Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

На підставі розпорядження Деражнянської районної державної адміністрації №223 від 6 червня 1996 року [PERSON] був виданий сертифікат, серії ХМ, номер 070210, на земельну частку (пай), розміром 3,65 умовних кадастрових гектарів, у землі, розташованій на території Галузинецької сільської ради Деражнянського району, що перебувала в колективній власності спілки селян «Промінь» с. Галузинці. Позивачка звернулась в суд з позовом до Галузинецької сільської ради Деражнянського району про визнання права на земельну частку (пай), посилаючись на те, що державний акт на право на земельну частку (пай) на її імя виданий не був, а наведений вище сертифікат був загублений, з приводу чого нею було зроблено оголошення в газеті „Вісник Деражнянщини, а тому позивачка просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай). В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала. Представник відповідача позовні вимоги визнала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі в задоволенні позову не заперечує. Вислухавши доводи представників сторін, третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Земельна частка (пай) умовна частка землі, визначена у результаті поділу земель, переданих у колективну власність, серед членів сільськогосподарського підприємства. Відповідно до ст. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктами 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлено, що згідно зі статтею 25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу X "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Вирішуючи питання про право [PERSON] на земельну частку (пай), судом приймається до уваги те, що згідно із додатком до державного акта на право колективної власності КСП «Промінь» с. Галузинці Деражнянського району [PERSON] була внесена до списку громадян-членів вказаного підприємства під номером 208, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі від 14 липня 2015 року. Із цієї ж довідки вбачається, що на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації №223 від 6 червня 1996 року на імя [PERSON] був виданий єдиний примірник сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ХМ, номер 070210, а держаний акт на її імя не видавався. Наведена обставина підтверджуються і наявними в матеріалах справи копіями записів у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) та книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Той факт, що сертифікат на земельну частку (пай), виданий на імя [PERSON], загублений та вважається недійсним, підтверджується оголошенням у газеті „Вісник Деражнянщини №26 від 2 липня 2015 року. Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання за позивачкою права на земельну частку (пай).

Outcome: approved