Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду за позовом до [PERSON] сільської ради Котелевського району Полтавської області, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) площею 3,68 умовних кадастрових гектарів, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території [PERSON] сільської ради Котелевського району Полтавської області (КСП «Правда») й до дня смерті належала [PERSON] ([PERSON]) Харитонівні, яка померла 10 жовтня 1999 року, спадкоємцем якої була її донька [PERSON], яка померла 26 липня 2011 року, що прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 12 липня 2018 року справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10.08.2018 року. 10.08.2018 року призначено до розгляду на 23.10.2018 року. 23.10.2018 року відкладено розгляд справи на 05.11.2018 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, проте надала до суду заяву про\~уточнення позовних\~вимог від\~24.10.2018\~року, в якій просить Визнати нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) площею 3,68 умовних кадастрових гектарів, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території [PERSON] сільської ради Котелевського району Полтавської області (КСП «Правда») й до дня смерті належала [PERSON] ([PERSON]) Харитонівні, яка померла 10 жовтня 1999 року, спадкоємцем якої була її донька [PERSON], яка померла 26 липня 2011 року, що прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (а.с. 81-82). Відповідач [PERSON] сільська рада Котелевського району Полтавської області у підготовче засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, але надали до суду відзив на позов в порядку ст. 178 ЦПК України,\~в\~якому\~\~просять\~суд\~\~провести судове\~засідання\~без\~участі\~\~їхнього\~представника\~зазначивши,\~що\~\~уточнні позовні\~вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі (а.с. 83-84). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-86), вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. [PERSON], є рідною онукою по лінії матері [PERSON], родинні відносини з якою підтверджуються свідоцтвом про народження серії II-КЕ № 499088, виданим відділом РАЦС Октябрського райвиконкому м. Полтава 21.04.1987 року, свідоцтвом про шлюб серії I-КЕ № 107712, виданим виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 31.08.2013 року, свідоцтвом про народження серії VI-КЕ № 548616, виданим Червонопартизанським міським РАЦС Луганської області 22.01.1965 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії I-КЕ № 483834, виданим міським Палацом одружень м. Полтава 22.10.1986 року (а.с. 10-11, 13-14, 17). 27 січня 2008 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-КЕ № 093395, видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 28.01.2008 року (а.с. 12). 26 липня 2011 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-КЕ № 193638, видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 28.07.2011 року (а.с. 15). Згідно довідки КП ЖЕО № 2 від 14.09.2016 року [PERSON] на момент відкриття спадщини проживала одна за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою за № 1742/02-14, наданою Першою полтавською державною нотаріальною конторою 06.07.2018 року (а.с. 18). Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк позивачкою до нотаріальної контори було подано заяву про прийняття спадщини за законом згідно статті 1266 ЦК України, після померлої 26 липня 2011 року [PERSON]. У Першій полтавській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 9/2012 щодо майна [PERSON], яка померла 26.07.2011 року, і позивачка, як онука спадкодавця, є єдиною спадкоємицею за законом (а.с 24). За свого життя [PERSON] стала спадкоємицею шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майно після смерті своєї матері (моєї прабаби) [PERSON] ([PERSON]) Харитонівни, яка померла 18.10.1999 року. Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] ([PERSON]) Харитонівною підтверджуються посвідкою про народження № 1622862 (а.с. 16), свідоцтвом про одруження серії I-УР № 529445, виданим Червонопартизанською сільською радою Свердловського району Луганської області 12.09.1959 року (а.с. 17), витягом зі словника-довідника «Власні імена людей» [PERSON], [PERSON], відповідно до\~змісту яких\~імена [PERSON]\~та [PERSON]\~ототожнюються (а.с. 25-26).\~ 18 жовтня 1999 року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії I-КЕ № 138310, видане [PERSON] сільською радою Котелевського району Полтавської області 20.10.1999 року (а.с 19). Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК ( 2003 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином, оскільки спадщина відкрилась 18.10.1999 року, тобто до 01.01.2004 року, тому до даних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК УРСР у редакції від 18.07.1963 року. Відповідно до довідки за № 291, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Котелевського району Полтавської області 14.05.2018 року вбачається, що гр. [PERSON], [INFO], яка померла 18.10.1999 року, була зареєстрована за адресою: [INFO]. При цьому на час відкриття спадщини 18.10.1999 року гр. [PERSON] за вищевказаною адресою була зареєстрована одна (а.с. 20) Відповідно до довідки за № 294, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Котелевського району Полтавської області 14.05.2018 року вбачається, що гр. [PERSON] фактично вступила протягом шести місяців в управління та володіння спадковим майном після смерті матері [PERSON], яка померла 18.10.1999 року, шляхом догляду за господарством, обробітком присадибної ділянки біля житлового будинку, користування та розпорядження предметами домашнього вжитку, що належали померлій (а.с. 23). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (що діяв на момент смерті баби) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] відповідно до вимог статей 548, 549 Цивільного кодексу УРСР прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] ([PERSON]) Харитонівни. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкове майно після смерті [PERSON] складається з земельної частки (паю) площею 3,68 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території [PERSON] сільської ради Котелевського району Полтавської області (КСП «Правда»), право на яку належало [PERSON] ([PERSON]) Харитонівні, яка померла 18.10.1999 року, спадкоємцем якої була її донька [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Для оформлення своїх спадкових прав нотаріусу було надано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 813603, без дати його видачі Котелевською районною державною адміністрацією та відмітки про реєстрацію у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с 27). У звязку з вищевикладеним, державний нотаріус Першої полтавської державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), оскільки не було надано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №\~1225/02-31 від 10.05.2018 року (а.с 24). Згідно роз'яснень наданих у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно з ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) вбачається, що прийнята спадина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до довідки за № 318, виданої правлінням СВК «Батьківщина» Котелевського району Полтавської області 22.06.2018 року було повідомлено, що [PERSON] ([PERSON]) Харитонівна була членом КСП «Правда» Котелевського району Полтавської області до 18.10.1999 року, в тому числі станом на 22.08.1997 року на момент розпаювання земельних часток паїв (а.с. 28). Відповідно до листа за № 241/109-18, наданого відділом у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області 02.04.2018 року було повідомлено, що у списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» Котелевського району, що є складовою частиною «Технічної документації по складанню схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) та передачі земель із резервного фонду до земель колективної власності КСП «Правда» Котелевського району Полтавської області» значиться імя [PERSON] за № 454 (а.с. 31). Згідно розпорядження голови Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області № 355 від 17 листопада 2000 року «Про затвердження уточненої вартості та розміру земельних часток (паїв) в умовних кадастрових гектарах по КСП «Правда», розглянувши схему поділу земельних часток (паїв) КСП «Правда», складену Полтавським філіалом інституту землеустрою згідно замовлення підприємства, та на виконання Указу Президента України від 03 грудня 1999 року № 1529 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки», було вирішено видати сертифікати на право на земельну частку (пай) 29 громадянам згідно списку (додаток 1) на території [PERSON] сільської ради в межах КСП «Правда» з внесеними в них показниками згідно пункту 1. Так, згідно додаткового списку претендентів на земельну частку (пай) в КСП «Правда» Котелевського району за порядковим № 24 значиться імя [PERSON], що підтверджується архівним витягом за № 04-03.1/98, наданим архівним відділом Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області 28.03.2018 року (а.с. 29-30). Наявність у [PERSON] права на земельну частку (пай) підтверджується і самими відомостями з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою, а саме копією «Технічної документації по складанню схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) та передачі земель із резервного фонду до земель колективної власності КСП «Правда» Котелевського району Полтавської області», що була надана відділом у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області 12.06.2018 року згідно листа за вих. № 124/169-18 (а.с. 33-37). Згідно розпорядження голови Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області № 354 від 08.09.2004 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) членів колишнього КСП «Правда» на території [PERSON] сільської ради», було уточнено вартість земельної частки (паю) в сумі 3767,9 гривень (з урахуванням коефіцієнту індексації 2,465 станом на 01.01.2004 року) та її площа в розмірі 3,68 кадастрових гектарів; вирішено посвідчити право власності громадян вказаних в п. 1 цього розпорядження державними актами на право власності на земельну ділянку в розмірі земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без встановлення меж кожної з них в натурі ( на місцевості); власникам земельних часток (паїв) при отриманні державних актів на право власності на земельну ділянку, сертифікати на право на земельну частку (пай) повернути до районної державної адміністрації, в тому числі й за порядковим № 418 зазначено імя [PERSON] (земельна ділянка № 442), що підтверджується архівним витягом за № 04-03.1/97, наданим архівним відділом Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області 28.03.2018 року (а.с 30). Відповідно до листа за № 235/109-18, наданого відділом у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області 29.03.2018 року вбачається, що середній розмір земельної частки (паю) по КСП «Правда» по [PERSON] сільської ради становить 3,68 умовних кадастрових гектарів (а.с. 39). Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до [PERSON] сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання в порядку спадкування за законом права на нерухоме майно, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved