Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану заяву, в якій заявлено вимоги встановлення факту постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, а саме [INFO] . Заявлені вимоги обґрунтовано наступним. [PERSON] є пасинком [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкоємці першої, другої, третьої черги після смерті [PERSON] відсутні. Заявник має право на спадкування після смерті мачухи в порядку ст. 1264 ЦК України (четверта черга), оскільки проживав зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Заявником вжито заходи для вступу в права на спадщину. У видачі свідоцтва на спадкове майно відмовлено, з причини неналежного документального підтвердження проживання заявника разом із спадкодавцем. Надана заявником довідка органу реєстрації місця проживання померлої [PERSON] не має жодного юридичного значення, оскільки видана установою, що розташована на непідконтрольній території України в м. Макіївка Донецької області. Факт сумісного проживання зі спадкодавцем підлягає встановленню в судовому порядку, в зв`язку з чим заявник звернувся до суду за захистом оспорюваних прав. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій вимоги підтримав, просить справу розглянути в його відсутність на підставі поданих доказів. Заінтересованою особою Покровським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області на заяву [PERSON] подано письмові пояснення з зазначенням відсутності заперечень проти вимог заявника, та в порядку ч. 3 ст. 294, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявлено клопотання про проведення судового розгляду у відсутність представника. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши в судовому засіданні докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Заявник [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Макіївка Донецької області, громадянин України, адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (відомості підтверджено копією паспорта - а.с. 4-6). З 15.12.2014 року [PERSON] взято на облік осіб, внутрішньо переміщених з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, адреса фактичного проживання: [ADDRESS] (відомості підтверджено довідкою № 1427008977, виданою Управлінням соціального захисту населення Покровської міської ради - а.с. 7). Згідно свідоцтва про народження серійний номер [NUMBER] - заявник [PERSON] є сином [PERSON] а.с. 8). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серійний номер [NUMBER] - 18 грудня 1973 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після одруження дружині присвоєно прізвище за чоловіком « [PERSON] » (а.с. 8). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23.04.2019 року по справі № 235/2865/19 (НП 2-о/235/367/19) встановлено факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території (а.с. 11-14). Згідно свідоцтва про смерть серійний номер [NUMBER] - [PERSON] померла [INFO] в м. Макіївка Донецької області (а.с. 15). Після смерті [PERSON] в порядку ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить грошові кошти у виді недоотриманих сум пенсії. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя не скористалася наданим ст. 1234 ЦК України правом на залишення заповіту. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] відсутні. Чоловік [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть - а.с. 9). Спадкоємці другої черги за законом (ст. 1262 ЦК України), третьої черги (ст. 1263 ЦК України) після смерті [PERSON] відсутні. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття смерті. Заявником [PERSON] як спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] з дотриманням ст. 1268 ЦК України вжито заходи для прийняття спадщини. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 56486015 від 11.06.2019 року за спадкодавцем [PERSON] відкрито спадкову справу № 157/2019, місце зберігання - П`ята донецька державна нотаріальна контора (м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, 111) - а.с. 16. Для отримання спадщини після померлої [PERSON] необхідно надати докази фактичного прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, підтверджуючі постійне проживання із померлою, зокрема, довідку органу реєстрації місця проживання про сумісне проживання спадкоємця зі спадкодавцем за однією адресою (п. п. 3.22 п. 3 розд. ІІ гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року). З копії паспорта заявника [PERSON] вбачається, що зареєстрованою адресою місця проживання з 19.12.1974 року є - [ADDRESS] (а.с. 6). З копії паспорта на ім`я [PERSON] вбачається, що зареєстрованою адресою місця проживання з 21.03.1983 року є - [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів № 1085р від 07.11.2014 року м. Макіївка Донецької області є містом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. За таких обставин, в зв`язку з тим, що місто Макіївка знаходиться на території непідконтрольній владі України та відсутня можливість підтвердити факт сумісного проживання разом із спадкодавцем заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення є підставною. Для видачі свідоцтва на спадкове майно необхідно надати доказ постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на день смерті. Надати довідку органу реєстрації, або місцевого виконавчого органу заявник не має можливості з об`єктивних причин. Згідно довідки № 1915, виданої 28.10.2019 року установою, яка розташована на непідконтрольній території, маючою назву (далі мовою оригіналу) - « Ассоциация совладельцев многоквартирных домов «Гвардейская» Донецкая народная республика» - [PERSON] зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , спільно з нею проживав [PERSON] (а.с. 35). Вказана довідка не може бути прийнята нотаріусом. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З огляду на вказане, виникла необхідність встановлення факту спільного проживання заявника з померлою. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 Конвенції кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року № 2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). В розглядуваній справі заявником [PERSON] порушено питання встановлення юридичного факту на підтвердження проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю з 1974 року до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`єю є особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для визнання осіб сім`єю необхідна одночасна наявність всіх цих ознак. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Судом, з дотриманням положення статті 89 ЦПК України, оцінено матеріали по справі та прийнято висновок, що взаємоузгодженими, послідовними доказами підтверджено, що заявник [PERSON] проживав однією сім`єю з [PERSON] , вели спільне господарство, приймали участь у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. Інших даних, які б могли свідчити, що померла [PERSON] мала сімейні відносини з іншими особами, мешкала за якоюсь іншою адресою відмінною від місця проживання заявника, - судом не встановлено. В розумінні ч. 2 ст. 256 ЦПК України факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення. Встановлення факту постійно проживання із спадкодавцем має для заявника юридичне значення, та є необхідним для оформлення ним спадкових прав. Згідно з п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом) судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Суд, в сукупності письмових документальних матеріалів, наданих заявником, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності, - вважає, що заява є законною та обґрунтованою, та підлягає задоволенню. Приймаючи такий висновок, суд наголошує, що встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, - не породжує наступного спору про право, рішення не встановлює відносин зобов`язального характеру видачі заявнику [PERSON] свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно ст. ст. 4, 13, 18, 293, 315, 316, 352, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved