Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Заявниця звернулася в суд з заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Новомиргород, Кіровоградської області, яка померла [INFO] у місті Севастополь у віці 81 рік. Заяву обґрунтовує тим, що [INFO] у місті Севастополь померла громадянка України, мати заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 02 листопада 2021 року відділом запису актів громадянського стану Ленінського району міста Севастополь Управління ЗАГС міста Севастополя Російської Федерації, актовий запис № 170219920000401602005. Згідно з довідкою про смерть №С-03605 від 02.11.2021 р., яка видана органами Російської Федерації, датою смерті [PERSON] є - [INFO] , місце смерті - Російська Федерація місто Севастополь, причина смерті - набряк легенів термінальний, двухстороння вірусна пневмонія, викликана SARS-CoV-2. Також згідно медичного свідоцтва про смерть серії 67 №100007924 від 01 листопада 2021 року, яке видане органами Російської Федерації м. Севастополя, вказана дата смерті гр. України, [PERSON] - [INFO] , місце проживання померлої - [ADDRESS] . Довідкою № 58, виданої 10.11.2021 р. федеральною службою по надзору у сфері захисту прав споживачів і благополуччя людини (рос. РОСПОТРЕБНАДЗОР) також підтверджується факт смерті [PERSON] та не заперечення вказаної вище служби проти вивозу трупа померлої [PERSON] . Також факт смерті [PERSON] підтверджується довідкою державної бюджетної установи охорони здоров`я Севастополя «Міська лікарня №5 «Центр охорони здоров`я матері та дитини» м. Севастополя про те, що лікарем-паталогоанатомом було проведено розтин трупа громадянки [PERSON] , яка померла [INFO] у місті Севастополь, також відповідно довідки приватного підприємця [PERSON] від 11.11.2021 р. підтверджується факт бальзамації тіла померлої [PERSON] , після чого заявник по справі здійснила транспортування тіла померлої [PERSON] до місця поховання, а саме кладовище м. Новомиргорода Кіровоградської області, організацією поховання гр. [PERSON] повністю займалася заявник по справі. Також за життя громадянки [PERSON] їй виданий паспорт громадянина України, що підтверджується фотокопією паспорта померлої, яка додається до заяви. 16 листопада 2021р. заявник звернулася до Новомиргородського відділу ДРАЦС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та подала всі наявні документи для державної реєстрації смерті своєї матері, проте отримала відмову у вищевказаній реєстрації. Причиною відмови стало пред`явлення заявником документів для підтвердження факту смерті гр. [PERSON] , які видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявниця повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, проте від її представника-адвоката Володимира Підлубного надійшла до суду заява з проханням розглядати справу без їх участі, заявлені вимоги підтримує повністю та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань чи заяв до суду не направив. Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Приписами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що факт родинного зв`язку між померлою [PERSON] та заявником по справі у форматі мати-дочка підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] , видане 31 травня 1978 року Новомиргородським бюро ЗАГС Кіровоградської області, де у графі «мати» зазначена - [PERSON] та копією свідоцтва про шлюб заявника серії [NUMBER] , видане 19 липня 2005 року відділом РАЦС Ленінського районного управління юстиції м. Севастополя, згідно якого заявник змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] у місті Севастополь померла громадянка України, мати заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 02 листопада 2021 року відділом запису актів громадянського стану Ленінського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя Російської Федерації, актовий запис № 170219920000401602005. Згідно довідки про смерть №С-03605 від 02.11.2021 р., що видана відділом запису актів громадянського стану Ленінського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя Російської Федерації, датою смерті [PERSON] є [INFO] , місце смерті - Російська Федерація місто Севастополь, причина смерті - набряк легенів термінальний, двухстороння вірусна пневмонія, викликана SARS-CoV-2. Крім цього згідно медичного свідоцтва про смерть серії 67 №100007924 від 01 листопада 2021 року, що видана ДБУОЗ «Міська лікарня №5 «Центр охорони здоров`я матері та дитини» м. Севастополя, вказана дата смерті гр. України [PERSON] - [INFO] , місце проживання померлої - [ADDRESS] . Довідкою № 58, виданої 10.11.2021 р. федеральною службою по надзору у сфері захисту прав споживачів і благополуччя людини (рос. РОСПОТРЕБНАДЗОР) також підтверджується факт смерті [PERSON] та не заперечення вказаної вище служби проти вивозу трупа померлої [PERSON] . Також факт смерті [PERSON] підтверджується довідкою державної бюджетної установи охорони здоров`я Севастополя «Міська лікарня №5 «Центр охорони здоров`я матері та дитини» м. Севастополя про те, що лікарем-паталогоанатомом було проведено розтин трупа громадянки [PERSON] , яка померла [INFO] у місті Севастополь. Згідно довідки приватного підприємця [PERSON] від 11.11.2021 р. підтверджується факт бальзамації тіла померлої [PERSON] , після чого заявник по справі здійснила транспортування тіла померлої [PERSON] до місця поховання, а саме кладовище м. Новомиргорода Кіровоградської області, організацією поховання гр. [PERSON] повністю займалася заявник по справі, що підтверджується фотознімками з місця поховання. За життя громадянки [PERSON] їй було видано паспорт громадянина України, що підтверджується фотокопією паспорта померлої. Як вбачається з листа про відмову у проведенні державної реєстрації смерті № 376-22.15-62 від 16.11.2021 року виданого Новомиргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) пред`явлені заявницею документи для підтвердження факту смерті [PERSON] , видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно роз`яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Враховуючи викладене, факт смерті знайшов своє підтвердження у ході судового розгляду справи, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved