Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 24 вересня 2013 р. між нею, [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]), [INFO] та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, який був зареєстрований Центрально - Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровській області, про що зроблений актовий запис № 745. Через постійні конфлікти, суперечки, спільне життя стало неможливим та нестерпним. Кожний із нас має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сімейне життя між нами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між нами шлюбних відносин. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. У наших відносинах взагалі зникли порозуміння та повага. За наведених обставин, вважає, що їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення з відповідачем неможливе. Сім'я фактично розпалась. Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вищевикладені обставини, вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе. З огляду на такі обставини, вважає, що строк на примирення їм не потрібен, так як воно неможливе. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву, згідно якої позов підтримала у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом оголошення у пресі, про причини неявки в судове засідання заяви не надав, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: свідоцтво про шлюб (а.с.6), акт (а.с.7). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 вересня 2013 року. Шлюбно-сімейні відносини не підтримують, проживають окремо. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved