Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що згідно договору про надання споживчого кредиту № 11082358000 від 22 листопада 2006 року АКІБ «УкрСиббанк» (в подальшому перетворено на ПАТ «УкрСиббанк») надало [PERSON] кредит в сумі 59\~500,00 доларів США, зі сплатою встановленої процентної ставки в розмірі 11,3 % річних, строком до 22 листопада 2027 року. В якості забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 11082358000 від 22 листопада 2006 року, між АКІБ «УкрСиббанк» (в подальшому перетворено на ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON], [PERSON] укладено договір іпотеки від 22 листопада 2006 року, згідно якого в іпотеку банку передано належна їм на праві власності квартира [ADDRESS]. Оскільки в порушення умов кредитного договору, [PERSON], у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплатила, позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду. Представник ПАТ «УкрСиббанк» надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просить суд розглянути справу в його відсутність. Відповідачі в судове засідання не зявились, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору про надання споживчого кредиту № 11082358000 від 22 листопада 2006 року АКІБ «УкрСиббанк» (в подальшому перетворено на ПАТ «УкрСиббанк») надало [PERSON] кредит в сумі 59\~500,00 доларів США, зі сплатою встановленої процентної ставки в розмірі 11,3 % річних, строком до 22 листопада 2027 року. В якості забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 11082358000 від 22 листопада 2006 року, між АКІБ «УкрСиббанк» (в подальшому перетворено на ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON], [PERSON] укладено договір іпотеки від 22 листопада 2006 року, згідно якого в іпотеку банку передано належна їм на праві власності квартира [ADDRESS]. Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON] встановлені договором про надання споживчого кредиту терміни повернення наданого їй кредиту та сплати відсотків по ньому не дотримується. Станом на 26.03.2015 року заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11082358000 від 22 листопада 2006 року складає: 32\~034,95 доларів США заборгованість за кредитом; 3 151,78 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 10\~024,95 гривень пеня за несвоєчасне виконання зобовязань, а всього за курсом НБУ на 26.03.2015 року - 836 941 гривень 22 копійки. Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» Право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4\~ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. На підставі викладеного,

Outcome: approved