Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 11 лютогоо 2020 року звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві вказує, що 20 серпня 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гощанського районного управління юстиції у Рівненській області за актовим записом №35. В даному шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Протягом тривалого часу у позивача з відповідачем немає спільного сімейного бюджету, разом не ведуть домашнього господарства, а шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинились. Позивач вважає, що дані обставини вказують на неможливість збереження шлюбу, подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї, а тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить шлюб розірвати, судові витрати залишити за нею, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання на розгляд справи не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та відзиву на позовну заяву не подав. Любешівський районний суд Волинської області ухвалою від 23 квітня 2020 року постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення у справі. За таких обставин, суд провів заочний розгляд справи в порядку ст.280 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши подані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вказане положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя у відповідності до ст.ст.105, 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. В суді з`ясовано фактичні взаємини подружжя, установлено дійсні мотиви розлучення, причини позову про розірвання шлюбу, які вказують, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є такими, що суперечать інтересам позивача, тому є всі підстави даний шлюб розірвати. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну реєстрації актів цивільного стану", ч.2 ст.115 СК України рішення після набрання ним законної сили слід надіслати у Любешівський районний відділ ДРАЦСу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відповідної відмітки в актовому записі про шлюб. Витрати по сплаті судового збору позивач просить залишити за нею.

Outcome: approved