Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просить припинити шляхом скасування обтяження заборону (архівний запис) відчуження нерухомого майна, яке знаходиться за адресою с. Жорнава, 15 Великоберезнянського району Закарпатської області. В позові йдеться про те, що 06.11.2018 року позивачка [PERSON], бажаючи відчужити належний їй житловий будинок № 15 в с. Жорнава Великоберезнянського району, звернулась до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON] за місцем проживання потенційного покупця будинку, з клопотанням підготувати необхідні документи для оформлення договору купівлі-продажу зазначеного майна. В процесі оформлення угоди при отримані інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було виявлено зареєстроване обтяження на нерухоме майно. Згідно відомостей про обтяження 19.07.2004 року Великоберезнянською державною нотаріальною конторою були внесені відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо заборони відчуження нерухомого майна, на підставі повідомлення Жорнавського лісокомбінату, за реєстраційним номером 70417. Позивачем було зясовано, що заборона яка виникла та внесена в Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна є безпідставною, з наступного 07.05.2004 року померла мати позивача, [PERSON], після смерті якої відкрито спадкову справу, на житловий будинок № 15 в с. Жорнава Великоберезнянського району. На початку 90-х років в с. Жорнава було проведено перенумерацію житлових будинків. Внаслідок такої пере нумерації будинок покійної матері отримав номер 15, а до цього він обліковувався під номером 17. вказаний власник [PERSON] жодного відношення до належного матері та позивачеві будинку ніколи не мав та не має. Жорнавський лісокомбінат, повідомлення якого вказане як підстава виникнення обтяження ліквідовано як юридичну особу без визначення правонаступника 29.08.2006 року. Позивач вважає, що житловий будинок належить її на праві власності, а наявна заборона на житловий будинок є незаконною та не дає можливості позивачу повноцінно розпоряджатися власним майном, а тому вона просить скасувати заборону (архівний запис), зареєстрованої в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 70417, та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 19.07.2004 року за № 70417. Позивач в судове засідання не зявилася, однак її представник [PERSON] подав заяву в якій просив розглянути справу без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують повністю та просять такі задовольнити. Представник відповідача, держаний нотаріус в судове засідання також не зявився, неодноразово був належним чином повідомлений про час, дату, місце розгляд справи не повідомивши суд про причини своєї неявки. Зважаючи на наведене, суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи неявку сторін, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~ Так, згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 06.11.2018 року №144177318 житловий будинок № 15 розташований в с. Жорнава Великоберезнянського району Закарпатської області належить на праві власності [PERSON] (а.с.6). З даної ж довідки також встановлено, що на дане майно встановлено заборону (архівний запис) відчуження за реєстраційним номером 70417, підставою обтяження є повідомлення Жорнавського лісокомбінату, власник [PERSON], додаткові дані архівний номер 41, архівна дата 21.12.1988, дата виникнення 21.12.1988, ст.18. З свідоцтва про право на спадщину за законом посвідчене приватним нотаріусом Великоберезнянського районного нотаріального округу [PERSON] від 05.10.2017 року, спадкова справа № 81/2017 зареєстрована в реєстрі за № 1041, вбачається, що після померлої 7 травня 2004 року [PERSON], [INFO], спадкоємницею на житловий будинок № 5 вул. без назви в с. Жорнава Великоберезнянського району Закарпатської області є [PERSON], [INFO] ( а.с.7). З довідки та виписки з погосподарської книги виданої виконавчим комітетом Загорбської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області від 29.08.2017 року № 529, № 344, вбачається що станом на 01.01.1991 року [PERSON], [INFO], яка померла 07.05.2004 року, була головою дворогосподарства та присвоєна поштова адреса с. Жорнава, вул. без назви, № 15, Великоберезнянського району Закарпатської області, загальною площею 45,5, кв.м., житлова площа 30,5 кв.м. (а.с. 8,9). З копії паспорту громадянина України серії ВР № 163829, вбачається що позивач [PERSON], раніше була зареєстрованою [INFO] с. Жорнава запис від 15.06.1982 р. З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вбачається, що ЗАТ «Жорнавський лісокомбінат» 29.08.2006 року, номер запису 13111280000000224 припинено діяльність (а.с. 11-13). Суд вважає, що наявність вищевказаного обтяження нерухомого майна позбавляє можливості позивача реалізувати свої права, встановлені законодавством. Статтею 41 Конституції України\~передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст.1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. ст.\~316,\~317,\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 386\~ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власникові належить право володіння, використання та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місце знаходження майна. Статтею 391 ЦК України\~встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п.5 ч.1 статті 2 Закону України «\~Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~(далі Закон) обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору. Пунктом 1 ч.1 ст.2 цього Закону визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Статтею 26 цього Закону передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а"пункту 2 частини шостої статті 37\~цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п.41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого\~Постановою КМУ від 26.10.2011 року №1141, Державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Враховуючи те, що [PERSON] є власником житлового будинку за адресою с. Жорнава, 15 Великоберезнянського району Закарпатської області, а Жорнавський лісокомбінат припинив свою діяльність, а наявне обтяження на житловий будинок забороняє розпоряджатися та користуватися позивачу нерухомим майном, а тому суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved