Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. У вересні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Словянської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку у звязку з набуттям права власності на житловий будинок, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 07.09.1998 року на підставі договору купівлі-продажу №238 Н, посвідченого Словянським філіалом Донецької товарної біржі, позивач придбав у [PERSON], житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Даний договір, позивач зареєстрував 17.11.1998 року в КП «БТІ» м. Словянська за реєстровим №491 у кн.28а стор.242, тобто, виконав всі вимоги щодо законності набуття права власності на даний житловий будинок передбачені ст.1, 15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції на дату укладання угоди, Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб затверджену наказом Держкомбуду №121 від 09.06.1998 року, ст.128 ЦК Україні в редакції 1963 року. Зазначений факт підтверджується довідкою КП «БТІ» від 13.07.2018 року №1940- 18/0.46/01, вказаний договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 20.07.2018 року реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1603405414141. Після підписання та посвідчення вищенаведеного договору, Позивач вважав, що відбулася передача всього нерухомого майна розташованого за вказаною адресою, продавець знялася з реєстрації за вказаною адресою, що підтверджується копією домової книги та вибула у невідомому напрямку. Позивач вступив у володіння житловим будинком та земельною ділянкою та є власником більш ніж 20 років. Під час оформлення кадастрового номеру земельної ділянки розташованої за адресою [ADDRESS] зясувалось, що земельна ділянка приватизована на імя [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 02.02.1998 року виданий на підставі рішення виконкому Словянської міської ради від 10.12.1997 року №500/1 акт серія [NUMBER]. Тобто фактично під час укладання договору купівлі-продажу житлового будинку на товарній біржі не було укладено договору купівлі-продажу щодо земельної ділянки. Рішенням Державного кадастрового реєстратора від 29.08.2018 року позивачу було відмовлено п в Державній реєстрації земельної ділянки та надання їй кадастрового номеру. Таким чином, позивач на теперішній час, не може в повній мірі реалізувати право власності, а саме: право розпорядження майном, яке йому належить на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу, а саме - право розпорядження земельною ділянкою, оскільки з невідомих причин, на момент укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, [PERSON] не було надано під час укладання договору купівлі-продажу житлового будинку державний акт на право приватної власності на землю, яка знаходиться під житловим будинком, який було позивачу продано. У звязку з чим, позивач просить суд, визнати за собою право власності на земельну ділянку площею 0,0614 га, передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS], у звязку з набуттям права власності на житловий будинок за цією ж адресою. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 2. Представник позивача адвокат [PERSON], що діє на підставі ордеру серія [NUMBER] від 14.09.2018 року (а.с.9) та витягу з договору на надання юридичних послуг від 14.09.2018 року (а.с.11), в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, вимоги просив задовольнити (а.с.58). 3. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи у суді повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд позову за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.37). 4. Представник відповідача Словянської міської ради в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, рішення просить винести на розсуд суду (а.с.47). ІІІ. Процесуальні дії у справі. 5. Ухвалою суду від 26.09.2018 року по справі проведено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с.40). 6. Ухвалою суду від 18.10.2018 року витребувано у Першої Словянської державної нотаріальної контори Донецької області, довідку про рух спадкової справи, що відкрилась після смерті [PERSON], померлої [INFO], а також відомості про те чи звертався хто-небудь до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини чи з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті вищезазначеної особи та чи є заборона на відчуження спадкового майна. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 7. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу №238 Н, посвідченого Словянським філіалом Донецької товарної біржі, [PERSON] придбав у [PERSON], житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], та зареєстрований 17.11.1998 року в КП «БТІ» м. Словянська за реєстровим №491 у кн.28а стор.242 (а.с.13). 8. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 02.02.1998 року (а.с.12), що виданий на підставі рішення виконкому Словянської міської ради від 10.12.1997 року №500/1 акт серія [NUMBER]. земельна ділянка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], приватизована на імя [PERSON]. 9. Як вбачається з рішення № РВ-1400342932018 Державного кадастрового реєстратора від 29.08.2018 року (а.с.18) [PERSON] було відмовлено в Державній реєстрації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] та надання їй кадастрового номеру, у звязку з невідповідністю електронного документа установленим вимогам. 10. Відповідно до довідки Словянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 19.10.2018 року №15-5-7246/15.22-25 (а.с.55), вбачається, що відповідно до актового запису про смерть №04 від 03.03.2012 року, складеного виконавчим комітетом Тернівської сільської ради Лиманського району, [PERSON] померла. 11. Згідно довідки №3288/01-16 від 24.10.2018 року наданої Першою Словянською нотаріальною конторою, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с.55-56). V. Оцінка Суду. 12. Так, відповідно до вимог статті 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно вищезазначеного Закону, оформлення права власності на земельну ділянку можливо тільки за заявою власника земельної ділянки, а юридично власником спірної земельної ділянки є особа яка фактично не володіє вказаною земельною, крім того [PERSON] померла, тому здійснити перехід права власності від [PERSON] до позивача земельної ділянки за вищенаведеною адресою шляхом посвідчення нотаріальної угоди, не можливо. 13.У відповідність до ч.1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). 14. Відповідно до ст. 120 ЗК України, вбачається, що при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. Тобто, згідно ст. 120 ЗК України в редакції від 13.01.2007 року, вбачається, що за загальним правилом, якщо відчужується будівля і споруда, яка розташована на земельній ділянці, що належить на праві власності то до набувача переходить права власності і на земельну ділянку. 15. Відповідно до п.72 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 N 20/5, вбачається, що при посвідченні правочинів про перехід права власності на житловий будинок, будівлю або споруду нотаріус роз'яснює сторонам зміст статті 377 ЦК України щодо переходу права власності або права користування на земельну ділянку (її частину), на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. 16. Крім того, відповідно до п 3) підпункт г Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 року визначено, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК України до набувача від відчужувана переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 р. в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до статті 120 ЗК України 2001 року на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. 17. Тобто, фактично, приватні нотаріуси під час посвідчення угод стосовно нерухомого майна розташованого на земельних ділянках, почали вимагати інформацію про наявність зареєстрованих прав та кадастрові номери земельних ділянок від Державних землевпорядних органів з 2009 року. На момент посвідчення зазначеного договору діяла «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затверджена наказом N 18/5 від 14.06.94 Міністерства юстиції України, а саме п.п. 48-53 Інструкції не містили зобовязання нотаріусам перевіряти наявність зареєстрованих прав на земельні ділянки та вимагати інформацію про кадастрові номери на неприватизовані земельні ділянки під час посвідчення правочинів з нерухомим майном, вказаного обовязку не містить і Закон України «Про товарну біржу». 18. При ухваленні рішення суд враховує, що, оскільки спірна земельна ділянка знаходиться під придбаним позивачем [PERSON] житловим будинком з метою його обслуговування та обслуговування господарських будівель і споруд, цільового призначення позивач не змінював, то фактично він є власником даної земельної ділянки, однак не має можливості реалізувати право власності, а саме право розпоряджатися земельною ділянкою, оскільки не має правовстановлюючого документа на вищезазначену земельну ділянку, таким чином, звернення позивача до суду є єдиним видом захисту порушеного права. 19. У звязку з чим, суд прийшов до висновку, про наявність підстав про визнання права власності за позивачем [PERSON] на земельну ділянку, тому позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 20. Позивач, відповідно до позову не вимагає компенсації за понесені ним судові витрати по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved