Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 21.06.2016р. у м.Горлівка померла його мати [PERSON], про що мається лікарське свідоцтво про смерть, видане відповідними органами на тимчасово окупованій території, але неналежного зразка. Після поховання заявник звернувся до відділу реєстрації актів цивільного стану міського управління юстиції в м. Маріуполі з проханням зареєструвати смерть [PERSON] та видати йому відповідне свідоцтво про смерть. Однак у звязку з невідповідністю виданої довідки та висновку про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, йому було відмовлено в отриманні свідоцтва про смерть. Заявник просив розглянути справу за його відсутності, заяву підтримав у повному обсязі, наполягав на її задоволенні. Представник заінтересованої особи Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд заяви за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Суд, дослідивши подані документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з матеріалами справи [PERSON] є матірю заявника. У лікарському свідоцтві про причину смерті № 156 від 21.06.2016р. зазначено, що [PERSON] померла від атеросклеротичної хвороби серця з гіпертензією. Відповідно до довідки від 18.04.2016р. № [NUMBER], складеної УСЗН Жовтневого району, [PERSON] є особою, яка переміщена з тимчасово окупованої території. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для оформлення у встановленому законом порядку свідоцтва про смерть та оформлення спадкових прав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно зі ст.14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. На даний час свідоцтво про смерть видане органом, який діє поза межами Конституції та законодавства України та не визнається на території України. Лікарське свідоцтво про смерть видане медичним закладом тимчасово окупованої території не є підставою для реєстрації смерті на території України. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Отже, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви про встановлення факту смерті особи, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про смерть матері, видане державним органом України.

Outcome: approved