Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Орган опіки та піклування Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області в інтересах: [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що [PERSON] є матір`ю двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дітей у свідоцтвах про народження записані зі слів матері відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Відповідно до рішення виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 11.05.2018 № 25 малолітні діти [PERSON] та [PERSON] були відібрані з сім`ї одинокої матері [PERSON] , у зв`язку з загрозою життю та здоров`ю дітей та рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 16.10.2018року діти відібрані у матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Наразі діти [PERSON] перебуває в дитячому будинку сімейного типу з 24.05.2019 року на підставі рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 07.05.2019 № 485 та [PERSON] перебуває під опікою рідної бабусі [PERSON] на підставі розпорядження Черкаської районної державної адміністрації від 19.12.2018 № 513. Протягом року після прийняття рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16.10.2018 № 707/934/18 про відібрання дітей у матері, причини, які перешкоджають належному вихованню дітей матір`ю не усунені. Мати не спілкувалася з дітьми належним чином, не брала участі у їх утриманні та вихованні. В зв`язку з недотриманням рекомендацій органу опіки та піклування, відсутністю позитивних зрушень щодо налагодження умов проживання та виховання дітей, враховуючи те, що [PERSON] не в змозі у повному обсязі та належним чином забезпечити виконання батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх дітей позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , та передати дітей органу опіки та піклування Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду заяву відповідно до якої просить розгляд справи провести без його участі. Позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про дату, час і місце судового розгляду належним чином, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи без її участі до суду не подавала, про причини неявки суд не повідомила, своїм правом подання до суду відзиву на позов не скористалася, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є матірю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого 08.08.2014 року виконкомом Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області та свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого 26.11.2008 року виконкомом Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Відомості про батька дітей у свідоцтвах про народження записані зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження виданих 07.12.2018 Черкаським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області № 00021631164 та № 00021630993. Відповідно до рішення виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 11.05.2018 № 25 [PERSON] , [INFO] , був відібраний з сім`ї одинокої матері [PERSON] , у зв`язку з загрозою життю та здоров`ю дитини. Відповідно до рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16.10.2018 № 707/934/18 дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відібрано у матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав та стягнуто з [PERSON] , аліменти на користь малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на їх особисті рахунки, відкриті у ПАТ «Державний ощадний банк України» у розмірі 1/3 частини усіх її заробітків (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання з 23 травня 2018 року до досягнення повноліття. Рішення набрало законної сили 27.11.2018 року. Розпорядженнями Черкаської районної державної адміністрації від 11.12.2018 № 495, 497, малолітнім дітям [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 07.05.2019 № 485 [PERSON] перебуває в дитячому будинку сімейного типу з 24.05.2019 року. Згідно розпорядження Черкаської районної державної адміністрації від 19.12.2018 № 513 [PERSON] перебуває під опікою [PERSON] . Відповідно до письмових пояснень батьків-вихователів дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] від 22.10.2019 року [PERSON] , [INFO] , перебуває в дитячому будинку сімейного типу з 24.05.2019 року і за цей період мати сина не відвідувала, його життям та станом здоров`я не цікавилася, участі в утриманні та вихованні не приймала. Відповідно до акту бесіди з дитиною [PERSON] від 16.10.2019 року під час бесіди встановлено, що [PERSON] добре почувається під опікою рідної бабусі [PERSON] , про матір згадує неохоче. Зі слів дитини протягом 2019 року мати телефонувала їй всього тричі, обіцяла подарунки, але так і не привезла. Приїздила до дитини лише раз, пізно у вечері (близько 23.00) у стані сп`яніння. Ще раз приїздила у с. Мошни, забрати з помешкання щось з речей, але до дитини не заходила. Місце проживання [PERSON] дитині та її опікуну не відомі. Із висновку органу опіки та піклування Черкаської районної державної адміністрації за № 79/01-39 від 28.01.2020 року судом встановлено, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав. Ст.19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, стан; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства»). Згідно норм ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Відповідно до ст.164 ч.1 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона: п.2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно постанови Пленуму Верховного суду України 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 грудня 2018 року у справі № 686/24929/16-ц). При цьому позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, у зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 листопада 2018 року у справі № 759/9995/16-ц). Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, тому позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини (пункт 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю і позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , так як вона матеріально не забезпечує дітей, участі у їх вихованні не приймає, не дбає про їх духовний та інтелектуальний розвиток, не цікавиться життям, а позбавлення батьківських прав є насамперед способом захисту прав та інтересів дітей та застосування ж інших заходів впливу, на думку суду, буде становити загрозу психологічному стану та здоров`ю дітей, що є неприпустимим. Окремо суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому статтею 169 СК України, окрім того даний захід не виключає і можливість побачення останньої з власними малолітніми дітьми. Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідач може бути позбавлений батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції і в такому випадку судом на перше місце ставляться «як найкращі інтереси дитини», оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved