Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати дійсним договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , укладений 08.02.2000 року між [PERSON] , [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] та [PERSON] , посвідчений Одеською товарною біржею за № 5214. А також, просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із тим, що правовстановлюючий документ на спадкову квартиру посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі 08 лютого 2000 року за № 5214, за участю неповнолітньої [PERSON] , яка не могла бути членом біржі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Ізмаїльської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 06.03.2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Ізмаїльської міської ради про визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні Згідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. В судовому засіданні встановлено, що 08.02.2000 року між [PERSON] , [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна, посвідчений Одеською товарною біржею за № 5214, згідно якого [PERSON] купила квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Всі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі сторонами виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснений позивачами, про що свідчить п. 5 договору, на виконання умов укладеного договору [PERSON] проведено реєстрацію договору, про що свідчить технічний паспорт на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Протягом всього часу з моменту укладення договору [PERSON] відкрито володіла та користувалась придбаним майном, однак на підставі укладеного договору спадкоємець позбавлений можливості оформити спадкове майно оскільки договір нотаріально не посвідчений. Крім цього, згідно довідки від 19.03.2019 року за № 483, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу нерухомого майна від 08.02.2000 року за № 5214, посвідченого Одеською товарною біржею, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за № 61в/52 від 02.04.2000 року. Таким чином, оскільки при укладенні договору всі умови договору сторонами виконані належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам ст.657 ЦК України, суд вважає за необхідне визнати дійснимдоговір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , укладений 08.02.2000 року між [PERSON] , [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] та [PERSON] , посвідчений Одеською товарною біржею за № 5214. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.04.2018 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до заповіту від 28.10.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І. зареєстрованого в реєстрі за № 4309, [PERSON] , усе своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те що на день смерті буде їй належати, і на що вона матиме право заповіла [PERSON] , [INFO] . Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщини незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, [PERSON] у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] року, що підтверджено нотаріально посвідченою завою від 19.07.2018 року, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності на спадкове майно і право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved