Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач 16.02.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про вселення, посилаючись на те, що 15.02.1985 року [PERSON], з яким вона перебувала у шлюбі було надано ордер № 104 серії НФ на сім`ю з чотирьох осіб, згідно якого сторонам була надана трикімнатна квартира [ADDRESS]. Починаючи з 1993 року сімейні стосунки різко погіршилися, та позивач змушена проживати в іншому житловому будинку. Стверджує, що неодноразово намагалася вселитися у вищезгадану квартиру, проте чоловік поміняв в ній замки та не дозволяв їй проживати по місцю реєстрації. Заочним рішення Білгород-Дністрвоського міськрайонного суду Одеської області від 16.09.2013 року шлюб між сторонами було розірвано.Позивач, посилаючись на те, що вона страждає рядом хронічних захворювань, є жінкою похилого віку, просить вселити її у квартиру [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву з проханням провести розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.(а.с.30) Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.02.1985 року виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради народних депутатів м.Білгород-Дністровського видано ордер № 104 серії НФ на ім'я [PERSON], сім'я якого складається з 4-х осіб з правом зайняття 3-х кімнат, відокремленої квартири [ADDRESS], загальною житловою площею 40.6 кв.м. (а.с.6). В даному ордері зазначено, що склад сімї [PERSON] складають жінка [PERSON], син [PERSON], донька [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням від 16.09.2013 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). В позові [PERSON] стверджує, що відповідач перешкоджає їй проживати у спірній квартирі та користуватися житловми приміщенням, у зв'язку із чим вона змушена тимчасово проживати в [INFO]. Відповідно до ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Це ж положення закріплено в ст.9 ЖК України, згідно якої ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. За змістом ч.1 ст.64 ЖК України, зокрема члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. У відповідності до ч.2,3 ст.64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки, якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. При вирішення питання щодо набуття членами сім'ї наймача права користування жилим приміщенням, необхідно перевірити, чи в установленому законом порядку поселилися члени сім'ї в спірне житло та чи не зберігають вони за собою право користування іншим житлом тощо. Таким чином, при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати чи вселені вони у встановленому законом порядку. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що позивач на законних підставах та у встановленому законом порядку була вселена та зареєстрована у [ADDRESS], в якій а також враховуючи те, що позивач у сенсі положення ст..64 ЖК України як член сімї власника має право користування спірною квартирою, навіть після припинення сімейних відносин з власником квартири, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, а отже вважає позов [PERSON] про вселення обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved