Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], третя особа - виконавчий комітет Покровської районної у місті ради в особі служби у справах дітей, в якій просила суд позбавити батьківських прав відносно [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] 03.10.2018 року уточнила позовну заяву просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав тільки відносно [PERSON] [INFO], Пояснила свою заяву тим, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO], приблизно в середині 2013 року через постійні сварки та непорозуміння вона з [PERSON] перестали перестали мешкати однією сім'єю, 16.01.2014 року шлюб між нами було розірвано, і з того часу він жодного разу не спілкувався з дитиною, та не надавав матеріальної допомоги на її утримання. На протязі всього часу відповідач з дитиною не бачився, навіть не цікавився в яких умовах та як проживає його дитина. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються нею одноособово, без участі та підтримки відповідача [PERSON] На даний час його місце перебування їй не відоме, будь-які контактні дані відсутні. Відповідач не виконує батьківські обов'язки по відношенню до сина, не піклується про його фізичний стан, духовний розвиток, навчання, матеріальне забезпечення дитини, дитину не відвідує, виховним процесом не цікавиться. У зв'язку із чим позивачка вимушена звернутися до суду із вищевказаною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2017 року відкрито провадження по справі з призначенням до відкритого судового засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2018 року зупинено провадження по даній справі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 серпня 2018 року поновлено провадження по справі. 15.12.2017 року позивач [PERSON], вступила у шлюб та змінила прізище з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 15.12.2017 р, серія [NUMBER]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення на сайті судової влади, про причини неявки суд не сповістив. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку із зазначеним, 26.11.2018 року судом постановлена ухвала про розгляд справи у заочному порядку. Представник третьої особи Бондуровська М.В. в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи, позов [PERSON] підтримує в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [INFO] народилася [PERSON], батьками якого зазначені сторони по справі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 січня 2014 року, розірвано шлюб [PERSON] та [PERSON] Після розірвання шлюбу відповідач по справі жодного разу не спілкувався з дитиною, та не надавав матеріальної допомоги на його утримання. 17.10.2013 року було ухвалено рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], згідно з довідкою про розмір заборгованності, по виконавчому листу №2\\212\\3210 від 17.10.2013 року виданого Жовтневим районним судом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1\\4 частини станом на 01.11.2017 року, складає 63620, 64 грн. Згідно висновку виконкому Покровської районної в місті ради за №7/29-3922 від 26 жовтня 2018 року, визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дитини [PERSON] [INFO] Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в пп. 15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства», батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов'язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання - є одним із основних прав дитини. Оцінивши в сукупності зібрані та досліджені по справі докази, судом встановлена винна поведінка відповідача, який жодним чином не виконує свої батьківські обов'язки та нехтує ними, свідомо ухиляється від виховання дитини, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved