Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, в якому просила здійснити поділ майна, набутого нею (позивачем) під час перебування у шлюбі з відповідачем, виділивши їй (позивачу): тренажер Орбітрек REEF S вартістю 2400 грн., дитячу стінку «Тутсі» вартістю 2430 грн., хліб опічку Кенвуд вартістю 1485 грн., холодильник Zanussi вартістю 2999 грн., стіл комп`ютерний вартістю 1200 грн., ліжко двоповерхове дерев`яне вартістю 3400 грн., ортопедичний матрац (2 штуки) вартістю 1500 грн., підставка під телевізор скло-метал вартістю 800 грн., колонки комп`ютерні вартістю 500 грн., тумбочку вартістю 500 грн., а всього майна на суму 17214,00 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем зареєструвала шлюб 24 січня 2003 року у Центральному відділі РАГС Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис №19, який було розірвано за рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 18.09.2014 року. Від спільного проживання мають двох дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею (позивачем). Зазначила, що під час їх спільного проживання з відповідачем, останній не працював, а тому її (позивача) мама постійно допомагала їм грошима та продуктами харчування. У 2012 році її (позивача) мама померла, та сімейне життя з відповідачем погіршилося, він постійно ображав її, погрожував фізичною розправою та принижував дітей, при цьому, її неодноразове звернення до поліції та прокуратури на неправомірну поведінку відповідача не дали ніякого результату, а тому, щоб зберегти своє життя та дітей,з липня 2014 року вона переховувалась у подруги, а з вересня 2014 року винаймає житло. В свою чергу, відповідач умисно позбавляє її можливості користуватися житлом і спільним майном, чим завдає їй (позивачу) матеріальної та моральної шкоди, і, зокрема, в серпні 2014 року відповідач змінив замки у вхіднихдверях квартири, де раніше вони проживали однією сім`єю, не дав їй ключі від квартири, на підставі чого вона (позивач) з дітьми не мають доступу до житла, в якому вони мають зареєстроване місце проживання. Зазначила, що дитячі меблі, іграшки, спільно купленапобутова техніка, а саме:телевізор, комп`ютер, холодильник, пральна машина та меблі, які були придбані ними як подружжям у шлюбі згідно чинного законодавства являється спільною сумісною власністю. Вказала, що за час шлюбу було придбано: кольоровий телевізор PHILIPS PS вартістю 2900 грн., тренажер Орбітрек REEF S вартістю 2 400 грн., дитячу стінку «Тутсі» вартістю 2 430 грн., хліб опічку Кенвуд вартістю 1 485 грн., пральну машинку Electrolux вартістю 2534 грн., холодильник Zanussi вартістю 2999 грн., комп`ютер Браво вартістю 2600 грн., монітор Белінія вартістю 1517, 27 грн., обігрівач Делонгі вартістю 319 грн., ваги напільні Тефаль вартістю 265 грн., вікно металопластикове вартістю1370 грн.,стіл комп`ютерний вартістю 1200 грн., ліжко двоповерхове дерев`яне вартістю 3400 грн., ортопедичний матрац (2 штуки) вартістю 1500 грн., шафа книжкова вартістю 800 грн., шафа дитяча вартістю 800 грн., підставка під телевізор скло-метал вартістю 800 грн., колонки дерев`яні комп`ютерні вартістю 500 грн., мобільний телефон [PERSON] вартістю 1600 грн., пилосос Самсунг вартістю 1700 грн., дві тумбочки вартістю 1000 грн., а всього майна на суму 34 119 грн. 00 коп., при цьому, щодо поділу нерухомого майна в наявності є рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.08.2017 року по справі № 405/9699/14-ц, яке набрало законної сили. Позивач також зазначила, що відповідач на добровільний розподіл майна не погоджується, у зв`язку з чим, та враховуючи, що у них з відповідачем виник спір з приводу поділу даного майна, вона (позивач) звернуласядо суду з зазначеним позовом. Ухвалою суду від 19 жовтня 2017 року відкрито позовне провадження по даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з викликом в судове засідання учасників справи. При цьому, відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, суд продовжив розгляд даної цивільної справи за правилами Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року. Відповідачем [PERSON] 22.02.2018 року подано зустрічний позов, який зареєстровано судом за вх. № 4994 до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, в якій просивприйняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом, та просив визнати за ним в порядку поділу спільного майна подружжя право на 1/2 частину майна, та виділити йому майно на суму 17506 грн., та який (зустрічний позов) ухвалою суду від 22.02.2018 року було залишено без руху та запропоновано