Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду із даним позовом, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS] та зняти відповідача з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він являється власником вказаного будинку, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 28.01.2002 року виданим на підставі рішення Саварської сільської ради №58 від 19.01.2001 року. В його будинку зареєстрований, але з січня 2011 року не проживає [PERSON], що підтверджується актом про встановлення факту проживання фізичної особи складеним 22 серпня 2014 року за участю депутата Саварської сільської ради та свідків. Посилаючись на положення ст.ст. 150, 151, 158, 168, 169, 170 ЖК України позивач просить задовольнити його вимоги. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов підтримує та не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоч належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України судову повістку відповідачу було надіслано за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Довідкою відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у місті Києві від 01.09.2014 року підтверджено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Із рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення вбачається, що повістка про виклик вручена. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Саварська сільська рада, свого представника в судове засідання не направила, але подала заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] являється власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 28.01.2002 року виданим на підставі рішення Саварської сільської ради №58 від 19.01.2001 року. Реєстраційним написом на вказаному свідоцтві підтверджується, що житловий будинок зареєстрований в Білоцерківському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за [PERSON], записаний у реєстрову книгу №2 за реєстровим №348 29.01.2002 року. Відповідач [PERSON] зареєстрований в житловому будинку позивача з 22.09.2010 року, що підтверджується довідкою відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у місті Києві від 01.09.2014 року та довідкою Саварської сільської ради №294 від 19.08.2014 року. Із акту про встановлення факту проживання фізичної особи складеного 22 серпня 2014 року за участю депутата Саварської сільської ради та свідків, вбачається, що при обстеженні будинку [ADDRESS], було встановлено, що відповідач [PERSON] в даному будинку не проживає з січня 2011 року. Відповідач не є членом сім'ї позивача. Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник жилого будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї та інших осіб. Відповідно до ст.ст. 71, 163 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення в будинку, що належить громадянину на праві приватної власності, протягом шести місяців. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідач [PERSON] більше шести місяців не проживає по місцю реєстрації, а тому його необхідно визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в будинку позивача. В даному випадку рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом, буде підставою для зняття відповідача з реєстрації місця проживання, оскільки відповідно до положень ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач поніс витрати по сплаті судового збору 243 гривні 60 коп. та 600 гривень витрат понесених на оплату правової допомоги адвоката, що підтверджено документально. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved