Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Орбіта» про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та відповідачем у період 2009-2010 років було укладено ряд договорів позики, а саме: 1) договір позики № 1 від 2 лютого 2009 року, сума позики- 10200 грн. (грошовий еквівалент - 1324 долари США); 2) договір позики № 3 від 27 травня 2009 року, сума позики- 3000 грн. (грошовий еквівалент 394 долари США); 3) договір позики № 4 від 8 червня 2009 року, сума позики- 6200 грн. (грошовий еквівалент 814 доларів США); 4) договір позики № 5 від 22 червня 2009 року, сума позики- 5500 грн. (грошовий еквівалент 723 долари США); 5) договір позики № 6 від 6 липня 2009 року, сума позики- 3100 грн. (грошовий еквівалент 406 доларів США); 6) договір позики № 4 від 26 квітня 2010 року, сума позики- 10000 грн. (грошовий еквівалент 1263 долари США); 7) договір позики № 5 від 29 квітня 2010 року, сума позики- 8000 грн. (грошовий еквівалент 1010 доларів США); 8) договір позики № 6 від 27 травня 2010 року, сума позики- 10000 грн. (грошовий еквівалент 1263 долари США); 9) договір позики № 7 від 7 липня 2010 року, сума позики- 10000 грн. (грошовий еквівалент 1266 доларів США). Стверджує, що сторони домовилися визначити грошовий еквівалент позики у доларах США за офіційним курсом НБУ і передбачили його застосування як на момент укладення договору, так і на момент повернення суми позики. Зазначає, що у строки та порядку, передбачені цими договорами відповідач як позичальник не виконав свого обов'язку щодо повернення отриманих грошових коштів. Позивач зазначає, що він з відповідем в договорах домовилися про сплату пені та 3 % річних в разі прострочення сплати боргу. Позивачем проведено розрахунок заборгованості відповідно до якого він просить стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу за договорами позики № 1 від 02.02.2009 року, № 3 від 27.05.2009 року, № 4 від 08.06.2009 року, № 5 від 22.06.2009 року, № 6 від 06.07.2009 року, № 4 від 26.04.2010 року, № 5 від 29.04.2010 року, № 6 від 27.05.2010 року, № 7 від 07.07.2010 року у розмірі 191657 грн. 19 коп., пеню за цими договорами у розмірі 19165 грн. 67 коп.,три відсотки річних від простроченої заборгованості за цими договорами у розмірі 7927 грн. 59 коп. та судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак його представник за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав наведених у позові. Просить позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечила, визнала факт укладення договорів позики та заборгованість по них. Пояснила, що на даний момент ТзОВ "Орбіта" перебуває у скрутному фінансовому становищі, при покращенні такого, заборгованість буде відшкодована позивачу в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, оглянувши та вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до положень ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Між позивачем та відповідем у період 2009-2010 років було укладено ряд договорів позики, а саме: 1) договір позики № 1 від 2 лютого 2009 року, сума позики- 10200 грн. (грошовий еквівалент - 1324 долари США); 2) договір позики № 3 від 27 травня 2009 року, сума позики- 3000 грн. (грошовий еквівалент 394 долари США); 3) договір позики № 4 від 8 червня 2009 року, сума позики- 6200 грн. (грошовий еквівалент 814 доларів США); 4) договір позики № 5 від 22 червня 2009 року, сума позики- 5500 грн. (грошовий еквівалент 723 долари США); 5) договір позики № 6 від 6 липня 2009 року, сума позики- 3100 грн. (грошовий еквівалент 406 доларів США); 6) договір позики № 4 від 26 квітня 2010 року, сума позики- 10000 грн. (грошовий еквівалент 1263 долари США); 7) договір позики № 5 від 29 квітня 2010 року, сума позики- 8000 грн. (грошовий еквівалент 1010 доларів США); 8) договір позики № 6 від 27 травня 2010 року, сума позики- 10000 грн. (грошовий еквівалент 1263 долари США); 9) договір позики № 7 від 7 липня 2010 року, сума позики- 10000 грн. (грошовий еквівалент 1266 доларів США). Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В судовому засіданні досліджено договори позики, факт укладення даних договорів та його умови представником відповідача в судовому засіданні не заперечуються. Відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п. 3 ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідач відповідно до договору позики грошових коштів зобовязаний був погасити заборгованість перед позивачем , однак станом на час звернення позивача до суду зобовязання не виконав, боргу не повернув. Окрім того, судом встановлено, що дійсно сторони визначили грошовий еквівалент суми заборгованості у доларах США згідно офіційного курсу Національного банку України і передбачили його застосування як на момент укладення договору, так і на момент повернення суми позики (п. 21. та 5.2 кожного договору). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, відповідач по справі зобовязаний повернути грошові кошти в терміни передбачені за домовленістю сторін, а за їх відсутності в терміни передбачені чинним законодавством. Судом перевірено розрахунок основної суми боргу за договорами позики , розрахунок пені за договорами позики, розрахунок 3 % річних за договорами позки станом на 24 травня 2017 року, тобто на день подання позовної заяви. Розрахунки позивача є вірними. Крім того суд враховує той факт, що представник відповідача проти таких розрахунків не заперечив. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. У звязку із задоволенням позовних вимог позивача в повному обсязі, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2188,00 грн., який документально підтверджений квитанцією № ПН98 від 24.05.2017 року. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] повністю обгрунтовані та доведені матеріалами справи, доказами і тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved