Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом (в остаточній редакції від 21.10.2019р.) до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07.06.2012р. між сторонами укладено шлюб (актовий запис №500). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачем і перебуває на її утриманні. Рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 04.08.2016р. шлюб між сторонами розірваний, а також стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання їхньої дочки аліменти у розмірі 1000грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позивач самостійно без допомоги відповідача - батька дитини не може самостійно забезпечити дитині належний матеріальний рівень, а батько є здоровий та працездатний, отже вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Таким чином, позивач вважає, що розміром аліментних платежів, який буде становити ј частини від усіх видів заробітку, буде забезпечено рівність батьків при понесенні обов`язку утримання дитини. Крім того, позивач вказує, що відповідач на даний час іншим особам не сплачує аліменти, стягнень за виконавчими документами щодо нього немає, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків він не має. Таким чином, позивач просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на її користь, призначених за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.08.2016 року на утримання дочки [PERSON] , [INFO] з твердої грошової суми 1000грн. щомісячно до її повноліття - на ј частину від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання судового рішення законної сили; виконавчий лист №711/5075/16-ц просить відкликати з Придніпровського ВДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області; вирішити питання про судові витрати. Ухвалою суду від 29.08.2019 року прийнято, відкрито провадження по справі і призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечували. На виконання вимог ст. 178 ЦПК України відповідачем відзив на позов подано не було. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги в редакції від 21.10.2019 року. Зазначила, що вона самостійно утримує дитину, відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Придніпровським відділом ДВС виконується попереднє судове рішення про стягнення із відповідача аліментів, але він протягом останніх шести місяців сплатив лише 300грн. коштів на утримання дочки. На даний час є заборгованість по сплаті аліментів. Просить змінити спосіб стягнення аліментів, оскільки 1000грн. не є достатнім розміром для дочки, яка росте і потребує більших витрат на своє утримання. Позивач працює, отримує заробіток бл. 4000грн., а тому коштів на дитину не вистачає. Відповідач є працездатним, інших неповнолітніх дітей не має, спору про батьківство щодо дочки [PERSON] також немає. Крім того, просила, в разі задоволення цього позову, відкликати з органів ДВС виконавчий лист. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи неодноразово повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомив. Відзив на позов не подано. Суд ухвалив про заочний розгляд справи, відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК, враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, неповідомлення про поважність причин неявки, відсутність відзиву на позов та згоду на такий розгляд справи позивача. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що уточнені позовні вимоги в редакції від 21.10.2019р. підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі з 07.06.2012р. (актовий запис №500), який відповідно до рішення Придніпровського райсуду м. Черкаси від 04.08.2916 року (справа №711/5075/16-ц) розірваний. Крім того, цим рішенням з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання їхньої спільної дочки [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , актовий запис №1419) у твердій грошовій сумі 1000грн. щомісячно, починаючи з 29.07.2016 року і до повноліття дитини. Відповідно до даних довідки від 06.06.2019р. №14725, виданої державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області, станом на 01.06.2019 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів на виконання вказаного судового рішення, становить 24673грн. 29коп. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За положеннями ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Як передбачено статтею 184 СК України (в ред. ЗУ від 03.07.2018 року і діє з 28.08.2018 року) суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Як передбачено частинами 1 та 2 статті 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня пo 30 червня 2019 року - 2027 грн., с 01 липня пo 30 листопада 2019 року - 2118 грн., з 01 грудня 2019 року - 2218 грн. Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який набрав чинності 08 липня 2017 року внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03.07.2018 року, який набрав чинності з 28.08.2018року, зокрема,- внесено зміни щодо мінімального гарантованого розміру аліментів (абз. 2 ч.2 ст.182 СК) і, відповідно, - спрямовані на посилення захисту права дитини на належне утримання. На думку суду, при вирішенні даного спору може бути змінено розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, враховуючи висновки, що викладені у постановах Верховного Суду від 12.09.2018р. (справа №459/2181/17), від 03.09.2018р. (справа №134/192/17), у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014р. (справа №6-143цс13). Так, зазначено, що Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК). Стаття 192 СК тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК, а й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства, суд дійшов висновку, що позивачу, як стягувачу аліментів, надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів (відповідач по справі) позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. Вирішуючи даний спір, судом встановлено наявність підстав для зміни способу присудження аліментів. Так, позивач є ініціатором зміни способу присудження аліментів. Встановлена рішенням суду від 04.08.2016р. сума є недостатньою для розвитку дитини та задоволення її мінімальних потреб. З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2019 році, зростання цін, значного зростання витрат на харчування, лікування, утримання дитини, - попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає. Також встановлено, що позивач самостійно утримує дитину, її заробітку не вистачає на належне утримання дочки. Крім того, відповідач не скористався правом подати докази в обґрунтування своєї позиції щодо заявлених вимог, відсутні будь-які підтверджуючі дані, які б свідчили про його неможливість утримувати дитину у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу). На думку суду, такий розмір аліментів є таким, що необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини та забезпечить рівність прав як позивача, так і відповідача щодо обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти, присуджені відповідно до вимог ст.192 СК України сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а не з моменту подання цивільного позову до суду. У зв`язку зі зміною способу стягнення аліментів, суд вважає, що виконавчий лист №711/5075/16-ц необхідно відізвати з Придніпровського відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, необхідно із відповідача стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 768грн. 40коп. На підставі викладеного та,

Outcome: approved