Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» в особі директора Шаровкіна В. [PERSON] ., в якому просив розірвати договір оренди земельної ділянки укладений між ним та відповідачем та стягнути на свою користь понесені судові витрати. В обґрунтування позову [PERSON] зазначав, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER] , площею 3,68 гектарів, розташована на території Чкаловської селищної об`єднаної територіальної громади в селі Коробочкине Чугуївського району Харківської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вищевказану земельну ділянку позивач передав в оренду на 10 років СТОВ «Маяк», з щорічною виплатою орендної плати в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі. Згодом позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про збільшення розміру орендної плати, однак відповідачем у цьому йому було відмовлено. Крім цього, [PERSON] зазначив, що відповідач на території земельних ділянок, що передані йому в оренду у 2017 та у 2018 роках вирощував соняшник, чим порушував допустимі норми періодичності вирощування культури на одному і тому самому полі. Згідно даних Агрохімічного паспорта № [NUMBER] , виготовленого на замовлення позивача Харківською філією ДУ «Держгрунтохорона» в жовтні 2018 року, встановлено погіршення показників родючості ґрунту належної позивачу земельної ділянки у порівнянні з 2011 роком. Саме з вини орендатора, через некомпенсовані втрати гумусу відбулося істотне погіршення агрохімічного стану та стану родючості ґрунту, що є порушенням істотних умов договору оренди земельної ділянки, а тому такий договір, з метою захисту його прав, як власника підлягає розірванню достроково. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області Оболєнської С.А. від 03.12.02018 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] \~до сільськогосподарського\~товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Маяк» в\~особі директора\~ [PERSON] . [PERSON] \~ про\~розірвання договору\~оренди земельної\~ділянки та\~скасування його\~реєстраціїпризначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 24.01.2019 р. закрито підготовче провадження по справі за позовною заявою [PERSON] до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» в особі директора Шаровкіна [PERSON] . про розірвання договору оренди земельної ділянки та скасування його реєстрації, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. У відзиві\~на позов,\~представник відповідачазазначав, що з позовними вимогами [PERSON] не погоджується, оскільки вважає, що жодних підстав для дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки в судовому порядку не має, і позивачем не доведено наявність існування таких підстав шляхом надання суду належних та достатніх доказів. Представник відповідача категорично не погоджується з тим, що саме з вини орендаря відбулося погіршення агрохімічного стану та стану родючості ґрунту на земельній ділянці позивача. В обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначав, що в 2011 році на замовлення СТОВ «Маяк» Харківським обласним державним проектно-технологічним центром охорони родючості ґрунтів і якості продукції «Облдержродючість» були виготовлені «Агрохімічні паспорти полів та земельних ділянок СТОВ «Маяк» Чугуївського району Харківської області», до складу якого увійшов також і «Агрохімічний паспорт поля, земельної ділянки ... Населений пункт с [ADDRESS] Коробочкино [ADDRESS] Землекористувач СТОВ «Маяк», Рілля, 23 [PERSON] , Площа 191,3494 га...», який містить в собі середньозважені величини показників стану ґрунту за 2011 роком обстеження по полю площею 191,3494 га, тобто по 23 Контуру. На вказаному полі, тобто в межах 23 Контуру площею 191,3494 га, в 2011 році знаходились індивідуально визначені земельні ділянки у кількості 52 штук з присвоєними кадастровими номерами, що перебували у власності громадян та були передані в оренду відповідачу, в тому числі знаходилась і земельна ділянка кадастровий [NUMBER] площею 3,68 га, власником якої є позивач. Ані в 2011 році, ані в будь які інші роки до 2018 року обстеження земельної ділянки кадастровий [NUMBER] площею 3,68 га, власником якої є позивач, не проводилося, показники стану ґрунту вказаної земельної ділянки не встановлювалися, агрохімічний паспорт на вказану ділянку не складався. Представник відповідача вважає, що показники родючості ґрунтів за ґрунтовим 23 Контуром загальною площею 191,3494 га не є показниками родючості ґрунту земельної ділянки кадастровий [NUMBER] площею 3,68 га, яка розташована в межах вищезазначеного контуру. Унаслідок того, що в межах цього контуру знаходяться інші індивідуальні земельні ділянки з вищою або нижчою родючістю, ніж вказана земельна ділянка площею 3,68 га, показники родючості ґрунтового контуру кількісно не відображують стану родючості вказаної земельної ділянки площею 3,68 га. Зазначені обставини підтверджуються листом Національного наукового центру «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського» Національної академії аграрних наук України від 21.12.2018 № 1-04/1125 «Щодо питань оцінки зниження родючості ґрунтів». На думку представника відповідача, показники стану ґрунту земельної ділянки кадастровий [NUMBER] площею 3,68 га (що складає 1,9 % від загальної площі 23 Контуру), які встановлюють родючість ґрунту, могли у 2011 році істотно відрізнятися від середньозважених показників стану ґрунту 23 Контуру площею 191,3494 га, на якому розташована вказана земельна ділянка. Унаслідок просторової неоднорідності ґрунтів, ймовірність істотної різниці між значеннями показників родючості на земельній ділянці площею 3,68 га та контуром площею 191,3494 га є високою. Зазначені обставини підтверджуються листом Національного наукового центру «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського» Національної академії аграрних наук України від 21.12.2018 № 1-04/1125 «Щодо питань оцінки зниження родючості ґрунтів». Варіювання значень показників родючості ґрунту в межах одного контуру може бути дуже великим. Щоб зменшити вплив цього варіювання на оцінку стану родючості кожної індивідуальної земельної ділянки (паю), чинною «Методикою проведення агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення» (Київ, 2013 р.) передбачено визначення показників родючості по елементарним ділянкам площею не більше 15 га, межі яких повинні співпадати з межами одного або декількох паїв. Крім цього,\~представник відповідача\~посилався на\~те,\~що раніше\~до 2018\~року обстеження\~земельної ділянки\~кадастровий [NUMBER] \~площею 3,6800\~га не\~проводилося та\~агрохімічний паспорт\~на вказану\~ділянку не\~складався,\~на підставі\~середньозважених величин\~за 2018\~роком обстеження\~показників стану\~ґрунту земельної\~ділянки кадастровий\~ [NUMBER] \~площею 3,6800\~га,\~які містяться\~в агрохімічному\~паспорті [NUMBER] ,\~виготовленому на\~замовлення [PERSON] \~Харківською філією\~ДУ «Держгрунтоохорона»,\~неможливо зробити\~висновки про\~погіршення стану\~агрохімічних показників\~та родючості\~ґрунту на\~вказаній земельній\~ділянці кадастровий\~ [NUMBER] \~площею 3,6800\~га порівняно\~з попередніми\~роками.Порівняння значень показників родючості на земельній ділянці кадастровий [NUMBER] площею 3,68 га за 2018 роком обстеження із значенням цих показників для поля площею 191,3494 га (23 Контур) за 2011 роком обстеження методично некоректно. У зв`язку з цим, робити будь-які висновки про зміни стану ґрунтів або їх родючості на підставі такого порівняння абсолютно неможливо. Також,\~представник відповідача\~посилався на\~те,\~що договір\~оренди не\~регламентує порядок\~сівозмін й\~агротехніки.\~Згідно із\~Законом №\~1443-УІ\~від 04.06.2009\~р.\~Закон України\~«Про охорону\~земель» було\~доповнено статтею\~33-1,\~згідно з\~якою нормативи\~оптимального співвідношення\~культур у\~сівозмінах у\~різних природно-сільськогосподарських\~регіонах встановлюються\~для досягнення\~високих і\~стабільних урожаїв\~та запобігання\~виснаженню і\~втраті родючості\~ґрунтів внаслідок\~ґрунтовтоми (ч.\~1\~ст.\~33-1\~ЗУ «Про\~охорону земель»);\~Нормативи оптимального\~співвідношення культур\~у сівозмінах\~визначають структуру\~посівних площ\~для різних\~природно-сільськогосподарських\~регіонів та\~перелік установлених\~культур для\~вирощування у\~цих регіонах\~(ч.\~2\~ст.\~33-1\~ЗУ «Про\~охорону земель»). Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)» від 12 лютого 2015 № 191-УІІІ нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Тому, на думку представника відповідача, починаючи з 12 лютого 2015 року структуру посівних площ, співвідношення культур у сівозмінах сільгоспвиробники мають право встановлювати самостійно і «Нормативи оптимального співвідношення культур у сівозмінах в різних природно-сільськогосподарських регіонах», затверджені постановою Кабінети Міністрів України № 164 для них не є обов`язковими. Стаття 32 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає дострокове розірвання договору за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. 24 та ст. 25 цього закону та умовами Договору, не містять такої підстави для розірвання Договору як порушення порядку сівозмін. Відповідач здійснює сівозміни і ніяких обов`язкових правових норм щодо сівозмін не порушує. У відповіді на відзив позивач висловив свою незгоду з доводами відповідача та зазначав, що є власником земельної ділянки і у відповідності до ст.373 ЦК України має право використовувати її на свій розсуд до її цільового призначення, тобто вимагати від орендаря виконання положень ст.162 Земельного кодексу України, щодо охорони землі та захищати своє право на земельну ділянку у способи передбачені ст.152 ЗК України. Позивач, як власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків, в тому числі і шляхом розірвання угоди. Крім цього, позивач посилався на постанову Кабінету Міністрів України №413 від 7 червня 2017 року «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними», якою затверджено Стратегію удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними. Мета Стратегії - впровадження засад стратегічного менеджменту в систему управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності; забезпечення оптимального використання земель, зокрема з урахуванням регіональних програм і планів розвитку територій, генеральних планів населених пунктів, підвищення рівня прозорості та публічності під час формування та реалізації державної земельної політики, підвищення рівня обізнаності населення, землевласників і землекористувачів щодо проблем деградації земель та сталого землекористування, запобігання деградаційним процесам ґрунтового покриву, підвищення рівня родючості ґрунтів, проведення рекультивації порушених земель. Позивач вказує, що в порядку виконання [PERSON] була створена Державна установа «Інститут охорони ґрунтів України» - ДУ «Держгрунтохорона», яка має структурні підрозділи в кожній області країни. Саме на цю державну установу Уряд поклав обов`язки: розроблення пропозицій та здійснення єдиної науково-технічної політики у сфері охорони ґрунтів та їх родючості, раціонального використання та екологічної безпеки земель сільськогосподарського призначення, об`єктів довкілля, забезпечення якості продукції, сировини, агрохімікатів; науково-методичне та організаційне забезпечення державного моніторингу ґрунтів і агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення (далі - агрохімічна паспортизація), заходів щодо збереження, відтворення, охорони родючості ґрунтів, а також визначення якості та безпечності продукції, сировини, агрохімікатів; здійснення моніторингу ґрунтів на землях сільськогосподарського призначення з метою збору, аналізу і опрацювання інформації про якісний стан ґрунтів та їх ерозійну безпеку, забруднення ґрунтів важкими металами, радіонуклідами, залишковими кількостями пестицидів та агрохімікатів, іншими токсичними речовинами техногенного та природного походження; проведення агрохімічної паспортизації для визначення показників родючості ґрунтів та рівня їх забруднення токсичними речовинами, а також спостереження за змінами цих показників внаслідок господарської діяльності; виготовлення та видача агрохімічного паспорта поля, земельної ділянки з висновком про родючість та екологічний стан ґрунтів і рекомендацій щодо проведення заходів, спрямованих на підвищення родючості ґрунтів і запобігання негативного впливу, в тому числі антропогенного; проведення комплексних та спеціальних спостережень на стаціонарних контрольних ділянках за станом ґрунтів та рослинницької продукції з метою вивчення процесів трансформації та міграції біогенних і хімічних речовин у ґрунтах, а також розроблення прогностичних моделей тощо. За позицією позивача саме на ДУ «Держгрунтохорона» і більш не на які органи чи заклади, покладені повноваження: по проведенню агрохімічної паспортизації для визначення показників родючості ґрунтів та рівня їх забруднення токсичними речовинами, а також спостереження за змінами цих показників внаслідок господарської діяльності; виготовлення та видача агрохімічного паспорта поля, земельної ділянки з висновком про родючість та екологічний стан ґрунтів і рекомендацій щодо проведення заходів, спрямованих на підвищення родючості ґрунтів і запобігання негативного впливу, в тому числі антропогенного; підготовка за даними агрохімічного паспорта поля, земельної ділянки висновків про екологічний стан земель і родючість ґрунтів, їх динаміки для обґрунтування впровадження механізму економічного стимулювання при покращенні їх стану або застосування санкцій при їх погіршенні; підготовка експертних висновків, ініціювання та участь у розгляді судових справ щодо порушень законодавства України про пестициди і агрохімікати, погіршення якісних показників ґрунтів при здійсненні виробничої діяльності. Тому в 2018 році позивач через Комунальне підприємство «Регіональний центр природних ресурсів та екології» звернувся до Харківської філії ДУ «Держгрунтохорона» щодо отримання довідки-інформації стану агрохімічних показників ґрунтів належної йому земельної ділянки за попередні роки та агрохімічного паспорту на наступний час. Позивачу була видана довідка №158-19/02/245 від 09.10.2018 року про стан агрохімічних показників ґрунтів на момент останнього обстеження у 