Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Позивач в особі ПрАТ «Страхова компанія «Аркс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування. Мотивуючи свої вимоги тим, що 28 квітня 2020 року о 15 год. 45 хв. на проспекті Героїв Сталінграду в місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Сузукі», державний номерний знак [NUMBER] , який був застрахований в ПрАТ «Європейський страховий альянс»за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс ЕР/162851009, чинним на час дорожньо-транспортної пригоди), під керуванням [PERSON] , яка при зміні напрямку руху, маючи намір здійснити поворот ліворуч, не зайняла відповідне крайнє положення на проздній частині, не надала переваги в русі автомобілю «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , який рехався ліворуч у попутному напрямку, внаслідок чого вчинила з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Цивільна правова відповідальність власника автомобіля «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Аркс» відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №238429а9к3 від 29 вересня 2019 року. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 24 червня 2020 року, яка набула чинності, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України із накладення адміністративного стягнення - штрафу. Під час розгляду такої справи [PERSON] визнала свою вину.В наслідок дорожньо-транспортна пригоди було завдано шкоди автомобілю «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] . З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованого прозивачем транспортному засобу внаслідок дорожньо-транспортна пригоди, замовлено проведення автотоварознавчого дослідження, проведений розрахунок страхового відшкодування й складений страховий акт. Так, згідно розрахунку страхового відшкодування відповідно до договору страхування та страхових актів від 05 травня 2020 року, 08 травня 2020 року вартість збитку завданого автомобілю «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , визначено в сумі 279 394 грн. 65 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем, здійснена ним 06 травня 2020 року та 12 травня 2020 року на підставі заяви потерпілого в ДТП особи та платіжних дорученнь № 666 940 від 06 травня 2020 року, № 666 904 від 06 травня 2020 року, № 668 016 від 12 травня 2020 року у загальній сумі 279 394 грн. 65 коп. ПрАТ «Європейський страховий альянс» виплатило ПрАТ «Страхова компанія «Аркс» 100 000 грн. 00 коп. страхового відшкодування в межах літіму страхового відшкодування, натомість різниця складає 179 394 грн. 65 коп. Відповідно, відповідач у порядку статті 1194 ЦК України має відшкодувати різницю між понесеними збитками (виплаченим страховим відшкодуванням) - 279 394 грн. 65 коп. й виплаченими (покритим) ПрАТ «Європейський страховий альянс» - 100 000 грн. 00 коп. - страхового відшкодування, що складає 179 394 грн. 65 коп. (279 394 грн. 65 коп. - 100 000 грн. 00 коп.= 179 394 грн. 65 коп.), що й стало підставою звернення до суду із цим позовом. Вважаючи, що страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту порушеного права, зокрема до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплати страхового відшкодуваня. В судове засідання позивач не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог з тих же підстав, просив їх задовольнити з можливим ухваленням заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованим листом з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням на сайті судової влади (суду). Відповідачем відзив на позов не надано. За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Розгляд справи відбувся у порядку спрощеного позовного провадження. Так, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст. 279 ЦПК України). Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.5 ст. 279 ЦПК України). 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що 28 квітня 2020 року о 15 год. 45 хв. на проспекті Героїв Сталінграду в місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Сузукі», державний номерний знак [NUMBER] , який був застрахований в ПрАТ «Європейський страховий альянс»за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс ЕР/162851009, чинним на час дорожньо-транспортної пригоди), під керуванням [PERSON] , яка при зміні напрямку руху, маючи намір здійснити поворот ліворуч, не зайняла відповідне крайнє положення на проздній частині, не надала переваги в русі автомобілю «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався ліворуч у попутному напрямку, внаслідок чого вчинила з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів (а.с.15, 16, 17, 18, 19). Цивільна правова відповідальність власника автомобіля «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Аркс» відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №238429а9к3 від 29 вересня 2019 року. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 24 червня 2020 року, яка набула чинності, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України із накладення адміністративного стягнення - штрафу (а.с. 15). Під час розгляду такої справи [PERSON] визнала свою вину, що підтверджується змістом рішення суду. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В наслідок дорожньо-транспортна пригоди було завдано шкоди автомобілю «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] . З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованого прозивачем транспортному засобу внаслідок дорожньо-транспортна пригоди, замовлено проведення автотоварознавчого дослідження, проведений розрахунок страхового відшкодування й складений страховий акт. Так, згідно розрахунку страхового відшкодування відповідно до договору страхування та страхових актів від 05 травня 2020 року, 08 травня 2020 року вартість збитку завданого автомобілю «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , визначено в сумі 279 394 грн. 65 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем, здійснена ним 06 травня 2020 року та 12 травня 2020 року на підставі заяви потерпілого в ДТП особи та платіжних дорученнь № 666 940 від 06 травня 2020 року, № 666 904 від 06 травня 2020 року, № 668 016 від 12 травня 2020 року у загальній сумі 279 394 грн. 65 коп. (а.с. 12 - 40). ПрАТ «Європейський страховий альянс» виплатило ПрАТ «Страхова компанія «Аркс» 100 000 грн. 00 коп. страхового відшкодування в межах літіму страхового відшкодування, натомість різниця складає 179 394 грн. 65 коп. Відповідно, відповідач у порядку статті 1194 ЦК України має відшкодувати різницю між понесеними збитками (виплаченим страховим відшкодуванням) - 279 394 грн. 65 коп. й виплаченими (покритим) ПрАТ «Європейський страховий альянс» - 100 000 грн. 00 коп. - страхового відшкодування, що складає 179 394 грн. 65 коп. (279 394 грн. 65 коп. - 100 000 грн. 00 коп.= 179 394 грн. 65 коп.). Страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту порушеного права, зокрема до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплати страхового відшкодуваня. Відповідно до ст. 8 Закону № 85/96-ВР страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст.1194 ЦК України). Відповідно, на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» вважає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно, у зв`язку з проведеною позивачем регламентною виплатою страхувальнику, у позивача виникло право зворотної (регресної) вимоги до винної у ДТП особи - відповідача. Так, до страховика, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України). Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доспупності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Інші доводи позивача, які наведені у позові, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Таким чином, суд вважає вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, обгрутованими та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 141 ЦПК України. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір - 2 690 грн. 92 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст.1194 ЦК України, ст. ст. 98, 27 Закону України «Про страхування», Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved