Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], третьої особи яка не заявляє самостійних вимог Володимир-Волинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби про звільнення майна з-під арешту Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21.11.2007 року між ЗАТ КБ « Приватбанк » правонаступником якого є ПАТ КБ « Приватбанк » та [PERSON] було укладено кредитний договір № 178/К , згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 56000.00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором 21.11.2007 року між вищезазначеними сторонами було укладено договір застави автотранспорту .Відповідно до умов договору застави відповідач передав в заставу позивачу напівпричіп марки « Schmitz », рік випуску: 1997 року, номер кузова шасі [NUMBER], державний номер : [NUMBER] . 19.08.2014 року Володимир-Волинським міським судом Волинської боласті було ухвалено рішення за позовом ПАТ КБ « Приватбанк » до відповідача про звернення стягнення на предмет застави. Рішенням суду надано ПАТ КБ « Приватбанк » права укладати від імені заставодавця договір купівлі- продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем . На сьогоднішній день , позивач позбавлений можливості виконати вищевказане рішення суду через наявний арешт, що накладено в інтересах третіх осіб на премет застави. На виконанні у відділі державної виконавчої служби Володимир-Волинського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження про стягнення з відповідача заборгованості на користь ПАТ КБ « Приватбанк » .За заявою стягувача державним виконавцем було накладено арешт на все майно боржника та оголошено розшук автомобіля. Договір застави був укладений , 21.11.2007 року , а постанова про арешт майна та заборону про його відчуження винесено в 2014 році, тобто пізніше ніж було укладено договір застави, зокрема 07.05.2014 року постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в інтересах стягувача -ПАТ КБ « Приватбанк ». Заборгованість відповідача перед ПАТ КБ « Приватбанк » станом на 12.09.2016 року складає 207989,37 дол.США, що значно перевищує вартість предмету застави ( п.9 договору застави, вартість предмету становить 258 443, 55 грн.) А тому позивач просить звільнити його з-під арешту. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд слухати справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Представник Володимир-Влинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про слухання справи у його відсутність , просить провадження у справі закрити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, будь-яких письмових пояснень чи заперечень стосовно позову не надав, а тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 590 ЦК та ч.1 ст. 20 ЗУ "Про заставу", заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 572 ЦК України визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Судом встановлено, що 21.11.2007 року між ЗАТ КБ « Приватбанк » правонаступником якого є ПАТ КБ « Приватбанк » та [PERSON] було укладено кредитний договір № 178/К , згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 56000.00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором 21.11.2007 року між вищезазначеними сторонами було укладено договір застави автотранспорту . Відповідно до умов договору застави відповідач передав в заставу позивачу напівпричіп марки « Schmitz », рік випуску: 1997 року, номер кузова шасі [NUMBER], державний номер : [NUMBER] . 19.08.2014 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області було ухвалено рішення за позовом ПАТ КБ « Приватбанк » до відповідача про звернення стягнення на предмет застави. Рішенням суду надано ПАТ КБ « Приватбанк » права укладати від імені заставодавця договір купівлі- продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем . На сьогоднішній день , позивач позбавлений можливості виконаити вищевказане рішення суду через наявний арешт, що накладено в інтересах третіх осіб на премет застави. На виконанні у відділі державної виконавчої служби Володимир-Волинського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження про стягнення з відповідача заборгованості на користь ПАТ КБ « Приватбанк » .За заявою стягувача державним виконавцем було накладено арешт на все майно боржника та оголошено розшук автомобіля. Договір застави був укладений , 21.11.2007 року , а постанова про арешт майна та заборону про його відчуження винесено в 2014 році, тобто пізніше ніж було укладено договір застави, зокрема 07.05.2014 року постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в інтересах стягувача -ПАТ КБ « приватбанк ». Заборгованість відповідача перед ПАТ КБ « Приватбанк » станом на 12.09.2016 року складає 207989,37 дол.США, що значно перевищує вартість предмету застави ( п.9 договору застави, вартість предмету становить 258 443, 55 грн.). Таким чином, наявність арешту, який було накладено на нерухоме майно постановою державного виконавця перешкоджає банку одержати задоволення за рахунок заставленого майна, шляхом подальшої його реалізації. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що є всі підстави для звільнення заставленого майна з-під арешту. Задовольняючи позов, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягує із [PERSON] в користь позивача понесені ним судові витрати за сплату судового збору, оскільки спір виник саме з її вини.

Outcome: approved