Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач 10.04.2014 року звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала в шлюбі, який був 08.06.2011 року розірваний. Від спільного проживання у них є син - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син проживає з нею і знаходиться на її утриманні, вона займається вихованням сина, піклується про його здоров'я, загальний та психічний розвиток. Відповідач проживає окремо, матеріальної та іншої підтримки не надає. Оскільки після розірвання шлюбу, вона з відповідачем не спілкується, його місця проживання не має, то можливості посвідчити дозвіл на виїзд сина нотаріально не має можливості. В зв'язку з тим, що її син часто хворіє, він потребує оздоровлення в певних кліматичних умовах, а саме останнім часом відпочивали в Криму на березі моря. Враховуючи ситуацію, що склалася в країні, вона має намір оздоровити сина поза межами України, але для цього їй необхідний дозвіл батька, який самоусунувся від виховання дитини та не повідомляє місце перебування. В зв'язку з цим позивач просить в судовому порядку надати дозвіл неповнолітньому [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька [PERSON] тимчасово виїжджати за межі України та виїжджати до інших країн світу на весь час до досягнення [PERSON] шістнадцятирічного віку, та дозволити оформлення проїзного документу дитини для виїзду за кордон неповнолітньому [PERSON], без згоди батька [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Третя особа свого представника до суду не направила, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, до суду надійшла заява від представника за довіреністю [PERSON], про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який був зареєстрований 06.05.2006 року, однак 08.06.2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області даний шлюб було розірвано, що підтверджується копією рішення від 08.06.2011 року, яке набрало законної сили 20.06.2011 року, (а.с. 8). Батьками неповнолітнього [PERSON] являються сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Дитина часто хворіє і потребує оздоровлення в певних кліматичних умовах, що підтверджується копією амбулаторної картки дитини та копією довідки учня загальноосвітнього навчального закладу про результати обов'язкового медичного профілактичного огляду (а.с. 9-15,16). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Так, рівність прав і обов'язків батьків стосовно дітей має дотримуватися незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи ні. Одне з питань, яке має вирішуватися за взаємною згодою батьків дитини - реалізація права дитини на свободу пересування. В Сімейному Кодексі України це питання не регламентується. А відповідно до ст. 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім'ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно до положень ч. 2 ст. 4 Закону України від 21.01.1994 р. "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою КМ України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами, у п. 4 передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до вимог п. 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України №231 від 31.03.1995 р., у редакції постанови КМ України №380 від 24.03.2004 року, оформлення проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. В п. 20 вищевказаних Правил визначено, що проїзний документ оформляється на три роки або до досягнення дитиною 18-річного віку. Судом встановлено, що відповідач та позивач не спілкуються між собою, тому виникають складнощі при оформленні дозвільних документів на виїзд дитини [PERSON], [INFO] для оздоровлення і відпочинку за кордон, відповідач також відмовляється від нотаріального посвідчення оформлення проїзного документа дитини для виїзду за кордон без поважних на те причин, а тому враховуючи вищевикладене, та те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову та надав до суду заяву з цього приводу, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved