Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно до відповідачів Карапчівської сільської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON] Посилається на те, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку, з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після смерті його батька є він та його матір, дружина померлого - [PERSON], оскільки вони разом проживали на момент смерті батька в його господарстві і прийняли спадщину. Крім нього, та матері спадкоємцями першої черги є його сестри - [PERSON], [PERSON], [PERSON], які відмовились від належної їм частини спадкового майна на його та їхньої матері користь. Зазначив, що 04 травня 2004 року його матір оформила заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області і зареєстрований в реєстрі за № 34, згідно якого все своє майно заповіла йому. [INFO] року його матір [PERSON] померла. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді частки житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих в [ADDRESS]. Осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні померлої [PERSON] немає. Таким чином, враховуючи відмову [PERSON], [PERSON], [PERSON] від належних їм часток спадкового майна, вважає, що право власності на спадкове майно його батька [PERSON] та матері [PERSON] повинно бути оформлене на його ім'я. Він, як спадкоємець за заповітом своєчасно прийняв спадщину, звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак державний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS], який належав померлому [INFO] року батьку [PERSON] та померлій [INFO] року [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи у відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. В судове засідання представник відповідача Карапчівської сільської ради не з'явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника відповідача Карапчівської сільської ради надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають в повному об'ємі та просять справу розглядати без участі представника сільської ради. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON] не з'явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. В судове засідання відповідачка [PERSON] не заявилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до початку розгляду від відповідачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню в повному об'ємі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого 24.11.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Карапчівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №61, копією свідоцтва про народження, Серія [NUMBER], виданого 13.06.1974 року Карапчівською сільською радою, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №36. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS]. З копії технічного паспорту на житловий будинок, вбачається, що житловий будинок в [ADDRESS], вартістю 63900,00 грн. З виписки з по господарської книги №74 від 04.02.2016 року вбачається, що житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] збудований у 1970 році. З довідки виданої Карапчівською сільською радою №39 від 27.08.2015 року вбачається, що на день смерті [PERSON] разом з ним в одному будинку проживали та були зареєстровані його дружина [PERSON] та син - [PERSON], [INFO]. Спадкоємцями за законом є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Після смерті батька фактично спадщину прийняв син [PERSON] [INFO] року померла матір позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого 14.11.2005 року с.Карапчів, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №57. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS]. За життя 04.05.2005 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла позивачу [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 04 травня 2005 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Карапчівської сільської Ради, Вижницького району Чернівецької області Паламарюк О.О. зареєстрований в реєстрі №34. Судом також встановлено, що крім позивача [PERSON], спадкоємцями першої черги за законом є діти померлої - [PERSON], [PERSON], [PERSON], які спадщину не прийняли та не претендують на спадкове майно. Інших спадкоємців, та осіб які мають право на обов'язкову частку у спадковому майні немає, що підтверджується копією спадкової справи №206/2014 року. Позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області Мицкан Ж.І. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом, але в зв'язку з відсутністю належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності на будинок йому було в цьому відмовлено, що підтверджується копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 23.12.2014 року №1257/02-31 та копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 23.12.2014 року №1258/02-31. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як видно з представлених доказів, житловий будинок по плану забудови під літ. «А» - 1970 року побудови, знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, інші особи на володіння та користування даним будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність будинку для проживання ніким не оспорюється. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Відповідно до ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції від 01.01.2016 року, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно чи його дубліката, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Відповідно до ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 01.01.2016 року, щодо особливостей державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об'єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об'єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об'єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації є необов'язковим. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному об'ємі. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved