Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з даною заявою, вказуючи, що вона є дружиною [PERSON], [INFO], який помер 07.03.2016 року у Ворошиловському районі м. Донецька Донецької області, причина смерті: гостре порушення мозкового кровообігу, про що було видане лікарське свідоцтво про смерть, проте звернувшись до Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану ММУЮ у Донецькій області для реєстрації смерті їй було відмовлено, оскільки лікарське свідоцтво про смерть не відповідає установленій формі. На підставі чого вона змушена звернутись до суду з даною заявою, якою просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер 07.03.2016 року у Ворошиловському районі м. Донецька Донецької області, причина смерті: гостре порушення мозкового кровообігу. Заявниця та її представник в судовому засіданні подану заяву підтримали, просили її задовольнити в повному обсязі, надавши аналогічні пояснення, викладеним в заяві. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності, залишивши її вирішення на розсуд суду. Допитана в судовому засіданні в якості свідка в порядку ст. 184 ЦПК України [PERSON] підтвердила обставини, викладені в заяві, зокрема факт смерті 07.03.2016 року [PERSON], [INFO], який помер у Ворошиловському районі м. Донецька Донецької області, причина смерті: гостре порушення мозкового кровообігу. Суд, заслухавши заявницю та її представника, допитавши свідка, дослідивши докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав. На підтвердження факту смерті [PERSON], [INFO], який помер 07.03.2016 року у Ворошиловському районі м. Донецька Донецької області, причина смерті: гостре порушення мозкового кровообігу суду надано копію лікарського свідоцтва про смерть №1701 від 07.03.2016 року, копію довідки про причину смерті від 07.03.2016 року, копію довідки про поховання [PERSON], проте, відповідно до ч. ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з копії листа № 183/4.2-06.116 від 05.04.2016 року Жовтневого відділу РАЦС ММУЮ [PERSON] було відмолено у реєстрації смерті [PERSON], оскільки лікарське свідоцтво про смерть останнього не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя від 08.08.2006 року №575. За ст. 256 ч. 1 п. 8 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За ст. 259 ч. 2 ЦПК України, рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Суд приходить до висновку, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявниця не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть її чоловіка, оскільки у м. Донецьку Донецької області, як на момент смерті останнього, так і на момент розгляду заяви в суді, не здійснюють повноваження органи влади України як заклади охорони здоров'я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно розяснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Встановлення факту смерті [PERSON] породжує юридичні наслідки для заявниці. При цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. \~\~\~\~ З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved