Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом в якій просить визнати за [PERSON] право власності на 21/100 частину житлового будинку з надвірними будівлями: літ «А-1» загальною площею 173,40 кв.м., житловою площею 130,20 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовної заяви зазначено, що його батьки [PERSON] та мати [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від зазначеного шлюбу були народженні діти - донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . [INFO] помер їх батько [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги залишились син (позивач по справі) та донька (відповідач по справі), інших спадкоємців не має. Із заявами про прийняття спадщини в шести місячний строк до нотаріальної контори звернулись [PERSON] та [PERSON] та була заведена спадкова справа. Між тим, Першою державною нотаріальною конторою було надано листа, яким роз`яснено позивачу, що оформлення спадкових прав [PERSON] на належну частину нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] можливе в судовому порядку оскільки відсутній один із документів, що стверджує право власності та державну реєстрацію зазначеного нерухомого майна на ім`я [PERSON] , а саме рішення Народного суду Харківського району Харківської області від 05 жовтня 1970 року, справа № 2-913, а також загальна ідеальна частка всіх співвласників майна в спадковому будинку складає більше одиниці, що стверджується листом комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 195 від 08 вересня 2015 року, та не дає змогу перевірити склад спадкового майна. Рідний брат померлого батька, [PERSON] , помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , спадщину прийняли його діти: [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 14 квітня 2005 року (справа № 2-193/2005 ) вирішено визнати за [PERSON] право власності на прибудову літ. «А3-1» до будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку зі зробленими прибудовами літ. «А3-1», ідеальні частки співвласників будинку змінилися таким чином: ідеальна частка [PERSON] складає 58/100 частин замість 53/100 частини домоволодіння, а ідеальна частка [PERSON] складає 42/100 частини будинку замість належних йому 47/100 частин будинку. Таким чином, перерозподілено ідеальні частки в праві власності на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] . Отже, зазначеним рішенням суду визнано за [PERSON] право власності на 58/ 100 частин замість раніше належних йому 53/100 частин будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності на 29/100 частин будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] . Визнано за [PERSON] право власності на 29/100 частин будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили. З урахуванням зазначеного позивач змушений звернутись до суду з даною позовною заявою. Крім того, відповідачем у справі [PERSON] подано до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом, в якій просить визнати за [PERSON] право власності на 21/100 частину житлового будинку з надвірними будівлями: літ «А-1» загальною площею 173,40 кв.м., житловою площею 130,20 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її батьки [PERSON] та мати [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від зазначеного шлюбу були народженні діти - донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . [INFO] помер їх батько [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги залишились син - [PERSON] та донька [PERSON] , інших спадкоємців не має. Із заявами про прийняття спадщини в шести місячний строк до нотаріальної контори звернулись син померлого [PERSON] та донька померлого [PERSON] , в зв`язку з чим заведена спадкова справа № 56384586. Однак, Першою державною нотаріальною конторою було надано листа, яким роз`яснено, що оформлення спадкових прав [PERSON] на належну частину нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] можливе в судовому порядку оскільки відсутній один із документів, що стверджує право власності та державну реєстрацію зазначеного нерухомого майна на ім`я [PERSON] , а саме рішення Народного суду Харківського району Харківської області від 05 жовтня 1970 року, справа № 2-913, а також загальна ідеальна частка всіх співвласників майна в спадковому будинку складає більше одиниці, що стверджується листом комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 195 від 08 вересня 2015 року, та не дає змогу перевірити склад спадкового майна. Рідний брат померлого батька, [PERSON] , помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , спадщину прийняли його діти: [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 14 квітня 2005 року (справа № 2-193/2005 ) вирішено визнати за [PERSON] право власності на прибудову літ. «А3-1» до будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку зі зробленими прибудовами літ. «А3-1», ідеальні частки співвласників будинку змінилися таким чином: ідеальна частка [PERSON] складає 58/100 частин замість 53/100 частини домоволодіння, а ідеальна частка [PERSON] складає 42/100 частини будинку замість належних йому 47/100 частин будинку. Таким чином, перерозподілено ідеальні частки в праві власності на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] . Отже, зазначеним рішенням суду визнано за [PERSON] право власності на 58/ 100 частин замість раніше належних йому 53/100 частин будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності на 29/100 частин будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] . Визнано за [PERSON] право власності на 29/100 частин будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили. З урахуванням зазначеного відповідач за первісним позовом з метою захисту своїх прав вважає за необхідне заявити зустрічні позовні вимоги. Аргументи учасників справи. Відповідач за первісним позовом [PERSON] надала заяву якою проти позовних позивача за первісним позовом [PERSON] не заперечує, вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, а обставини викладені в позовній заяві дійсними. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] надав заявою в якій проти вимог зустрічної позовної заяви не заперечує. Треті особи за первісним позовом та зустрічним позовом - [PERSON] , [PERSON] надали заяви якими проти вимог первісної та зустрічної заяви не заперечують та просять позовні вимоги задовольнити. Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 квітня 2021 року позовна заява [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 вересня 2021 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів та витребувано з Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області відомості про те, хто звертався до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини чи про відмову у прийнятті спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який на момент смерті мешкав за адресою: [ADDRESS] , а також чи є відомості про складання заповітів від його імені та чи видавалися будь - кому свідоцтва про право на спадщину. Також, даною ухвалою зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом прийнятий до спільного розгляду із первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 26 листопада 2021 року підготовче провадження у даній цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. На виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області від 03 вересня 2021 року в частині витребування доказів до суду надана інформація по спадковій справі після померлого [INFO] [PERSON] . Участь у справі сторін та інших учасників справи. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце якого повідомлялись належним чином. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] надав заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги за первісним позовом підтримує, проти позовних вимог за зустрічним позовом не заперечує. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] надала заяву якою просить розгляд справи здійснювати у ї відсутність, проти позовних позивача за первісним позовом [PERSON] не заперечує, вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, а обставини викладені в позовній заяві дійсними, позовні вимоги заявлені нею у зустрічному позові підтримує. Треті особи за первісним позовом та зустрічним позовом - [PERSON] , [PERSON] надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти вимог первісної та зустрічної заяви не заперечують та просять позовні вимоги задовольнити. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини встановлені судом. Згідно листа Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентарізації» № 387 від 04 вересня 2020 року, за архівними матеріалами КП «ХРБТІ» (на 31.12.2012) право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] та [ADDRESS] в БТІ зареєстровано: в 29 /100 частин за [PERSON] на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 14 квітня 2005 року , справа № 2-193/2005, право власності зареєстровано в БТІ 26 травня 2005 року книга 18 реєстр 2347; в 29/100 частин за [PERSON] на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 14 квітня 2005 року , справа № 2-193/2005, право власності зареєстровано в БТІ 26 травня 2005 року книга 18 реєстр 2347; в 47/100 частині за [PERSON] , з яких: 39/100 частин на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Височанської селищної ради від 30 жовтня 1967 року № б / н, право власності зареєстровано в БТІ 03 листопада 1697 року книга 18 (колишній номер 1) реєстр 2347 (колишній номер 210) та 2 /25 частин на підставі рішення народного суду Харківського району від 05 жовтня 1970 року, справа № 2-913 1970р., право власності зареєстровано в БТІ 30 листопада 1970 року книга 18 реєстр 2347. Загальна ідеальна частка майна складає більше одиниці, оскільки рішенням Харківського районного суду Харківської області від 14 квітня 2005 року, справа № 2-193/2005, було визнано за [PERSON] право власності на прибудову літ «А3-1», що привело до перерозподілу ідеальної частки, за [PERSON] визнали право власності на 58/100 частин замість 53/100 частини будинку розташованого за адресою [ADDRESS] . Також, зазначеним рішенням визнано право власності на 58 / 100 частин за доньками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах (по 29/100). За матеріалами технічної інвентаризації на земельній ділянці, за вказаною адресою, станом на 04 вересня 2020 року розташовані: житловий будинок літ. «А - 1», загальною площею 173, 40 кв.м, житловою площею 130, 20 кв.м. , сарай літ «Б», сарай літ «В», гараж літ «Г», сарай літ «Д», вбиральня літ «Л», вбиральня літ «М» , огорожа літ «№1-4», водопровід літ «К1», зливна яма літ «С», зливна яма літ «С1», зливна яма літ «С2». Будівлі, споруди та переобладнання, які збудовані без надання документів надають право на виконання будівельних робіт відсутні. Колишня адреса будинку: [ADDRESS] . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 14 квітня 2005 року позов [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про перерозподіл долів та визнання права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями, визнання право власності на спадщину за законом задоволений. Визнано за [PERSON] право власності на прибудову літ. «А3-1» до будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . Перерозподілено ідеальні частки в праві власності на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності на 58/ 100 частин замість раніше належних йому 53/100 частин будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності на 29/100 частин будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] . Визнано за [PERSON] право власності на 29/100 частин будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили. Зазначеним рішенням суду встановлено, що у зв`язку зі зробленими прибудовами літ «А3-1» ідеальні частки співвласників будинку змінились таким чином: ідеальна частка [PERSON] складає 58 /100 частин замість 53/100 частин домоволодіння. Ідеальна частка [PERSON] складає 42/100 частини будинку замість належних йому 47 /100 частин будинку. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актова запис № 33. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась, із 42 /100 частин вказаного вище житлового будинку. Листом Першої державної нотаріальної контори вих. № 2959/02-14 від 07 жовтня 2015 року, [PERSON] роз`яснено, що оформлення його спадкових прав на належну частину нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] можливо в судовому порядку оскільки відсутній один із документів, що стверджує право власності та державну реєстрацію зазначеного нерухомого майна на ім`я [PERSON] , а саме рішення Народного суду Харківського району Харківської області від 05 жовтня 1970 року, справа № 2-913, а також загальна ідеальна частка всіх співвласників майна в спадковому будинку складає більше одиниці, що стверджується листом комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 195 від 08 вересня 2015 року, та не дає змогу перевірити склад спадкового майна. Листом Першої державної нотаріальної контори вих. № 2711/02-14 від 16 вересня 2015 року, [PERSON] роз`яснено, що оформлення її спадкових прав на належну частину нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] можливо в судовому порядку оскільки відсутній один із документів, що стверджує право власності та державну реєстрацію зазначеного нерухомого майна на ім`я [PERSON] , а саме рішення Народного суду Харківського району Харківської області від 05 жовтня 1970 року, справа № 2-913, а також загальна ідеальна частка всіх співвласників майна в спадковому будинку складає більше одиниці, що стверджується листом комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 195 від 08 вересня 2015 року, та не дає змогу перевірити склад спадкового майна. Відповідно до інформації Першої державної нотаріальної контори по спадковій справі №3685/02.14 від 09 листопада 2021 року після померлого [INFO] [PERSON] , який на день смерті проживав за адресою: [ADDRESS] з заявами про прийняття спадщини на протязі шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця звернулась донька померлого [PERSON] та син [PERSON] . Заяви від інших спадкоємців до держнотконтори не поступали. Свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала. Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) інформація про посвідчення заповітів від імені [PERSON] відсутня. Факт родинних відносин позивача [PERSON] та померлого [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Факт родинних відносин позивача за зустрічним позовом [PERSON] та померлого [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження від 07 вересня 1949 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1258 ЦК України). Відповідно до статей 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З урахуванням зазначеного вбачається, що спадкоємиці [PERSON] та [PERSON] після смерті батька [PERSON] померлого [INFO] прийняли спадщину, оскільки звернулись із заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у 6-ти місячний строк, а тому набули право на спадкову частину житлового будинку з надвірними спорудами розташованого за адресою: [ADDRESS] (колишня адреса [ADDRESS] ) Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (стаття 1296 ЦК України). Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріальної контори із питанням про отримання свідоцтва про право власності на частину спадкового майна. У відповідності до роз`ясненнь завідувача держнотконтори спадкоємцям [PERSON] , [PERSON] відмовлено у оформлені їх спадкових прав на частину нерухомого майна, оскільки відсутній один із документів, що стверджує право власності та державну реєстрацію зазначеного нерухомого майна на ім`я [PERSON] , а саме рішення Народного суду Харківського району Харківської області від 05 жовтня 1970 року, справа № 2-913, а також загальна ідеальна частка всіх співвласників майна в спадковому будинку складає більше одиниці, що стверджується листом комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 195 від 08 вересня 2015 року, що не дає змогу перевірити склад спадкового майна. В зв`язку з тим, що позивачі позбавлені можливості оформити спадщину у встановленому законом позасудовому порядку, вони змушені звернутися в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Положеннями статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Вказане узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини в п.45 рішення від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії», згідно якої засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Згідно з положеннями статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав. Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 4 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішення Харківського районного суду Харківської області від 14 квітня 2005 року, яке набрало законної сили, встановлено, що у зв`язку зі зробленими прибудовами літ «А3-1» ідеальні частки співвласників будинку змінились таким чином: ідеальна частка [PERSON] складає 58 /100 частин замість 53/100 частин домоволодіння. Ідеальна частка [PERSON] складає 42/100 частини будинку замість належних йому 47 /100 частин будинку. Отже, з приведеного вбачається, що наявні достатні підстави для визнання за спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] право власності по 21 / 100 частини житлового будинку літ. «А - 1», загальною площею 173, 40 кв.м, житловою площею 130, 20 кв.м. та надвірних споруд: сараю літ «Б», сараю літ «В», гаражу літ «Г», сараю літ «Д», вбиральні літ «Л», вбиральні літ «М» , огорожі літ «№1-4», водопроводу літ «К1», зливної ями літ «С», зливної ями літ «С1», зливної ями літ «С2», розташованого за адресою: [ADDRESS] (колишня адреса [ADDRESS] ), в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] померлого [INFO] . У відповідності до частини другої статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відтак, аналізуючи все приведене вище, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом, підлягає задоволенню.

Outcome: approved