Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2018 року звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, посилаючись на ті обставини, що 12.04.2012 рішенням суду з нього на користь останньої були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення сином повноліття. У зв'язку із тим, що у позивача значно погіршився стан здоров'я, він не має постійного доходу, внаслідок чого значно змінилось його матеріальне становище, він змушений звертатись до суду з даним позовом, відповідно до якого просить суд змінити розмір стягнутих з нього аліментів на утримання спільного сина з розміру 1/4 частини від його заробітку доходу на розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. Ухвалою судді від 23.03.2018 було відкрито провадження у названій справі та призначено по ній підготовчий розгляд. 05.06.2018 судом було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд про їх задоволення, посилаючись на обставини, викладені у позові. Також пояснив, що його стан здоров'я значно погіршився, має встановлений діагноз серцево-судинних захворювань, у зв'язку з чим змушений витрачати чималі кошти на лікування, наразі офіційно не працює та стабільного заробітку не має. Зазначив, що за таких обставин, які склалися у його житті може сплачувати відповідачу щомісячно аліменти на сина у розмірі 1000 грн. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час, дату і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. При цьому, про поважність причин своєї неявки суду не повідомила, а ні будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи, а ні відзиву на позовну заяву суду не подавала. Згідно вимог ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. А відтак, враховуючи вищенаведене та положення ст.223 ЦПК України суд визнав неявку відповідача у судове засідання неповажною, та на підставі ст.280 вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача, з постановленням по справі заочного рішення, про що в свою чергу не заперечував позивач. Заслухавши вступне слово позивача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача з огляду на наступне. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони по справі мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 12.04.2012 було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягненя аліментів, та відповідно стягнуто з останнього на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 21.03.2012 (а.с.7). Постановою старшого державного виконавця Броварського міськрайонного управління юстиції від 06.02.2013 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі вищевказаного рішення (а.с.8). Позивач у своїх позовних вимогах просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини, встановивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. Так, при розгляді справи встановлено, що на даний час позивач офіційно не працює, стабільного заробітку не має. З наданої суду копії медичної документації вбачається, що йому встановлено ряд діагнозів з серцево-судинних, легеневих, ниркових захворювань, а також захворювання епідермісу (а.с.9, 10, 11). Згідно із положеннями ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них… У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Як встановлено судом, у позивача істотно змінився матеріальний стан, оскільки він на даний час не працює, доходу не має, також має хронічні захворювання. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності із ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» визначено, що для дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Враховуючий те, що обов'язок утримувати дитину покладається на обох батьків, суд вважає за можливе покласти на позивача обов'язок сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 1000 грн. З урахуванням встановлених по справі обставин, проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та обґрунтованими, розмір аліментів судом може бути змінений, оскільки матеріальний стан позивача зазнав змін. При цьому, суд зазначає, що відповідач, за існування обставин, передбачених ст.192 СК України, не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved