Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про визнання недійсним запису про смерть, та прохає суд визнати запис про смерть її батька, [PERSON], в лікарському свідоцтві №77 від 13 квітня 2000 року, виданого Черкаською обласною психіатричною лікарнею №1. На підставі ч.ч. 1,3 ст.82 ЦПК України, звільнити її від сплати судового збору. В судове засідання 22.04.2014 року заявник [PERSON] не з'явилась, однак від неї надійшла заява, в якій вона прохала суд слухати справу за її відсутності, наполягала на задоволенні заявлених вимог в повному обсязі. Зацікавлена особа - Комунальний заклад "Черкаська обласна психіатрична лікарня", не забезпечили явку свого представника в судове засідання, однак від них в матеріалах справи наявне заперечення проти заяви, в якій вони проти задоволення заяви заперечують та прохають слухати справу за їх відсутності. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.256 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 21 жовтня 2013 року ухвалою суду заявнику було відмовлено у прийнятті вищевказаної заяви, по причині того, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. 22 січня 2014 року ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області, була скасована ухвала Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.10.2013 року, в якій зазначено, що вказана в ухвалі норма права не передбачає відмову у прийнятті заяви. Крім цього, якщо суддя вважає, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, то зобов'язаний зазначити за нормами якого судочинства має розглядатися справа. Проте ухвала судді не містить такого роз'яснення. Справа була повернута до Лозівського міськрайонного суду Харківської області для продовження розгляду. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], батько заявника, 20.10.1999 року вийшов на прогулянку у двір та не повернувся (а.с.№04-09). 27.10.1999 року [PERSON] був оголошений у розшук ВКР Лозівського МРВ УМВСУ в Харківській області, як такий, що пропав без вісті, розшукова справа №8699073 від 27.10.1999 року. Даний факт підтверджується ксерокопіями довідок з Лозівського МРВ ГУМВСУ в Харківській області про тривалість розшукових дій по факту зниклого без вісті [PERSON], [INFO] (а.с.№11-15). Судом було з'ясовано, що встановлення факту що має юридичне значення, тягне для заявника юридичні наслідки - можливість у подальшому продовжити розшук батька - [PERSON]. Як зазначено в заяві та підтверджено доказами в матеріалах справи, в ході розшукових дій було встановлено, що батько заявника [PERSON], перебував у період з 21.10.1999 року по [INFO] на лікуванні у Комунальному закладі «Черкаська обласна психіатрична лікарня №1» і помер [INFO] в цій же лікарні (а.с.№10). З вказаним фактом заявник не погоджується, посилаючись на докази, наявні в матеріалах справи. Так, у ксерокопії довідки №1445/02 від 05.05.2000 року вказано, що [PERSON], перебував у період з 21.10.1999 року по 12.04.2000 року на лікуванні у Комунальному закладі «Черкаська обласна психіатрична лікарня №1» і помер [INFO] в цій же лікарні. Однак, з ксерокопій довідок з Лозівського МРВ ГУМВСУ в Харківській області щодо проведення розшуку [PERSON], вбачається, що 21.01.2000 року [PERSON] доставлявся в залізничну лікарню ст. Лозова, в липні 2001 року, [PERSON] бачили в Дарницькому районі м. Київ на залізничному вокзалі, у вересні 2003 року [PERSON] останнім часом бачили у м. Київ. Крім того, у довідці Лозівського МРВ ГУМВСУ в Харківській області №1377 від 30.01.2013 року вказано, що розшук [PERSON] по справі №8610014 продовжується. Тобто, всі вищевказані факти і докази суперечать виданій довідці Комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня №1», про смерть [PERSON] [INFO] та його перебування у вказаному закладі. Також, в судовому засіданні достовірно встановлено, що на сьогоднішній день триває розшук [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією довідки з Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області №86/3548 від 25.02.2014 року, в якій зазначено, що під час проведення оперативно-розшукових заходів місцезнаходження [PERSON] до теперішнього часу не встановлено. Розшук проводиться по ОРС «Розшук» №8610014. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що запис про смерть [PERSON], в лікарському свідоцтві №77 від 13.04.2000 року, виданого Черкаською обласною психіатричною лікарнею №1 є недійсним. Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно ч.ч.1, 3 ст. 82 ЦПК України, суд звільняє заявника від сплати судового збору, враховуючи її майновий стан. Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved