Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 10 березня 2016 року, [PERSON], було позбавлено батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 25 квітня 2016 року № 208/1, [PERSON], [INFO], було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, батько дитини помер [INFO]. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 13 травня 2016 року № 241 р, позивача [PERSON] призначено піклувальником над неповнолітнім онуком [PERSON], [INFO]. Посилаючись на положення ст. ст. 166, 180 СК України, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], щомісячно, у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач просила суд також покласти на відповідача всі судові витрати, які пов'язані у зв'язку з розглядом вказаної справи. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилвся, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день і час слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд визнає неявку відповідача у судове засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалення заочного рішення, проти чого не заперечує позивач. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутністю, у зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що [INFO] в місті Запоріжжі народився [PERSON], матір'ю якого записана [PERSON], а батьком [PERSON]., що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 08 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області. Відповідно до рішення Апеляційного суду Запорізької області від 10 березня 2016 року, вбачається, що [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Батько дитини, [PERSON], помер [INFO], свідоцтво про смерть [NUMBER], видане міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 03 квітня 2015 року. Згідно рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 25 квітня 2016 року № 208/1, неповнолітньому [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Як вбачається із розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 13 травня 2016 року № 241 р, позивача [PERSON] призначено піклувальником над неповнолітнім [PERSON], [INFO]. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини Як передбачено ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини. Позивач [PERSON], безпосередньо утримуючи дитину крім матеріальної складової, цей рівень забезпечує створенням належних умов для всебічного розвитку дитини. Відповідач [PERSON], яка проживає окремо від дитини, зі свого боку, для створення цих необхідних умов проживання свого сина в даному випадку повинна надавати майнову допомогу. Таким чином, [PERSON] як мати неповнолітнього, зобов'язана утримувати сина до досягнення ним повноліття, а піклувальник [PERSON] має право на отримання таких аліментів. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] є працездатною особою молодого віку, суд приходить до висновку, що вона спроможна сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові, що буде відповідати інтересу дитини, зокрема, для задоволення його мінімальних життєвих потреб. З огляду на викладене, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON], аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Ухвалюючи рішення суд вважає за необхідне роз'яснити, що в порядку ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодою зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Крім того, враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір", звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави. За таких обставин, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, підлягає задоволенню.

Outcome: approved