Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Лікар-психіатр Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру (далі КОПНД) [PERSON] звернулася до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку. В обґрунтування заяви зазначено, що 23.02.2016 року о 20 годині до Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру доставлений [PERSON] по лінії ЄМД, яку викликала його дружина [PERSON] Також 24.02.2016 року до КОПНД звернулася [PERSON], яка просила надати психіатричну медичну допомогу її чоловікові [PERSON], у зв'язку з наявними у нього психічними розладами, що мають місце протягом останніх 3 років. [PERSON] повідомила, що її чоловік [PERSON] відмовляється від прийняття їжі та ліків, відмовляється отримувати пенсію, не виходить з квартири та постійно лежить на ліжку, вдівши на голову чорну "паранджу", боїться вмикати воду, газ, світло, електричні прибори у зв'язку з негативним впливом та можливістю отруєння; виказує думки про його переслідування з метою вбивства. 24.02.2016 року о 8 годині 15 хв. [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів, які встановили, що останній має знижений негативістичний контроль над емоціями та поведінкою, мислення інертне, тугорухоме з елементами паралогії, намагається дисимулювати наявність оманів сприйняття, але виходячи з поведінки має зорові, слухові та смакові розлади сприйняття, виказує маячні думки впливу, переслідування, через що не може вживати їжу, користуватися водою, оскільки вважає їх отруєними, не отримує пенсію, оскільки чекає на його обман; критика до свого стану знижена, хворим себе не вважає, не дає згоду на лікування. З огляду на наведене комісія лікарів прийшла до висновку, що [PERSON] вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього, неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Тому звернулися до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку без його усвідомленої згоди, оскільки його лікування можливе лише в стаціонарних умовах, В судовому засіданні представники лікарні, лікарі-психіатри [PERSON], [PERSON] підтримали подану заяву, просили суд прийняти рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку, з наведених підстав. [PERSON] пояснила, що за зверненням [PERSON] відвідувала [PERSON] на дому 30.06.2015 року та 28.01.2016 року, нею було встановлено наявність у останнього наведених психічних розладів, які помітно прогресують. [PERSON] пояснив, що не вважає себе хворим. Проти госпіталізації заперечував. Разом з тим скаржився на переслідування і вплив на нього з метою отруєння та вбивства, у зв'язку з чим він вже три роки не виходить з квартири, боїться користуватися водою, газом, світлом, електроприладами, боїться вживати їжу. [PERSON] просила задовольнити заяву про примусову госпіталізацію її чоловіка [PERSON] Просила надати її чоловікові медичну допомогу у зв'язку з розладами в його поведінці, які являють собою безпосередню небезпеку для нього, оскільки останній відмовляється від вживання їжи та ліків при наявності діабету та гіпертонічної хвороби, відмовляється від отримання пенсії. Боїться користуватися водою, газом електроприладами, світлом, боїться виходити на вулицю, вдіває «паранджу», пояснюючи переслідуванням з метою отруйного впливу та вбивства. [PERSON] повідомила, що її чоловік [PERSON] почав тримати в каморі сокиру для свого захисту, але вона її викинула. Неадекватна поведінка з'явилася у [PERSON] близько 3 років і з часом помітно прогресує. Прокурор Захаров О. в судовому засіданні вимоги заяви підтримав. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового процесу, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.02.2016 року о 20 годині [PERSON] доставлений до КОПНД через ЕМД за викликом дружини [PERSON] 24.02.2016 року [PERSON] звернулася до КОПНД із письмовою заявою, в якій просила надати її чоловікові [PERSON] медичну допомогу у зв'язку з розладами в його поведінці, що являють собою безпосередню небезпеку для нього. 24.02.2016 року о 8 годині 15 хв. [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів в складі [PERSON], [PERSON], [PERSON], які встановили, що останній має знижений негативістичний контроль над емоціями та поведінкою, мислення інертне, тугорухоме з елементами паралогії, намагається дисимілювати наявність оманів сприйняття, але виходячи з поведінки має зорові, слухові та смакові розлади сприйняття, виказує маячні думки впливу, переслідування, через що не може вживати їжу, користуватися водою, оскільки вважає їх отруєними, не може отримувати пенсію, оскільки чекає на його обман. Звинувачує у своєму стані дружину та оточуючих. Критика до свого стану знижена, хворим себе не вважає. Не дав згоду на лікування. З огляду на наведене комісія лікарів прийшла до висновку, що [PERSON] вчиняє дії, які являють собою безпосередню небезпеку для нього, неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Визнали доцільним примусову госпіталізацію для лікування в умовах психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, оскільки його лікування можливе лише в стаціонарних умовах Відповідно до ч.3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. У відповідності до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Встановлені факти свідчать, що [PERSON] вчиняє дії, які являють собою безпосередню небезпеку для нього та неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, забезпечуючому його життєдіяльність. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне задовольнити заяву лікаря-психіатра Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру [PERSON] про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Outcome: approved