Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

Позивач [PERSON]вернулася до суду з позовом, в якій просить усунути перешкоди в користування мною квартирою [ADDRESS], шляхом визнання [PERSON] особою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.02.1999 року реєстраційний № 1-99-159818 виданого центром приватизації державного житлового фонду Харківської міської ради, договору дарування від 05.09.2002 року і договору дарування від 07.09. 2017 року, посвідчених приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Горішнім Є.В. 03.06.1995 року вона вийшла заміж за [PERSON]. [INFO] від шлюбу народився син [PERSON] який був зареєстрований у вищевказаній квартирі разом з нею. 20.04.2001 року шлюб між позивачем та [PERSON] був розірваний. 02.04.2005 року вона вдруге вийшла заміж за гр. [PERSON] і виїхала разом із сином до чоловіка в Великобританію . У Великобританії позивач з сином мають безстрокову посвідку на проживання і ввесь час там мешкаємо з 2005 року. Зараз позивачу необхідно продати квартиру [ADDRESS] власником якої вона є, але не може її продати тому, що факт реєстрації її сина в квартирі насторожує покупців і вони не бажають її купувати. Син позивача звернувся до відділу реєстрації місця проживання у Шевченківському районі щоб знятись з реєстрації, але йому відмовили в зв'язку з тим, що він не надав документ військового обліку. Документ військового обліку син ніколи не отримував і надати його не може тому що він виїхав з України у віці 6 років і мешкає в Великобританії. Факт реєстрації відповідача в квартирі порушує її право власності, оскільки позбавляє позивача можливості в повній мірі його використовувати. В судове засідання уповноважений представник позивача [PERSON] не з'явився, надав суду письмову заяву в якій позов визнав та просить суд його задовольнити, справу розглядати за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду нотаріально посвідчену заяву в якій зазначив, що ознайомлений з позовом, позов визнав не заперечує проти його задоволення, просить справу розглядати за його вітсутністю. Представник третьої особи - відділу реєстрації місця проживання у Шевченківському районі м. Харкова управління ведення Реєстру територіальної громади департаменту реєстрації Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, причину неявки суд не повідомив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ст.ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судовим розглядом справи встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.02.1999 року реєстраційний № 1-99-159818 виданого центром приватизації державного житлового фонду Харківської міської ради, договору дарування від 05.09.2002 року і договору дарування від 07.09. 2017 року, посвідчених приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Горішнім Є.В., що підтверджується матеріалами справи. Як зазначає позивач, 03.06.1995 року вона вийшла заміж за [PERSON], що підтверджується. [INFO] від шлюбу народився син [PERSON] який був зареєстрований у вищевказаній квартирі разом з нею, про що свідчить довідка з місця проживання про склад сім'ї та прописку КП "Жилкомсервіс" дільниця №7 від 07.09.2017 року. 20.04.2001 року шлюб між позивачем та [PERSON] був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15 травня 2001 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова. 02.04.2005 року позивач зареєструвала шлюб з гр. [PERSON] і виїхала разом із сином до чоловіка в Великобританію, що підтверджується матеріалами справи. [PERSON] звернувся до відділу реєстрації місця проживання у Шевченківському районі щоб знятись з реєстрації, але йому відмовили в зв'язку з тим, що він не надав документ військового обліку, що підтверджується заявою про зняття з реєстрації від 04.09.2017 року (а.с. 28). Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку, а також згідно акту від 08.09.2017 року, [PERSON], [INFO] за місцем реєстрації [ADDRESS] не проживає з 2005 року. Реєстрація в квартирі відповідача обмежує права позивача, як власника квартири та перешкоджає позивачу розпоряджатися в повній мірі належною їй власністю. Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як зазначено в ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які ї, які не суперечать закону. Відповідно до вимог ст.. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за відсутності члена сім'ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Наявність будь-яких інших умов між сторонами щодо проживання відповідача у спірній квартирі не встановлено. Вимогами п. 39 роз'яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що, оскільки інше не встановлено з аконом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. Таким чином, реєстрація відповідача у спірній квартирі порушує права позивача, щодо подальшого користування та розпорядженню нею. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved