Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою в якій, з врахуванням уточнень від 23.11.2015р., просить поділити спільне майно подружжя, яке є об»єктом спільної сумісної власності та визнати за нею право власності на 1/2 частку садового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]; визнати за нею право власності на 1/2 частку гаражу, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]; визнати за нею право власності на 1/2 частку рухомого майна - автомобіля марки Ауді-100 «Авант Кватро», державний номер [NUMBER]. Свої вимоги мотивує тим, що вищевказане майно, власником якого за правовстановлюючими документами є [PERSON], було набуте та придбане ними за спільні кошти за час шлюбу, а отже є спільним майном подружжя. Однак відповідач у добровільному порядку відмовляється поділити спільне майно, яке є об»єктом їх спільної сумісної власності, крім того, створює перешкоди позивачу у користуванні спірним майном, тому вона просить задовольнити позов. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, з врахуванням їх уточнень, підтвердила та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] та [PERSON] 05.02.1977р. був зареєстрований шлюб (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 18.08.2015р.). Даний шлюб, на підставі рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 27.01.2016р., був розірваний, про що свідчить також і відмітка у паспорті [PERSON] від 17.02.2016р., здійснена відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Як вбачається з технічного паспорту, виготовленого станом на 01.11.2007р., на гараж [NUMBER], загальною площею 27,3кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], власником даної споруди є [PERSON], про що також свідчать свідоцтво про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 06.12.2007р., видане Виконавчим комітетом Теплодарської міської ради Одеської області, Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно [NUMBER] від 11.01.2008р., та технічний висновок на даний гараж, видані Теплодарським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об»єктів нерухомості. На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 16.04.2009р. відділом Держкомзему у м. Теплодар Одеської області, [PERSON] належить на праві власності і земельна ділянка площею 0,0034 га для розміщення індивідуальних гаражів, розташована за вищевказаною адресою. Згідно технічного висновку від 01.11.2007р. та технічного паспорту, виготовленого станом на 01.11.2007р., Теплодарським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об»єктів нерухомості, на садовий будинок загальною площею 84,9кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], даний будинок належить на праві приватної власності [PERSON], про що також свідчать свідоцтво про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 06.12.2007р., видане Виконавчим комітетом Теплодарської міської ради Одеської області, Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно [NUMBER] від 11.01.2008р., виданий Теплодарським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об»єктів нерухомості. На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 26.12.2012р. відділом Держкомзему у м. Теплодар Одеської області, [PERSON] є власником і земельної ділянки площею 0,0935 га для ведення садівництва, розташованої за вищевказаною адресою. Як вбачається зі Звіту про оцінку майна №RS00-150812-029 від 12.08.2015р., виконаного ТОВ «АКР-КОНСАЛТ», об»єктом оцінки якого є садовий будинок, загальною площею 84,9кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS], ринкова вартість зазначеного об»єкту нерухомості становить 149336 грн. 10 коп.; мета оцінки та вид вартості, що визначався: для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов»язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.01.1999р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради згідно з розпорядженням №118557, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належала на праві спільної часткової власності: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в рівних частках кожному, про що свідчать також: технічний паспорт на дану квартиру, виготовлений станом на 29.07.2008р., Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно [NUMBER] від 30.09.2008р., видані Теплодарським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об»єктів нерухомості. Як вбачається з договору дарування серії ВКР №703151 від 24.10.2008р., посвідченого державним нотаріусом Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області Панасюк А.В., зареєстрованого в реєстрі за №2345, [PERSON], [PERSON], [PERSON], передали, а [PERSON] прийняла у власність 3/4 частини трьохкімнатної квартири під [NUMBER], розташованої в будинку [ADDRESS] (Витяг з Державного реєстру правочинів [NUMBER] від 24.10.2008р.). Таким чином, на даний час власником вказаної нерухомості є лише [PERSON], що підтверджується також Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно [NUMBER] від 24.10.2008р., виданим Теплодарським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об»єктів нерухомості. Згідно державних актів на право власності на земельну ділянку: серії [NUMBER] від 11.01.2008р., виданого відділом земельних ресурсів у м. Теплодар Одеської області на земельну ділянку площею 0,0599 га для ведення садівництва, по [ADDRESS]; серії [NUMBER] від 22.10.2012р., виданого відділом Держкомзему у м. Теплодар Одеської області на земельну ділянку площею 0,0590 га для ведення садівництва, розташовану за адресою: [ADDRESS], власником даних об»єктів нерухомості є [PERSON] Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 08.07.2003р., виданого Роздільнянським МРЄВ УДАІ Одеської області, автомобіль марки Ауді 100, легковий універсал, чорного кольору, 1991 року випуску, шасі [NUMBER], державний номер [NUMBER], належить на праві власності [PERSON] Згідно ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За частиною 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У відповідності до частини 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Також частиною 3 ст. 368 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом За частинами 2 та 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. На підставі наведеного суд вважає можливим задовольнити позов [PERSON] та поділити спільне майно [PERSON] та [PERSON], набуте за час шлюбу, а саме: садовий будинок загальною площею 84,9кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; гараж загальною площею 27,3кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], гар. 247; автомобіль марки Ауді 100, легковий універсал, чорного кольору, 1991 року випуску, шасі [NUMBER], державний номер [NUMBER]. Також суд визнає за [PERSON] право власності на: 1/2 частку садового будинку загальною площею 84,9кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; 1/2 частку гаража загальною площею 27,3кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], гар. 247; та 1/2 частину автомобіля марки Ауді 100, легковий універсал, чорного кольору, 1991 року випуску, шасі [NUMBER], державний номер [NUMBER], оскільки вимоги позивача вважає законними та обґрунтованими. Судом встановлено, що вищезазначене майно набуте колишнім подружжям [PERSON] за час їхнього шлюбу, враховуючи при тому, що земельні ділянки, на яких розташовані вищевказані садовий будинок та гараж, є особистою приватною власністю [PERSON], набуті ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельних ділянок, що перебували у його користуванні, однак, побудовані на них вказані будівлі у період шлюбу з [PERSON], тому були їх спільною власністю, які підлягають поділу при вирішенні даного спору. При цьому суд не може прийняти до уваги доводи відповідача про те, що поділу підлягають також дві земельні ділянки, розташовані за адресами: [ADDRESS]; [ADDRESS]; та квартира [NUMBER], що знаходиться в будинку [ADDRESS], відповідно, право власності на які зареєстровано за [PERSON] та придбані у період їхнього шлюбу, оскільки, як вбачається з копій державних актів на право власності на земельну ділянку: серії [NUMBER] від 11.01.2008р., серії [NUMBER] від 22.10.2012р., та нотаріально посвідченого договору дарування серії ВКР №703151 від 24.10.2008р., наявних в матеріалах справи, вказане майно є особистою приватною власністю останньої. Ці дві земельні ділянки, набуті [PERSON] за час шлюбу з відповідачем внаслідок приватизації у 2008р. та у 2012р., та крім того, як зазначила [PERSON] та проти цього не заперечував [PERSON], на них не розміщені ніякі будівлі.

Outcome: approved