Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В позовній заяві вказує, що він є власником квартири [ADDRESS] . З 12.07.2007 року в якості члена родини, в даній квартирі зареєстровано батька позивача [PERSON] . Проте відповідач у спірній квартирі, як зазначає позивач, з 2014 року не проживає, в квартирі відсутні його особисті речі, жодних витрат по утриманню квартири відповідач не несе. Реєстрація відповідача у належній позивачу квартирі без його фактичного проживання порушує права [PERSON] , як власника житла, оскільки комунальні платежі нараховуються за кількістю зареєстрованих осіб, що створює для позивача додаткові витрати. Ухвалою суду від 17.04.2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання 31.05.2019 року не з`явився. Представником позивача, адвокатом Моісеєнко Д.Ю. до суду надано заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Представник наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, а також шляхом направлення на адресу реєстрації судових повісток, що повернулись до суду з відміткою установи пошти «за закінченням терміну зберігання». Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового засідання 31.05.2019 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши надані сторонами письмові докази та пояснення, показання свідків, оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності і достатності, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] , набуто позивачем [PERSON] на підставі договору дарування від 06.07.2019 року № 1205 посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО Цекеєвою І.О., копія якого наявна в матеріалах справи. Вказана інформація також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомості № 168270437 від 28.05.2019 року. Згідно акту обстеження від 18.12.2018 року, долученого до матеріалів позовної заяви, складеного комісією в складі [PERSON] , [PERSON] ., [PERSON] та посвідченого головою правління ОСББ «Кристал-9», відповідач [PERSON] за адресою [ADDRESS] протягом останніх 3-х років не проживає, особисті речі - відсутні. В судовому засіданні в якості свідків, були допитані сусіди позивача: [PERSON] та [PERSON] Свідки надавши аналогічні пояснення в судовому засіданні показали, що у квартирі за адресою [ADDRESS] , проживає бабуся позивача [PERSON] та інколи - позивач [PERSON] , відповідач, що є батьком позивача - [PERSON] не проживає у вказаній квартирі. Як відомо свідкам ні позивач, ні члени його родини ніколи не перешкоджали відповідачу [PERSON] проживати у вказаній квартирі, останній просто перестав з`являтись. Згідно ст. 13 Конституції України кожному гарантується державний захист прав власності. Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Судом встановлено, що в квартирі, що є власністю позивача, зареєстрований, але не проживає відповідач [PERSON] , який є батьком позивача, що визнається [PERSON] За адресою реєстрації [ADDRESS] , відповідач [PERSON] з 2014 року не проживає, особисті речі відповідача у спірній квартирі відсутні, витрат по утриманню вказаного майна відповідач не несе. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, чи остаточного рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Таким чином, дослідивши у сукупності зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що реєстрація відповідача за вказаною адресою чинить перешкоди позивачу у користуванні належною йому на праві власності квартирою, чим порушує право власності позивача, тому вважає його таким, що підлягає захисту у спосіб, обраний позивачем.

Outcome: approved