Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк«ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 30.10.2008 відповідач [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії та інші платежі на умовах, передбачених договором. Станом на 30.06.2020 відповідач порушує умови договору, не сплачує заборгованість по кредиту, відсоткам, комісії, всупереч умов кредитного договору та допустив заборгованість в розмірі 71891,95 грн., з яких: 352,82 грн - заборгованість за тілом кредиту; 67153,04 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 4386,09 грн - нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Представник позивача Гребенюк О.С. в судове засідання не з`явився, не дивлячись на своєчасне та належне його повідомлення про розгляд справи, в матеріалах справи є його письмове клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, вона була завчасно та належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилася та не повідомила суд про причини неявки. Враховуючи наявність підстав, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд зі згоди представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши заяву представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до частин 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтями 626, 628 ЦК України договір визначений як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Відповідно до положень ст.ст. 1054, 1055, 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із ч.1 ст.1048 Цивільного Кодексу України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відтак, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, судом встановлено, що 30.10.2008 між ПАТ КБ «ПриватБанк», яке 21.05.2018 змінило своє офіційне найменування на АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 29-33) та [PERSON] був укладений договір № б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем Заяви (а.с.13). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Крім того, вона підтверджує, що її було ознайомлено та вона згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Крім того, відповідач 30.10.2008 підписала довідку про умови кредитування по кредитних картах «Універсальна», 30 днів пільгового періоду». Відповідно до якої сторони погодили базову відсоткову ставку на рік за користування кредитними коштами у розмірі 3 % на місяць (30% річних), умови нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості, а також умови нарахування штрафу при порушенні строків платежів більш ніж на 30 днів: 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісій (а.с.14). За вказаним кредитним договором відповідач отримала кредитну картку № [NUMBER] , терміном дії до останнього дня травня 2009 р. (а.с. 11, 13), після отримання картки [PERSON] здійснила дії щодо проведення її активації та користувалася нею. Так, з виписки банку по картковому рахунку вбачається, що відповідач знімала кредитні кошти, потім частково погашала заборгованість за договором і знову користувалася кредитними коштами (а.с.35-41). Також встановлено, що [PERSON] в АТ КБ "ПриватБанк" до початку останнього місяця дії картки № [NUMBER] з письмовою заявою про закриття рахунку не зверталася. В подальшому позивачем було перевипущено кредитні картки, які було приєднано до раніше відкритого карткового рахунку № [NUMBER] . Так, відповідачу було надано кредитні картки № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] та № [NUMBER] , остання з яких має термін дії до останнього дня грудня 2017 року, вказане підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.11) та вищезазначеною банківською випискою по картковому рахунку. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором, яку позивач просить стягнути з останньої на його користь, станом на 30.06.2020 становить 71891,95 грн. і складається із: заборгованості за тілом кредиту - 352,82 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 67153,04 грн та нарахованої пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 4386,09 грн (а.с.6-10). Таким чином, факт порушення відповідачкою взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, знайшов своє підтвердження у суді. Враховуючи, що відповідачка тривалий час не вносить щомісячних платежів Банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 10228,44 грн., що складається із: простроченого тіла кредиту в розмірі - 7346,12 грн, заборгованості за простроченими відсотками - 2732,32 грн та нарахованої пені - 150 грн, є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Одночасно, судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору №б/н від 30.06.2020, позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 гривні, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №ZZ427B12NZ від 07.08.2020, на зазначену суму (а.с.34). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідача належить також стягнути на користь позивача судові витрати, понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 2102 грн. Згідно ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 10:30 год. 13.10.2020 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України, з урахуванням вихідних днів) 19.10.2020, то датою ухвалення даного судового рішення є 19.10.2020. На підставі ст. 61 Конституції України, ст. ст.6, 526, 536, 627, 626, 628, 549, 1054 ЦК України,

Outcome: approved