Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на нерухоме майно: будинок з господарськими спорудами та побудовами. В обгрунтування позовних вимог посилається на ст.328, 392, 1216, 1261 ЦК України та вважає, що має право на спадкове майно. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов. Відповідач не заперечувала проти задоволення позову, просить розглядати справу без її участі. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини щодо спадкування майна. Суд, ухвалюючи рішення, виходить з наступного. Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини являється останнє місце проживання спадкодавця. Стаття 1268 ЦК України встановлює, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» «Момент виникнення права власності на річ ( майно) визначається законом. Стаття 1223 ч.3 ЦК України передбачає, що «Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини». У відповідності до ст. 1220 ЦК України: ч.1 « Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою». ч.2 « Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою». Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Судом встановлено, що [INFO] померла матір позивача [PERSON], про що свідчить Свідоцтво про смерть серія [NUMBER], видане Соледарською міською радою м. Артемівська 19.09.2013 року (арк.с.9). [INFO] помер батько позивача [PERSON], про що свідчить Свідоцтво про смерть [NUMBER], видане Соледарським виконкомом Артемівської міськради Донецької області 18.01.2000 року (арк.с.10). Після смерті [PERSON], його доньки [PERSON] та [PERSON] відмовилися від своїх часток на майно в пользу матері [PERSON], в зв'язку з чим згідно Свідоцтва про право спадщини за законом ? частки будинку [ADDRESS] належить [PERSON], ? - сину [PERSON] (арк.с.14). Після смерті [PERSON] 18.01.2011 року було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, у відповідності до якого ? частини жилого будинку з надвірними спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] на земельній ділянці 2968,90 кв. м (арк.с.13). 18.01.2011 року [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON] (арк.с.11). [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] (Свідоцтво [NUMBER]) (арк..с.7). Позивач є зареєстрованою за адресою [ADDRESS] з 23.12.2008 року. З постанови про відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що спадкоємець за заповітом, [PERSON], спадщину прийняла шляхом подачі заяви за вх. № 13 від 20.01.2014 року. Інших спадкоємців за заповітом немає. Позивач подала документи на спадкове майно для видачі Свідоцтва про право на спадщину, але його неможливо видати, оскільки Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 18.01.2011 року Першою артемівською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 1-149, що підтверджує право власності спадкодавця [PERSON] на ? частку будинку не має відміток (необхідний реєстраційний штамп) та долученого до нього Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно комунального підприємства «Артемівське бюро технічної інвентаризації» або Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно. Тобто, своє право власності на ? частку будинку спадкодавець [PERSON] за життя не зареєструвала, тому і не набула цього права. Оскільки у спадковій справі № 03/2014, заведеної на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом, відсутні документи, необхідні для видачі Свідоцтва, державним нотаріусом Степановим В.В. відмовлено у видачі позивачу Свідоцтва про право на спадщину, про що винесено постанову 16.05.2014 року. Cуд встановив, що будинок та земельна ділянка, на які [PERSON] отримано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] є неоформленою. У відповідності до ст. 392 ЦК України « Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує право власності». Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Згідно із ч.ч.1, 2 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Частиною 4 ст.60 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачами надані належні доказів обгрунтування позову. Вищий спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 3.3 інформаційного листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р., зазначив, що право спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень або документів про право спадкодавця на нерухоме майно (договір міни, купівлі-продажу, свідоцтво про право на спадщину, свідоцтво про право на житловий будинок, видане сільською радою), але документи не були зареєстровані у встановленому законом порядку, має бути визнано в судовому порядку. Тому суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок (літера А1), прибудова - а загальною площею 44,0 кв. м, жилою площею 24,8 кв. м, з господарськими спорудами та побудовами: погріб з шийкою, літня кухня (літера Б), тамбур -б, сарай (літера В, Г), убиральня - літера Е, хвіртка (№ 1), огорожа (№ 2,3), вимощення (№ 4), колодязь питний (№ 5), розташованих в [ADDRESS], що знаходиться на земельній ділянці розміром 2968,90 кв.м. На підставі викладеного,

Outcome: approved