Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з вказаним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 13.12.2018, та в подальшому стягувати з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що 21.04.2018 одружився, від шлюбу [INFO] народилась дитина, дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, працює у місті Києві, знімає житло, сплачує комунальні послуги, з ними проживає син дружини від першого шлюбу. Вказує, що являється опікуном брата інваліда другої групи, на утриманні знаходиться батько, сімейний та матеріальний стан позивача змінився, а тому не має можливості сплачувати аліменти у визначеному раніше розмірі. ІІ. Процедура та позиції сторін 30.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач 21.10.2021 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не надходив. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, позивач не заперечує щодо ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Законодавство, що підлягає застосуванню. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За положеннями ч. 1 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно роз`яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Також суд враховує правову позицію Верховного суду України у справі за № 143 цс 13, відповідно до якої з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду . Судом встановлено, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.01.2017 у справі 274/5329/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.10.2016 і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.12.2018 у справі 274/4569/18 змінено розмір аліментів стягуваних з [PERSON] за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.01.2017 у справі 274/5329/16-ц, та вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/5 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення сином повноліття. З матеріалів справи вбачається, що 21.04.2018 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] нині [PERSON] , що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Від вказаного шлюбу народився син - [PERSON] [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] записані його батьками. Відповідно до довідки про доходи позивача, виданої ТОВ "Торговельно-інформаційний сервіс" за № 64 від 24.06.2021 [PERSON] , працює у вказаному товаристві, загальна сума його доходів за період грудень 2020 - травень 2021 становить 101260,12 грн. Також судом встановлено, що рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 14.06.2011 у справі 2о-0/2011 [PERSON] [INFO] , уродженця с. Йосипівка Чуднівського району, Житомирської області визнано недієздатним та призначено [PERSON] його опікуном. Що ж стосується посилання відповідача на те, що він має на утриманні батька [PERSON] , [INFO] , та сина дружини від першого шлюбу, то суд їх до уваги не приймає, оскільки позивачем не долучено доказів в підтвердження того факту, що останні потребують матеріальної допомоги з боку позивача, як і не надано доказів, що відповідач надає їм таку допомогу. Додана ж до позовної заяви копія паспорту батька позивача - [PERSON] , [INFO] , не є належним і допустим доказом в підтвердження зазначених позивачем обставин. За таких обставин, проаналізувавши викладене, оцінивши обставини, передбачені ст. 182 СК України, враховуючи, що на утриманні позивача перебуває малолітня дитина, дружина, яка на даний час знаходиться в декретній відпустці та недієздатний брат, який потребує постійного лікування, суд вбачає суттєву зміну матеріального стану у платника аліментів в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів у розмірі 1/5 частки його заробітку (доходу), що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та зменшення розміру аліментів з 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу) позивача до 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу), але не не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на думку суду буде необхідним і достатнім для матеріального забезпечення дитини.

Outcome: approved