Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , Сторожинецької міської ради, про визнання права власності на житловий будинок у зв`язку з втратою правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право особистої власності, зареєстроване за №6 стор.123, за реєстраційним № 2106 видане 31.10.1988 року [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] . 24 листопада 1988 року частина житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , позивачем подарована відповідачу [PERSON] , яка являється власником 46/100 ідеальної частки вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. 08 червня 2011 року рішенням виконавчого комітету Сторожинецької міської ради № 116 частині житлового будинку, яка належить позивачу присвоєно окрему поштову адресу [ADDRESS] . Свідоцтво про право особистої власності, зареєстроване за №6 стор.123, за реєстраційним № 2106 видане 31.10.1988 року було втрачено. Вказане майно розташоване на земельній ділянці площею 0,0519 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та належить [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до висновку про вартість майна об`єкта житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] , ринкова вартість вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 129584 грн. 00 коп. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак через канцелярію суду від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Сторожинецької міської ради в судове засідання не з`явивсь, надав суду лист, в яких позов визнав, просив розглядати справу без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомили хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі відповідача та ухвалити заочне рішення. Справа до суду надійшла 28.05.2019 року та була призначена до підготовчого судового засідання та судового розгляду по суті. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право особистої власності, зареєстроване за №6 стор.123, за реєстраційним № 2106 видане 31.10.1988 року, [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] . 24 листопада 1988 року частина житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] подарована відповідачу [PERSON] , яка являється власником 46/100 ідеальної частки вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (а.с.20-21). 08 червня 2011 року рішенням виконавчого комітету Сторожинецької міської ради № 116 частині житлового будинку, яка належить [PERSON] , присвоєно окрему поштову адресу [ADDRESS] . Свідоцтво про право особистої власності, зареєстроване за №6 стор.123, за реєстраційним № 2106 видане 31.10.1988 року було втрачено. Втрата правовстановлюючого документу на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами унеможливлює [PERSON] , розпорядження належним йому нерухомим майном без подання нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності. Вказане майно розташоване на земельній ділянці площею 0,0519 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та належить мені на праві приватної власності. Відповідно до висновку про вартість майна об`єкта житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] , ринкова вартість вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 129584 грн. 00 коп. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з нормою ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав За змістом ст. 334 Цивільного кодексу України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Порядок державної реєстрації права власності на майно регулюється ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права, зокрема, право власності на нерухоме майно та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам. Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 26.11.2015 було внесено зміни та виключено повноваження Державного реєстратора на видачу свідоцтв та їх дублікатів. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Outcome: approved