Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Заявниця звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даною заявою, якою просить встановити факт смерті [PERSON] 02 січня 2016 року та зобовязати Орджонікідзевський відділ РАЦС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області здійснити реєстрацію його смерті. В обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначає, що 02 січня 2016 року помер її батько [PERSON], який на день смерті проживав в [INFO]. Факт смерті підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 2 від 04 січня 2016 року. Причиною смерті є хронічна легенева недостатність, хронічний обструктивний бронхіт, захворювання легенів. З даним свідоцтвом вона звернулась до Орджонікідзевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції для реєстрації смерті [PERSON], однак їй було відмовлено з посиланням на ч. 2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», за якими будь-які акти (рішення, документи), видані органами, створеними на тимчасово окупованій території, вважаються недійсними та не утворюють правових наслідків. Через наведені обставини, посилаючись на неможливість зареєструвати смерть [PERSON] іншим шляхом, звертається до суду з даною заявою. Заявниця до зали судових засідань не прибула, надавши заяву, якою просить справу розглядати за її відсутності, вимоги заяви підтримує, на їх задоволенні наполягає. Начальник Орджонікідзевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області [PERSON] своєю заявою від 12 лютого 2016 року просила розглянути справу за відсутності представника відділу, на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.8 ч.1ст. 256\~ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до розяснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Як встановлено судом, та підтверджується наданими заявницею доказами, заявниця є донькою [PERSON], [INFO] (ас. 6). За даними паспорту [PERSON], серія ВА № 848552, виданий 20 серпня 1997 року Тельманівським РВ УМВС України в Донецькій області, останній народився 18 липня 1923 року у селі Улакли Великоновосілківського району Донецької області, є громадянином України, останнє місце реєстрації село Григорівка Тельманівського району Донецької області. Факт смерті [PERSON] підтверджується даними, внесеними у лікарське свідоцтво про смерть № 2 від 04 січня 2016 року, форма 106/о, затверджена\~Наказом МОЗ України від 08 серпня 2006 року № 545, згідно яких [PERSON], [INFO], помер 02 січня 2016 року; місце смерті - Україна, Донецька область, Тельманівський район, село Григорівка; причина смерті хронічна легенева недостатність, хронічний обструктивний бронхіт, пневмосклероз, хронічне обструктивне захворювання легенів. Село Григорівка Тельманівського району Донецької області входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України\~від 7 листопада 2014 року № 1085-р. Листом начальника Орджонікідзевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області [PERSON] від 12 січня 2016 року № 3/4.4-01-17 заявницю повідомлено про неможливість внесення до актового запису відомостей про смерть [PERSON] на підставі вказаного лікарського свідоцтва з посиланням на ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». За положеннями ч. 2, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Проте встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих та майнових прав заявниці, яка є донькою померлого, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви та встановлення факту смерті батька заявниці, [PERSON]

Outcome: approved