2011 році та агрохімічний паспорт [NUMBER] за 2018 рік. Працівники КП «Регіональний центр природних ресурсів та екології для розробки та видачі агрохімічного паспорту зробили відповідні проби ґрунту. Після отримання вказаної довідки і агрохімічного паспорту позивач був вимушений знову звернутися через Комунальне підприємство «Регіональний центр природних ресурсів та екології» до Харківської філії ДУ «Держгрунтохорона» для отримання висновку порівняльного аналізу даних довідки та агрохімічного паспорту, оскільки для цього потрібні спеціальні знання фахівців саме цієї установи. Співробітники Харківської філії ДУ «Держгрунтохорона» з залученням депутатів Чкаловської селищної громади відібрали зразки ґрунту для проведення повторного лабораторного аналізу. 16.11.2018 року позивач отримав висновок за результатами лабораторного обстеження якості ґрунтів та порівняльного аналізу агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення на території Чкаловської селищної громади села Коробочкине Чугуївського району Харківської області, за яким вміст органічної речовини (гумусу) у 2011 році був високим, а у 2018 році став підвищеним, тобто у процентному відношенні знизився з 4,1% до 3,3%, що є значним погіршенням родючості ґрунтів і основною причиною погіршення родючості є господарська діяльність, тобто недотримання культури землеробства. Що стосується листа Національного наукового центру «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського» Національної академії аграрних наук України від 21.12.2018 року «Щодо питань оцінки зниження родючості ґрунтів», виданого на звернення директора СТОВ «Маяк», то він, на думку позивача, не має будь-якого доказового або правового значення, оскільки цей заклад не має повноважень щодо проведення агрохімічної паспортизації полів та земельних ділянок для сільськогосподарського товарного виробництва, не має компетенції щодо лабораторних обстежень якості ґрунтів за показниками родючості. Наведені в цьому листі дані втрати зниження вмісту гумусу в цілому по Україні і по Харківській області не відповідають даним, наведеним в постанові №413 Кабінету Міністрів України. Будь-яке погіршення якості ґрунтового покрову та корисних властивостей орендованої землі є безумовними підставами розірвання договору оренди землі. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити надавши пояснення, аналогічні викладеним у позові, представник відповідача проти позову заперечував, надавши пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER] , площею 3,86 гектарів, розташована на території Чкаловської селищної об`єднаної територіальної громади в с. Коробочкине Чугуївського району Харківської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданим 24.12.2002 року Чугуївською райдержадміністрацією Харківської області, зареєстрованим в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №46 (а.с.14 том1). Згідно договору оренди земельної ділянки б/н, укладеного між позивачем та СТОВ «Маяк» в особі Шаровкіна В.М., зареєстрованого в ДРРП 13.11.2013 року за №3575046, вищезазначену земельну ділянку передано в оренду строком на 10 років з щорічною виплатою орендної плати в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі (а.с.9-10 том1). 13.11.2013 року вищевказаний договір оренди земельної ділянки зареєстровано державним реєстратором Реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції в Харківській області, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.15 том 1). Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із частиною першою статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до статті 13\~Закону України\~«Про оренду\~землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом\~України та іншими законами України. \~Відповідно до от. 24 Закону України "Про оренду землі", орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди: дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, своєчасного внесення орендної плати. Пунктом 3 частини 1 ст.783\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі. В силу вимог ст.ст. 33-1, 35 Закону України «Про охорону земель», нормативи оптимального співвідношення культур у сівозмінах у різних природно-сільськогосподарських регіонах встановлюються для досягнення високих і стабільних урожаїв та запобіганню виснаженню ґрунтів внаслідок ґрунтовтоми. