Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Керівник Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі комунального підприємства «Полтавської обласної клінічної лікарні імені М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла внаслідок кримінального правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідача за вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 19.09.2018 року, який набрав законної сили, визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України та призначено покарання у вигляді двох років обмеження волі, з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю щодо організації виконання працівниками робіт, пов`язаних з підвищеною небезпекою на строк 2(два) роки. Вироком суду встановлено, що [PERSON] , наказом в.о. начальника Полтавського ВБР БУ «Укрбургаз» ПАТ «Укргазвидобування» «По особовому складу» № 27-К від 09.02.2017 року переведений на посаду начальника установки бурової центральної інженерно- технологічної служби №35 Комишнянського ГКР Полтавського ВБР БУ «Укрбургаз» ПАТ «Укргазвидобування». [PERSON] , 22.07.2017 року, достеменно знаючи, що на буровій №35 Комишнянського ГКР Полтавського ВБР незадовільний технічний стан площадки для обслуговування устя свердловини, допустив до роботи помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту й газ 5 розряду Полтавського ВБР БУ «Украбургаз» [PERSON] Близько 10 години 22.07.2017 року помічник бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту й газ 5 розряду Полтавського ВБР БУ «Украбургаз» [PERSON] ., виконуючи свої посадові обов`язки, перебував на площадці для обслуговування устя свердловини з метою змащення роликів ПКР. У ході виконання даної роботи [PERSON] без відповідних засобів індивідуального захисту, зокрема захисних касок монтажника та запобіжних поясів, рухався по площадці для обслуговування устя свердловини, підлога якої під вагою тіла останнього проломилася, і через утворений отвір [PERSON] впав з поверхні площадки для обслуговування устя свердловини на підлогу шахти свердловини з висоти 5,2 м та вдарився об залізне перекриття шахти. В результаті падіння з площадки для обслуговування устя свердловини на підлогу шахти свердловини, [PERSON] , отримав тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент спричинення. Після отримання тілесних ушкоджень [PERSON] з 01.08.2017 року до 13.09.2017 року проходив лікування у відділенні торакальної хірургії, в ортопедо- травматологічному та нейрохірургічному відділеннях Полтавської обласної клінічної лікарні ім. Скліфосовського. Відповідно до довідки розрахунку Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського вартість фактичних витрат на стаціонарне лікування [PERSON] становить 20241,46 грн. На підставі викладеного, позивач прохав суд стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 20 241 грн. 46 коп. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача - прокурор Лубенської місцевої прокуратури Чепурна Л.І. звернулась до суду з заявою в якій прохала справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою в якій прохав справу розглядати без його участі, відносно задоволення позову не заперечував. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 19.09.2018 року, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України та призначено покарання у вигляді двох років обмеження волі, з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю щодо організації виконання працівниками робіт, пов`язаних з підвищеною небезпекою на строк 2(два) роки. Вироком суду встановлено, що [PERSON] , наказом в.о. начальника Полтавського ВБР БУ «Укрбургаз» ПАТ «Укргазвидобування» «По особовому складу» № 27-К від 09.02.2017 переведений на посаду начальника установки бурової центральної інженерно- технологічної служби №35 Комишнянського ГКР Полтавського ВБР БУ «Укрбургаз» ПАТ «Укргазвидобування». [PERSON] , [INFO] , достеменно знаючи, що на буровій №35 Комишнянського ГКР Полтавського ВБР незадовільний технічний стан площадки для обслуговування устя свердловини, допустив до роботи помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту й газ 5 розряду Полтавського ВБР БУ «Украбургаз» [PERSON] Близько 10 години 22.07.2017 року помічник бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту й газ 5 розряду Полтавського ВБР БУ «Украбургаз» [PERSON] ., виконуючи свої посадові обов`язки, перебував на площадці для обслуговування устя свердловини з метою змащення роликів ПКР. У ході виконання даної роботи [PERSON] без відповідних засобів індивідуального захисту, зокрема захисних касок монтажника та запобіжних поясів, рухався по площадці для обслуговування устя свердловини, підлога якої під вагою тіла останнього проломилася, і через утворений отвір [PERSON] впав з поверхні площадки для обслуговування устя свердловини на підлогу шахти свердловини з висоти 5,2 м та вдарився об залізне перекриття шахти. В результаті падіння з площадки для обслуговування устя свердловини на підлогу шахти свердловини, [PERSON] , отримав тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент спричинення Після отримання тілесних ушкоджень [PERSON] з 01.08.2017 року до 13.09.2017 року проходив лікування у відділенні торакальної хірургії, в ортопедо- травматологічному та нейрохірургічному відділеннях Полтавської обласної клінічної лікарні ім. Скліфосовського. Відповідно до довідки розрахунку Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського вартість фактичних витрат на стаціонарне лікування [PERSON] становить 20241,46 грн. Розрахунок проведено наступним чином: [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні торакальної хірургії, в ортопедо - травматологічному та нейрохірургічному відділеннях ПОКЛ з 01.08.2017 року по 13.09.2017 року (тобто 42 ліжко-дні). На стаціонарне лікування закладом охорони здоров`я витрачено 20241,46 коп., що складається з таких витрат: вартість ліжко-дня (без медикаментів): серпень - 14419,96 грн., вересень - 5669,76 грн.; медикаменти та вироби медичного призначення: за період лікування у відділенні торакальної хірургії - 117,41 грн., за період лікування в ортопедо-травматологічному відділенні -8,635 грн., за період лікування в нейрохірургічному відділенні - 25,69 грн. Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії(бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» N 11 від 07.07.1995 року, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання". Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до довідки комунального підприємства «Полтавської обласної клінічної лікарні імені М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» від 14.05.2018 року [PERSON] з 01.08.2017 до 13.09.2017 року проходив лікування у відділенні торакальної хірургії, в ортопедо- травматологічному та нейрохірургічному відділеннях Полтавської обласної клінічної лікарні ім. Скліфосовського. Відповідно до довідки розрахунку Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського вартість фактичних витрат на стаціонарне лікування [PERSON] становить 20241,46 грн. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Враховуючи викладене, наявний причинний зв`язок між встановленими вироком суду злочинними діями відповідача та перебуванням потерпілого [PERSON] на лікуванні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи, що позов задоволено, а позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921 грн.

Outcome: approved