Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, зазначивши, що вона постійно проживала за однією адресою з [PERSON], вели з нею спільне господарство, були поєднані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, використовували спільні кошти для проживання, харчування, оплати комунальних платежів, лікування та вирішення всіх інших побутових питань. 09 березня 2016 року [PERSON] померла. Після її смерті залишилась спадщина у виді частини житлового будинку на території Чигиринської міської ради. На сьогоднішній день заявник являється єдиною спадкоємицею майна померлої [PERSON], інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Заявник в установленому законом порядку прийняв спадщину після померлої [PERSON], оскільки на час її смерті проживав з нею разом, а тому для можливості отримання свідоцтва про право на спадщину за законом заявник просить встановити, що вона постійно проживала з померлою однією сімєю. У судовому засіданні заявник підтримала заяву, та просила встановити факт постійного проживання з померлою 09 березня 2016 року [PERSON], пояснивши суду, що заявник проживала однією сімєю разом з [PERSON], оскільки була її рідною сестрою. Під час спільного проживання вони вели з нею спільне господарство, були поєднані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, використовували спільні кошти для проживання, харчування, оплати комунальних платежів, лікування та вирішення всіх інших побутових питань. Інших спадкоємців у останньої немає нікого. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у виді частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки на території Чигиринської міської ради, а тому для можливості отримання свідоцтва про право на спадщину заявник просить встановити факт її постійного проживання з [PERSON] по день її смерті, як однією сімєю. Заінтересована особа в судове засідання не зявилася, надіславши суду лист в якому зазначили, що заперечень щодо встановлення факту проживання однією сімєю заявника та померлої в них немає та просила провести судовий розгляд без їх участі. Свідки пояснили суду, що вони знають заявника тривалий час, оскільки вони проживають по-сусідству з нею та їм відомо, що [PERSON] постійно проживала у домоволодінні, яке розташоване за адресою: пров. Гоголя, 15, м. Чигирин Черкаської області, разом зі своєю сестрою [PERSON], яка померла 09.03.2016 року, вони вели спільне господарство та були пов'язані спільним побутом. Вислухавши заявника, свідків, задовольнивши лист заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сестрою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЯК № 669860 від 30.05.1970 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СР № 467199 від 07.07.1988 року, свідоцтва про народження серії VI-УР № 1969940 від 07.06.1967 року, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00018890084 від 20.10.2017 року (а.с.11-13). У судовому засіданні встановлено, що 09 березня 2016 року, відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 670276 від 16.03.2016 року, померла [PERSON], після смерті якої на території Чигиринської міської ради відкрилася спадщина (а.с.8-10). Заявник є єдиною спадкоємицею після смерті сестри [PERSON] згідно закону. Так, згідно довідок від 23.10.2017 року № 1453-02-17/5, № 1454-02-17/5, виданих Чигиринською міською радою, заявник [PERSON] протягом шести місяців після смерті своєї сестри [PERSON], яка померла 09.03.2016 року, користувалася рухомими та не рухомими речами, здійснювала ремонт житлового будинку померлої, підтримувала його в належному стані. Також [PERSON] на день смерті [PERSON] постійно проживала разом з нею без реєстрації, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були поєднані спільним побутом, доглянула та провела поховання останньої (а.с. 14-16). Згідно даних завідувача Чигиринської державної нотаріальної контори [PERSON] від 01.11.2017 року № 947/01-16, приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу [PERSON] від 27.10.2017 року № 657/01-16, приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу [PERSON] від 01.11.2017 року № 675/01-16, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини після померлої 09 березня 2016 року [PERSON], не зверталися, спадкові справи не відкривалися (а.с.25,26,28). Згідно акта обстеження умов проживання від 23.10.2017 року, складеного депутатом округу №268-02-17/7 Чигиринської міської ради [PERSON] встановлено, що за підтвердженнями свідків, гр. [PERSON] на час смерті своєї сестри [PERSON], яка померла 09.03.2016 року, постійно проживала з нею без реєстрації за адресою: пров. Гоголя, 15, м. Чигирин Черкаської області. (а.с.14). У силу ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 ст.256 ЦПК України зазначається, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України в п. 1 своєї Постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснив, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з майбутнім вирішенням спору про право. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою, оскільки при розгляді справи було достеменно встановлено той факт, що заявник на момент смерті спадкодавця проживала разом зі своєю сестрою [PERSON], і це підтверджується як показами свідків так і матеріалами справи, тому заяву можливо задовольнити та встановити заявнику дані юридичні факти. За таких обставин, враховуючи, що встановлення факту проживання необхідне для оформлення свідоцтва про право на спадщину, беручи до уваги відсутність можливості в інший спосіб довести факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON] та встановити даний юридичний факт.

Outcome: approved