Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 27.12.2011 року шлюб, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Сторони мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дитина на даний час постійно проживає з позивачем. Відповідач надає мінімальну матеріальну допомогу на утримання доньки, проте домовленості щодо способів виконання сторонами обов'язків щодо утримання дитини, забезпечення матеріальних потреб дитини з боку відповідача, визначеної суми щомісячної грошової допомоги немає. Позивач просив суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу від 27.12.2011 року, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, [NUMBER], актовий запис № 344, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано.(а.с. 4) Згідно зі свідоцтвом про народження від 12.12.2012 року, виданим виконавчим комітетом Щастинської міської ради м. Луганськ м. Щастя, [NUMBER], актовий запис № 100, батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON].(а.с. 9) На даний час сторони однією сім'ю не проживають, дитина постійно проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 13.04.2017 року № 100 (а.с.5). Відповідач надає мінімальну матеріальну допомогу на утримання доньки. Позивач просив суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду. Відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований та з 04.05.2011 року працює в ПП «ВКФ Елетрореммонтаж-ЕС». Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При ухиленні батьків від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей кошти на їх утримання стягуються у судовому порядку. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України по рішенню суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу (заробітку) або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», мінімальний прожитковий мінімум для дітей віком до 6 роківз 1 січня становить 1355 грн. Статтею 182 ч. 2 СК України в редакції Закону № 2901-IV від 22.09.2005 року встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи матеріальне становище позивача, потреби малолітньої доньки позивача та відповідача у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1\\4 частини з успіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду. На думку суду, такий розмір утримання є обгрунтованим, відповідатиме вимогам виваженості і справедливості, оскільки, відповідно до приписів ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. Відповідно до ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що сплату судового збору необхідно покласти на відповідача у розмірі, встановленому законом. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved