знаходилось в місті Соледар Донецької області, де він деякий час працював електрослюсарем, де була видана трудова книжка, а також архівні данні Архангельської морехідної школи, де він проходив навчання з 20.09.1984 року по 10 грудня 1985 року, де мені видали атестат № [NUMBER] - втрачені. Крім того, вищевказане підприємство та Архангельська морехідна школа на теперішній час припинили своє існування, а тому, іншим способом, у не судовому порядку усунути дані неточності заявник не має можливості. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява, згідно якої він просив розглянути справу у його відсутність, заяву підтримав, просив задовольнити (а.с.26). В судове засідання представник заінтересованої особи Бахмутсько-Лиманського\~об`єднаного управління\~Пенсійного фонду\~України Донецької\~області не з`явився, про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Від представника до суду надійшла заява, згідно якої він просив розглянути справу у відсутність представника Управління, не заперечував щодо встановлення факту належності трудової книжки, атестату № 3611 та атестату № 164-85 [PERSON] (а.с.21). Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що заява про встановлення факту підлягає задоволенню. Відповідно до\~статті 293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 статті 315\~ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з заяви, після досягнення пенсійного віку заявник має намір звернутися до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з метою призначення пенсії за віком. Згідно зі\~ст.\~27\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» розмір\~пенсії за\~віком визначається\~виходячи із\~заробітної плати\~та страхового\~стажу застрахованої\~особи.\~Ст.56\~Закону України\~«Про пенсійне\~забезпечення» визначено\~види трудової\~діяльності,\~що зараховується\~до стажу\~роботи,\~який дає\~право на\~трудову пенсію.\~Зокрема,\~до стажу\~роботи зараховується\~робота,\~виконувана на\~підставі трудового\~договору на\~підприємствах,\~в установах,\~організаціях і\~кооперативах,\~незалежно від\~використовуваних форм\~власності та\~господарювання,\~а також\~на підставі\~членства в колгоспах та\~інших кооперативах,\~незалежно від\~характеру й\~тривалості роботи,\~тривалості перерв\~та,\~крім того\~-\~навчання у\~вищих і\~середніх спеціальних\~навчальних закладах,\~в училищах\~і на\~курсах по\~підготовці кадрів,\~підвищенню кваліфікації\~та перекваліфікації,\~в аспірантурі,\~докторантурі і\~клінічній ординатурі. Згідно зі ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі\~ст.48 Кодексу законів про працю\~України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Постановою КМУ від 12.06.1993 року № 637 прийнятий Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в п. 1.2 якого зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами. Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого\~Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637, передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про період роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані про наявність в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. П.1, 8 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. Таким чином, у разі відсутності відповідних записів про трудовий стаж у трудовій книжці відповідні відомості можуть бути підтверджені, зокрема, архівними довідками. Згідно п.6 ч.1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом достовірно встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] , його батьками є (мовою оригінала документа) « [PERSON] та [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 19 квітня 1960 року Званівською сільською радою Артемівського району Сталінської області, на російській мові по батькові вказано як « [PERSON] » (а.с.8), також копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Артемівським РВ УМВС України в Донецькій області 14 квітня 1998 року (а.с.5,6). Відповідно до трудової книжки серії [NUMBER] , [PERSON] 20.07.1978 року був прийнятий на посаду чергового електрослюсаря та по ремонту обладнання 4-го розряду рудника ім. Свердлова в Артемівське ордена Трудового Червоного Прапора виробниче об`єднання «Артемсіль» (а.с.9). 13 липня 1978 року [PERSON] була видана трудова книжка. Як вбачається з копії трудової книжки в графі по батькові заявника помилково вказано « [PERSON] » (російською мовою), а не « [PERSON] » (російською мовою), як було вказано в свідоцтві про народження та паспорті. Зокрема, у трудовій книжці в графі «по батькові» перекреслено по батькові « [PERSON] » (російською мовою) та на тій же стрічці записано знову помилково по батькові « [PERSON] » (російською мовою), про що у верхній частині титульної сторінки трудової книжки зроблено запис (мовою оригіналу документа) - «исправленному на [PERSON] верить» (російською мовою), поставлено печатку підприємства, однак знов по батькові вказано неправильно. Потім працівники відділу кадрів знов в трудовій книжці в графі «по батькові» перекреслено « [PERSON] » (російською мовою) та записано по батькові « [PERSON] » (російською мовою), про що у лівій частині титульної сторінки трудової книжки зроблено запис (мовою оригіналу документа) - «исправленному на [PERSON] верить, на основании паспорта [NUMBER] , выданого Артемовским РО УМВД Украины в Донецкой области», поставлено печатку підприємства (а.с.9). Відповідно до атестату № 3611, виданого 16 липня 1978 року [PERSON] в тому, що він вступив в 1977 році до технічного училища № 7 м. Карло Лібкнехтівська і в 1978 році закінчив повний курс технічного училища по професії електрослюсар, рішенням екзаменаційної комісії [PERSON] присвоєна кваліфікація електрослюсар черговий і по ремонту обладнання четвертого розряду. При заповненні на російській мові атестату № 3611 по батькові заявника вказано неправильно, а саме - (мовою оригіналу документа) « аттестат № 3611 выдан [PERSON] » замість правильного на російській мові « [PERSON] » (а.с.10). \~ \~ \~ Згідно\~атестату №\~ [NUMBER] ,\~виданого (мовою\~оригіналу докумета)\~« [PERSON] \~в том,\~что он\~окончил [PERSON] \~мореходную школу,\~присвоена квалификация\~моторист 1\~ матрос\~2кл.\~Атестат був\~заповнений російською\~мовою,\~де також\~по батькові\~заявник записаний\~як « [PERSON] »\~замість правильного\~на російській\~мові « [PERSON] »\~(а.с.11). Сукупність вказаних доказів свідчить, що помилка в написані по батькові заявника в трудовій книжці та атестатах допущена при заповненні вказаних документів та при здійснені перекладу з української на російську мову. Оскільки змістом вищевказаних документів визначаються складові для призначення пенсії - страховий (трудовий) стаж, то вказані документи є правовстановлюючими документами, на підставі яких підтверджується фактичний період трудового стажу заявника та визначається розмір пенсії, а, відтак, і залежить наявність права на отримання пенсії. Відповідно до рішення Бахмутсько-Лиманського\~об`єднаного управління\~Пенсійного фонду\~України Донецької\~області № 102 від 17.06.2020 року, [PERSON] відмовлено в призначенні пенсії за віком, зокрема у зв`язку з тим, що заявник надав для призначення пенсії скановану трудову книжку від 13.07.1978 року, на титульній сторінці якої є виправлення по батькові заявника, яке не завірене в установленому порядку, також до страхового стажу не враховано період навчання з 20.09.1984 року по 11.12.1985 року, оскільки у даному атестаті № 164-85 від 10.12.1985 року по батькові не співпадає з паспортними даними заявника. Отже, з метою забезпечення можливості реалізації заявником зазначеного права існує необхідність встановлення юридичного факту належності вищезазначених документів, оскільки від встановлення цього факту також залежить виникнення його права на звернення до органу Пенсійного фонду України для оформлення пенсії. Як роз`яснено в п.12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р., при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Можливість встановлення юридичного факту в адміністративному (не судовому) порядку на час розгляду справи відсутня. Приписами п. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 Конвенції кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року № 2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що заявником були обґрунтовані обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. За таких обставин, суд вважає за необхідне встановити факт належності заявнику трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 13 липня 1978 року Артемівським ордена Трудового Червоного Прапора промисловим об`єднанням «Артемсіль», атестату № 3611, виданого 10 липня 1978 року Технічним училищем № 7 м. Карло Лібкнехтівська (на теперішній час м. Соледар) Донецької області, атестату № 164-85, виданого 10 грудня 1985 року Архангельською морехідною школою. На підставі викладеного,

Outcome: approved