Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 25.07.2014 року. Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 22.02.2017 року шлюб було розірвано. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який перебуває на повному утриманні позивача. Відповідач не приймає участі у вихованні дити, матеріально не допомогає, не цікавиться її станом здоров'я, хоч працездатний, інших утриманців не має, тому може надавати щомісяця допомогу на утримання дитини. Належним чином повідомлений представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити /а.с. 31/. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою просив розглядати справу без його участі, не заперечував проти позовних вимог. /а.с. 40/ Відповідно до ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі /а.с. 6, 8/, мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с. 7/, який проживає, відповідно до довідки, виданою головою вуличного комітету від 14.03.2017, з позивачем /а.с.9/. Встановлено, що коштів на утримання дитини у позивача не вистачає, дитина потребує матеріальної допомоги. Інформація про місце роботи відповідача відсутня, інших утриманців не має, є працездатною особою, тому може працевлаштуватися та надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у запропонованому позивачем розмірі. При цьому суд враховує, що відвовідач не заперечує проти позову, визнає у повному обсязі. Згідно приписів ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, згідно ст. 183 СК України визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно положень статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., де передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини ; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з аліментних обов'язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved