Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на 2/6 частини житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 77,80 кв.м., житловою площею 56,3 кв.м., з прибудовами тамбуром літ. «а», ганком літ. «а1» та надвірними будівлями та спорудами гаражем літ. «Е», сараєм літ. «Б», літньою кухнею літ. «В», вбиральнею літ. «Г», льохом літ. «Д», душем літ. «З», вигрібною ямою літ. «К»,літ. «Я», огорожею №№1-3, розташований за адресою: смт. Бабаї, вул. Потапенко/Урицького, №45/70, Харківського району, Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 19 червня 2012 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що житловий будинок, розташований за адресою: вул. Урицького/Потапенко 70/45 зареєстровано в цілому за її батьком, [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 10 серпня 1976 року р.№3835. В період шлюбу з [PERSON] в 1981 р. [PERSON] знесений вищезазначений житловий будинок та за власні кошти побудовано новий житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 77,80 кв.м., житловою площею 56,3 кв.м., з прибудовами з прибудовами тамбуром літ. «а», ганком літ. «а1» та надвірними будівлями та спорудами гаражем літ. «Е», сараєм літ. «Б», літньою кухнею літ. «В», вбиральнею літ. «Г», льохом літ. «Д», душем літ. «З», вигрібною ямою літ. «К»,літ. «Я», огорожею №№1-3, будівництво якого дозволено рішенням виконкому Бабаївської селищної ради від 30 червня 1977 року, що підтверджено довідкою КП ХРБТІ. Після смерті [PERSON], померлого 19 червня 2012 року, спадкоємцями за законом є вона, як дочка спадкодавця, її мати [PERSON] та брат [PERSON]. В установлений шестимісячний строк вона та [PERSON] звернулись до державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, але в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів позбавлені можливості оформити свої спадкові права. [PERSON] подано заяву про відмову від спадщини на її користь. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] просить визнати за ним право власності на 1/6 частину спірного житлового будинку, зазначаючи, що він є сином спадкодавця та також звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у встановлені законодавством строки. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] вказує, що житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: смт. Бабаї, вул. Потапенко/Урицького, №45/70, Харківського району, Харківської області, побудовано [PERSON] в період шлюбу з нею, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія VІІ-УР №626989 від 03 вересня 1965 року, тому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину зазначеного будинку в силу статей 22, 24 КпШС УРСР. В судове засідання позивач та відповідачі не зявились, до суду подали заяви, в яких підтримують заявлені позовні вимоги, проти зустрічних вимог не заперечують. Представник Бабаївської селищної ради Харківського району, Харківської області належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: смт. Бабаї Харківського району Харківської області, вул. Урицького/Потапенко, 70/45 зареєстровано в цілому за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 10 серпня 1976 року р.№3835 /а.с. 10-11/. В період з 1977 по 1981 роки [PERSON] знесений вищезазначений житловий будинок та за власні кошти побудовано новий житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 77,80 кв.м., житловою площею 56,3 кв.м., з прибудовами тамбуром літ. «а», ганком літ. «а1» та надвірними будівлями та спорудами гаражем літ. «Е», сараєм літ. «Б», літньою кухнею літ. «В», вбиральнею літ. «Г», льохом літ. «Д», душем літ. «З», вигрібною ямою літ. «К»,літ. «Я», огорожею №№1-3, будівництво якого дозволено рішенням виконкому Бабаївської селищної ради від 30 червня 1977 року, що підтверджено довідкою КП ХРБТІ. Вартість даного будинку та надвірних будівель становить 164388 грн. /а.с. 9/. Вказаний будинок з надвірними будівлями [PERSON] побудовано в період шлюбу з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія VІІ-УР №626989 від 03 вересня 1965 року /а.с. 12/. Будівництво житлового будинку №70/45 в смт. Бабаї Харківського району Харківської області, вул. Урицького/Потапенко здійснювалось у період дії норм Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Згідно Наказу Міністерства Регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України N 404 від 09.08.2012, «Про внесення змін до пункту 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 вересня 2012 року за N 1538/21850 та Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна зі змінами від 08 січня 2013 року, не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року; ( Абзац пункту 3.2 розділу 3 в редакції Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства N 404 (z1538-12) від 09.08.2012), [PERSON] помер 19 червня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія І-ВЛ №352787, виданим 20 червня 2012 року /а.с. 14/. Після його смерті спадкоємцями за законом є [PERSON], як дочка спадкодавця, [PERSON], як син спадкодавця та дружина [PERSON] /а.с. 32/. Згідно відповіді Першої державної нотаріальної контори Харківського району в оформленні спадкових справ після смерті [PERSON], померлого 19 червня 2012 року, який мешкав за адресою: смт. Бабаї Харківського району Харківської області, вул. Урицького/Потапенко, 70/45 відмовлено та рекомендовано звернутися до суду, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності за померлим на житловий будинок. В установлений шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області звернулися діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] Дружиною спадкодавця подано заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1261 Цивільного кодексу України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], померлого 19 червня 2012 року, та звернулися з заявами про прийняття спадщини на протязі шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця до Першої державної нотаріальної контори. Крім того вони на час смерті спадкодавця проживали разом з ним та були зареєстровані, що підтверджується відміткою про реєстрацію в паспорті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно п.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. п.2 даної статті визначено, що не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно вимог ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Оскільки [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину фактично, а також ними подано до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 19 червня 2012 року, що підтверджується листом Першої державної нотаріальної контори Харківського району від 08 грудня 2015 року, але вони позбавлені можливості оформили свої права в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок, позовні вимоги про визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом, відповідно вказаних часток, підлягають задоволенню. Крім того судом встановлено та підтверджується належними доказами, що вказаний будинок з надвірними будівлями [PERSON] побудовано в період шлюбу з [PERSON], в 1976-1981 роках. Отже спірні правовідносини виникли в 1976-1981 роках, тобто до вступу в дію ЦК України (в редакції 2003 року) з 1 січня 2004 року, то регулюються вони нормами Закону, який діяв під час їх виникнення, а саме нормами ЦК України у редакції 1963 року та Кодексом про шлюб та сім'ю УРСР. Оскільки одним із подружжя в період шлюбу придбано будинок та побудовано новий житловий будинок, то в силу статей 22, 24 КпШС УРСР в подружжя виникла спільна сумісна власність, тобто право іншого з подружжя на 1/2 частину будинку, тому у відповідності до ст. 22 КпШС України будинок є співвласністю подружжя, а у відповідності до ст. 28 КпШС УРСР, їх частки є рівними, тому суд вважає за необхідне задовольнити зустрічні позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право власності на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку, як за дружиною, тобто частки спадкоємців за законом визначаються з урахуванням того, що спадщина відкрилася не на цілий будинок, а лише на 1/2 його частку.

Outcome: approved