Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , якою просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] . В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що він є власником будинку по [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] зареєстрована в даній квартирі, але з серпня 2019 року, тобто з моменту реєстрації, жодного дня в будинку не мешкала, її власних речей в будинку не має, участі в оплаті комунальних послуг не брала. Вважає, що відповідачка, не проживаючи у жилому приміщенні понад встановлені строки, втратила право користування вказаним житлом. Просив усунути перешкоди у здійсненні ним права власності на квартиру. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, з невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку, шляхом надіслання судових повісток за місцем реєстрації та публікацією судових викликів на офіційному веб-сайті "Судова влада України". За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наведеного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування від 06 червня 1997 року, засвідченого державним нотаріусом Новоазовської державної нотаріальної контори Колосовим В.Ф., зареєстровано в реєстрі за № 2284. Згідно з інформацією Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради Донецької області від 01.09.2020 року № 16-13.07-0907 в будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки № 501, виданої виконкомом Винограднянської сільської ради м. Маріуполя Донецької області 31 серпня 2020 року, за адресою: [ADDRESS] , проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з Актом, складеним у складі комісії депутата с/ради Біслоух О.В., Жогло О.І., Горохової В.Р., [PERSON] 08 вересня 2020 року, затвердженим виконуючою обов`язки Виноградненського сільського голови Круликовською Т.А., було встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] не проживає, в будинку її речей не має, оплату комунальних платежів з вересня 2019 року не здійснює. Також, в матеріалах справи наявні письмові підтвердження свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що на протязі року за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] крім [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , ніхто не проживає. Таким чином, суд на підставі досліджених доказів встановив, що відповідачка [PERSON] фактично в будинку по [ADDRESS] не мешкала без поважних причин, починаючи з моменту реєстрації в такому житловому приміщенні. За змістом ст. ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) право власності є правом особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд. На підставі ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з вимогами ст. 150 ЖК України, ст. 383 ЦК України громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом виселення осіб, які не набули право на користування таким майном. Приймаючи до\~уваги те,\~що позивач\~є власником\~будинку,\~а відповідачка,\~будучи зареєстрованою\~у вказаному\~будинку,\~але фактично\~не проживаючи\~в ньому,\~перешкоджає у\~користуванні та\~розпорядженні ним\~своєю власністю,\~суд вважає\~можливим задовольнити\~позов \~про визнання\~відповідачки такою,\~що втратила право користування даним будинком. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved