Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

позивач [PERSON] 27 квітня 2020 року звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до Територіальної громади в особі Дружківської міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом. Свої позовні вимоги заявник обґрунтувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, який належить йому на підставі приватної власності згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 14 серпня 1981 року. Заповіту батько не залишив. Заявник зверталася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті її батька, але їй було відмовлено, оскільки вона пропустила строк для її прийняття. Вона вважає, що пропустила строк з поважних причин. Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . 04 травня 2020 року ухвалою Дружківського міського суду Донецької області було відкрито провадження по справі та справу призначено у підготовче засідання на 18 травня 2020 року (а.с.27-28). Позивачка не з`явилася у судове засідання, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала, що свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача Територіальної громади в особі Дружківської міської ради Донецької області в судове засідання не з`явилися, надали заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують . З огляду на це, відповідно до ст. 247 ЦПК України, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у суду доказів, без фіксації судового процесу. Вивчивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з таких підстав. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Виходячи із ст.ст. 15,16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до статей 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , згідно актового запису № 666, зробленого 06 жовтня 1962 року Дружківським міським бюро РАЦС Донецької області, свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.11). Згідно актового запису № 488, зробленого від 17 вересня 1983 року у м. Дружківка міському відділі РАЦС Донецької області, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу [PERSON] отримала прізвище " [PERSON] " (а.с.12). Відповідно до актового запису № 1205, зробленого 15 жовтня 2019 року Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, свідоцтва серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] помер [INFO] (а.с.24). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою [ADDRESS] , який належав йому на праві особистої власності згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 14 серпня 1981 року , зареєстрованого за № 1458 кн.12 (а.с.13). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] в шестимісячний строк не змогла подати документи для вступу в спадщину в зв`язку з виїздом після смерті батька за кордон, де вона працює. У подальшому позивач не мала змоги подати заяву про прийняття спадщини у зв`язку із дією карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) та її перебуванням на карантині (SARS-CoV-2) (а.с.21). Суд вважає, що такі пояснення позивача щодо причин пропуску строку для звернення в нотаріальну контору з приводу прийняття спадщини є зрозумілими і переконливими. Більш того, ці пояснення позивача ніким не спростовані. Відповідно до інформаційної довідки № 420/01-16 від 26.05.2020 року державного нотаріусу Дружківської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] , померлого [INFO] було виявлено спадкову справу , яка була заведена у Сьомій Криворізькій державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру у Спадковому реєстрі присутній заповіт № 1291622 посвідчений 30.01.1999 року приватним нотаріусом Чорною О.С., має стан чинний, статус - архівний до 01.12.2000 року. Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорною О.С. 21 липня 2020 року до суду надано заповіт, посвідчений 30 січня 1999 року за № 1-204. Сьомою криворізькою державною нотаріальною конторою надано роз`яснення за №579/01-16 від 22.07.2020 року, щодо зазначених спадкових справ. Так, в матеріалах Сьомої криворізької державної нотаріальної контори не міститься даних щодо звернення будь-кого зі спадкоємців [PERSON] , померлого [INFO] , спадкова справа після його смерті не заводилася. Додатково зазначено, що 27 липня 1999 року було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Отже, зазначені в інформаційній довідці та присутні у Спадковому реєстрі заповіт та спадкові справи заведені на іншу особу, а саме на [PERSON] , який помер [INFO] . Враховуючи вказані конкретні обставини, відсутність заперечень відповідача щодо задоволення позовних вимог позивача, відсутність спору про право на спадщину, у суду є підстави, що передбачені ч.3 ст. 1272 ЦК України для надання додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд, вважає, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, тому йому можливо визначити додатковий термін, достатній для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного і

Outcome: approved