виправити зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки зустрічного позову, а саме:викласти позов в новій редакції шляхом написання від руки розбірливим почерком, чи за допомогою друкувальних засобів; зазначити реєстраційні номери облікової картки платника податків позивача та відповідача за зустрічним позовом; зазначити в зустрічному позові ціну позову; зміст позовних вимог та обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги та докази, що підтверджують вказані обставини; конкретно зазначити майно (назва, вид, інші характеристики, його вартість), яке на думку позивача, підлягає поділу, також зазначити майно, яке позивач просить визнати за ним; зазначити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; зазначити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначити докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; зазначити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав; зазначити підстави звільнення позивача від сплати судового збору; додати до позовної заяви всі наявні у позивача докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Недоліки, зазначені в ухвалі суду від 22.02.2018 року, позивачем за зустрічним позовом [PERSON] усунено не в повному обсязі, на підставі чого ухвалою суду від 08.05.2018 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя повернуто відповідачу [PERSON] . Крім того, під час судового розгляду справи позивачем [PERSON] подано заяву про доповнення та уточнення позовних вимог, яка зареєстрована в суді 25.02.2019 року за вх.№4899, за якою просила поділити спільне майно подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності, та виділити їй (позивачу): дитячу стінку «Тутсі» - 2430 грн., ліжко двохярусне дерев`яне 3400 грн., ортопедичний матрац (2 штуки) 1500 грн.,хліб опічку Кенвуд 1485 грн., холодильник Zanussi 2999 грн., стіл комп`ютерний 1200 грн.,колонки комп`ютерні 500 грн., підставку під телевізор скло-метал 800 грн., тумбочку 500 грн., а також персональний комп`ютер (серійний номер системного блока 38639-25) BRAVO вартістю 2600 грн. і монітор до нього LCD-MonitorBelinea 1905 G1 вартістю 1517 грн. 27 коп., тобто просила додати комп`ютер і монітор для забезпечення якісного навчання дітей, а всього майна на загальну суму 21 431 грн. 27 коп., зазначивши при цьому, що з липня, 2014 року, після припинення спільного проживання з відповідачем діти проживають разом з нею в орендованому нею житлі. Крім того, більшу частину коштів до сімейного бюджету вносила вона та її мама [PERSON] , в свою чергу з дня їх весілля 24.01.2003 року і до листопада 2013 року, відповідач ніде не працював, отримуючи мінімальну пенсію по інвалідності, натомість, вона (позивач) на момент укладення шлюбу з відповідачем працювала до грудня 2005 року в ТОВ «Молкоцентр», з грудня 2007 року, маючи двох малолітніх дітей 4-х та 2 років 10 місяців, вона працювала консультантом в компанії «Ейвон», а з 2008 року в компанії «Оріфлейм», та всі зароблені кошти витрачалися на потреби всіх членів сім`ї. Окрім того, вона (позивач) є інвалідом 3-ї групи через трудове каліцтво та отримувала пенсію по інвалідності, а також мала кошти на банківському рахунку, які також буди внесені в загальний сімейний бюджет та витрачені на потреби сім`ї. у 2006 році вона (позивач) отримала одноразову грошову допомогу при народженні дитини - доньки [PERSON] в розмірі 8 500 грн., та зазначені кошти були витрачені на придбання меблів для дітей: дитячу стінку «Тутсі» вартістю 2 430 грн., дитяче двоярусне ліжко вартістю 3 500 грн. та два дитячі ортопедичні матраци вартістю 1 500 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові та в заяві про доповнення та уточнення позовних вимог, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом повідомлявся про дату, час та місце судовогорозгляду справи, шляхом направлення судової повістки рекомендованим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання, причини не явки суду не відомі, заяви, клопотання про відкладення судового розгляду справи від відповідача до суду не надходили. При цьому, будучи присутнім в попередніх судових засіданнях відповідач [PERSON] не заперечував щодо поділу спільного майна подружжя, однак просив включити до розподілу і спільне майно, яке було придбано за спільні кошти та під час шлюбу, і яке знаходиться у позивача, а саме: мультиварка, праска Tefal, блендер, фотоапарат цифровий, мобільний телефон. При цьому, судом відзначається, що відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Крім того, судом відзначається, що відповідно до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.43 та ч.1 ст.44 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка є обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; окрім того, учасники судового процесу та їхні представники зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами. Заслухавши позивача, зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах закону, які регулюють спірні правовідносини, разом з тим є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім того, сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання регулює Сімейний кодекс України. Відповідно до ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосреднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: встановлення правовідношення. Так, з наданих позивачем письмових доказів судом встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що з 24 січня 2003 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 вересня 2014 року (справа №405/7961/14-ц), та від якого (шлюбу) мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Крім того, судом встановлено, що в період шлюбу сторонами було придбано: кольоровий телевізор PHILIPS 29 РТ9521/12 вартістю 2 900 грн., що підтверджується копією накладної №КІR1-6826 від 09 грудня 2006 року; тренажер Орбітрек REEF S вартістю 2 400 грн., що підтверджується копією розрахункової квитанції серії АВБ №017142 від 21.03.2009 року; дитячу стінку «Тутсі» вартістю 2 430 грн., що підтверджується карткою замовлення від 04.09.2010 року; хлібопічку КENWOOD вартістю 1 485 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 13.11.2012 року; пральну машину Electrolux вартістю 2 534 грн., що підтверджується копією чека №57724 від 07.11.2005 року; холодильник Zanussi ZRB 36101WA вартістю 2 999 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 12.09.2013 року; персональний комп`ютер BRAVO вартістю 2 600 грн. (дата продажу 28.03.2008 року); монітор Belinea вартістю 1 517, 27 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 01.10.2006 року; обігрівач DeLonghi вартістю 319 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 15.09.2003 року; ваги напільні ТEFAL вартістю 265 грн., що підтверджується чеком №58296 від 10.11.2005 року; вікно металопластикове Rehau вартістю 1 370 грн., що підтверджується замовленням від 25.07.2009 року, а також придбано стіл комп`ютерний вартістю 1 200 грн., ліжко двоярусне дерев`яне вартістю 3 400 грн., ортопедичний матрац (2 штуки) загальною вартістю 1 500 грн., шафу книжкову вартістю 800 грн., шафу дитячу вартістю 800 грн., підставку під телевізор скло-метал вартістю 800 грн., колонки дерев`яні комп`ютерні вартістю 500 грн., мобільний телефон Соні Еріксон вартістю 1 600 грн., пилосос Самсунг вартістю 1 700 грн., дві тумбочки вартістю 1 000 грн., а всього майна на суму 33 119, 27 грн. При цьому, судом відзначається, що зазначені обставини, а так само обсяг набутого майна за час шлюбу та його вартість за кожною позицією окремо не заперечувалися сторонами по справі, на підставі чого є такими, що не підлягають доказуванню відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тим самим, судом відзначається, що тлумачення зазначеної статті дозволяє зробити висновок, що законом встановлено про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуто ними в період шлюбу. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч.1 ст.61 СК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Крім того, речі поділяються на подільні та неподільні, при чому, за ст.183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч.1 ст.190 ЦК України). З огляду на зазначене, судом відзначається, що, кольоровий телевізор, тренажер Орбітрек REEF, дитяча стінка «Тутсі», хліб опічка Кенвуд , пральна машина Electrolux, холодильник Zanussi, персональний комп`ютер Браво, монітор Белінія, обігрівач Делонгі, ваги напільні Тефаль, вікно металопластикове Рехау, стіл комп`ютерний, двоярусне дерев`яне ліжко, ортопедичний матрац (2 штуки), шафа книжкова, шафа дитяча, підставка під телевізор скло-метал, колонки дерев`яні комп`ютерні, мобільний телефон [PERSON] , пилосос Самсунг та дві тумбочки були придбані сторонами (позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] ) у шлюбі та відповідно зазначене майно є об`єктами спільної сумісної власності сторін як подружжя, що не заперечувалося сторонами по справі, а тому їх частки є рівними. Будь-якої домовленості між сторонами щодо їх часток у праві власності на зазначене спірне майно не було. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися, обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Крім того, за змістом п. п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України (ч.4 ст.71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (ч.5 ст.71 СК України). Судом встановлено, що позивачем [PERSON] визначена вартість майна, що підлягає поділу, а саме: кольоровий телевізор PHILIPS 29 РТ9521/12 вартістю 2 900 грн., що підтверджується копією накладної №КІR1-6826 від 09 грудня 2006 року; тренажер Орбітрек REEF S вартістю 2 400 грн., що підтверджується копією розрахункової квитанції серії АВБ №017142 від 21.03.2009 року; дитяча стінка «Тутсі» вартістю 2 430 грн., що підтверджується карткою замовлення від 04.09.2010 року; хлібопічка КENWOOD вартістю 1 485 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 13.11.2012 року; пральна машина Electrolux вартістю 2 534 грн., що підтверджується копією чека №57724 від 07.11.2005 року; холодильник Zanussi ZRB 36101WA вартістю 2 999 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 12.09.2013 року; персональний комп`ютер BRAVO вартістю 2 600 грн. (дата продажу 28.03.2008 року); монітор Belinea вартістю 1 517, 27 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 01.10.2006 року; обігрівач DeLonghi вартістю 319 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 15.09.2003 року; ваги напільні ТEFAL вартістю 265 грн., що підтверджується чеком №58296 від 10.11.2005 року; вікно металопластикове Rehau вартістю 1 370 грн., що підтверджується замовленням від 25.07.2009 року, стіл комп`ютерний вартістю 1 200 грн. 00 коп., ліжко двоповерхове дерев`яне вартістю 3 400 грн. 00 коп.; ортопедичний матрац (2 штуки) вартістю 1 500 грн. 00 коп.; шафа книжкова вартістю 800 грн. 00 коп.; шафа дитяча вартістю 800 грн. 00 коп.; підставка під телевізор скло-метал вартістю 800 грн. 00 коп.; колонки дерев`яні комп`ютерні вартістю 500 грн. 00 коп.; мобільний телефон Соні Еріксон вартістю 1600 грн. 00 коп.; пилосос Самсунг вартістю 1700 грн. 00 коп.; дві тумбочки вартістю 1 000 грн. 00 коп. З визначеною позивачем вартістю майна, що підлягає поділу, відповідач погодився, так як будь-яких заперечень від відповідача не надходило. З огляду на викладене вище, виходячи з положень ст. 13 ЦПК України, за якими суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, наданих учасниками справи або витребуваних судом, виходячи, при цьому, з підстав позову, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] та в порядку поділу спільного майна подружжя позивачу [PERSON] слід виділити наступне спільне майно подружжя, а саме: тренажер орбітрек Reef S модель HM -6027 S вартістю 2 400 грн. 00 коп.; дитячу стінку «Тутсі» вартістю 2 430 грн. 00 коп.; двоярусне ліжко вартістю 3 500 грн., з двома ортопедичними матрацами вартістю 1500 грн. 00 коп.; хлібопічку «Кenwood» вартістю 1 485 грн. 00 коп.; холодильник «ZANUSSI» вартістю 2 999 грн. 00 коп.; комп`ютерний стіл вартістю 1 200 грн. 00 коп.; персональний комп`ютер (серійний номер системного блока 38639-25) BRAVO вартістю 2 600 грн. 00 коп. і монітор до нього LCD-Monitor Belinea 1905 G1 вартістю 1 517 грн. 27 коп.; колонки комп`ютерні вартістю 500 грн. 00 коп.; підставку під телевізор (скло-метал) вартістю 800 грн. 00 коп.; тумбочку вартістю 500 грн. 00 коп., а всього майна на загальну суму 21 431 грн. 27 коп., враховуючи при цьому, що позивач [PERSON] проживає з двома дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , окремо від відповідача [PERSON] , діти навчаються, а тому є потреба як в забезпеченні їх персональним комп`ютером та монітором до нього для створення умов належного навчання дітей, а так само створення належних умов для їх (дітей) проживання. В свою чергу, відповідачу [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя виділити кольоровий телевізор PHILIPS вартістю 2 900 грн. 00 коп.; пральну машинку Electrolux вартістю 2 534 грн. 00 коп.; обігрівач Delonghi вартістю 319 грн. 00 коп.; ваги напільні Теfal 79102 вартістю 255 грн. 00 коп.; шафу книжкову вартістю 800 грн. 00 коп.; шафу дитячу вартістю 800 грн. 00 коп.; мобільний телефон Соні Еріксон вартістю 1 600 грн. 00 коп.; пилосос Самсунг вартістю 1 700 грн. 00 коп.; тумбочку вартістю 500 грн. 00 коп., а всього майна на загальну суму 11 408 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються із судового збору в розмірі 640 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням від 15.09.2017 року, стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved