Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] (далі по тексту відповідач) заборгованість за кредитним договором в сумі 32 480,58 грн., з яких: 26 770, 90 грн. - заборгованість за кредитом; 4 309, 68 грн. - заборгованість по відсоткам; 1 400 грн. - штраф, посилаючись на те, що між сторонами було укладено кредитний договір, внаслідок невиконання відповідачем умов якого виникла зазначена заборгованість. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 15.10.2014 р. між сторонами було укладено кредитний договір №490925459, згідно з умовами якого позичальнику банком надано кредит в сумі 26 770, 9 грн., строком до 16.10.20174 р. зі сплатою 39,9 % річних. Банком зобов'язання за договором виконані належним чином, в свою чергу відповідачем зобов'язання за договором належним чином не виконуються, оскільки не здійснюється погашення щомісячних обов'язкових платежів, чим порушується порядок здійснення погашення заборгованості за кредитом та відсотками. Відповідно до чинного законодавства, а саме згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: " Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк." Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків. Принцип повернення строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений кредитним договором строк з відповідною сплатою за його користування. Повідомлення позивача про необхідність усунути порушення умов договору та сплати процентів за користування кредитом доводилися до відома відповідача, однак останньою не було вчинено жодних дій, які б свідчили про намір у добровільному порядку сплатити прострочену заборгованість. Відповідач порушила умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконала взяті на себе зобов'язання, тобто в односторонньому порядку відмовилась від виконання договірних зобов'язань. З огляду на викладене, вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню в сумі 32 480,58 грн., з яких: 26 770, 90 грн. - заборгованість за кредитом; 4 309, 68 грн. - заборгованість по відсоткам; 1 400 грн. - штраф. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved