Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

Заявник у січні 2020 року звернулася до суду із указаною заявою, яку мотивувала тим, що з 28.05.1972 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] . З дня реєстрації шлюбу та до смерті чоловіка вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Основним джерелом існування була зарплата, а потім пенсія чоловіка, хоча вона працювала, але отримувала заробітну плату у меншому розмірі, ніж чоловік. Розмір пенсії чоловіка заявника складав 8211 грн. 00 коп., а заявниці - 2000 грн. 00 коп. Оскільки [PERSON] отримувала пенсію у невеликому розмірі, то її бракувало коштів на оплату комунальних платежів і вона фактично перебувала на матеріальному утриманні свого чоловіка до його смерті. Спільні дорослі діти проживають окремо в м.Тростянець. Звернувшись до територіального органу Пенсійного фонду України з метою оформлення пенсії по втраті годувальника, заявнику роз`яснили, що для переходу на зазначений вид пенсії необхідно надати документ, що підтверджував факт її перебування на утриманні у свого померлого чоловіка. Посилаючись на указані обставини, заявник просить суд установити факт, що вона перебувала на утриманні у свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, просила задовольнити з підстав викладених у заяві. Також [PERSON] пояснила, що ї чоловік був інвалідом, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, а тому мав пільги, у тому числі з оплати комунальних платежів, якими вона також користувалась. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України Сумської області в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, наддав заяву, в якій просить провести розгляд справи за відсутності представника управління, у вирішенні заяви покладається на розсуд суду (а.с.20-24). Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з таких мотивів. Заявник є особою 67 років, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області як пенсіонер за віком. [PERSON] та заявник [PERSON] зареєстрували шлюб 28 травня 1972 року (а.с.5). Чоловік заявника помер [INFO] у м.Тростянець Сумської області (а.с.4). Згідно з копією будинкової книги та копією паспорта громадянина України заявник проживала з чоловіком за адресою: [ADDRESS] до дня його смерті (а.с.8). На день смерті чоловіка заявник отримувала пенсію у розмірі 2000,00 грн., а розмір пенсії померлого [PERSON] , складав 8211,00 грн. (а.с. 10, 11). Крім того, [PERSON] був інвалідом 2 групи, належав до учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС категорії І, мав право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів війни, інвалідів війни, та пільги відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.9). Допитані як свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що заявник з чоловіком прожили 40 років разом за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство до моменту його смерті у грудні 2019 року, заявник перед смертю чоловіка сумлінно доглядала, оскільки він хворів. Їх діти проживають окремо. Згідно із частиною 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом установлено, що [PERSON] на момент смерті чоловіка була непрацездатною, оскільки досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з чоловіком [PERSON] мешкали разом, вели спільне господарство, її розмір пенсії був значно нижчим від розміру пенсії чоловіка. Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі статтею 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. З аналізу положень статті 36 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка передбачає, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, вбачається, що її метою є захист членів сім`ї померлої особи. Відповідно до пункту 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженогопостановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Таким чином, оскільки встановлення факту перебування на утриманні чоловіка, яке знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду, заявнику необхідно для призначення пенсії по втраті годувальника, а тому через відмову Тростянецького відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області вирішити питання призначення пенсії по втраті годувальника заявнику без встановленого такого факту в судовому порядку, суд вважає, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved