Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Великосілківської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO]. померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка розміром 1,7485 га ( земельна ділянка [NUMBER], площею: 1, 2547га, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] земельна ділянка [NUMBER], площею: 0,4938га, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]) що розташована на території Великосілківської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, цільове призначення земельної ділянки: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] від 22.07.2005р. виданого на підставі розпорядження голови Кам'янка-Бузької райдержадміністрації від 27 жовтня 2004 року № 382. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:05:453:01425. Позивач є спадкоємцем за законом після померлої, проте її було відмовлено в оформленні права на спадкове майно, а тому право позивача може бути захищено лише в судовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, з приводу задоволення позову не заперечує, викладені вимоги підтримує. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Жидачівського РУЮ, Львівської області від 03.11.2005р., 02.11. 2005р. померла моя мати [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка розміром 1,7485 га ( земельна ділянка [NUMBER], площею: 1, 2547га, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] земельна ділянка [NUMBER], площею: 0,4938га, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]) що розташована на території Великосілківської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, цільове призначення земельної ділянки: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] від 22.07.2005р. виданого на підставі розпорядження голови Кам'янка-Бузької райдержадміністрації від 27 жовтня 2004 року № 382. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:05:453:01425. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON]. заповіту не складала, що підтверджується довідкою № 876 від 12.10.2018р. виданою Великосілківською сільською радою Кам'янка-Бузького району Львівської області. Матеріалами справи встановлено, що позивачка [PERSON] є дочкою померлої [PERSON], факт родинних відносин підтверджується: повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.06.1960р., згідно якого [PERSON] народилася [INFO]., в графі про батьків [PERSON] зазначена як мати., згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 20.10.1968р. вбачається, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після чого змінила дошлюбне прізвище на « [PERSON]». Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом майна померлої. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивачка відноситься до першої черги права на спадкування за законом. У відповідності до п. г ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку після померлої [PERSON], але оформити своє право на земельну ділянку не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved