Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Комунальне підприємство Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго (далі КП ТМ ІТКЕ) звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення в сумі 6032 гривні 85 копійок та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в сумі 161 гривня 02 копійки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачка, будучи власником квартири №57 в будинку №23, розташованому по проспекту Леніна в м. Ізмаїлі Одеської області, не оплачує надані послуги. Зазначило, що згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Проте, [PERSON] порушила свої обовязки щодо проведення щомісячних розрахунків за теплопостачання, у звязку з чим, за нею станом на 01 червня 2014 року склалась заборгованість у вищезазначеній сумі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнила, остаточно просила стягнути з відповідачки на користь КП ТМ ІТКЕ станом на 01.04.2015 року заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 7714 гривень 03 копійки, за обслуговування внутрішньобудинкових мереж в сумі 240 гривень 88 копійок. Також просила стягнути з відповідача судові витрати із сплати судового збору. Крім цього, пояснила, що оскільки відповідачкою не надано документів, які підтверджують відключення від системи централізованого опалення у встановленому порядку, вона вважається споживачем послуг КП ТМ ІТКЕ. Процедура відключення від мереж централізованого опалення при відмові споживачів від послуг централізованого опалення передбачає звернення до постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної при органах місцевого самоврядування, розробку проекту на відключення від мереж централізованого опалення та проекту на встановлення індивідуального опалення, а також реалізація проектів, приймання робіт і видачу акту на відключення від мереж централізованого опалення. Також зазначила, що підставою для припинення відносин з приводу теплопостачання є затвердження вищевказаною постійно діючою міжвідомчою комісією акту про відключення будинку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води. Вважає, що оскільки відповідачка по теперішній час вважається споживачем послуг з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення, у КП ТМ ІТКЕ відсутні правові підстави для припинення нарахувань за відповідні послуги, згідно з діючими тарифами. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування заперечень проти позову пояснила, що послугами з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення вона не користуються протягом тривалого часу, а саме з червня 2009 року, адже самовільно відключилася від системи централізованого опалення. Крім цього зазначила, що КП Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго своєю відповіддю за №Я-240 від 08.07.2009 року підтвердила той факт, що вона станом на 2009 рік відключилась від центрального опалення. Зазначає, що адміністративної відповідальності за самовільне відключення її не притягнули, та позивач з червня 2009 року знав, що теплова енергія в квартиру не надходить. Крім цього, як зазначила відповідачка, КП Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго розрахував заборгованість за період з липня 2009 року по липень 2014 року, однак протягом вказаного часу вона грошей позивачу не сплачувала, у звязку з чим перебіг позовної давності не переривався вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Таким чином, вважає, що підстав для розрахунку заборгованості за вказаний період у позивача не було. Вислухавши представника позивача, відповідачку, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Частина 1 ст.11 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ Згідно з ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі ст.ст.67, 68, 162 ЖК України та п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, відповідач зобовязаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за користування квартирою, але й за комунальні послуги, зокрема за централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами. За змістом з п.п.1, 2, 4 ч.1\~ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів тощо), послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж,\~ освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) та на послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Отже послуга з обслуговування внутрішньобудинкових мереж опалення відноситься до комунальних послуг. Відповідно до ст.19 Закону України Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст.25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом п.п.25, 26 Правил відключення споживачів від мереж централізованного опалення та постачання гарячої води здійснюється в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованного опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України Про теплопостачання схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку, розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування, реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Відповідно до п.п.1.2, 2.1, 2.5, 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22.11.2005 року для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення і гарячого водопостачання орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії. Засідання постійно діючої міжвідомчої комісії відбувається у міру потреби, але не рідше одного разу на місяць. Для вирішення питання про відключення житлового будинку (будинків) від мережі централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання. У заяві про відключення від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж централізовано опалення та гарячого водопостачання та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане усіма власниками (уповноваженими особами) приміщень у житловому будинку. Відключення приміщення від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за умови, що проведення таких робіт ґрунтується на дозволі Міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж централізованого опалення. Підставою для припинення відносин з приводу теплопостачання є затвердження постійно діючою міжвідомчою комісією для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, акту про відключення будинку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води Припинення постачання теплоносія в систему житлового будинку внаслідок розірвання договірних відносин в силу субєктивних причин позивача, а також відключення окремого приміщення в житловому будинку, є противоправним, оскільки таки дії призводять до порушення прав інших споживачів, що використовують ці послуги. У судовому засіданні встановлено, що власником квартири №57 в будинку №23, розташованому по проспекту Леніна в м. Ізмаїлі Одеської області є [PERSON], що визнано, та не заперечувалось сторонами. На імя [PERSON] відкрито особовий рахунок № 10978, згідно якого станом на 01.04.2015 року обліковується заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 7714 гривень 03 копійки, за обслуговування внутрішньобудинкових мереж в сумі 240 гривень 88 копійок, яка утворилась в період з липня 2009 року по квітень 2015 року включно. Розрахунок оплати за надані послуги з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж проведений згідно з тарифами, затвердженими рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №1555 від 25.11.2004 року, №1695 від 15.12.2008 року, №1 від 06.01.2011 року, №461 від 07.06.2013 року, та №146 від 17.10.2014 року. Пунктом 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року за № 1198, передбачено, що споживач теплової енергії зобовязаний погоджувати з теплопостачальною організацією нові підключення і відключення та переобладнання системи теплопостачання, які є причиною збільшення або зменшення обсягу споживання теплової енергії. Як вбачається з матеріалів справи відповідачка не дотрималася передбаченого законом порядку відключення житлового приміщення від мереж централізованого опалення у звязку із чим, вона вважаються споживачем послуг з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж опалення, а тому у КП ТМ ІТКЕ відсутні правові підстави для припинення нарахувань згідно з діючими тарифами. При вирішенні питання щодо терміну, за який [PERSON], повинна здійснити оплату, суд виходить з наступного. Встановлено, що 07.03.2012 року за заявою КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення в сумі 2490 грн. 85 коп., за обслуговування внутрішньо будинкових мереж в сумі 40 грн. 56 коп., судових витрат на інформаційне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн. та судового збору в сумі 25 грн. 50 коп. 09.07.2012 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду зазначений судовий наказ було скасовано. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Частинами першою, п'ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права позивача на стягнення заборгованості може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання позивачем заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. Викладене узгоджується з Правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 21 січня 2015 року у справі \~№ 6-214цс14, згідно з якою частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. На підставі викладеного, суд вважає, що з [PERSON] на користь КП «ТМ ІТКЕ» підлягає стягненню заборгованістьза послуги з централізованого опалення в сумі 7714 (сім тисяч сімсот чотирнадцять) гривень 03 копійки, та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в сумі 240 (двісті сорок) гривень 88 копійок. Інших доказів, окрім наявних у справі, у підтвердження своїх позовних вимог та заперечень \~сторонами \~надано не було. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved