Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона [PERSON] , перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Ще до шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Після народження дитини, відповідач навіть не забрав її з сином, з пологового будинку і не бажав визнавати себе батьком сина. Але відповідач визнав своє батьківство подачею заяви до органу ДРАЦС, прізвище дитини визначено за прізвищем позивача, відповідно до ч. 1 ст 145 Сімейного Кодексу. Після народження дитини родина почала руйнуватись. Непорозуміння почастішали, а неприязнь один до одного лише зростала. Родинні сварки та скандали переросли до фізичного насилля. Життя з чоловіком стало нестерпним і вона вирішила розлучитись.Разом, сторони не проживають вже тривалий час. Дитина проживає разом зі матір`ю. Чоловік фактично не спілкується ні з позивачем, ні з сином. Наразі кожен живе своїм життям. У житті сина відповідач участі не приймає, матеріальної допомоги не надає. 13.07.2017 року Довгинцівським районним судом Міста Кривого Рогу було винесено рішення за яким було стягнуто з [PERSON] , на користь позивача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, щомісячно, на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Дитина відвідує дошкільний навчальний заклад (дитячий садок), батьківські збори відвідує позивач особисто. Батько дитини жодним чином не приймає участі у житті та виховані сина. Відповідач [PERSON] , вже продовж тривалого часу не сплачує аліменти. Відповідач матеріально дитину не підтримує та участі у виховані сина не приймає, що перестало забезпечувати сімейне виховання та суперечить інтересам дитини. З моменту їх не проживання і по цей час, відповідач бачився з сином лише декілька разів. Син не отримував від батька жодного подарунку на день народження та інші свята. Окрім того, зважаючи на те, що позивач звернулася до суду, щодо розірвання шлюбу,спільне проживання його з дитиною є неможливим. Відповідач, як відомо позивачеві, час від часу вживає наркотичні засоби. 17.06.2020 року, позхивач звернулася до Довгинцівського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, з заявою про вчинення сімейного насильства відповідачем щодо сина [PERSON] . Відповідач являється соціально небезпечним для оточуючих та особливо для дитини. Не лише безвідповідальність чоловіка є причиною такого поводження, а саме його відношення до оточуючих, байдужість до рідних, людей, за яких він, як порядна та відповідальна людина, повинен нести відповідальність. Натомість відповідач не бажає ні приймати участі у вихованні свого сина, ні спілкуватись з ним, ні відповідати за покладений на нього обов`язок щодо утримання дитини. Відповідачем надано відзив на позовну заяву з якого вбачається, що 13.07.2017 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу було винесено рішення за яким було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у твердій грошов розмірі 1500 гривень щомісячно, на дитину відповідного віку до досягнення повноліття. Відповідач щомісяця надавав кошти особисто позивачці абс поповнення карткового рахунку позивачки (копії квитанцій, які зі додаються). Натомість позивачка стверджувала, що її влаштовують суми, яі відповідач на утримання дитини і ніяких зауважень не висловлювала. Одяг, ліки, необхідні речі для навчання купував відповідач. Крім того відповідач працевлаштований і ніяких виконавчих листів до місця роботи не надходило. Про заборгованість відповідачу стало відомо 02.02.2021 року, коли він отримав копію заочного рішення. Він звернувся до Довгинцівського відділу державної в служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального у Міністерства юстиції (м. Дніпро), надав копії квитанцій та одразу сплатив суму у розмірі 33 350.00 грн. (тридцять три тисячі триста п`ятдесят гривень 00 копійок частину боргу має намір сплатити у найближчий час. Позивач забороняє спілкуватись з дитиною, відповідачу дозволяється бачитись з дитиною виключно в вихідний присутності позивачки. Під час побачень з дитиною, відповідач відвідує розважальні центри, кафе, прогулянки по магазинам та паркам міста, купує продукти харчування, одяг, взуття та інше. Дитина навчається у першому класі, ніяких гуртків відвідував. Єдиним дозвіллям та місцем розвитку за думкою позивачки, і громада Духовний центр «Відродження», який відвідує позивачке неодноразово повідомляла батьку, відповідачу по справі, що йому не н відвідувати вказаний центр, в ньому лунає гучно музика та після відв дитини болить голова. На жаль позивачка не зважає на зауваження відповідача не займається розвитком дитини. Відповідач ніколи не вживав наркотичні засоби на обліку не перебуває та має дійсний Сертифікат проходження профілактичного наркологічного огляду. Відповідач ніколи не вчиняв домашнього насилля відносно дитини та її матері, позивачки по справі, до адміністративної чи кримінально відповідальності не притягувався. [PERSON] 1989 року народження працює в ФОП [PERSON] з 1 квітня 2020 року бетонярем. Має базову середню освіту. Працює старанно відповідально підходить до виконання доручених завдань, дотримується термінів виконання. Умов трудового договору не порушував. