Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк«ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Заяву №б/н від 21.12.2018. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії та інші платежі на умовах, передбачених договором. Станом на 18.10.2020 відповідач порушує умови договору, не сплачує заборгованість по кредиту та відсоткам, всупереч умов кредитного договору та допустив заборгованість в розмірі 14858,91 грн., що складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту- 9109,15 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 4459,76 грн. та заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 1290 грн., які просить стягнути в судовому порядку. Представник позивача Кіріченко В.М. в судове засідання не з`явився, не дивлячись на своєчасне та належне його повідомлення про розгляд справи, в матеріалах справи є його письмове клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи своєчасно та належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не вказав, заяви про відкладення розгляду справи та заперечення до суду від нього не надходило. Враховуючи наявність підстав, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд зі згоди представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши заяву представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності,вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 21.12.2018 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.9-10). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Крім того, він підтверджує, що його було ознайомлено та він згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Крім того, відповідач 21.12.2018 підписав довідку про умови кредитування, відповідно до якої сторони погодили, зокрема, базову відсоткову ставку на рік за користування кредитними коштами у розмірі 43,2 % річних (а.с.11-12). При укладенні кредитного договору сторони керувались частиною першої статті 634 ЦК України, якою передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статями 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк (термін) відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За нормами Правил користування платіжною карткою, у редакції, що була чинною на час укладення кредитного договору, пункту 2.1.1.2.3., пункту 2.1.1.2.4 розділу «Умови використання кредитних карт», передбачалося, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (а.с. 48 зворот). Крім того, відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання та пролонгується на цей самий строк, якщо сторони не проінформують один одного про припинення дії (а.с. 33 зворот). Пунктом 2.1.1.2.12 та пунктом 2.1.1.2.13 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що по закінченню строку дії відповідна Карта продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту Карти з новим строком дії), відповідно до діючих тарифів, при дотриманні клієнтом умов та правил обслуговування карти, передбачених договором. Для отримання нової картки по закінченню строку дії клієнт має звернутися у відділення банку (а.с. 49). У даній справі сторони погодили, що строк дії договору відповідає строку дії картки. На виконання умов договору банком відповідачу було надано кредитну картку № [NUMBER] із терміном дії до останнього дня березня 2021 р., вказане підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.7) та банківською випискою по картковому рахунку (а.с.69). Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. За приписами пунктів 3, 6 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами. Згідно зі статті 41 Закону України «Про Національний банк України» та частин 1, 2 статті 68 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни. Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 30 грудня 1998 року № 566 (зі змінами та доповненнями), є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії. Пунктом 5.1 глави 5 чинної на час виникнення правовідносин Постанови №254 «Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України» визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа. Згідно з пункту 5.4. Положення № 254, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. При цьому, пунктом 5.6 зазначеного Положення визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. З наявної в матеріалах справи виписки по особовому рахунку позичальника, згідно з якою на протязі тривалого часу проводилися операції щодо зняття коштів та погашення заборгованості, видно, що [PERSON] впродовж 2018-2019 р.р.частково виконував умови кредитного договору, а в подальшому припинив оплату чергових платежів і кредитор звернувся до суду з вимогами надавши розрахунок заборгованості станом на 27.10.2020 (а.с.69). З огляду на викладене, встановлено, що відповідачем дійсно порушувались умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість, правильність нарахування якої має бути перевірена на предмет відповідності нормам матеріального права. Наданим банком розрахунком, визначено, що внаслідок неналежного виконання [PERSON] умов договору загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 18.10.2020 складає 14858,91 грн., що складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту - 9109,15 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 4459,76 грн. та заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 1290 грн. При цьому факт порушення умов договору відповідачем не спростовано. Вирішуючи питання про обсяг задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. Так, розрахунком заборгованості, випискою за картковим рахунком доведено, що станом на 18.10.2020 заборгованість за простроченим тілом кредиту та простроченими відсотками становить 13568,91 грн. Оскільки правильність їх нарахування відповідачем та матеріалами справи не спростована, то згадана заборгованість підлягає стягненню з відповідача. Крім того, за змістом ч.2 ст.625 ЦК, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наведеного вбачається, що позивач має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст.625 ЦК, а тому його вимога про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в розмірі 1290 грн. також підлягає до задоволення. Виходячи з встановлених судом обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту, заборгованість за простроченими відсотками та нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, що в сукупності становить 14858,91 грн. (9109,15+4459,76+1290). Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору № б/н від 21.12.2018, позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 гривні, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №PROM2B52НО від 22.10.2020, на зазначену суму (а.с.68). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням наведеного, з відповідача належить також стягнути на користь позивача судові витрати, понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 2102 грн. Згідно ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 12-20 год. 09.02.2021 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України) 11.02.2021, то датою ухвалення даного судового рішення є 11.02.2021. На підставі ст. 61 Конституції України, ст. ст.6, 526, 536, 627, 626, 628, 549, 1054 ЦК України,

Outcome: approved