Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

ПАТ КБ Приват Банк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 14328 грн. 78 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 23.08.2013, а також понесених судових витрат. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.08.2013 відповідач у ПАТ КБ Приват Банк, отримала кредит у розмірі 3100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном, що відповідає терміну дії картки. Погашення заборгованості повинно здійснюватися відповідно до умов договору. Проте, зобовязання щодо своєчасного внесення вказаних у Договорі платежів відповідачем порушені, внаслідок чого станом на 30.11.2015 виникла заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, з урахуванням штрафних санкцій у розмірі 14328 грн. 78 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просив розглядати справу у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи неодноразово повідомлявся належним чином. Рекомендовані листи повертаються на адресу суду не врученими з поміткою пошти «за закінченням строку зберігання». Відповідач не повідомив суд про поважні причини неявки, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, у відповідності до ст. 169 ЦПК України визнав можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку осіб, які беруть участь у розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного: В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 28.02.2011 між ПАТ КБ Приват Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Форма договору складається із заяви позичальника від 28.02.2011, тарифів по престижним картам VISA, умов та правил надання банківських послуг (а.с.6-32). Відповідно до п.2.11.2.12 Умов та правил надання банківських послуг у разі закінчення строку дії карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії). Під перевипуском карти розуміється випуск та приєднання карти з новим строком дії до раніше відкритого клієнту карткового рахунку, а тому всі сума заборгованості за кредитним лімітом відображається та враховується в тому числі і на перевипущеній картці. 23.08.2013 [PERSON] звернулась в ПАТ КБ Приват Банк з заявою про перевипуск карти, тобто надання карти з новим строком дії. [PERSON] було перевипущено картку, та відповідач отримала кредит у розмірі 3100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном, що відповідає терміну дії картки. Перевипуск карти відповідачу підтверджується наявністю фото клієнта з карткою та банківською випискою по картковому рахунку ( а.с. 59-60). Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Судом встановлено, що договір укладено у письмовій формі, підписаний уповноваженими на це посадовими особами Банку та особисто відповідачем, зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі статті 629 ЦК України ці договори є обовязковим для виконання. На день укладання договору та подання заяви про отримання кредиту, відповідач погоджувався з усіма його умовами та вчиняв дії передбачені договором, що підтверджується не тільки його підписом на документах (а.с. 6), але й отриманням платіжної картки, періодичною сплатою коштів в рахунок погашення кредиту. Відповідач взяті на себе обов'язки за цим договором - забезпечення своєчасного погашення кредиту, сплату нарахованих відсотків та комісії порушив. Як вбачається із розрахунку позивача (а.с.4-5) станом на 30.11.2015 погашення кредиту здійснювалось із порушенням встановлених кредитним договором умов, кредит погашався не в повному обсязі, внаслідок чого відповідач має заборгованість за кредитом в сумі 14328 грн. 78 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 3457,21 грн.; заборгованість за відсотками 7888,80 грн.; заборгованість з комісії 1824,26 грн.; штраф - 1158,51 грн. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Як зазначено в ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували докази, надані позивачем щодо розміру заборгованості по кредитному договору. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що відповідач порушив зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та комісії та штрафу, а тому, відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 610, 611, 625, 1046, 1050, 1054 ЦК України, позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором обґрунтовані і підлягають задоволенню. Позивачем понесені та документально підтверджена сплата судового збору (а.с.1), яка відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача На підставі наведеного,

Outcome: approved