Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням прийнятих судом уточнень, просить суд стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1500,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має змогу надавати таку допомогу, вихованням дитини не займається. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату, та час розгляду справи була повідомлена належним чином. 18.11.2016 року позивач через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала уточнені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення (вх. № 27066). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання за його останнім відомим місцем проживання судових повісток, в матеріалах справи міститься судові повістки, які повернулись на адресу суду з відміткою поштової установи: "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи викладене, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечував проти такого вирішення справи. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини серії [NUMBER] від 20.07.2011 року, виданому Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що неповнолітня, дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її матеріальному утриманні. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що сторони не проживають разом, неповнолітня дитина знаходиться на вихованні й утриманні позивачки, відповідач має можливість утримувати дитину, оскільки є працездатним, інших утриманців не має. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину в матеріалах справи відсутні. Положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини та приписи ч .ч. 7, 8 ст. 7 СК України зобов'язують суд при вирішенні будь - яких питань щодо дітей виходити із якнайкращого забезпечення їх інтересів. Зважаючи на те, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач офіційно працевлаштований, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 88 ЦПК України. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved