Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила встановити факт того, що [PERSON] , що померла [INFO] є рідною матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . А також, просила визнати за нею в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що складає квартиру № 3 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що у справі відсутні документи, що підтверджують родинні відносини і неможливо встановити частку, що спадкується. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. В судові засідання, які призначались на 15.02.2021 року та 23.03.2021 року, 19.04.2021 року, 19.05.2021 року, 22.06.2021 року, 13.09.2021 року, 11.10.2021 року, 03.11.2021 року, 07.12.2021 року відповідач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, а саме за адресою місця реєстрації, що підтверджено відповідними поштовими повідомленнями про отримання нею судових повісток та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за її відсутності на адресу суду не направляла. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що родину [PERSON] знає добре, [PERSON] є донькою [PERSON] , вони разом проживали. Підтвердила факт того, що [PERSON] , що померла [INFO] є рідною матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] проживала разом із своєю донькою [PERSON] і остання приходилась [PERSON] донькою. Підтвердила факт того, що [PERSON] , що померла [INFO] є рідною матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . Вислухавши пояснення представника позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.03.2021 року ухвалено цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно вирішити на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному належала 1/4 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що складає квартиру № 3 . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.11.2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить 1/12 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 59458664 від 18.02.2020 року інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є її мати [PERSON] . Факт того, що [PERSON] , що померла [INFO] є рідною матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] був підтверджений поясненями свідків [PERSON] та [PERSON] допитаними в судовому засіданні. Крім цього, зазначений факт підтверджений довідкою наданою комунальним підприємством «Житсервіс - 2» від 12.09.2006 року, згідно якої до складу родини [PERSON] входить її донька [PERSON] та її чоловік [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було з`ясовано судом, [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено записом в будинковій книзі на частину спадкового житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що складає квартиру № 3 , тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.06.2016 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить 1/12 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до заповіту від 21.03.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 433, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що за законом він матиме право заповів [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Отже, прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, 17.06.2020 року [PERSON] будучи спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 17.06.2020 року. Пороте, зазначена заява про прийняття спадщини була подана [PERSON] вже після спливу передбаченого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини. Також, із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] до суду, відповідач [PERSON] не зверталась. Більш того, разом із спадкодавцем [PERSON] відповідач [PERSON] не проживала. Таким чином, відповідач [PERSON] вважається такою, що фактично не прийняла спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , що підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00025630541 від 18.02.2020 року. Як було з`ясовано судом, [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено записом в будинковій книзі на частину спадкового житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що складає квартиру № 3 , тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.10.2019 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно до якої входить 1/4 частина житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що складає квартиру № 3 , з якої 1/12 частину вона фактично прийняла після смерті доньки [PERSON] , а 1/12 частину якого вона фактично прийняла після смерті чоловіка [PERSON] , але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав. Відповідно до заповіту серії 04.07.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1481, [PERSON] все соє майно де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що за законом на день смерті вона матиме право заповіла [PERSON] , [INFO] . 18.02.2020 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 18.02.2020 року, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved