Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

МТСБУ звернулося до районного суду із вищевказаним позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, та просило стягнути сплачене страхове відшкодування в розмірі 28402 грн. 18 коп., суму витрат на встановлення розміру збитку та збір документів у розмірі 670 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп. В обґрунтування позову МТСБУ вказувало на те, що в результаті ДТП, яка сталася 18.11.2016 року з вини [PERSON] , був пошкоджений автомобіль Ford, державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначена шкода потерпілій особі не була відшкодована винуватцем ДТП. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування, на підставі пп.«а» п.41.1 ст.41 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до позивача, який здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 28402 грн. 18 коп. На час звернення до суду в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ. Позивач та\~відповідач в\~судове засідання\~не з`явилися,\~скориставшись своїм\~правом,\~передбаченим ч.3\~ст.211\~ЦПК України, клопочуть про розгляд справи у їх відсутність, подавши через канцелярію Чернівецького районного суду Вінницької області відповідні письмові заяви. Позивач свої вимоги підтримує на умовах, викладених у позовній заяві та просить їх задоволити. Відповідачем визнаються позовні вимоги та не заперечується проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, ґрунтуючись на наступних підставах. Відповідно до ч.1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч.3 ст.16 Конституції України). У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити в своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч.2.ст.5 ЦПК). Судом було встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Постановою Печерського районного суду міста Києва від 06.02.2017 року, яка набрала законної сили 27.02.2017 року, встановлено наявність вини [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з тих підстав, що 18.11.2016 року о 17 годині 40 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем «Камаз», державний номерний знак [NUMBER] на перехресті бул.Л.Українки та вул.Кіквідзе м.Києві, завершуючи маневр при перестроюванні в смугу не надав переваги в русі автомобілю «Форд», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався в даній полосі. Водій [PERSON] порушив п.10.3\~Правил дорожнього руху\~України та вчинив правопорушення, передбачене\~ст.124 КУпАП.Внаслідок ДТП матеріальних збитків завдано обом автомобілям (а.с. 7). Положеннями ч.6 ст. 82 ЦПК України зокрема передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В результаті вищевказаної ДТП автомобіль «Форд», державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , отримав механічні пошкодження. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] в порушення вимог п.21.1 ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не була застрахована. Відповідно до заяви від 27.02.2017 року [PERSON] звернувся до МТСБУ з проханням виплатити страхове відшкодування внаслідок пошкодження транспортного засобу при ДТП, що сталася 18.11.2016 року та перерахувати суму на його розрахунковий рахунок (а.с. 11). Згідно пп.39.2.1 п.39.2 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» основним завданням МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 вказаного Закону визначено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її завдання транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно звіту №6985/4 від 18.12.2016 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного суб`єктом оціночної діяльності товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно Асистуюча Компанія «Фаворит» в особі директора (оцінювача колісних транспортних засобів) [PERSON] , вартість матеріального збитку, заподіяного [PERSON] власнику колісного транспортного засобу Ford Mondeo, державний номерний знак [NUMBER] , становить 28402 грн. 18 коп. (а.с. 12-15). Відповідно до довідки №1 МТСБУ від 24.05.2017 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, сума відшкодування [PERSON] становить 28402 грн. 18 коп. (а.с. 31). Згідно Наказу МТСБУ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №4614 від 29.05.2017 року, на підставі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», приймаючи до уваги довідку № 1 від 24.05.2017 про розмір відшкодування шкоди та документи, надані по справі МТСБУ №37573, [PERSON] призначено виплату в рахунок відшкодування заподіяної шкоди у сумі 28402 грн. 18 коп. (а.с. 30), та згідно платіжного доручення №4614рв від 29.05.2017 року йому перераховано вказану суму (а.с. 32. Крім того, із акту виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ №3/1-05/37573/вих./1 від 28.11.2026 року по справі МТСБУ №37573 вбачається, що розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку складає 670 грн. 00 коп. (а.с. 28) та згідно платіжного доручення №6984/4рв від 26.12.2016 року перераховано ТОВ ЕАК Фаворит (а.с. 32). З претензії про регресні вимоги за вих. № СУ/005228/4 від 27.06.2018 року вбачається, що МТСБУ зверталося до відповідача [PERSON] з пропозицією у добровільному порядку здійснити перерахування суми сплаченого страхового відшкодування з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди, у загальному розмірі 29072 грн. 18 коп. на рахунок МТСБУ (а.с. 33), але вимоги позивача не були виконані. Відповідно до п.38.2, п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, до яких відповідач не належить. Такі ж положення закріплені у статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.п. "а" п.41.1 ст. 41 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Отже, згідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Статтею 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст.993 ЦК України). Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ч.6\~ст.261\~ЦК України моментом початку позовної давності для регресної вимоги страховика в правовідносинах буде день виконання основного зобов`язання і фактично день припинення цього зобов`язання належним виконанням день проведення страховиком виплати страхового відшкодування третій особі (потерпілому в деліктному зобов`язанні). Моментом початку позовної давності для регресної вимоги страховика є день проведення страховиком виплати страхового відшкодування третій особі (потерпілому в деліктному зобов`язанні) (постанова Верховного Суду України від 05.04.2017 №6-2806цс16). Днем проведення страховиком - МТСБУ виплати страхового відшкодування третій особі (потерпілому в деліктному зобов`язанні) [PERSON] є 29.05.2017 року, що стверджується платіжним дорученням №4614рв від 29.05.2017 року (а.с. 32). Відтак, МТСБУ при зверненні до суду із позовною заявою про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, дотримано визначеного чинним ЦК України строку позовної давності. Із правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-2806цс16 (постанова від 05.04.2017 року) слідує, що згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 цього Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що зако\-ном передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. МТСБУ відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що позивачем доведено з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, надано належні, допустимі та достатні докази, яким це підтверджується, суд вважає, що позовні вимоги МТСБУ підлягають до задоволення. При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст.113 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначається положеннями Закону України «Про судовий збір». Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір. Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. На підставі ст.1191 ЦК України, ст.38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: approved