Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович, Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.09.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем був вчинений виконавчий напис, яким запропоновано стягнути на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованість, що виникла за кредитним договором №167-99/К-06 від 15 червня 2006 року, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] в сумі 796 986,90 гривень. [PERSON] вважає, що виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням норм чинного законодавства, а саме: за відсутності документу, який був обов`язковим згідно Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року - виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Позивач в позові також наголошував на тому, що зі спливом строку кредитування припинилося право відповідача нараховувати проценти за кредитом, тому після 14 червня 2010 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не могло такі проценти нараховувати. Комісія, яка передбачена в п. 1.7. кредитного договору №167-99/К-06 є платою за послуги, що супроводжують кредит, відповідно цей пункти договору є нікчемними, і вказує на наявність спору, що виключає можливість для вчинення виконавчого напису нотаріусу. Крім того, за твердженнями позивача, приватний нотаріус не мав права вчиняти виконавчого напису через те, що з моменту виникнення права вимоги і до моменту звернення до нотаріусу з приводу вчинення виконавчого напису пройшло більше 10 років. Вчинивши виконавчий напис, приватний нотаріус тим самим порушив положення ст. 88 Закону України «Про нотаріат» щодо трирічного строку позовної давності. [PERSON] у позові просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем від 09 вересня 2020 року № 3479 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості за договором №167-99/К-06 від 15 червня 2006 року в сумі 796 986,90 гривень. Крім того, просив суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1362,00 гривень. Ухвалою судді Жовтневого районного судум. Запоріжжя від 16.02.2021 року було відкрите провадження по справі за позовною заявою [PERSON] , ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Підготовче засідання у справі призначалось на 19.03.2021 року на 08 год. 40 хв. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.03.2021 року справу призначено до судового розгляду на 15.04.2021 року на 11 год. 30 хв. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з*явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просить позов задовольнити та винести заочне рішення по справі За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» у судове засідання не з*явився. По час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суд не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. у судове засідання не з*явився. По час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суд не повідомив. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула А.М. у судове засідання не з*явився. 14.04.2021 року до канцелярії суду надійшли його пояснення по справі. В яких він просить суд винести рішення на власний розсуд згідно чинного законодавства. Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.06.2006 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 167-99/К-06. 09.09.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. був вчинений виконавчий напис, яким запропоновано стягнути на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованість, що виникла за кредитним договором №167-99/К-06 від 15 червня 2006 року, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між ТОВ «Український промисловий банк», код ЄДРПОУ 19357325 (правонаступник: ПАТ "Дельта Банк", код ЄДРПОУ 34047020) та [PERSON] . Однак, в матеріалах справи не міститься доказів того, що ПАТ «Дельта Банк» є правонаступником ТОВ «Український промисловий банк» за кредитним договором № 167-99/К-06. У виконавчому написі вказано, що правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ 34047020) за вказаним кредитним договором є ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 2273/К від 02.07.2020 року. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що сума заборгованості складається з: суми заборгованості за кредитом - 351 356, 25 гривень; суми заборгованості за відсотками за користування кредитом - 436 856,15 гривень; суми заборгованості за комісіями - 8 474,50 гривень; суми заборгованості за штрафними санкціями - 0 гривень; суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 300,00 гривень, а всього 796 986,90 гривень. Виконавчий напис перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули Артема Михайловича, виконавче провадження № 64322536. При дослідженні змісту виконавчого напису № 3479 від 09.09.2020 року судом було встановлено, що приватним нотаріусом не було дотримано вимог чинного законодавства України, що регулює вчинення виконавчих написів. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положеньст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування у боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикціїі не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сумабо витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізовувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати безспірна заборгованістьабо інша відповідальність боржника перед стягувачем. Відповідний правовий висновок викладенийу постановах ВСУ від 05 липня 2017 року №6-887цс, від 11 квітня 2019 року по справі №761/45737/17. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів (далі Перелік), за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно пункту 2 Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» для вчинення виконавчого напису надало нотаріусу оригінал кредитного договору та розрахунок відсотків заборгованості за кредитним договором №167-99/К-06 від 15.06.2006 року за період з 02.07.2020 року по 01.09.2020 року. Засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» нотаріусу не надавало. Отже, виконавчий напис був вчинений за відсутності усіх документів, які визначені п. 2 Переліку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. Що стосується прийнятої Кабінету Міністрів України постанови «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26.11.2014 року № 662 (далі Постанова), то Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14 (яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року залишено без змін), вказану Постанову № 662 від 26.11.2014 р. визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема: п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Так, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14 встановлено, що зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не враховують положень п. 6 ч. 10ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якого, якщо кредитодавця на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність. Таким чином, законодавець забезпечує право боржника на захист його інтересів шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, у пункті 2 Переліку відсутня вимога про надання нотаріусу документів, які б підтверджували повідомлення боржника кредитором про наявність заборгованості та необхідність її погашення, що безперечно є порушенням прав боржника. Водночас, доповнений Постановою розділ Переліку «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» дозволяє кредиторам без повідомлення боржника здійснювати «односторонній» розрахунок заборгованості та звільняє кредитора від обов`язку доведення безспірності боргу, його суми та факту прострочення. За таких обставин нотаріус не може здійснювати захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису. Крім того, доповнений оскаржуваною постановою розділ Переліку «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» дозволяє кредиторам без повідомлення боржника здійснювати односторонній розрахунок заборгованості та звільняє кредитора від обов`язку доведення безспірності спору, його суми та факту прострочення, що згідно Постанови суду є порушенням вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Зокрема неможливість застосування Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» при вчиненні нотаріальних дій підтверджена також постановою Великої палати Верховного суду по справі №826/20084/14 від 20.06.2018р. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірний борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора заставодержателя вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Верховний Суд в своїй Постанові від 23.01.2018 по справі № 310/9293/15ц зазначив, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат»у такому спорі потрібно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до матеріалів справи стягнення заборгованості за виконавчим написом здійснюється за період з 02 липня 2020 року по 01 вересня 2020 року. Такий період стягнення є спірним, оскільки право вимоги виникло 15.06.2010 року. Таким чином, приватний нотаріус не перевірив законність періоду стягнення. Відповідно до вимог статті 81 Цивільного процесуального кодексу Україникожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У даному випадку обов`язок довести факт подання нотаріусу усіх необхідних документів покладається на відповідача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», як особу, яка такі документи мала подати нотаріусу. Так, матеріли справи не містять жодних належних доказів на підтвердження безспірності боргу Позивача перед ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Крім того, вирішуючи спір, суд також приймає до уваги висновки щодо застосування норм права, наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 р. по справі № 916/3006/17, відповідно до яких строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, передбачений статтею 88 Закону України «Про нотаріат», безпосередньо пов`язаний з позовною давністю, встановленою ЦК України. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Отже, загальний строк для звернення стяг увача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах, тобто цей строк підлягає застосуванню й у відносинах між юридичними особами. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку. З п. 1.3. кредитного договору №167-99/К-06 від 15.06.2006 року визначена остаточна дата повернення кредиту - 14.06.2010 року. З дати остаточного повернення кредиту і до дати звершення із заявою про вчинення виконавчого напису минуло більше 10 років. Матеріали цивільної справи не містять належних доказів того, що приватним нотаріусом Личук Т.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису було перевірено момент виникнення права вимоги і скільки часу пройшло з цього моменту. Таким чином, враховуючи всі викладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що в ході судового розгляду не доведена правомірність вчинення приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. оскаржуваного виконавчого напису № 3479 від 09.09.2020 року Наслідком зробленого судом висновку щодо підтвердження наявності в діях приватного нотаріуса Личук Т.В. чисельних та суттєвих порушень чинного законодавства при вчиненні виконавчого напису від 09.09.2020 року № 3479. - є необхідність визнання цього напису таким, що не підлягає виконанню. Отже, за результатами судового розгляду, позовні вимоги [PERSON] розцінюються судом як обґрунтовані та законні, будь-які підстави для відмови в їх задоволенні у суду відсутні. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5,

Outcome: approved