overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки - [PERSON], свій позов обґрунтовуючи тим, що вона з 12.03.2005 року перебувала у шлюбі з відповідачем - [PERSON], від якого вона має доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання доньки, матеріальної допомоги на її утримання добровільно не надає, тому вона просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду заяву де просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, де просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком малолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідач ухиляється від утримання малолітньої дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, аналізуючи всі докази в сукупності суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення аліментів з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" [PERSON] звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки - [PERSON], свій позов обґрунтовуючи тим, що вона з 14.08.2009 року перебувала у шлюбі з відповідачем - [PERSON], від якого вона має доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання доньки, матеріальної допомоги на її утримання добровільно не надає, тому вона просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду заяву де просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, де просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком малолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідач ухиляється від утримання малолітньої дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, аналізуючи всі докази в сукупності суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення аліментів з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" [PERSON] звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача Державного вищого навчального закладу «Київського університету управління та підприємництва» заборгованості по заробітній платі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 2008р. працює на посаді адміністратора адміністративного корпусу Державного вищого навчального закладу «Українська академія бізнесу та підприємництва» і за період з квітня по червень 2012р. не отримала заробітну плату, сума заборгованості по якій становить 14723 грн. 17 коп. Оскільки Державний вищий навчальний заклад «Київський університет управління та підприємництва» є правонаступником прав та обов'язків ДВНЗ «Українська академія бізнесу та підприємництва», з нього підлягає стягненню невиплачена заробітна плата. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, але зазначила, що заборгованість не погашена в зв'язку з відсутністю коштів у відповідача. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, позивач з 2008р. працює на посаді адміністратора адміністративного корпусу Державного вищого навчального закладу «Українська академія бізнесу та підприємництва» і за період з квітня по червень 2012р. не отримала заробітну плату, сума заборгованості по якій становить 14723 грн. 17 коп. Зазначена обставина підтверджується довідкою від 12.07.2012р. (а.с.3). Статтею 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Заробітна плата працівнику повинна виплачуватися регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, що передбачено ст.24 Закону України "Про оплату праці" та ст.115 КЗпП України. Оскільки Державний вищий навчальний заклад «Київський університет управління та підприємництва» є правонаступником прав та обов'язків ДВНЗ «Українська академія бізнесу та підприємництва», відповідно до наказу №937 від 05.08.2011р. Міністерства освіти, науки, молоді та спору України, з нього підлягає стягненню на користь позивача невиплачена заробітна плата. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з лютого по червень 2012р. виконувала обов'язки відповідального секретаря приймальної комісії «Київського університету управління та підприємництва» на підставі договору № 9/12 від 01.02.2012р. За виконану роботу відповідачем повинна бути здійснена оплата в розмірі 8000 грн., яка до цього часу не виплачена. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, позивач з лютого по червень 2012р. виконувала обов'язки відповідального секретаря приймальної комісії «Київського університету управління та підприємництва» на підставі договору № 9/12 від 01.02.2012р. За виконану роботу відповідачем повинна бути здійснена оплата в розмірі 8000 грн., відповідно до підписаних сторонами актів прийому-здачі робіт. Статтею 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Заробітна плата працівнику повинна виплачуватися регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, що передбачено ст.24 Закону України "Про оплату праці" та ст.115 КЗпП України. Таким чином, відповідач повинен виплатити позивачу невиплачену заробітну плату в сумі 8000 грн., оскільки позовні вимоги повністю доведені в судовому засіданні і тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 09 жовтня 2006 року Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 730. Строк для примирення просить не надавати, залишити за нею прізвище "Геворкян" після розірвання шлюбу. Від шлюбних відносин сторони мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], (а.с. 8) який проживає з матірю та нею утримується. Спір про місце проживання дитини відсутній. Спільній побут між сторонами не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинено, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~Позивач у судове засідання не прибула, але надала суду заяву у якій просить розглядати справу за її відсутності, на позові наполягає. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач у судове засідання не прибув, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та згоду з позовними вимогами. \~ \~\~\~\~\~\~\~ Суд, беручи до уваги заяву позивача про розгляд справи за її відсутності та наполяганні на позовних вимогах, заяву відповідача про розгляд справи за його відсутності та згоду з позовними вимогами, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, \~\~всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за \~\~наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує \~\~права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті \~\~\~\~визнання \~\~\~\~відповідачем \~\~\~\~позову \~\~\~\~і продовжує \~\~\~\~судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання позову не суперечить інтересам та не порушує права відповідача чи інших осіб. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дані шлюбні відносини регулюються ст. ст. 21, 104, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України. На підставі вищевикладених фактів суд дійшов висновку, що збереження сімї неможливе, що свідчить про те, що союз між сторонами розпався. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з цим позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась [INFO] після смерті [PERSON] терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі з наведених обставин в позовній заяві та просила суд їх задовольнити. Представник Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, в судове засідання не з`явився, але позовні вимоги визнав повністю та просить суд розглядати справу без його участі, про що надав до суду відповідну письмову заяву. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України (Закон, ВР України, від 03.10.2017, № 2147-VIII) за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв`язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ст. 206 ЦПК України (Закон, ВР України, від 03.10.2017, № 2147-VIII) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 1269 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного Кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В установлений законом шестимісячний термін, після відкриття спадщини, позивач не звернувся до нотаріальної контори про наміри прийняти спадщину, а це в свою чергу, унеможливлює в даний час оформити право на спадкове майно. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На думку суду, позивач з поважних причин пропустив установлений законом шестимісячний термін для звернення до нотаріальної контори про наміри прийняти спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вимогами до ПАТ «Дельта Банк» та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на її користь частину грошового вкладу, що залишилась в розмірі 55 152,00грн.; 16 043,12грн.- нарахованих процентів за час дії договору; 3 789,30грн. -проценти за період користування грошовими вкладами; три відсотки рчних в розмірі 1 114,50грн.; інфляційні витрати в розмірі 14 373, 34грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного догору не виконав свої зобов'язання, порушив права вкладника, та відповідно повинен нести відповідальність встановлену законом. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явились, подали заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність. Відповідач ПАТ «Дельта Банк» про час і місце судового розгляду будучи повідомленим належним чином, в судове засідання представника не направив, письмових заперечень не подав. За згодою представника позивача судом проведено заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного висновку. Встановлено, що 12 листопада 2014 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір №20004009195141 банківського вкладу (депозиту) «Найкраща пропозиція on-line» у гривнях , строком до 10 лютого 2015 року. Сума вкладу склала 255 152,00грн. із процентною ставкою у розмірі 13 процентів річних. Як свідчить надана представником позивача заява про видачу готівки №1 від 12 червня 2015 року позивачу [PERSON] було виплачено 200 000,00грн. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Проте як встановлено, строк дії договору укладеного між сторонами закінчив свою дію 10 лютого 2015 року. З 03 березня 2015 року в ПАТ «Дельта Банк» було запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. У відповідності до вимог ст. 8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Згідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 20.11.1999 року Докучаєвським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області. В обґрунтування своїх вимог вона зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що вони віддалились один від одного та втратили почуття взаємної любові і поваги. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка за взаємною згодою між ними залишиться проживати з нею. Шлюбні відносини припинили з літа 2013 року. Спору про спільне майно на даний момент між ними не має. На примирення з відповідачем не згодна. Після розірвання шлюбу просить залишити за нею прізвище "[PERSON]", судові витрати покласти на позивача. Позивач у судове засідання не з'явилась, надавши письмову заяву, де просила справу розглянути за її відсутності, за участю її представника адвоката [PERSON], на позові наполягає. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила шлюб розірвати, надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 20.11.1999 року Докучаєвським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 107. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка за взаємною згодою між ними залишиться проживати з матір'ю. На ґрунті особистого ставлення між сторонами виникла нетерпимість одне одного. Шлюбні відносини припинені з літа 2013 року і збереження сім'ї неможливе, на примирення сторони не згодні. Відповідно до ст.ст. 104, 110, 112-115 СК України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що оскільки сторони шлюбні відносини припинили та на примирення не згодні, а відповідач позов визнав, то збереження шлюбу суперечить інтересам, як позивача так і відповідача. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO]., аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця до її повноліття, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимоги обгрунтовує тим, що 21.09.2013 року з відповідачем зареєструвала шлюб, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходяться на її утриманні. 04.08.2015 р. шлюб було розірвано. Відповідач взмозі надавати допомогу на її утримання, але добровільно не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду. Позивач [PERSON] вимоги позову підтримує. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини, але в меншому розмірі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що шлюб між сторонами розірвано (а.с.3), від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4), що мешкає разом з матір"ю і знаходиться на її утриманні (а.с.5-8). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча має таку можливість, і відповідно до ст.180 СК України зобов"язаний це робити до досягнення дитиною віку повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] має молодий вік, є працездатною особою, на хронічні захворювання не страждає, інших зобов'язань за виконавчими листами не має, а тому за своїм матеріальним станом в змозі організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити достатню матеріальну допомогу донькі, і повинен надавати грошову допомогу на утримання дитини. При вирішенні питання розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, інші обставини (а.с. 17-19), що мають істотне значення та приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця до її повноліття, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього з відповідача, на підставі ст.88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в розмірі 551, 20 грн. на рахунок Держбюджету Конотопського району.

Outcome: approved