Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідач, будучи батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, з часу народження дитини не цікавився її життям не виховув дитину, не надавав матеріальної допомоги, не турбувався про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток. Вона сама виховує та утримує дитину, піклується про неї. Станом на 20.02.2019 року відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 48 500 грн., тому позивач просив позбавити його батьківських прав стосовно дитини, [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивач не з`явилася, надала письмову заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовну заяву. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, з заявою про розгляд справи в його відсутність або про відкладення розгляду справи з певних підстав до суду не звертався, відзиву на позов не подав. Третя особа в судове засідання представника не направила, про причини його неявки не повідомила, думки з приводу позовних вимог не висловила. За таких обставин суд розглядає справу з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [INFO] народилася [PERSON] , батьком якої записано [PERSON] та матір`ю - [PERSON] , що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 03.04.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмір ј частини усіх видів заробітку заробітку та інших доходів на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною віку повноліття. Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 23.03.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу за позивачем залишено прізвище [PERSON] . Позивач 28.04.2018 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , прізвище після реєстрацї шлюбу- " [PERSON] ", що підтверджується копією свідотцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції. Відповідно довідки № 1157/15.16-41 від 20.02.2019 року, виданої позивачці відділом державної виконавчої служби Таращанського районного управління юстиції, [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , за період з 24.04.2017 р по 20.02.2019 р. [PERSON] аліментів на отримувала. З довідки-розрахунку старшого державного виконавця випливає, що сума заборгованості за виконавчим листом 221/761/17 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , складає 48500 грн. Згідно інформації амбулаторії загальної практики сімейної медицини м.Волноваха № 25, за [PERSON] , [INFO] , здійснюється нагляд працівниками амбулаторії з часу народження. Під час оглядів завжди була присутня лише мати, [PERSON] , під наглядом якої знаходиться дитина, батька дитини дільничий лікар- педіатр ніколи не бачив. З висновку Волноваської районної державної адміністрації Донецької області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 12.04.2019 року за № 01-45-656 встановлено, що останній ухиляється від виконання батьківських обов`язків, з метою соціально - правового захисту, визначення правового статусу дитини адміністрація вважає за доцільне позбавити його батьківських прав відносно його малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. У відповідності з ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази встановлено, що відповідач, як батько дитини від виконання своїх обов`язків з виховання та утримання дитини ухиляється, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.4 ст. 19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав тощо обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який згідно з ч.5 ст. 19 подає суду письмовий висновок щодо розв`язування спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як роз`яснено у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження належними та достатніми доказами той факт, що відповідач [PERSON] ухиляється та свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання та утримання своєї малолітньої доньки, на підставі чого суд вважає необхідним позбавити його батьківських прав стосовно [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved