Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], третьої особи відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15.06.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № VOJ0GK00002845, згідно з яким позивач надав [PERSON] кредит, в розмірі 17000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором, 16.06.2006 року, між вищезазначеними сторонами було укладено договір іпотеки № VOJ0GK00002845, у відповідності до якого [PERSON] надав в зіпотеку нерухоме майно, а саме 2-х кімнатну квартиру, загальною площею 42,90 м. кв., житлова площа 27,30 м. кв., яка розташована [ADDRESS]. Постановою відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції від 18.12.2009 року накладено арешт на вищевказане майно, яке є предметом іпотеки. З накладенням арешту на предмет іпотеки, банк позбавлений можливості продати зйого для погашення заборгованості. А тому позивач просить звільнити його з-під арешту. Представник позивача Плисюк В.М. в судове засідання не з'явився, подав суду заяву згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд слухати справу у його відсутність. Представник відповідача відділу ДВС Володимир-Волинського міського управління юстиції Невмержицький С.В. в судове засідання не з'явився, подав суду заяву згідно якої просить суд слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Як вбачається з довідки ВАДР УДМС України у Волинській області, [PERSON] [INFO] помер. Перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Судом встановлено, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] мають місце кредитні зобов'язання, забезпечені заставою нерухомого майна, а саме: 2-х кімнатною квартирою, загальною площею 42,90 м. кв., житлова площа 27,30 м. кв., яка розташована [ADDRESS]. 18.12.2009 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції накладено арешт на майно боржника. З витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що на все нерухоме майно, яке належить [PERSON], в тому числі і на зазначену вище квартиру накладено арешт. Як вбачається з довідки ВАДР УДМС України у Волинській області Вх. № 2-5228/14 Вх. від 03.07.2014 року, [PERSON] [INFO] помер. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, після смерті [PERSON], який помер [INFO], спадщину ніхто не прийняв. Таким чином, наявність арешту, який було накладено на нерухоме майно постановою старшого державного виконавця перешкоджає банку одержати задоволення за рахунок заставленого майна, шляхом подальшої його реалізації. Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що є всі підстави для виключення з акту опису та звільнення заставленого майна з-під арешту.

Outcome: approved