Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивач 28 грудня 2016 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2001 року по 05 жовтня 2004 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з позивачем. З 2004 року відповідач не приймає ніякої участі у вихованні сина, не забезпечує його матеріально, не цікавиться його життям, здоров`ям, не піклується про його моральний і духовний розвиток, не бере участі у навчально-виховному процесі, не цікавиться успіхами та поведінкою дитини, не підтримує зв'язок з вчителями, батьківські збори не відвідує, не намагається спілкуватися з сином та ухиляється від сплати аліментів. Усі обов'язки щодо виховання сина виконуються позивачем. Відповідач легковажно та безвідповідально ставиться до свого батьківського обов'язку щодо виховання неповнолітнього сина, який потребує батьківського піклування. Відповідач за останні 12 років жодного разу не відвідав сина, навіть не намагався з ним зустрітися, не вітає його з днем народження, що повторно підтверджує небажання останнього приймати батьківську участь у вихованні дитини. Крім цього, як відомо позивачу, відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, внаслідок чого може негативно впливати на сина. Позивач просила позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні до його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], стягнути судові витрати. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Від представника третьої особи надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], які перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2001 року по 05 жовтня 2004 року (а.с.7,8,10). Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування. Так, висновком № 0340/01-26/05 від 09.02.2017 року, Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як органом опіки та піклування встановлено, що з жовтня 2004 року батько мешкає окремо, дитина постійно проживає з матір`ю, знаходиться на її утриманні, всі обов'язки щодо виховання сина виконує мати. Житлово-побутові умови проживання сина задовільні. Під час обстеження вдома знаходилась позивачка, її син [PERSON] та чоловік (шлюб не зареєстровано) [PERSON], якого хлопчик називає батьком. Біологічного батька хлопчик зовсім не пом`ятає. Враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, в інтересах дитини, Орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні до його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.40). В силу ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як вбачається з роз'яснень, викладених в п. 16 постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд вважає, що винна поведінка батька щодо свідомого самоухилення від виконання батьківських обов'язків знайшла своє підтвердження в матеріалах справи. У судовому засіданні безперечно доведений факт, що відповідач [PERSON] долею своєї дитини не цікавиться, не приймає участі у її вихованні, та взагалі веде себе байдуже. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню та відповідач має бути позбавлений батьківських прав у відношенні до своєї неповнолітньої дитини, оскільки не займається її вихованням та утриманням та не виконує свої батьківські обов'язки. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягнення судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved