Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 19 липня 2016 року, після чого 17 серпня 2016 року звернулася в суд з уточненим позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення їх батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON],[INFO], стягнення на її користь з відповідачів на утримання дочки [PERSON], аліментів в розмірі по 1/4 частині всіх видів заробітку (доходу) з кожного щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття та стягнення судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору. В обґрунтування позову вказувала, що 03 серпня 2005 року відповідачі [PERSON], [PERSON] зареєстрували шлюб. [INFO] у них народилася дочка [PERSON]. До жовтня 2014 року відповідачі разом з дочкою проживали за адресою: [ADDRESS]. Під час спільного проживання відповідачі вели антисоціальний спосіб життя, а саме: зловживали спиртними напоями, часто сварилися, застосовували один до одного фізичне насилля, вживали нецензурні слова. Свідком цих подій постійно ставала їх дочка, а її онука - [PERSON]. Онука часто телефонувала їй, в тому числі і в нічний час та благала приїхати та забрати її від батьків, оскільки останні б'ються між собою. Вихованням дитини вони не займалися. Ще за час їх спільного проживання вона збирала онуку до школи, купувала їй необхідні речі, забирала її до себе на канікули. В жовтні 2014 року відповідач [PERSON] покинув родину та поїхав проживати до свого батька в Семенівський район Полтавської області, а в травні 2015 року і відповідачка [PERSON] покинула дочку та поїхала у невідомому напрямку, приховує точне місцезнаходження від неї і на даний час. Тому її онука [PERSON] з травня 2015 року фактично та безперервно почала проживати з нею та перебуває на повному її матеріальному утриманні. З того часу відповідачі жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконують, не приймають будь-якої участі у вихованні дочки, життям [PERSON] не цікавляться, не навідують дочку, не зустрічаються з нею, не виявляють бажання спілкуватися з нею та приймати участь у її вихованні, не цікавляться здоров'ям дитини, успіхами у навчанні, жодного разу не телефонували дочці, не надавали коштів на її утримання, не купували речі. Згідно довідки Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 20.01.2016 року за № 33 за адресою: [ADDRESS], зареєстроване місце проживання [PERSON], [PERSON]. [PERSON] та [PERSON]. Актами обстеження матеріально - побутових умов проживання від 19 січня 2016 року та 25 травня 2016 року підтверджується, що за вказаною адресою відповідачі не проживають, [PERSON] з жовтня 2014 року залишив родину та поїхав проживати до свого батька в Семенівський район, а [PERSON] у травні 2015 року залишила неповнолітню дитину та поїхала до міста Києва. Після цього батьки з дитиною не спілкуються, дитина повністю залишилася на утриманні баби [PERSON]. Онука [PERSON] навчається в Омельницькому ліцеї Кременчуцького району. Згідно характеристики на дитину вихованням [PERSON] займається баба [PERSON], яка постійно відвідує батьківські збори, систематично цікавиться життям онуки, її успіхами в навчанні та поведінкою, постійно тримає телефонний зв'язок із класним керівником. Батьки не беруть участі у вихованні та навчанні [PERSON]. Довідкою Омельницького ліцею від 22.06.2016 року підтверджується, що плату за харчування [PERSON], яка навчалася у 5 класі 2015-2016 навчальні роки здійснювала баба [PERSON] Згідно довідки Кременчуцької ЦРЛ від 14.06.2016 року [PERSON], [INFO], проходила обов'язковий профілактичний огляд школярів 25.02.2016 року у супроводі [PERSON] Дані факти в своїй сукупності, на думку позивача, свідчать не лише про невиконання відповідачами обов'язків батьків по вихованню дочки, а також вказують, що відповідачі злісно ухиляються від їх виконання свідомо, тобто вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу продовжують не виконувати свої батьківські обов'язки. Відповідачі по справі жодним чином не були позбавлені інформації стосовно місця перебування дочки, а з її боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні [PERSON] з ними та прийманні участі батьків у вихованні. Вищевикладені обставини свідчать про небажання відповідачів виконувати відносно своєї дочки батьківські обов'язки. Нехтування батьківськими обов'язками з боку батьків, на її думку, принижує гідність дитини, а наявність людей, які юридично мають права батьків, але фактично залишаються чужими людьми, призводить до ситуації, коли дитина в 10 років залишена напризволяще. Вона, як бабуся та мати відповідачки, всіляко намагалася вмовити дочку повернутися та самостійно виховувати [PERSON], але та відмовилася, на даний час з нею втрачений контакт. У травні 2016 року вона звернулась до Служби у справах дітей Кременчуцької РДА з заявою щодо розгляду на засіданні комісії з питань захисту прав дітей питання щодо доцільності позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON]. Оскільки відповідачі не виконують та не бажають виконувати обов'язки по вихованню дочки, матеріально не підтримують її, вважає за необхідне позбавити [PERSON], [PERSON] батьківських прав відносно їх дочки [PERSON] та стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Позивач [PERSON] та її представник по угоді адвокат Пінчук Ю.В. в судовому засіданні позовні вимоги уточнили та підтримали, в їх обґрунтування пояснили так, як викладено вище в описовій частині рішення та просили суд позбавити відповідачів [PERSON], [PERSON] батьківських прав, стягнути з них аліменти на користь визначеного опікуна та стягнути судові витрати в сумі 551,20 гривень. Представник органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області по довіреності Мулиндіна Л.М. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі, вважала за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав та стягнути з них аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON]. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоч про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчить зворотна поштова розписка на а.с. 44 та довідка пошти (а.с.45), що останні за адресою їх місця реєстрації не проживають, а відтак і в силу ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином. Вислухавши пояснення позивача та її представника, представника третьої особи, думку дитини [PERSON] при вирішенні питань, що стосується її життя, яка повідомила суду, що батьки не виконують своїх батьківських обов'язків по її вихованню та не утримують її матеріально, висловила свою згоду на позбавлення відповідачів батьківських прав та стягнення з них аліментів, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до висновку, що позов є законний, обґрунтований доказами, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що [PERSON], [PERSON] з 03 серпня 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.8). Відповідачі [PERSON] та [PERSON], маючи малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.9), ухиляються від виконання покладених на них статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" та статтею 150 Сімейного кодексу України обов'язків по вихованню дитини. Згідно довідки Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 20.01.2016 року за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] зареєстровані дочка [PERSON], квартирант [PERSON] та онука [PERSON] (а.с.10). Актами обстеження матеріально - побутових умов проживання від 19 січня 2016 року та 25 травня 2016 року підтверджується, що за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] не проживають. Зі слів [PERSON] та свідчень сусідів ці відповідачі залишили проживати дочку [PERSON] разом з бабою. Батько в жовтні 2014 року поїхав проживати в Семенівський район, а мати в травні 2015 року повідомила, що поїхала працювати до міста Києва. Після цього батьки з дитиною не спілкуються, дитина повністю залишилася на утриманні баби [PERSON] (а.с.11,12). Згідно характеристики на [PERSON], вихованням дитини займається баба [PERSON], яка постійно відвідує батьківські збори, систематично цікавиться життям онуки, її успіхами в навчанні та поведінкою, постійно підтримує телефонний зв'язок із класним керівником. Батьки не беруть участь у вихованні та навчанні [PERSON] (а.с.13). Довідкою Омельницького ліцею Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 22.06.2016 року підтверджується, що [PERSON], навчалась у 5 класі 2015-2016 навчальних років. Плата за харчування здійснювалася за кошти баби [PERSON] (а.с.14). Згідно Довідки Кременчуцької ЦРЛ від 14.06.2016 року [PERSON], [INFO], проходила обов'язковий профілактичний огляд школярів 25.02.2016 року у супроводі баби [PERSON] (а.с.15). Органом опіки та піклування Кременчуцької РДА Полтавської області поданий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх дитини [PERSON] (а.с.47). Згідно частин 2,3 статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.4 статті 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п.2 ч.1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч.2 статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч.1,2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч.1 статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Оцінивши зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд встановив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не піклуються про фізичний та духовний розвиток своєї дитини, не спілкуються з дочкою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересів до її внутрішнього світу, самоусунулися від покладених на них законом батьківських обов'язків, покинули дитину на тривалий час на виховання баби, суд постановляє рішення про позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо їх дочки [PERSON], [INFO] і стягує з них аліменти у визначеному позивачем розмірі, який не оспорений відповідачами на користь визначеного опікуна. Відповідно до ч.1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при зверненні до суду з позовом сплатила судовий збір в дохід держави в сумі 551,20 гривень (а.с.1), а тому суд стягує пропорційно ці витрати з відповідачів на користь позивача, тобто по 275, 60 гривень з кожного. Крім цього, суд стягує з відповідачів пополам в дохід держави судовий збір по позовній вимозі про стягнення аліментів в загальній сумі 551 гривень 20 копійок, тобто по 275 гривень 60 копійок з кожного.

Outcome: approved