Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що шлюб з відповідачем вона зареєструвала 15 березня 2013 року у виконкомі Новоскварявської сільської ради Жовківського району Львівської області. Від подружнього та сімейного життя у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Зазначає, що після реєстрації шлюбу вони почали проживати у господарстві її батьків в с. Нова Скварява. Спочатку подружнє та сімейне життя проходило у взаємній любові та повазі, але так тривало недовго. Позивач вказує, що відповідач почав знущатися над нею, бити її. Коли дочці [PERSON] було чотири місяці відповідач залишив їх та перейшов проживати до своїх батьків у село Вовчищовичі. Через місяць часу він повернувся і вони знову проживали разом, проте відповідач не змінив своєї поведінки до неї. Відповідач неодноразово залишав її, а починаючи з літа 2016 року відповідач зовсім не появляється до них і лише 18 кітня 2017 року приїхав до дочки [PERSON] на день її народження з якою пробув лише пять хвилин. Стверджує, що у відповідача є вже інша жінка, яка є вагітною. Причиною розірвання шлюбу вважає те, що відповідач зрадив їй у подружній вірності, тривалий час не проживає з нею та знущався над нею. А тому просить розірвати шлюб, змінити прізвище на дошлюбне "Брунець" та стягнути з відповідача судовий спір, який був нею сплачений. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, просить такі задоволити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, пояснивши, що згідний на розірвання шлюбу тільки після того, як буде проведена експертиза для встановлення чи він дійсно є батьком [PERSON]. Зазначив, що проживав вже з іншою жінкою, від якої також має дитину. Заслухавши думку позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. З свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 200688 вбачається, що позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище- Брунець) та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 15.03.2013 року у Новоскварявській сільській раді Жовківського району Львівської області про що складено відповідний актовий запис за № 2. За час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей, а саме дочки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії 1-СГ № 409558 та серії 1-СГ № 524680 відповідно. Батьком дітей є відповідач. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві та пояснень позивача у судовому засіданні причиною розірвання шлюбу є конфлікти, сварки та непорозуміння між позивачем та відповідачем, не проживання відповідача разом із позивачем та їх дітьми, а фактичне проживання його з іншою жінкою. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сімя розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сімя фактично не існує. Щодо заперечень відповідача проти розірвання шлюбу, то такі грунтуються тільки на тому, що останній бажає проведення експертизи про те, чи є він біологічним батьком [PERSON], оскільки вважає, що це не його дитина. Сам відповідач у судовому засіданні ствердив, що проживав з іншою жінкою, з якою також має дитину. В разі погодження позивача на проведення експертизи, не буде заперечувати проти розірвання шлюбу. Такі пояснення відповідача не свідчать, на переконання суду, що останній не втратив почуття любові та поваги до позивача та не підтверджують того, що останній бажає зберегти сімю, а є лише умовою, яку він ставить для розірвання шлюбу перед позивачем. Проведення експертизи щодо того, чи є відповідач біологічним батьком [PERSON] не є предметом розгляду даної справи. А тому такі твердження відповідача не беруться судом до уваги. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому вимога відповідача про зміну їй прізвища на дошлюбне «Брунець» підлягає до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позивач при поданні до суду позовної заяви сплатила 704 грн. 80 коп. судового збору, що вбачається з квитанції, яка знаходиться в матеріалах справи, судом задоволено її позовні вимоги, тому суд приходить до висновку, що дану суму потрібно стягнути в її користь із відповідача.

Outcome: approved