Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 03 березня 1978 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають повнолітніх дітей,які проживають окремо. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони не зійшлися характерами, довгий час не проживали разом, постійно сварилися. Позивач, посилаючись на факт того, що шлюбні відносини між ними припинено з 2010 року, спільне господарство не ведеться, вони проживають окремо, примирення неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам щодо створення нових сімейних відносин, просить суд розірвати шлюб за рішенням суду. За клопотанням відповідача ухвалою суду від 07.10.2014 року сторонам було надано строк на примирення терміном три місяці та зупинено провадження по справі на вищезазначений строк. Ухвалою суду від 06.01.2015 року було відновлено провадження по справі та призначено справу до розгляду. До початку судового засідання позивач звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав повністю та просив задовольнити, оскільки за час, наданий їм для примирення, вони не примирились. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась. Про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 03 березня 1978 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області про що складено відповідний актовий запис № 69 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Шлюбні відносини між сторонами припинено з 2010 року, спільне господарство вони не ведуть, проживають окремо. Примирення сторін та подальше спільне проживання є неможливим. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя " від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їхнім інтересам, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально, а тому може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved