Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.03.2008 року між ТзОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №233-022/ФК-08 відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 122940,00 грн. з кінцевим терміном повернення 19.03.2015 року та з оплатою 14,40 % річних за користування кредитом. 30.06.2010 року між ТзОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТзОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк». Внаслідок порушення виконання зобов'язань за кредитним договором станом на 16.01.2014 року виникла заборгованість у розмірі 168999,71 грн. з яких: 107665,33 грн. - заборгованості за тіло кредиту; 61334,38 грн. заборгованості за відсотками. У зв'язку з цим Позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечує. (а.с.76) Відповідач [PERSON] в судове засідання призначене на 16.05.2014 року не з'явився, також відповідачем подавалися на адресу суду заяви від 03.04.2014 року (а.с.41), від 13.04.2014 року (а.с.52), та від 14.05.2014 року (а.с.74) про розгляд справи без його присутності. Разом з тим 26.03.2014 року (а.с.37) та 16.05.2014 року (а.с.75) відповідачем подані заяви про відкладення розгляду справи на інший термін у зв'язку з лікуванням та необхідністю надати суду додаткові докази сплати коштів за кредитним договором, проте будь яких доказів на підтвердження даних заяв, в тому числі про перебування на лікуванні, відповідачем не додано. Таким чином суд вважає неявку відповідача без поважних на то причин, а мотиви заяви від 15.05.2014 року необґрунтованими, а тому на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Також відповідачем 04.04.2014 року було подано заперечення стосовно позовних вимог (а.с.45-46), згідно якого відповідач не визнає позовні вимоги та вважає такі безпідставними, оскільки всі зобов'язання по оплаті кредитного договору відповідач повністю виконав, що підтверджується довідкою, виданою ТОВ «Український промисловий банк» за №161 від 18.01.2010 року (а.с.47). Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що 20.03.2008 року між ТзОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №233-022/ФК-08 відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 122940,00 грн. з кінцевим терміном повернення 19.03.2015 року та з оплатою 14,40 % річних за користування кредитом (а.с.5-12). 30.06.2010 року між ТзОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТзОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк» (а.с.19-23). Внаслідок порушення виконання зобов'язань за кредитним договором станом на 16.01.2014 року виникла заборгованість у розмірі 168999,71 грн. з яких: 107665,33 грн. - заборгованості за тіло кредиту; 61334,38 грн. заборгованості за відсотками. (а.с.5 - 7, 8, 9 - 10, 11 - 13). Даючи оцінку запереченням відповідача, суд відхиляє такі доводи як належним чином не підтверджені, згідно ухвали Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28.04.2014 року відповідача [PERSON] було зобов'язано надати суду, для підтверджень своїх заперечень, оригінал довідки № 161 від 18.01.2010 року, що останнім було проігноровано. Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених у судовому засіданні фактів, суд констатує, що дані правовідносини врегульовані відповідними нормами ЦК України. Так, відповідно до ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Відповідно до ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин, оцінюючи всі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач, в порушення умов кредитного договору №233-022/ФК-08 від 20.03.2008 року та в порушення ст.526 ЦК України, виконав свої зобов'язання перед позивачем по погашенню Кредиту тільки частково, позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 1690,00 гривень судового збору (а.с.1) а відтак, з урахуванням вищенаведеного суд вважає, що понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з Відповідача.

Outcome: approved