Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач 14.06.2017 звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON], Деснянська районна в м.Києві державна адміністрація, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником 3/4 частини квартири [ADDRESS], власником решти 1/4 частини квартири є її донька та третя особа по справі - [PERSON] Як вказує позивач, окрім неї та третьої особи [PERSON], в квартирі зареєстрований її брат - [PERSON], однак останній починаючи ще з 2011 року не проживає у вказаній квартирі, та добровільно з її квартири з реєстрації не знімався, а тому позивач, захищаючи свої права як власника даного майна, змушена звертатись до суду із вказаним позовом, відповідно до вимог якого просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва [PERSON]. від 19.06.2017 було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2018, у зв'язку із звільненням судді [PERSON]., справу було передано на розгляд новому складу суду - головуючому Зотько Т.А. Ухвалою суду від 05.04.2018 по вищевказаній справі було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд про їх задоволення, посилаючись на обставини, що викладені у позовні заяві. Також пояснила, що відповідач дуже давно є зареєстрованим у її квартирі, однак з 2011 року у ній не проживає. Крім того, у зв'язку із реєстрацією місця проживання відповідача у її квартирі, вона щомісяця сплачує комунальні витрати на утримання свого майна у значно більшому розмірі. Згідно з вимогами ч.ч.6, 7 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином шляхом направлення судових повісток про виклик рекомендованою поштовою кореспонденцією, однак остання поверталась на адресу суду з відміткою про закінченням терміну зберігання на поштовому відділенні. Також судом здійснювався судовий виклик відповідача за адресою його фактичного місця проживання, повідомленою позивачем. Згідно вимог ч.ч.1,3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відзиву на позовну заяву від останнього на адресу суду не надходило. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлена судом належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Про поважність причин своєї неявки суду не повідомила, а тому суд вважав за можливе проводити розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи - Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації у судове засідання не з'явився, подав суду заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, та прийняти за результатами розгляду справи судове рішення, у відповідності до вимог чинного законодавства. Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу без участі нез'явившихся відповідача та третіх осіб, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, враховуючи положення ст.ст. 280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі, про що також не заперечувала позивач. Заслухавши вступне слово позивача, вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 08.01.1998 квартира [ADDRESS] належала на праві приватної власності [PERSON], позивачу [PERSON] (факт зміни прізвища підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб), відповідачу [PERSON] та третій особі [PERSON] в рівних долях (а.с.5, 9). З наданої копії договору дарування від 02.06.2009, посвідченого державним нотаріусом 15 Київської державної нотаріальної контори Храпійчук Т.В. вбачається, що відповідач [PERSON] та [PERSON] подарували належні їм 2/4 частини вищевказаної квартири позивачу (а.с.6, 7). Так, судом встановлено, що окрім позивача у спірній квартирі зареєстрований відповідач, чим створюють перешкоди для позивача у здійсненні ним права користування та розпорядження квартирою. Як вказала у судовому засідання позивач, відповідач з 2011 року в квартирі не проживає, квартплату та комунальні послуги не сплачує, у зв'язку з чим вона просить усунути їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження квартирою шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Власникові, згідно із ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Виходячи з наведених вище норм діючого законодавства, право власності позивача на спірну квартиру, що включає право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, виникло після реєстрації цього права у встановленому законом порядку та порушується на даний час. Згідно із ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Як вбачається з наданої суду копії акту ЖЕД №305 від 15.02.2017, брат позивача - [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але фактично не проживає за нею з 2011 року по теперішній час (а.с.8). Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення у повному обсязі позовних вимог [PERSON] щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, оскільки дані вимоги є підставними та обґрунтованими. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved