Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 22\~522,03 грн. та судових витрат у розмірі 2270 грн. Вимоги обґрунтовує тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку б/н від 04.12.2013 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив свою згоду з тим, що підписана ним заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на сайті банку, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок, початковий ліміт якого встановлено у розмірі 4 000 грн. та потім збільшено до 25 000 грн. Позивач виконав свої зобов`язання в повному обсязі, однак, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка відповідачем у добровільному порядку не погашена, тому посилаючись на ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, ч. 2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, позивач просить суд стягнути з [PERSON] 22\~522,03 грн. заборгованості за кредитним договором від 04.12.2013 року та 2270,00 грн. судового збору. Ухвалою судді Бобровицького районного суду Чернігівської області від 17.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час судового засідання повідомлений належним чином, в позові наявне клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення. Також представник позивача надав клопотання про огляд веб-сайту, в якому просить здійснити огляд та фіксування змісту розділу 2.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПриватБанк» за посиланням https://privatbank.ua/terms та доступні за наступним шляхом: «Архів договорів», перейти за посиланням «більше», обрати сторінку №10, повний текст за посиланням «Повний договір (актуальний на 01.08.2013 року)», розділ 2.1 знаходиться на сторінках 93-107 повного договору. В обґрунтування клопотання зазначив, що даний доказ необхідний для підтвердження дійсності відповідної редакції Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приват Банк» та фіксування змісту редакції Умов та правил надання банківських послуг, яка діяла на день приєднання [PERSON] до відповідних умов та які додані до позовної заяви. Дослідивши подане клопотання та матеріали справи, суд приходить до висновку що дане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ч.1 ст.\~85\~ЦПК України огляду за їх місцезнаходженням підлягають лише ті письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду. Відповідно до ч.7 ст. 85 ЦПК України у порядку, передбаченому цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. Частиною 1 ст.\~100\~ЦПК України визначено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Згідно з ч.3 ст.100\~ЦПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Позивачем не надано доказів того, що він не має можливості подати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. За наведених обставин, відсутні підстави, передбачені ст.85\~ЦПК України для проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням. Відповідач у судове засідання не з`явився. Направлені на його адресу судові повістки, згідно довідки «Укрпошта» повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання». Беручи до уваги, що позивач не заперечував проти вирішення справи без присутності відповідача з постановленням заочного рішення, суд ухвалив на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~проводити розгляд справи у відсутність відповідача, на підставі наявних доказів по справі. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність його неявки в судові засідання, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України\~без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. 04 грудня 2013 року відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву б/н від 04.12.2013 року. У зазначеній заяві наявний пункт про те, що підписавши 04.12.2013 року заяву, відповідач приєднався до запропонованих АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умов та Правил надання банківських послуг та які разом із Пам`яткою клієнта і Тарифами погодився вважати складовими частинами договору банківського обслуговування. Судом встановлено, що 04.12.2013 року відповідачу було встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 4 000 грн., який потім збільшився до 15 000 грн. (а.с.17). Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що відповідачу надавались у користування кредитні картки: № [NUMBER] (відкрита 04.12.2013 року, термін дії 08/17), № [NUMBER] (відкрита 20.12.2016 року, термін дії 05/19), № [NUMBER] (відкрита 13.06.2019, термін дії 02/23) (а.с.16). Позивачем зазначено, що свої зобов`язання за договором він виконав у повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 04.12.2013 року станом на 11.07.2021 року у [PERSON] виникла поточна заборгованість за наданим кредитом у розмірі 22 522,03 грн., яка складається з наступного: 20 391,03 грн. - заборгованість за кредитом; 2131,00 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованість за комісією; 0,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст.\~634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст.\~1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Враховуючи, що відповідач за своєю ініціативою звернулась до позивача із заявою для отримання кредиту/кредитної карти, підписала анкету-заяву на отримання кредиту із зазначенням своїх персональних даних, отримала на картковий рахунок кредитні кошти та платіжну кредитну карту використовувала кредитні кошти, суд вважає, що між сторонами у справі було укладено двосторонній кредитний договір у письмовій формі. Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте, відповідач порушив умови кредитного договору, оскільки не в повному обсязі виконувала умови кредитного договору. У ст.\~526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого рівня інфляції за увесь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач в повному обсязі заборгованість за кредитним договором не погасив, і станом на 11 липня 2021 року, в розмірі 22\~522,03 грн., яка складається з наступного: 20\~391,03 грн. - заборгованість за кредитом; 2131,00 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованість за комісією; 0,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Судом встановлено, що відповідач не виконав взятих на себе за кредитним договором зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком у розмірі 22 522,03 грн., яка позивачем доведена повністю, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає вимоги Банку обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Як вбачається з наданого платіжного доручення, позивач за подання даного позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 2270 грн., а тому, у зв`язку із задоволенням позову, відповідачем підлягає відшкодуванню вся сума судового збору, а саме 2270,00грн.

Outcome: approved