Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в загальному розмірі 41935,51 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 20.04.2006 року між позивачем та відповідачем укладено Кредитний договір № DNH4KP22090814, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 2236,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 28.08.2015 року складає 48478,80 грн., з яких: 2069,29 грн. - заборгованість за кредитом; 13477,15 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 32932,36 грн. - заборгованість за пенею. Від вказаної суми заборгованості віднімається сума у розмірі 9016,41 грн., яка була задоволена судовим наказом Московського районного суду м. Харкова від 30.03.2009 року. Різниця між вказаними сумами складає 39462,39 грн. Крім того, відповідачу нараховані штрафи в наступному розмірі: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1973,12 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача з урахуванням штрафів, зазначених вище, складає 41935,51 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, в позові зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності його представника та проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надав. Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Позивачем відповідно до заяви позичальника [PERSON] № DNH4KP22090814 від 20.04.2006 року, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифів, які складають кредитно-заставний договір, було надано відповідачу кредит у розмірі 2236,00 грн. на строк по 20.04.2007 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач прийняв на себе зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів згідно умов Договору. Згідно пункту 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»), при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених дійсним договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Крім того, Умовами та Правилами передбачено можливість зміни кредитного ліміту. Вказаним умовами також передбачено сплату відповідачем на користь позивача пені в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів згідно умов Договору належним чином не виконав, станом на 28.08.2015 року .його заборгованість складає 48478,80 грн., з яких: 2069,29 грн. - заборгованість за кредитом; 13477,15 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 32932,36 грн. - заборгованість за пенею. Крім того, відповідачу нараховані штрафи в наступному розмірі: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1973,12 грн. - штраф (процентна складова). Як вбачається з судового наказу, виданого 30.03.2009 року Московським районним судом м. Харкова, згідно вказаного наказу стягнуто з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитом в розмірі 9016,41 грн. Таким чином, розмір заборгованості відповідача, за вирахуванням заборгованості, яка була стягнута згідно судового наказу, складає 41935,51 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Частиною першою статі 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 549 ЦК України передбачено обов'язок боржника сплатити кредитору неустойку (штраф, пеню) в разі порушення ним зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, процентами та неустойкою, за вирахуванням заборгованості, яка була стягнута згідно судового наказу, в зв'язку з чим задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218,00 грн.

Outcome: approved