Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень позивача в судовому засіданні, 05.04.2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», як кредитором, та ним, як поручителем, та [PERSON], як боржником, було укладено договір поруки № Ф1-07/23008-0013-пр/1. Згідно п.1 вказаного договору поруки, поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № Ф1-07/23008-0013 від 05.04.2007 року, укладеним між кредитором та боржником, відповідно до якого боржникові наданий кредит у розмірі 15000 гривень. В п.2 цього договору поруки зазначено, що у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. В порушення вимог кредитного договору [PERSON] не виконала взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту, допустила прострочену заборгованість, у зв'язку з чим банк звернувся в суд з позовом до нього та відповідача про стягнення заборгованості. 28.04.2011 року Нетішинським міським судом Хмельницької області винесено рішення, яким стягнуто солідарно з відповідачки, поручителя [PERSON] та нього на користь банку заборгованість по кредиту в сумі 26893,17 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 268,93 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн., а всього 27282,10 грн. На виконання рішення суду з позивача стягнута частина заборгованості в сумі 5497,42 грн. Відповідачка [PERSON] відмовляється добровільно повернути сплачену ним суму коштів. На підставі наведеного, посилаючись на вимоги ч.ч.2, 3 ст.556 ЦК України, позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість в сумі 5497 гривень 42 копійки. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що дійсно брала кредит ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» в розмірі 15000 гривень на ремонт квартири і поручителями за кредитним договором виступали позивач та її колишній чоловік [PERSON] Зазначає, що даний кредит вона брала в той час, коли перебувала в шлюбі з [PERSON], тому він є спільно нажитим майном, відповідно і борг є спільним. Вона погасила заборгованість за рішенням суду в сумі 21781,68 грн., а позивач - 5497,42 грн., що не оспорює. Однак вважає, що кошти, які були сплачені позивачем за рішенням суду, повинен повернути йому її колишній чоловік [PERSON], оскільки як кредит, так і борг по ньому є спільними, а вона заплатила більшу частину заборгованості за рішенням суду. Заслухавши пояснення позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.04.2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Ф1-07/23008-0013, відповідно до якого умов якого відповідачка отримала кредит в розмірі 15000 гривень, зі сплатою 0,0001% річних. На забезпечення виконання умов даного грошового зобовязання 05.04.2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», як кредитором, [PERSON], як поручителем, та [PERSON], як боржником було укладено договір поруки №Ф1-07/23008-0013 пр/1. Пунктом 1.1. договору поруки від 05.04.2007 року передбачено, що поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором №Ф1-07/23008-0013 від 05.04.2007 року, відповідно до якого боржникові наданий кредит у розмірі 15000 грн. зі сплатою 0,0001% річних. Відповідно до п.2.2. вказаного договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, у тому числі по основному боргу, сплаті щомісячних процентів і підвищених процентів, сплаті комісійної винагороди, сплаті неустойки по основному боргу та процентам, а також по відшкодуванню всіх збитків. Крім того, у договорі поруки сторони визначили, що у випадку невиконання боржником обовязків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п.2.1.). При цьому сторони встановили, що поручитель, що повністю виконав обовязки боржника, набуває усі права кредитора за кредитним договором (п.2.4.). Через неналежне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань за кредитним договором виникла заборгованість перед банком у розмірі 26893,17 грн. 28.04.2011 року Нетішинським міським судом Хмельницької області винесено рішення, яким вирішено стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії "Північно - Західного регіонального управління" заборгованість по кредитному договору №Ф1-07/23008-0013 від 05.04.2007 року в сумі 26893,17 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 268,93 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., а всього 27282,10 грн. Рішення набрало законної сили 21.07.2011 року, тому на його виконання 06.09.2011 року видано виконавчий лист №2-129/11/2211. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.06.2016 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-129/11/2211 закінчено в звязку з фактичним повним виконанням. Як вбачається з відомості про відрахування та відміток на виконавчому листі, на підставі постанови державного виконавця з особового рахунку [PERSON] на погашення суми вищевказаної заборгованості за рішенням суду, за період з серпня 2015 року по липень 2016 року відраховано кошти в розмірі 5497,42 грн. Відповідно до ч.2 ст.556 ЦК України до поручителя, який виконав зобовязання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобовязанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Отже, нормами цивільного права гарантоване право поручителя на отримання в порядку регресу грошових коштів, сплачених ним на підставі договору поруки. Враховуючи вищевикладені обставини справи та вимоги закону, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] кошти в розмірі 5497,42 грн., які останній сплатив на виконання кредитного договору №Ф1-07/23008-0013, укладеного 05.04.2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] Суд не приймає до уваги твердження відповідачки про те, що на день укладення кредитного договору вона перебувала в шлюбі і брала кредит на потреби сім'ї, тому сплачені позивачем кошти йому повинен повернути її колишній чоловік [PERSON], оскільки укладаючи договір поруки [PERSON] зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання саме нею, як боржником, своїх зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до ст.88 ЦПК України, враховуючи те, що позов [PERSON] задоволено повністю і при зверненні до суду з позовом він був звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн., що підлягав до сплати станом на день подання позову.

Outcome: approved