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягала на задоволенні позову, надала пояснення відповідно позовних вимог, з 2015 року сторони не проживають разом, дитина проживає з матір`ю. Дитиною позивач не цікавиться, останній раз його бачив в лютому 2020 року. Дитина боїться батька. В лютому 2020 року позивач була за кордоном, дитина була з сестрою позивачки, відповідач взяв дитину на два дні , показував йому свої полові органи після чого дитина його боїться, хоче собі нового тата. Син навчається в другому класі, ходить на музику. Дитину виховує лише позивач, після спілкування з батьком у сина почався психоз, дитина часто хворіє та перебуває на обліку у лікаря. Позивач зверталася і поліцію та до психолога на гарячу лінію, пів року психолог працювала з сином 4 рази на місяць. Відповідач вживав наркотичні засоби. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні позову наполягав, пояснив відповідно змісту позовних вимог. Представник третьої особи Займукова І.А. позовні вимоги підтримала, просила позбавити відповідача батьківських прав щодо сина, так як вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він є братом позивачки, відповідача [PERSON] знає з 2014 року, він піднімав руку на сестру, бив її. Відповідач поводить себе дуже дивно, свідок на балконі знаходив приладдя для вживання наркотичних речовин, він погрожував свідкові і сестрі. З роддому сестру з дитиною забирав свідок, відповідача не було. Останні два роки відповідач взагалі не цікавився життям дитини та його здоров`ям. Позивачка на разі проживає з їх сестрою та її чоловіком. Дитина говорить, що не хоче спілкуватися з батьком, бачитися з ним не бажає. Зі слів сестри відповідач показував свої полові органи синові. Свідок бачив відповідача півтора року тому. Лікуванням та вихованням дитини займається сестра позивачка по справі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона сестра позивачки по справі [PERSON] . Відповідач навіть не забрав їх з дитиною з пологового будинку, коли народився [PERSON] . Не приймав дитину, ображав сестру, бив її, погрожував всій сім`ї та навіть матері позивачки. Сестра переїхала з дитиною жити до свідка з чоловіком, та вони проживали разом, свідок з чоловіком та сестра з дитиною. Відповідач півтора року тому бачив сина, сестра була за кордоном, а [PERSON] залишився з свідком. Після спілкування з батьком дитина замкнулася в собі, став поводити себе дивно, потім вже розповів, що тато навчав його маструбувати. Зараз відповідач дитиною не займається, не цікавиться його життям та здоров`ям, не допомагає матеріально. Дитина не хоче спілкуватися з батьком, у нього лише негативні враження та спогади про батька. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] та [PERSON] він знає з 2015 року. Він є чоловіком рідної сестри позивачки [PERSON] . Вони проживають разом, свідок з дружиною та позивачка з сином. Відповідача він бачив півтора року тому, він дуже рідко брав [PERSON] . Дитина розповідала, що батько вчив його маструбувати. [PERSON] дуже дивно себе поводить, агресивний. Дитина після зустрічі з батьком став подавлений, відвідує психолога. Відповідач погрожував позивачці, телефонував та погрожував. Дитиною він взагалі не цікавиться. Свідок [PERSON] , приватний психолог, займається з позивачем та дитиною [PERSON] . Зі слів мами, батько вчинив щодо дитини сексуальне розбещення. Про тата взагалі дитина не хоче говорити. Тільки через місяць розповів, що тато закрився з ним у ванній кімнаті та показував йому половий орган та маструбував при ньому та пропонував йому робити те саме. Просив більше не говорити про тата, боїться його. Свідок повністю підтвердила зміст свого висновку щодо дитини. З батьком психолог ніколи не спілкувалася він не з`являвся. Психолог вважає, що дитину в суді не слід допитувати. Згідно висновку психолога [PERSON] " На підставі спільної роботи з дитиною можна зробити наступні висновки: На час звернення до психолога і до терміну видачі висновка батько, [PERSON] , не приймає участі у вихованні сина, обмежений в спілкуванні з ним тому психологічно безпосередньо не впливає на малолітнього [PERSON] . Але існує вплив негативного характеру з попереднього досвіду спілкування [PERSON] з батьком, який проявляється у відчутті [PERSON] провини, сорому і страху повторення некоректної поведінки батька в присутності [PERSON] . Індивідуально-психологічні особливості батька [PERSON] , нестабільність його емоційного стану, схильність до сексуального розбещення чинять негативний вплив на психо-емоційний розвиток малолітнього [PERSON] . Наслідками такого впливу є дестабілізація психо\-емоційного стану [PERSON] , його страхи перед дорослими чоловіками і труднощі в прийнятті власної здорової сексуальності. За результатами діагностики виявлено абвівалентну якість прихильності [PERSON] до батька [PERSON] , що не є надійною для розвитку стабільних і безпечних стосунків. Батько відсутній в складі значущих дорослих. Ними виступають матір [PERSON] , його тітка [PERSON] і дядько [PERSON] . Малолітній [PERSON] з урахуванням його вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища демонструє до батька, [PERSON] , байдужість і бажання якнайшвидше забути про нього. Не любить згадувати про батька, у спілкуванні з психологом ухиляється від розмов про батька. Дитина прохає матір «завести» йому нового тата. Гіпотетична ситуація зустрічі з батьком викликає відчуття страху повторення травматичного для [PERSON] досвіду. Тата вважає хворим на якийсь розлад, не розуміє чому він міг так вчинити. Таке відношення є наслідком некоректної поведінки зі сторони батька, схильності до сексуального розбещення дітей. Дистанціонування і страх відносно батька, [PERSON] , у малолітнього [PERSON] з`явилось внаслідок психотравмуючої події: батько закрився з сином у ванній кімнаті, в присутності [PERSON] мастурбував і наполягав, щоб [PERSON] повторював за ним. Де-який час не випускав [PERSON] із туалету. У фізичний контакт з сином не вступав. Також, [PERSON] розповідає про акти фізичного насилля, пов`язаними з неконтрольованою агресією батька. В інтересах [PERSON] , [INFO] є доцільним контакт з батьком виключно в присутності матері (або інших дорослих) і лише за бажанням/ініціативою самого [PERSON] ." Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього: [PERSON] , [INFO] ( а.с. 9 - копія свідоцтва про народження). 13.07.2017 року Довгинцівським районним судом Міста Кривого Рогу було винесено рішення за яким було стягнуто з [PERSON] , на користь позивача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, щомісячно, на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. ( а.с. 10 - копія рішення суду). Заборгованість по аліментах за період з 24.04.2017 року по 31.06.2020 року складає 57350,00 грн. згідно відомостей Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у мітсі Кривому Розі.(а.с. 11-12 - довідка про заборгованість). Заборгованість по аліментах за період з 24.04.2017 року по 15.02.2021 року становить 34019,00 грн. згідно відомостей Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у мітсі Кривому Розі. Заборгованість по аліментах за період з 24.04.2017 року по 31.07.2021 року становить 34769,00 грн. згідно відомостей Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у мітсі Кривому Розі. Згідно постанови Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.04.2021 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності та визнано винним за ст. 183-1 ч. 1 КУпАП, ухилення від сплати аліментів. Відносно [PERSON] було відкрито кримінальне провадження № 12019040720000311 за ст. 164 ч. 1 КУпАП. Закрито кримінальне провадження постановою слідчого від 24.12.2019 року. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст.2 ЦПК України). Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно висновку виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від № 8/21-6471 від 30.12.2020 року, виконком Довгинцівської районної в місті ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку приватного психолога [PERSON] щодо результатів психологічного дослідження неповнолітнього [PERSON] [INFO] - В інтересах [PERSON] , [INFO] є доцільним контакт з батьком виключно в присутності матері (або інших дорослих) і лише за бажанням/ініціативою самого [PERSON] , так як спілкування з батьком хлопчик не хоче, про батька згадувати не хоче та не бачить його в колі рідних. Наведені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати, як ухилення відповідача від виховання своєї дитини, свідомої зневаги своїми обов`язками, тому враховуючи викладене суд вважає встановленим, що [PERSON] не займається вихованням дитини, не забезпечує її матеріально, не виявляє щодо неї батьківського піклування, не турбуються про духовний розвиток сина, притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності , має заборгованість по аліментах, життям сина не цікавиться, його не бачили ні дитина ні позивач півтора року, що підтверджується письмовими матеріалами справи та поясненнями свідків. Таким чином, виходячи з інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved