Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. У ході судового розгляду за клопотанням позивача [PERSON] до участі у справі в якості відповідача залучена територіальна громада в особі Володимирівської сільської ради Доманівського району. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON]. Після смерті матері залишилося спадкове майно, до складу якого входило право на земельну частку (пай). На день смерті матері з нею проживав її чоловік - батько позивача [PERSON], який прийняв спадщину після смерті дружини шляхом постійного проживання зі спадкодавицею. 29.03.2005 р. [PERSON] отримав державний акт на земельну частку (пай), належну [PERSON], в якому власником зазначена [PERSON] За життя батько заповів усе належне йому на момент смерті майно позивачеві. Заповіт був посвідчений у визначеному законом порядку. [INFO] [PERSON] помер. Після батькової смерті спадкоємців першої черги, що мають право на обов'язкову частку, немає. Позивач прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину належного спадкодавцеві майна. Проте, на земельну ділянку розміром 1,50 га кадастровий номер 4822781200:03:000:0015, що [PERSON] успадкував після смерті дружини [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачеві [PERSON] відмовлено у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ - Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті власника [PERSON] Посилаючись на викладене, [PERSON] просив визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом, після смерті його батька [PERSON] право власності на земельну ділянку кадастровий номер 4822781200:03:000:0015 розміром 1,5 га, розташовану в межах території Володимирівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. У судове засідання сторони не з'явилися, у письмових заявах просили справу розглянути за їх відсутності, при цьому позивач [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] - визнали позовні вимоги та не заперечували проти їх задоволення. Представник відповідача Володимирівської сільської ради - сільський голова Літвін В.М. у письмовій заяві позовні вимоги визнав повністю, також просив справу розглянути у відсутність представника відповідача. Зважаючи на достатність письмових матеріалів для прийняття рішення, відсутність необхідності дачі особистих пояснень сторонами, суд розглянув справу без їх участі на підставі письмових матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Так, судом встановлено, що спірні правовідносини регулюються нормами книги 6 ЦК України, Земельного кодексу України. З копій свідоцтв про смерть вбачається, що [INFO] в с.Новоселівка Доманівського району померла [PERSON], а [INFO] в тому ж населеному пункті помер [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, що підтверджене копією свідоцтва про одруження. Позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], як вбачається з копії свідоцтва про його народження. Родинні стосунки відповідачів [PERSON] та [PERSON] з померлими та позивачем перевірені судовими рішеннями Доманівського районного суду від 29.06.2010 р. та 12.04.2012 р., а тому в силу ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Як вбачається з довідки за №164 від 01.04.2014 р., виданої виконкомом Володимирівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, [PERSON] на день смерті дружини [PERSON], яка померла [INFO], проживав та був зареєстрований з нею. Таким чином, [PERSON] в силу ч.3 ст.1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті дружини. Спадщину після смерті [PERSON] шляхом подання у встановлений ст.1270 ЦК України строк заяви до нотаріальної контори прийняв позивач, про що свідчить копія заяви у спадковій справі, заведеній після смерті [PERSON] Інші спадкоємці спадщину не прийняли, а тому територіальна громада в особі Володимирівської сільської ради є належним відповідачем по справі. З копії заповіту, що міститься у спадковій справі, заведеній після смерті [PERSON], вбачається, що 04 лютого 2010 р. у смт.Доманівка Миколаївської області [PERSON] усе майно, яке до дня його смерті належатиме йому, з чого б воно не складалося, заповів своєму синові [PERSON] За даним заповітом позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину майна, про що свідчить копія свідоцтва від 17.05.2012 р. Постановою приватного нотаріуса від 15.05.2014 р. у зв'язку з видачею правовстановлюючого документа на земельну ділянку після смерті спадкодавця [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах території Володимирівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, після смерті [PERSON], померлого [INFO], який прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав після смерті дружини [PERSON], яка померла [INFO] Згідно Державного акту на право приватної власності на землю ЯА №069419, виданого 29 березня 2005 р., вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,50 га, кадастровий номер 4822781200:03:000:0015, розташована в межах території Володимирівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. Державний акт виданий 29.03.2005 р., тобто після смерті власника [PERSON], померлої [INFO] Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 1 ст.131 ЗК України також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п.10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування" згідно статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Видача Державного акта після смерті власника є обґрунтованою перешкодою для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а тому визнання права власності на земельну ділянку за позивачем можливе лише за рішенням суду. За такого суд вважає надані позивачем письмові докази з урахуванням вищезазначених законодавчих норм та встановлених обставин справи достатніми для задоволення позовних вимог у повному обсязі та визнання за позивачем права власності на земельну ділянку.

Outcome: approved