Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивач в особі акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11.12.2018 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, який є договором приєднання, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, видавши [PERSON] кредитну карту із встановленим на ній лімітом, а відповідач кредит та відсотки за кредитом в повному обсязі не сплатив, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту в сумі 15197.88 грн., яка складається з наступного: 9155.09 грн. - заборгованість за тілом кредиту в тому числі заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 9155.09 грн.; 3791.79 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 1051.10 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України, та штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина); 699.90 грн. штраф (процентна складова),та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, подавши під час звернення до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки; відзиву на позов не подав. Зі згоди позивача, висловленої під час звернення до суду, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.12.2018 року між АТ КБ «Приватбанк» та[PERSON] був укладений договір кредиту б/н, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит на умовах, які викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг та тарифах банку у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 11.12.2018 року разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року, та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, за комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідно до наданої банком довідки про умови кредитування від 11.12.2018 року, відповідач був ознайомлений з умовами укладеного договору, порядком внесення коштів на його погашення, процентною ставкою за користування коштами, та наслідками порушення зобов`язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості, банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит, а відповідач кредит вчасно не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до укладеного Договору № б/н від 11.12.2018 року, відповідач отримав кредит у сумі 4500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Пунктом 2.1.1.2.5 п. 2.1.1.2.6 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт, сторони погодили порядок зміни кредитного ліміту. Крім того, пунктами 1.1.1.67., 1.1.5.1., 1.1.5.2. Договору була передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Однак, в порушення умов договору відповідач несвоєчасно сплачував суми кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 20.12.2019 року становить 15197.88 грн., яка складається з наступного: 9155.09 грн. - заборгованість за тілом кредиту в тому числі заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 9155.09 грн.; 3791.79 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 1051.10 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України, та штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина); 699.90 грн. штраф (процентна складова). У зв`язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Суд дослідивши розрахунок заборгованості за договором про надання банківських послуг № б/н від 11.12.2018 року, укладеного між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] встановив, що станом на 20.12.2019 року утворилась заборгованість на загальну суму 15197.88 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту, заборгованості за простроченими відсотками в розмірі; заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України та штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання повинна бути стягнена з відповідача [PERSON] .. У свою чергу з наданого позивачем розрахунку та змісту позовної заяви вбачається, що розрахунок тіла кредиту серед іншого включає в себе також прострочену заборгованість за тілом кредиту, тобто в даному випадку оскільки заборгованість за іншими складовими, що входять до графи заборгованості за тілом кредиту становлять 0 грн. 00 коп., то позивач звертаючись до суду просить стягнути заборгованість за тілом кредиту, яка складається лише з заборгованості за простроченим тілом кредитом, тому в даному випадку підлягає стягненню на користь позивача сума тіла кредиту в розмірі 9155 грн. 09 коп. Крім того з наданого розрахунку позивача та змісту позовної заяви вбачається, що АТ КБ «Приватбанк» звертаючись до суду просив стягнути з [PERSON] крім іншого заборгованість за простроченими відсотками та проценти нараховані за прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з відповідача крім основної суми боргу, яка складається з тіла кредиту підлягають стягненню проценти за користування коштами відповідно до умов договору (договірні) та відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно до положень ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір. На підставі ст.ст. 4, 5, 12, 13, 89, 141, 197, 259, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Outcome: approved