Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог 30.06.2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення в сумі 7401,34 грн. з кожного та судові витрати. В обґрунтування вимог вказано, що з 24.07.2001 р. по 28.05.2020 р. квартири [ADDRESS] була спільною частковою власністю відповідачів, 29.05.2020 року вказане нерухоме майно було відчужено відповідно до договору купівлі- продажу квартири від 29.05.2020 р. В період з 01.08.2018 року по 28.05.2020 року відповідачі користувались послугам з централізованого опалення, які надає КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради. Разом з тим, в повному обсязі не сплачували плату за надані послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 22 204,02 грн, які позивач просить стягнути на свою користь. ІІ. Процедура та позиції сторін 19.07.2021 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 23.07.2021 року, у справі відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позові. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судові засідання 07.09.2021 року та 02.11.2021 року не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. Співвідповідач [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та копії долучених до неї документів отримала особисто, що підтверджується її підписом в рекомендованих повідомленнях про вручення відправлень, проте не скористалась наданим їй правом і відзив на позовну заяву не подала. Співвідповідачі [PERSON] , [PERSON] викликались до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті «Судова влада», оскільки судом не встановлено їх зареєстроване місце проживання (а.с. 14-15), а тому відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважаються такими, що належним чином повідомлені про час і місце проведення судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що позивач скористався своїм правом і подав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідачі про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, в судові засідання не з`являлись, про причини неявки суд не повідомили, в установлений строк відзив на позов не подали, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Згідно зі статтею 162 Житлового кодексу України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як вбачається зі змісту статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком та комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до положення п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору. За положеннями п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил). Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] забезпечується послугами з централізованого опалення, яке надає КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради. В період з 24.07.2001 р. по 28.05.2020 р. квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належала [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Зі змісту договору купівлі- продажу квартири від 29.05.2020 р. вбачається, що відповідачі продали вказану квартиру (а.с.4-5) 02.12.2001 року між КП «Житомиртеплокомуненерго» (виконавець) та [PERSON] (споживач) укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надавати відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Розрахунком періодом оплати спожитих послуг є календарний місяць. Оплата спожитих послуг здійснюється згідно тарифів, які встановлені на момент її нарахування (а.с. 7-8). Як вбачається зі змісту розрахунку заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) заборгованість за надання послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.03.2018 року по 28.05.2020 року становить 22204,02 грн (а.с. 6). В Постанові Верховного Суду від 01.09.2020 р. у справі № 686/6276/19 зазначено, що відповідно до Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Тобто новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник.Діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. При цьому договір купівлі-продажу від 29.05.2020 року, згідно з яким відповідачі відчужили квартиру [ADDRESS] , не містить застережень про переведення боргу попередніх власників на покупця. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі в період з 01.03.2018 року по 28.05.2020 року були співвласниками вказаної квартири та споживачами комунальних послуг з централізованого опалення, однак, всупереч умовам укладеного між сторонами договору та приписам законодавства, свій обов`язок щодо оплати за надані послуги своєчасно та у повному обсязі не виконують. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Закріпивши принцип змагальності сторін, суд гарантує сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до цієї норми кожна сторона та інша особа, яка бере участь у справі, повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а у випадку неможливості стороною подати докази з поважних причин, суд сприяє особі в їх витребуванні. Відповідачі не скористались своїми процесуальними правами, передбаченим ст.ст. 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, та не надали до суду заперечення щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. Враховуючи те, що квартира [ADDRESS] , власниками якої в період, за який утворилась заборгованість, були відповідачі, забезпечувалась послугами з централізованого опалення, які надає позивач, однак відповідачі не виконали умови договору, порушили свій обов`язок щодо оплати за надані послуги, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. З огляду на те, що відповідачі були співвласниками зазначеної вище квартири в рівних частинах - по 1/3 частині кожному, а відтак зобов`язані в рівних частинах нести витрати по утриманню майна, яке належало їм на праві власності, відповідно суд стягує з відповідачів заборгованість в сумі по 7401,34 грн. з кожного (22204,02 грн. : 3). V. Розподіл судових витрат На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 756,66 грн. з кожного.

Outcome: approved