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 11\~лютого 2010\~року №164 затверджено Нормативи оптимального співвідношення культур у сівозмінах в різних природно - сільськогосподарських регіонах. З примітки до вказаних вище Нормативів видно, що допустимі норми періодичності вирощування культури на одному і тому самому полі становлять: для кукурудзи в сівозміні або на тимчасово виведеному із сівозміни полі протягом двох-трьох років поспіль; для соняшника не менше, ніж через сім років; для лікарських рослин (залежно від біологічних властивостей) один десять років. Разом з тим, достовірно встановлено, що відповідач СТОВ «Маяк» на території земельної ділянки, що передана позивачем [PERSON] йому в оренду, у 2017 та 2018 роках вирощував соняшник, що підтверджується актами обстеження земельних ділянок, складеними комісією Чкаловської селищної громади села Коробочкине Чугуївського району Харківської області від 20.09.2017 року та 16.08.2018 року (а.с.20, 21 том1). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт укладання, підписання та дані, викладені в актах обстеження земельних ділянок від 20.09.2017 р. та 16.08.2018 р. Представник відповідача жодних належних та допустимих доказів на спростування показів вищевказаних свідків не надав, отже у суду відсутні підстави ставити їх під сумнів. Відповідно до висновку Харківської філії ДУ «Держгрунтохорона», який складений за результатами лабораторного обстеження якості ґрунтів та порівняльного аналізу агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення на території Чкаловської селищної громади с. Коробочкине Чугуївського району Харківської області, основним показником родючості ґрунту є наявність в ньому поживної органічної речовини (гумусу), вміст якого на переданій позивачем відповідачу в оренду ділянці значно погіршився, змінившись з показника 4,6 в 2011 році на 3,5 в 2018 році. Основною причиною погіршення родючості ґрунтів земель сільгосппризначення ДУ «Держгрунтохорона» визначає як господарську діяльність, тобто недотримання культури землеробства (а.с. 23-27 том1). Вказаний висновок Харківської філії ДУ «Держгрунтохорона» відповідачем не спростований, а отже, ним порушуються допустимі нормативи оптимального співвідношення культур у сівозмінах, що призводить до виснаження ґрунтів внаслідок ґрунтовтоми. За системним аналізом зазначених норм права та їх взаємозв`язку з положеннями п.п. «б» п.26, п.п. «е» п.28 договору оренди земельної ділянки (а.с.9-10 том1), за якими орендар зобов`язаний дотримуватися екологічної безпеки землекористування і зберігання родючості ґрунтів, не допускати погіршення екологічного стану земельної ділянки в результаті своєї господарської діяльності, перелічені вище обставини є підставою для припинення договору оренди шляхом його дострокового розірвання та задоволення позовних вимог. Суд критично ставиться до доводів представника відповідача про те, що норми ст. 33-1 Закону України «Про охорону земель», виключені на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)» від 12.02.2015 р., а отже, починаючи з 12 лютого 2015 року, структуру посівних площ, співвідношення культур у сівозмінах сільгоспвиробники мають право встановлювати самостійно і «Нормативи оптимального співвідношення культур у сівозмінах в різних природно-сільськогосподарських регіонах», затверджені постановою Кабінету Міністрів України №164, для них не є обов`язковими. Стаття ст.\~33-1\~Закону України\~«Про охорону\~земель» була чинною з 04.06.2009 р. до 12.02.2015 р., тобто з 2013 р., коли був зареєстрований договір оренди земельної ділянки, регулювала спірні правовідносини. Предметом даного позову є розірвання договору оренди з підстав порушення відповідачем сівозміни, що є доказом погіршення родючості ґрунтів та недотримання режиму використання земель. Що стосується доводів представника відповідача стосовно невідповідності фактичного місця розташування земельної ділянки позивача земельній ділянці, обстеженій Харківською філією ДУ «Держгрунтохорона», суд зазначає наступне. Представником відповідача не надано жодного належного доказу на підтвердження своєї позиції за вказаними обставинами. Судом встановлено, що висновок Харківської філії ДУ «Держгрунтохорона» від 16.11.2018 р. щодо лабораторного обстеження якості грунтів та порівняльного аналізу агрохімічної паспортизації земель, надано на підставі моніторингу документації та порівняльного аналізу результатів агрохімічного обстеження 2011 та 2018 років. Відповідно до вказаного висновку, обстежувався зокрема «Контур 23» площею 7,3614 га, до якого відноситься і належна позивачу [PERSON] земельна ділянка, кадастровий номер: [NUMBER] розміром 3,68 га. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] повідомили, що земельна ділянка позивача, яка перебуває в оренді та обробляється СТОВ «Маяк» має внутрішню господарську назву «за акацією». Орендарем регулярно здійснюється обробка та удобрення землі, у 2017 році на вказаному полі «за акацією» вирощувалась пшениця, а у 2018 році поле було засіяно соняшником. Суд критично оцінює покази вищевказаних свідків, оскільки вони знаходяться в трудових відносинах з відповідачем та отримують від даного сільськогосподарського підприємства заробітну плату. Крім цього, суд звертає увагу на те, що жоден з вищевказаних свідків не зміг конкретно зазначити розташування земельної ділянки позивача. Так, свідок [PERSON] , який працює водієм у СТОВ «Маяк», зазначав, що позивачу належить поле №8 із внутрішньогосподарською назвою «за акацією». Така назва і нумерація йому відома зі слів агронома підприємства. Свідок [PERSON] , який працює механізатором у СТОВ «Маяк», пояснив, що йому взагалі невідомо, де конкретно знаходиться земельна ділянка позивача. Інші свідки, допитані судом за клопотанням представника відповідача, у своїх поясненнях також використовували лише внутрішньогосподарську назву поля, що не дає суду можливості ідентифікувати земельну ділянку та не спростовує доводів позивача. Судом неодноразово з`ясовувалось бажання представника відповідача скористатись своїм процесуальним правом та наявність клопотань про призначення експертизи для встановлення чи спростування даних, викладених у висновку, складеному 16.11.2018 р. Харківською філією ДУ «Держгрунтохорона» за результатами лабораторного обстеження якості ґрунтів та порівняльного аналізу агрохімічної паспортизації земель сільгосппризначення на території Чкаловської селищної громади с. Коробочкине Чугуївського району Харківської області. Що стосується посилань представника відповідача щодо відсутності контурів спірної земельної ділянки, що належить позивачу, то вони спростовуються даними наданими Харківською філією ДУ «Держгрунтохорона» від 09.10.2018 р. №158-19/02/245, відповідно до якої інформація стосовно стану агрохімічних показників ґрунтів надавалась саме по контуру, у зв`язку з тим, що обстеження проводилось не по ділянках з кадастровими номерами, а по контуру. Разом з тим, до контуру 23 відноситься ділянка з кадастровим номером [NUMBER] розміром 3, 68 га, яка належить позивачу. Заперечення представника відповідача щодо того, що раніше обстеження земельної ділянки позивача не проводилось, отже відсутні дані для порівняння, в зв`язку з чим неможливо зробити висновок про погіршення показників родючості ґрунту, також спростовуються даними висновку Харківської філії ДУ «Держгрунтохорона», складеним за результатами лабораторного обстеження якості ґрунтів та порівняльного аналізу агрохімічної паспортизації земель сільгосппризначення на території Чкаловської селищної громади с. Коробочкине Чугуївського району Харківської області, за якими в 2011 році Харківською філією проводились роботи по агрохімічному обстеженню земель сільгосппризначення на території тодішньої Коробочкинської ради Чугуївського району. Результати обстежень були відображені в агрохімічних паспортах та занесені в архів даної філії. На підставі моніторингу документації та порівняльного аналізу результатів агрохімічного обстеження 2011 та 2018 років встановлено зокрема, що вміст органічної речовини (гумусу) був високим, а став підвищеним, тобто у процентному відношенні знизився з 4,1% до 3,3 %, що є значним погіршенням родючості ґрунтів. Роз`яснення, які містяться у листі Національного наукового центру «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського» Національної академії аграрних наук України від 21.12.2018 року «Щодо питань оцінки зниження родючості ґрунтів», виданого на звернення директора СТОВ «Маяк», містять оціночне судження, які спростовуються дослідженими в ході судового розгляду доказами та встановленими обставинами. Отже, судом встановлено, та не спростовано доводами представника відповідача, порушення відповідачем порядку сівозмін сільськогосподарських культур та порядок їх чергування. Законодавче запровадження застосування сівозмін не є обмеження земельних прав, а є проявом загальних правил охорони і використання земель, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на виконання конституційної вимоги щодо надання особливої охорони землі як основного національного багатства. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 541/555/16-ц, провадження 61-2386 св 18 та у відповідності до вимог ч.1 ст. 417 ЦПК України має враховуватись судами першої інстанції під час нового розгляду справи. Таким чином,\~аналізуючи надані\~докази та\~даючи їм\~правову оцінку,\~враховуючи встановлені\~судом і\~наведені вище\~обставини,\~підтверджені доказами,\~дослідженими в\~судовому засіданні,\~оцінивши їх\~належність,\~допустимість,\~достовірність,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~у їх\~сукупності,\~встановивши правовідносини,\~які випливають\~із встановлених\~обставин,\~та правові\~норми,\~які підлягають\~застосуванню до\~цих правовідносин,\~суд приходить\~до висновку\~про задоволення\~позову [PERSON] Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved