Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на її користь на утримання онуків [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач в обґрунтування своїх вимог в позові пояснила, що розпорядженням Голови Магдалинівської РДА призначена опікуном малолітніх онуків [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Дітям також надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Онуки проживають з нею та знаходяться на повному її утриманні, мати залишила дітей на позивача, матеріальної допомоги в їх забезпеченні не надає, до дітей не з`являється, на прохання про матеріальну допомогу не відреагувала. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином рекомендованою поштою та на офіційному веб - порталі\~Судова влада України\~в мережі Інтернет за веб адресою: http://court.gov.ua/, про причини неявки суд не сповістила, відзиву на позовну заяву не надала. Враховуючи клопотання позивача про розгляд справи без її участі, а також те, що відповідачем не надано без поважних причин в установлений судом строк відзиву на позовну заяву, суд вважає можливим провести судовий розгляд у відсутність нез`явившихся осіб та вирішити справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 3ст. 131 ЦПК України,учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.4 ч.8\~ст.128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місце знаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим 01.03.2013 року, [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим 02.04.2019 року та [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим 17.01.2017 року (а.с.2-4). \~ \~ \~ \~Як видно із позовної заяви відповідач не цікавиться навчанням та зовнішнім виглядом синів, тобто фактично самоусунувся від виховання та утримання своїх дітей. \~ \~ \~ \~Розпорядженням голови Магдалинівської РДА від 23.04.2019 року № Р-110/0/305-19, № Р-111/0/305-19, № Р-109/0/305-19 [PERSON] , [INFO] , призначено опікуном над малолітніми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] , місцем проживання визначено [ADDRESS] (а.с. 10, 12, 14). \~ \~ \~ \~ Розпорядженням голови\~Магдалинівської РДА\~від 16.04.2019\~року №\~Р-99/0/305-19,\~ №\~Р-100/0/305-19\~ та\~№ Р-101/0/305-19\~ [PERSON] ,\~ [INFO] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 11, 13, 15). Згідно довідки виданої виконкомом Мар?ївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області № 124, мати дітей [PERSON] , [INFO] , народила чотирьої дітей, за час проживання на території сільської ради постійної роботи не мала, участі в вихованні дітей не приймає, матеріально їх не забезпечує, веде аморальний спосіб життя(а.с. 7). Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 СК України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. До того ж, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України та Закону України "Про охорону дитинства", особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дітей і тому, суд на вимогу позивача може вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не надала доказів щодо її непрацездатності, наявності інших утриманців, а тому на підставі ст. ст. 181, 182, 183 СК України суд задовольняє позов і стягує з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 гривень на кожного. З урахуванням обставин справи суд вважає, що присуджена сума буде достатньою для нормального виховання і забезпечення дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти, на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду 20 травня 2019 року, тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. Відповідно до п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України, а саме: позивач від сплати судового збору звільнений, у зв`язку з чим, згідно з вимогами ч. 3 вказаної статті судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно з пунктом першим частини 1\~статті 430 Цивільного Процесуального Кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved