Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить суд визнати за ним право власності на житлову квартиру [ADDRESS], з такими технічними характеристиками: квартира житлова, 1980 року забудови, загальною площею - 41,00 кв.м., жилою площею - 21,40 кв.м., допоміжною (підсобною площею) - 16,60 кв.м., що складається з жилої кімнати - 21,40 кв.м., кухні - 8,00 кв.м., ванної кімнати - 3,80 кв.м., коридора - 4,20 кв.м., кладової - 0,60 кв.м., та балкона - 3,00 кв.м. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що рішенням виконавчого комітету Вільховецької сільської ради, Богуславського району, Київської області №58 від 25.10.2010 року йому надано квартиру [ADDRESS]. На звернення позивача до відповідача про визнання права власності на житлову квартиру, йому було відмовлено у зв'язку з тим, що відповідно до підпункту «10» пункту «б», ст. 30, ст.ст. 51, 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не являється можливим задовольнити його заяву, так як були внесені зміни до підпункту «10» пункту «б», ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до яких орган місцевого самоврядування позбавлений можливості визнавати право власності на об'єкти нерухомого майна (житлові будинки, квартири, тощо), що розташовані в сільській місцевості, а тому, для вирішення питання про набуття права власності на житлову квартиру йому запропоновано звернутись до суду. Позивач зазначає, що перешкод для визнання за ним права власності на вказану квартиру не існує, оскільки вона побудована без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеної квартири на даний час дозволяє безпечно її експлуатувати, а також квартира відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком спеціаліста з технічного нагляду на будівництвом будівель і споруд та висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області. Зважаючи на те, що в позасудовому порядку позивач не може приватизувати квартиру, в якій проживає на законних підставах, він звернувся з даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - Вільховецька сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] являється наймачем квартири [ADDRESS], яка йому надана рішенням виконавчого комітету Вільховецької сільської ради, Богуславського району, Київської області №58 від 25.10.2010 року, та зареєстрований в цій квартирі, що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] виданого 21 грудня 2011 року Богуславським РВ ГУ МВС України в Київській області. 29 січня 2014 року позивач звернувся із заявою до Вільховецької сільської ради, Богуславського району, Київської області з проханням визнати за ним право власності на вищевказану квартиру, що підтверджується копією відповідної заяви. Листом №35 від 31 січня 2014 року сільський голова с. Вільховець повідомила позивачу, що сільська рада відповідно до підпункту «10» пункту «б», ст. 30, ст.ст. 51, 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не може задовольнити його заяву, так як були внесені зміни до підпункту «10» пункту «б», ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до яких орган місцевого самоврядування позбавлений можливості визнавати право власності на об'єкти нерухомого майна (житлові будинки, квартири, тощо), що розташовані в сільській місцевості, а тому, для вирішення питання про набуття права власності на житлову квартирі йому запропоновано звернутись до суду. На звернення позивача про приватизацію займаної ним квартири, відповідач відповів відмовою з посиланням на те, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» при виконавчому комітеті Вільховецької сільської ради, Богуславського району, Київської області відсутня комісія для вирішення питань, пов'язаних з приватизацією державного житлового фонду, тобто відсутній спеціально уповноважений орган, який би здійснював організацію проведення приватизації та оформлення права власності, а також відповідно до ст. 9 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у Вільховецькій сільській раді відсутній спеціально створений позабюджетний приватизаційний житловий фонд, а тому, для вирішення питання про набуття права власності на нерухоме майно (житлову квартиру) запропоновано позивачу звернутись до суду з відповідним позовом. Таким чином, відповідач не вирішивши питання про створення органу приватизації, фактично позбавляє позивача використати своє право на безоплатну передачу йому квартири у власність, яку він займає. Задовольняючи позов [PERSON] про визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS] суд враховує наступні положення чинного законодавства України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Згідно положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та п. 2 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 15 вересня 1992 року №56 в редакції наказу №72 від 05 серпня 1994 року, передачі у власність громадян підлягають квартири багатоквартирних будинків та одноквартирні будинки, які використовуються громадянами на умовах найму. Згідно ст. 6 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" позивач має право на безоплатну передачу йому у власність зазначеної квартири незалежно від розміру загальної площі, оскільки квартира є однокімнатною, що видно із копії технічного паспорту виготовленого комунальним підприємством Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» 12.07.2013 року. Стаття 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначає, що приватизація квартир (будинків) здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Пунктом 23 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян передбачено, що оформлена заява на приватизацію квартири подається громадянином до органу приватизації місцевої державної адміністрації, виконкому місцевої ради чи державного підприємства, установи, де вони реєструються. Таким чином, відповідач не утворивши уповноважений орган приватизації, не може провести приватизацію квартири, яку займає позивач, чим створив для позивача перешкоди для реалізації його законного права - набуття у власність квартири шляхом її приватизації. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Пунктом першим частини другої ст. 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оскільки визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому є всі підстави для задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved