Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому просив суд встановити факт постійного проживання [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], на час відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON] на день її смерті 24 січня 2008 року за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Велика Бабка, вул. Колгоспна, буд. 6; визнати за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на земльну ділянку площею 6,8540 га, яка розташована на території Великобабчанської сільської ради Чугуївського району Харківської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6325482000:08:000:0037, яка належала спадкодавиці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №095581, виданого 29 липня 2005 року на підставі розпорядження Чугуївської районної державної адміністрації від 21 серпня 2004 року №370, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 24 січня 2008 року; визнати за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право приватної власності на земльну ділянку площею 8,4473 га, яка розташована на території Великобабчанської сільської ради Чугуївського району Харківської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6325482000:09:000:0132, 6325482000:09:000:0131, яка належала спадкодавиці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №002104, виданого 23 червня 2004 року на підставі розпорядження Чугуївської районної державної адміністрації від 11 травня 2004 року №205, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 24 січня 2008 року; визнати за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право на земельну частку (пай) розміром 8,53 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності КСП імені Леніна, село Велика Бабка, Чугуївського району Харківської області, що належало спадкодавиці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВВЕ №047169, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 24 січня 2008 року. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що його бабуся - [PERSON] померла 24 січня 2008 року. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з двох земельних ділянок та права на земельну частку (пай). [PERSON], на момент смерті своєї бабусі, [PERSON], постійно проживав разом з нею без реєстрації місця проживання у будинку, розташованому за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Велика Бабка, вул. Колгоспна, буд. 6. Хоча [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], проте не має змоги оформити своїх спадкових прав у звязку з тим, що у встановлений законом строк для прийняття спадщини він не звернувся до державної нотаріальної контори, а для отримання спадщини як спадкоємець, що фактично проживав зі спадкодавцем, відсутні докази його проживання разом з бабусею на момент її смерті. Через вищевказані обставини Позивач позбавлений можливості нотаріально оформити свої спадкові права. Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити (а.с. 23) Відповідачі в судове засідання не з'явилися, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надали заяви про слухання справи без їх участі, проти задоволенн позовних вимог не заперечували (а.с. 24, 25). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності \~не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24 січня 2008 року померла бабуся Позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №158589, видане Великобабчанською сільською радою Чугуївського району Харківської області 01 лютого 2008 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить: земельна ділянка площею 6,8540 га, яка розташована на території Великобабчанської сільської ради Чугуївського району Харківської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6325482000:08:000:0037, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР №095581, виданого 29 липня 2005 року на підставі розпорядження Чугуївської районної державної адміністрації від 21 серпня 2004 року №370; земельна ділянка площею 8,4473 га, яка розташована на території Великобабчанської сільської ради Чугуївського району Харківської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6325482000:09:000:0132, 6325482000:09:000:0131, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР №002104, виданого 23 червня 2004 року на підставі розпорядження Чугуївської районної державної адміністрації від 11 травня 2004 року №205; право на земельну частку (пай) розміром 8,53 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності КСП імені Леніна, село Велика Бабка, Чугуївського району Харківської області, яке належало спадкодавиці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВВЕ №047169. Згідно ч. 1, 2 ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] стали [PERSON] та [PERSON] діти померлої. Наявність родинного звязку між [PERSON] та [PERSON] як між бабусею та внуком відповідно, підтверджується: - свідоцтвом про народження [PERSON] серії IV-ВЛ №393358, виданим 1 вересня 1988 року, відповідно до якого в відомостях про батька [PERSON] зазначений [PERSON]; - свідоцтвом про народження [PERSON] серії IV-УР №442026, виданим 16 березня 1961 року, відповідно до якого в відомостях про матір [PERSON] зазначена [PERSON]. Відповідач [PERSON] на момент смерті спадкодавця була зареєстрована з нею за однією адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Велика Бабка, вул. Колгоспна, буд. 6, але постійно на момент смерті з нею не проживала, заяву про прийняття спадщини не подавала до нотаріальної контори, на спадщину не претендує. Відповідач [PERSON] на момент смерти спадкодавиці з нею зареєстрований не був та постійно не проживав, з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався. Натомість позивач, [PERSON], на момент смерті своєї бабусі, [PERSON], постійно проживав разом з нею без реєстрації місця проживання у будинку, розташованому за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Велика Бабка, вул. Колгоспна, буд. 6. Згідно ч. 1, 3, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця проживання спадкодавця за адресою місця проживання спадкоємця. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 23\~постанови від 30травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Таким чином, сама по собі реєстрація місця проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч. 2\~ст. 1268 ЦК України\~про своєчасність прийняття спадщини. Після звернення до державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право власності на спадкове позивачу було відмовлено у звязку з тим, що у встановлений законом строк для прийняття спадщини він не звернувся до державної нотаріальної контори, а для отримання спадщини як спадкоємець, що фактично проживав зі спадкодавцем, відсутні докази його проживання разом з бабусею на момент її смерті. У звязку з тим, що позивач, як спадкоємець за законом, не може належним чином оформити право власності на спадкове майно та отримати свідоцтво про право на спадщину, він вимушений був звернутися до суду за захистом своїх прав, в порядку ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пункт 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року та статті 1225 ЦК України і ст. 131 Земельного кодексу України вказують, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. 17 перехідних положень ЗК України сертифікат на право на земельну частку (пай), вважається правовстановлюючим документом і є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі. В разі смерті власника такого сертифіката, спадкування права на земельний пай здійснюється за нормами чинного законодавства, згідно норм\~ЦК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved