Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом до відповідачів Банилівської сільської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Посилається на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Після його смерті в [ADDRESS] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку позначеного по інвентарному плану забудови літерою «А», загальною площею 61,10 м.кв. та належних до нього надвірних господарських будівель і споруд, загальною інвентарною вартістю 64664,00 грн. Крім нього спадкоємцем за законом, першої черги є його матір, а померлого дружина - [PERSON], яка на спадщину не претендує, подала заяву про відмову від спадщини, та діти - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]., які у встановлений законом строк не подавали до нотаріуса своїх заяв про прийняття цієї спадщини, не прийняли її та на спадщину не претендують. Він, як спадкоємець за законом, своєчасно прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та продовжує проживати в спадковому будинку по даний час, звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори йому було відмовлено в зв'язку з тим, що за життя спадкодавцем не були належним чином оформлені документи, які посвідчують право власності на дане спадкове майно. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], а саме на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами в [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному об'ємі, посилався на обставини викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги в повному об'ємі, посилалась на обставини викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. До початку розгляду справи від представника відповідача Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають в повному об'ємі, заперечень проти задоволення позову не мають та просять справу розглядати без їх участі. В судовому засіданні відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] позовні вимоги визнали, не заперечували щодо визнання права власності за [PERSON] Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, до початку розгляду справі від відповідачів надійшли заяви, в яких позовні вимоги [PERSON] визнають, не заперечують щодо визнання права власності на спадкове майно за позивачем, просять справу розглядати у їх відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу за її відсутності. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, відповідачів, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному об'ємі. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим виконкомом Банилівської сільської ради Вижницького району [INFO], актовий запис №40, копією свідоцтва про народження, копією паспорта. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, який знаходиться у [ADDRESS]. З копії технічного паспорту на житловий будинок, складеного 26.12.2013 року Вижницьким БТІ, вбачається, що житловий будинок по плану забудови під літ. «А» 1973 року побудови, в [ADDRESS], вартістю 51008,00 грн., оформлений на ім'я [PERSON] З довідки виданої Банилівською сільською радою Вижницького району Чернівецької області №01 від 16.01.2014 року, вбачається, що [PERSON], на день смерті постійно проживав і перебував на реєстраційному обліку за місцем проживання у [ADDRESS] з 1973 року по [INFO], тобто по день його смерті. [PERSON] знятий з реєстраційного обліку за місцем проживання з [INFO] у звязку із його смертю. На день смерті [PERSON] разом з ним в одному будинку були зареєстровані та проживали дружина - [PERSON] та син - [PERSON]. Крім позивача спадкоємцями за законом, першої черги є його матір, а померлого дружина - [PERSON], яка на спадщину не претендує, подала заяву про відмову від спадщини, та діти - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]., які у встановлений законом строк не подавали до нотаріуса своїх заяв про прийняття цієї спадщини, не прийняли її та на спадщину не претендують. Згідно п.1 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні норми ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) "Спадкування здійснюється за законом і за заповітом". Відповідно до ст.529 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на час спірних правовідносин, встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) позивач [PERSON], є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON], вказане підтверджується матеріалами спадкової справи №19/2014. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття. Таким чином, позивач [PERSON] прийняв спадщину, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном, але в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок йому було відмовлено, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 11.02.2014 року №95/02-31. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як видно з представлених доказів, житловий будинок 1973 року побудови знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, інші особи на володіння та користування даними будинками на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність будинків для проживання ніким не оспорюється. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Згідно вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному об'ємі. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved