Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

Позивач 5 липня 2019 року звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості із заробітної плати, в якому зазначив, що з 31.10.1997р. по 19.10.2018р. він працював на ДП «Харківський завод шампанських вин», звільнений з посади слюсаря-монтажника у зв`язку зі скороченням штату та чисельності. Станом на 1 липня 2019 року у підприємства створилась заборгованість перед позивачем зі сплати заробітної плати в розмірі 36 949,59 грн., яку відповідач добровільно не погашає. Ухвалою суду від 8 липня 2019 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. В судовому засіданні позивач позов підтримав, пославшись на викладені обставини. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заперечень на позов не подав. Враховуючи наведене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з трудової книжки, [PERSON] 31.10.1997р. по 19.10.2018р.. працював на ДП «Харківський завод шампанських вин», звільнений з посади слюсаря-монтажника на підставі наказу № 150-К від 19. 10.2018 у зв`язку зі скороченням штату та чисельності. Як вбачається з довідки ДП «Харківський завод шампанських вин» № 41 від 01.07.2019р. заборгованість підприємства перед [PERSON] по заробітній платі становить 36 949 грн. 59 коп. Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України "Про оплату праці" та частини 1 статті 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно зі ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з вимог ст. 89 ЦПК України, оцінивши надані позивачем докази, суд вважає їх достовірними, допустимими, належними та достатніми для встановлення обставин справи, які відносяться до предмета доказування у даній справі. Таким чином, наявність заборгованості відповідача перед позивачам у вказаній сумі повністю доведена, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача на користь позивачка слід стягнути суму невиплаченої заробітної плати в розмірі 36 949,59 грн. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах стягнення заробітної плати не більше ніж за один місяць. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved