Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 22 квітня 2013 року, позовні вимоги [PERSON] - задоволено, шлюб між нею та відповідачем розірвано та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 500 грн., щомісячно. Так, їй ([PERSON]А.) відомо, що відповідач не працює, стягнень по виконавчим документам не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має. Звертає увагу на те, що на момент подання у 2013 році вищевказаного позову, розмір аліментів визначався судом з врахуванням Закону України Про державний бюджет. На даний момент прожитковий мінімум на дитину відповідного віку значно збільшився, дитина потребує додаткової матеріальної допомоги. Тому на підставі вищенаведеного [PERSON] звертається до суду в інтересах [PERSON] та просить збільшити розмір аліментів встановлений рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 22 квітня 2013 року, шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 гривень, щомісячно і до досягнення ним повноліття. Позивач - [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, від позивача надійшла заява, в якій просить розглянути справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] подав до суду заяву, про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає частково і не заперечує проти стягнення з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн., щомісячно і до досягнення ним повноліття. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 08 червня 2006 року народився [PERSON], що стверджується копією Свідоцтва про народження [PERSON] І - ФМ № 217178 видане повторно 22 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Мукачівському району Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, в якому у графі батьки записані : батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.8). 22 квітня 2013 року по справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено та вирішено: Шлюб, зареєстрований 09 серпня 2007 року у виконкомі -2- Баранинської сільської ради, Ужгородського району, Закарпатської області, запис №22, між [PERSON] та [PERSON], - розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу стягнути з [PERSON] 17 грн. держмита, [PERSON] від сплати держмита звільнити. Неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], залишити на вихованні при матері [PERSON] Стягнути з [PERSON], с. Баранинці, вул. Коритнянська, 5, Ужгородського району, ІН [NUMBER] в користь [PERSON], с. Софія, вул. Духновича, 103, Мукачівського району ІН [NUMBER] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до його повноліття, починаючи з 14 березня 2013 року (а.с.9). Відповідно до Довідки №790 та Довідки за №791 видані Баранинською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області 15 червня 2017 року, [PERSON], зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], і згідно Трудової книжки серії АА №286858 виданої 18 січня 2005 року, 17 березня 2015 року звільнений з роботи і до цього часу ніде не працює. Разом з [PERSON] зареєстровані та проживають за вищевказаною адресою: батько - [PERSON], [INFO] та мати - [PERSON], [INFO]. Батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав. Цей обовязок закріплений в Конституції України, а також в Сімейному кодексі України, оскільки одним із найголовніших та найважливіших обовязків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства також передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх змінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно дол законів України. Відповідно до частини 1 статті 9 Сімейного кодексу України, подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім'ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства. Нормою статті 141 цього Кодексу встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; -3- передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а на підставі частини 3 статті 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Аліменти на дитину відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині 2 статті 182 Сімейного кодексу України. Так, у частині 2 статті 182 Сімейного кодексу України зазначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до статті 192 цього Кодексу, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті Закону України Про державний бюджет 2017 року, прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня 2017 року - 1689 гривень, з 01 травня - 1777 гривень, з 01 грудня - 1860 гривень. Відповідно частини 1 пункиту 1 статті 367 Цивільно - процесуального кодексу України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Згідно статті 212 Цивільно - процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. З матеріалів справи вбачається, що 22 квітня 2013 року по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів Мукачівським міськрайонним судом ухвалено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено, шлюб між сторонами по справі розірвано та стягнуто з [PERSON]І на користь [PERSON] -4- аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно і до його повноліття. Так, прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 травня складає 1777 гривень, тобто аліменти в розмірі 500 грн. є заниженими. Тому, судом знайдено підставність часткового задоволення позовних вимог [PERSON], про стягнення з [PERSON], аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 гривень, яка, виходячи з моральних засад суспільства, є виважена, розумна, справедлива і об'єктивна. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved