Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON] про поділ майна подружжя. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 02.11.2002 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, за час якого було набуто квартиру [ADDRESS] , згідно з договором купівлі-продажу від 31.07.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.О. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.04.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Оскільки сторони не дійшли згоди щодо поділу вказаної квартири, як спільної сумісної власності подружжя, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] - квартиру квартиру [ADDRESS] та визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаної квартири. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17.12.2019 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено провести розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. 13.05.2020 р. судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засіданняпозивач та його представник не з`явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, 07.07.2020 р. представник відповідача подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що на території України запроваджено карантин. Оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права, зокрема, на подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи, що сторонами відповідних клопотань не заявлено, не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету. Відповідно до ч.ч.7,8 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved