Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до першого відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та другого відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], третя особа районний відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову позивач зазначив наступне. В звязку з виникненням спірних питань по погашенню кредиту, простроченням певної суми зобовязання за кредитним договором ТОВ «Кредитні Ініціативи» 19.10.2014 року звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], із заявою про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором у розмірі 236 870,29 грн. для вчинення виконавчого напису, шляхом звернення стягнення за рахунок заставного майна транспортного засобу автомобіля Cheri модель Faster DS, реєстраційний номер АО 1201 АI, 2007 р.в., що належить мені на правах приватної власності. Нотаріус [PERSON] вчинив виконавчий напис на договорі застави, який передбачає звернення стягнення на майно - автомобіль. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту про безспірність заборгованості, чи входить в перелік безспірних заборгованостей заборгованість, відносно якої було вчинено виконавчий напис. Старшим Державним виконавцем Гусєвим О.О. Районного відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 45358183, накладено Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту про безспірність заборгованості, чи входить в перелік безспірних заборгованостей заборгованість, відносно якої було вчинено виконавчий напис. Старшим Державним виконавцем Гусєвим О.О. Районного відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 45358183, накладено арешт та обявлено автомобіль у розшук. В послідуючому [PERSON] було добровільно передано заставне майно автомобіль Cheri модель Faster DS, реєстраційний номер АО 1201 АI, 2007 р.в. представникам ТОВ «Кредитні Ініціативи». Позивач не погоджується з відкриттям виконавчого провадження ст.державним виконавцем Гусєвим О.О. Районного відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції та арештом майна на підставі виконавчого напису, тому що згідно до Закону звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження може здійснюватися лише на підставі рішення суду. В зв'язку з тим, що здійснення примусового звернення стягнення на підставі виконавчого напису суперечить положенням ст. ст. 24, 26 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, п. 2 ч. 11 ст. 11 Закону України " Про захист прав споживачів" - виконавчий напис № 3964 від 19.10.2014р. складений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], па підставі Договору Застави транспортного засобу на обєкт застави (автомобіль Cheri модель Faster DS, реєстраційний номер АО 1201 АI, 2007 р.в., що належить позивачяеві на правах приватної власності) - є безпідставним та підлягає скасуванню. Тим більше до вчинення виконавчого напису було наявне Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21.07.2014р. у справі № 308/12662/13-ц, яким стягнуто заборгованість з нього на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» у розмірі 130 670,49 грн. Рішення набуло законної сили. Сума значно відрізняється від суми, вказаної у виконавчому написі. До того ж існує однозначна судова практика з даного приводу, а також є ряд постанов Вищих Судів України які повністю містять такі ж висновки щодо звернення стягнень на предмет забезпечувального обтяження, які можуть здійснюватися лише на підставі рішення суду, а саме: - Постанова Верховного Суду України 15 листопада 2010 року № 3-5гс10., - Постанова Вищого господарського Суду України 14 березня 2008р. № 22/228/07. - Постанова Вищого господарського Суду України 11 лютого 2009р. № 6/113-08. - Постанова Вищого господарського Суду України 19 січня 2011 р. № 19/164. З урахуванням викладеного позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 19.10.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], на підставі Договору Застави транспортного засобу на обєкт застави (автомобіль Cheri модель Faster DS, реєстраційний номер АО 1201 АI, 2007 р.в., що належить йому на правах приватної власності), зареєстрований у реєстрі за № 3964, з моменту його вчинення. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» також до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника на підставі наявних доказів та матеріалів. Другий відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] був судом належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, проте у судове засідання не прибув, причини неприбуття суду не повідомив. Третя особа районний відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, в судове засідання не зявилася, хоч належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, причини неприбуття суду не повідомила, заява про участь у справі не надходила, а тому суд у відповідності до ч. 3 ст. 36 ЦПК України розглядає справу без неї. Як зазначено у ч. 2 ст. 197 ЦК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень та у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається із позовної заяви, в звязку з виникненням спірних питань по погашенню кредиту, простроченням певної суми зобовязання за кредитним договором ТОВ «Кредитні Ініціативи» 19.10.2014 року звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], із заявою про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором у розмірі 236 870,29 грн. для вчинення виконавчого напису, шляхом звернення стягнення за рахунок заставного майна транспортного засобу автомобіля Cheri модель Faster DS, реєстраційний номер АО 1201 АI, 2007 р.в., що належить позивачу на правах приватної власності. Нотаріус [PERSON] вчинив виконавчий напис на договорі застави, який передбачає звернення стягнення на майно - автомобіль. Як вбачається з матеріалів справи Старшим Державним виконавцем Гусєвим О.О. Районного відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 45358183, за постановою від 27.01.2015 року накладено арешт на автомобіль Cheri модель Faster DS, реєстраційний номер АО 1201 АI, 2007 р.в., колір синій, легковий седан В, кузов Y6DDC14B27D237641, що належить на праві приватної власності [PERSON] у межах суми 260\~607,31 грн. на виконання виконавчого напису № 3964 виданого 19.10.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про звернення стягнення на цей автомобіль за рахунок якого слід задовольнити вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» у розмірі 236\~870,29 грн. та за постановою від 27.01.2015 року оголошено зазначене майно у розшук. Відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.07.2015 року у справі № 308/12662/13-ц судом було стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 25/17-07 від 27.04.2007 року у розмірі 130\~670,49 грн. за станом на 31.05.2013 року, з яких: за кредитом 9\~249,84 Євро, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 95\~699,82 грн., по відсотках 3\~115,78 Євро, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 32\~236,29 грн. Як вбачається з акту приймання передавання автомобіля від 10.06.2015 року позивач передав вищезазначений автомобіль повіреному [PERSON] та видав на його імя довіреність від 10.06.2015 року на відчуження цього автомобіля. Як повідомив перший відповідач виконавчий напис був вчинений внаслідок невиконання позивачем умов кредитного договору з 17.12.2012 року по 15.09.2014 року в загальній сумі 236\~870,29 грн. Згідно із ч. 1 ст. 590 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться\~\~державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріуса у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи\~\~договором. Частина 3 ст. 6 ЦК України передбачає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. У ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, наведено вичерпний перелік позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а саме: передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом; продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери. Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження на підставі виконавчого напису нотаріуса Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, не передбачено. Згідно із ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Таким чином, норми Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є спеціальними відносно Закону України «Про заставу». Пункт 5 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», яким передбачено позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження шляхом реалізації заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса було доповнено на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», який набрав чинності 16 жовтня 2011 року. У пункті 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» зазначено, що дія цього Закону не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності. Отже, положення Закону України «Про заставу» у частині здійснення звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса не підлягають застосуванню до спірних правовідносин як такі, що суперечать нормам Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, щодо позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. На момент виникнення спірних правовідносин, тобто на момент укладення кредитного договору (27 квітня 2007 року) у ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» не було передбачено такого позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, як реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса, а тому вчинений виконавчий напис нотаріуса не може підлягати виконанню. Крім того, позивачем у відповідності до ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» був переданий предмет забезпечувального обтяження для продажу обтяжувачем шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах, що підтверджується актом від 10.06.2015 року, наданим першим відповідачем. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом України у постанові від 09.07.2014 року у справі № 6-89 цс14. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса не відповідає вимогам Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Виходячи із системного аналізу ст. 1 Закону України «Про нотаріат», \~ст. ст. 26, 30, 34, 35 ЦПК України слід зробити висновок, що нотаріус, який\~вчиняє виконавчий напис в розумінні ст.ст. 26, 30, 34, 35 ЦПК \~не є особою, прав і обовязків якої стосується спір сторін, оскільки відсутня його юридична зацікавленість у результатах вирішення справи судом і реалізації ухваленого в ній рішення. Відповідно позивачем було помилково зазначено нотаріуса у якості відповідача у цій справі, проте оскільки ст. 33, 34 ЦПК України взагалі не передбачено вилучення неналежного відповідача з кола відповідачів та залучення у якості третьої особи за ініціативою суду, а у судові засідання позивач не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, суд не вважає за можливе покладати витрати із спати судового збору позивачем на приватного нотаріуса. У відповідності до ст. 88 ЦПК України витрати із сплати судового збору в сумі 487,20 грн. покласти на відповідача.

Outcome: approved