Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, просила суд визнати виконавчий напис від 15.05.2017 року, реєстраційний № 2298, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що виконавчим написом від 15.05.2017 року, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2298, з неї стягнуто грошові кошти як заборгованість за кредитом. Вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, та як наслідок державним виконавцем відкрито неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису. Про наявність виконавчого напису їй стало відомо у січні 2019 р. від державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Позивач не погоджується з вимогою сплати заборгованості за кредитним договором, так як він поданий поза межами строку позовної давності, а саме за період з 26.10.2011 року по 11.04.2017 року. не погоджується з сумою боргу. Також зазначила, що 20.03.2015 року невідомими особами була викрадена її сумка разом з її особистими речами, паспортом, телефоном, банківськими картками, серед яких також була картка ПриватБанку. Згодом невідомі особи скористались карткою ПриватБанку та оформили кредит. За даним фактом відкрито кримінальне провадження та внесено данні в ЄРДР. 23.06.2015 року позивач отримала від відповідача лист № 150623/915 про те, що карта № 4149 4377 1015 0192 та всі технічні рахунки, які використовувались для роботи, закриті. Враховуючи вищенаведене, вважає, що існує спір про право, тому просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, її представник адвокат [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання представник ПАТ КБ «ПриватБанк» не зявився, 12.03.2019 року представником відповідача [PERSON] було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими, тому просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Справу просив слухати за відсутності представника банку. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] звернувся до суду з заявою, відповідно до якої просив суд розглянути справу за його відсутності. Начальник Довгинцівського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за відсутності державного виконавця, проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши письмові докази по справі, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. За загальним правилом статей 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1\~Закону України\~від 02\~вересня 1993\~року «Про\~нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про\~нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Судом встановлено та вбачається із наявної в матеріалах справи анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг «Приватбанк» від 26.10.2011 року, укладеної між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], за умовами якої остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6 копія анкети-заяви). 15.05.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис за реєстровим № 2298 (а.с. 7), за яким з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість, не сплачену у строк, за Кредитним договором № б/н від 26.10.2011 року в сумі 20\~694,68 грн, з урахуванням: - заборгованість за тілом кредиту 4\~619,26 грн, - нараховано відсотків 297,22 грн, - нараховано пені 12\~366,55 грн, - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн 1\~950,00 грн, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: - заборгованість по штрафам (фіксована частина) 500,00 грн, - заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) 961,65 грн. Строк, за який провадиться стягнення 1\~994 днів, а саме з 26.10.2011 року по 11.04.2017 року. Виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення, тобто з 15.05.2017 року. Відповідно ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. При цьому судом встановлено та не спростовано відповідачем, що невідомо які документи було надано відповідачем приватному нотаріусу для одержання виконавчого напису, так як відповідачем суду не надано жодного доказу, лише надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач стверджує, що ним для вчинення виконавчого напису нотаріусу було надано наступні документи: оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стяувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 19 ст.\~34\~Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст.\~89\~Закону України\~«Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Згідно з пунктом 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Інструкція) вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Слід зазначити, що суду не виявилося можливим встановити факт того, чи було нотаріусом та відповідачем додержано дану вимогу, так як в матеріалах справи відсутня інформація щодо надсилання, отримання або неотримання позивачем вказаної вимоги. Натомість позивач стверджує, що про наявність заборгованості за кредитним договором вона дізналась лише від державного виконавця, як доказ суду надано копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14.08.2017 року, винесену державним виконавцем Довгинцівського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Притулою Н.С., відповідно до якої було звернуто стягнення на доходи [PERSON] (а.с. 8 копія постанови). Також позивачем було надано докази того, що 21.03.2015 року її кредитну пластикову магнітну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» було викрадено, в наслідок чого не було подано заяву до поліції та порушено кримінальне провадження (а.с. 9-19 копії витягів, скарги, повідомлень, довідки, листів-відповідей, інформації по картковому рахунку). Суд зауважує, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та приватний нотаріус [PERSON] суду ніяких доказів не надали. За таких обставин, підстав для вчинення виконавчого напису у приватного нотаріусу не було, тобто виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому у виконавчому напису вказано строк, за який проводиться стягнення 1\~994 днів, а саме з 26.10.2011 року по 11.04.2017 року, тобто фактично порушені строки позовної давності більш ніж три роки. Стягнення заборгованості більш ніж за три роки вказують на незаконність видачі виконавчого напису. Заперечення представника відповідача з цього приводу суд вважає необґрунтованим, так як ст. 88 Закону України «Про нотаріат» чітко визначено строк в межах якого стягувач має право предявити вимогу боржнику. Тобто приватним нотаріусом безумовно було порушено дану вимогу та видано виконавчий напис за період більше, ніж 5 років. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У пункті 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що однією з об'єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред'явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з'ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі і установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, не дотримався тридцяти денного строку надання припису, не застосував строки позовної давності, чим порушив норми Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Таким чином, як свідчать обставини справи, виконавчий напис вчинено із порушенням норм чинного законодавства. Згідно ст. 12 та ст. 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір у сумі 768,40 грн, тому дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved