Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач зазначає, що працює слюсарем-ремонтником в цеху нейтралізації і очистки стічних вод ПАТ «Рівнеазот». За період лютий-червень 2017 року відповідач не в повному обсязі і невчасно виплачував йому заробітну плату, внаслідок чого утворилась заборгованість 19777,59 грн. Позивач в суді позов підтримав та просить його задоволити. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] позов в частині стягнення заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в розмірі 19777,59 грн. визнали. Позов в частині стягнення компенсації втрати частини доходів у звязку з невчасною виплатою заробітної плати в сумі 1508,86 грн. не визнали. Пояснюють, що така компенсація може бути виплачена за умови виплати заробітної плати, після чого не має підстав вважати, що така компенсація не буде виплачена відповідачем. Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, позивач працює у відповідача, що сторонами не заперечується. Згідно\~ст.43 Конституції України\~право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.24 Закону України «Про оплату праці»,\~ст. 115 КЗпП України\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно з відповіддю Управління Держпраці у Рівненській області №11.01.2018 №17.04/191 відповідно до даних бухгалтерського обліку ПрАТ «Рівнеазот» заборгованість відповідача перед позивачем із виплати заробітної плати з лютого 2017 року по червень 2017 року станом на 01.12.2017 року складає 19777,59 грн. Вказана сума представниками відповідача визнається і вона підлягає до сплати. Однак представники відповідача вважають, що згідно ст.4 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Стаття 7 цього Закону передбачає, що відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку. Позивачем не надано доказів на підтвердження виплати заборгованості, та даних про відмову роботодавця у виплаті компенсації. Проте суд вважає, що такі посилання відповідача є безпідставними. Згідно із частинами першою, другою статті 2 Закону №\~2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати (далі компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Як доходи у цьому Законі розуміють грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. За статтею 3 Закону №\~2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу. Положення Закону №\~2050-III та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затверджений постановою КМУ від 21.02.2001 року №159, право на компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати не ставлять у залежність від порядку виплати доходу\~\~у добровільному чи судовому порядку. Компенсація за порушення строків виплати виникає тоді, коли грошовий дохід (заробітна плата) особи (працівника) з вини відповідача не нараховувався, своєчасно не виплачувався і через це особа зазнала втрат. За статтею 1 Закону №\~2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Зі змісту цієї норми випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина повязується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати. Згадані вище статті 2,\~3 цього Закону встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію,\~\~один і більше календарних місяців, дається визначення поняття «доходи» для цілей цього Закону, а також порядок обчислення суми компенсації. Пункти 1, 2 Порядку відтворюють положення Закону №\~2050-ІІІ і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій. У пункті 4 Порядку прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у звязку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Використане у статті 3 Закону №\~2050-ІІІ та пункті 4 Порядку формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обовязкова складова обчислення компенсації\~\~невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення. Отже, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 13 Закону №\~2050-ІІІ, окремих положень Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] вказала, що позивач подав правильний розрахунок компенсації втрати частини доходів. Сума компенсації становить 1508,86 грн., яка не оспорюється відповідачем. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами\~ЦПК України, та враховуючи положення\~Закону України "Про судовий збір"\~судові витрати складають 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved