Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення боргу Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що за договором позики укладеним в м. Вишневому у формі розписки позичальника-відповідача від 03 лютого 2014 року, між позивачем [PERSON], як позикодавцем, та відповідачкою [PERSON], як позичальником, позивач [PERSON], 03.02.2014р.передала у власність відповідачки [PERSON] грошові кошти в сумі 3500 доларів США та 500 гривень України на період до 12 лютого 2014 року, що підтверджено розпискою позичальника, складеною та підписаною власноручно. Цією ж розпискою передбачено, що у разі несплати суми боргу у встановлений строк відповідачка сплачує відсотки у розмірі 1% від суми боргу за кожен день прострочення. Згідно з зазначеною розпискою відповідачка зобов'язалась повністю повернути борг до 12 лютого 2014 року, але в порушення умов позики відповідачка борг не повернула, хоча не заперечувала його і постійно просила почекати ще трішки, щоб зібрати потрібну суму, але позивач вже втратила довіру до відповідачки і в її бажання повернути борг, так як остання взяла вперше гроші в борг ще в 2012 році, а коли не змогла повернути борг в строк, попросила перенести повернення боргу на інший строк, на що позивач погодилась, після чого відповідачка видала їй нову розписку з новим строком повернення боргу, забравши в неї попередню розписку і так продовжувалось декілька разів. Одна із таких розписок відповідачкою була видана позивачу 22.07.2013 року зі строком повернення боргу до 01 серпня 2013 року і випадково збереглась, що підтверджує неодноразове перенесення відповідачкою строків повернення боргу, про що також зазначено відповідачкою в останній розписці, в якій вона вказала - "розписка дана взамін попередньої". Так як відповідачка не повертала борг в строк, то для того, щоб позивач їй повірила в котрий раз, вона запропонувала включити до останньої розписки умову про нарахування відсотків в розмірі 1 % від суми боргу за кожен день, про що сама зазначила в розписці, ще раз запевнивши позивача, що на це раз вона вже поверне борг хоча б для того, щоб не платити відсотки за прострочку його повернення. За розпискою відповідачці передано 3500 доларів США та 500 грн. України. За курсом НБУ на день пред'явлення позову один долар США складає 10,575 грн., в зв'язку з чим сума позики за доларовим еквівалентом складає 37012,50 грн. (3500 х 10,575), а загальна сума боргу складає 37512,50 грн. Крім того, за 77 днів прострочення відсотки від простроченої суми в розмірі 1% за кожен день прострочення складають в загальній сумі 28884.63 грн. (37512.50грн. :100.x 77 дн.); знецінення коштів внаслідок інфляції з урахуванням встановленого індексу інфляції - становить суму 380.38 грн. (37512.50 грн. х 100.2% х 100.6% х 100.6% : 100%). Тому позивач просила повернути їй 37512.50 грн. несплаченого боргу за договором позики, укладеним у формі розписки, суми 28884.63грн. як проценти в розмірі 1% за кожен день прострочення повернення боргу та 380.38 грн. - інфляційні від знецінення коштів, а всього 66777.50 грн. В подальшому позивач уточнила позовні вимоги та просила ухвалити рішення яким стягнути з [PERSON] на її користь неповернутий борг за договором позики, укладеним у формі розписки, в сумі 36 484,80 грн., проценти у розмірі 3 % річних від простроченої суми - 1961,14 грн., інфляційні від знецінення грошей за встановленим індексом інфляції - 3444 грн., а всього 41890 грн., та судовий збір. В судовому засідання позивач не з'явився, направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала, та просила позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, через офіційний друкований орган преси. Про причини своєї неявки суду не повідомила. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що згідно боргової розписки від 02 липня 2012 року відповідач [PERSON], [INFO] взяла в борг 3 200 (три тисячі дві) доларів США у [PERSON] та зобов'язалась повернути до 15.08.2012 року У порушення договору позики, відповідач своїх зобов'язань щодо повернення коштів позивачу згідно боргової розписки не виконала, чим порушує права позивача що підлягають захисту в судовому порядку, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 3200 дол. США, яка згідно офіційного курсу НБУ станом на 27.03.2014 року складає 36 484,80 грн. (тридцять шість тисяч чотириста вісімдесят чотири гривні та вісімдесят копійок). В зв'язку з порушенням відповідачкою грошового зобов'язання, у відповідності з наданих позивачем розрахунків, з [PERSON] також підлягає стягненню проценти у розмірі 3 % річних від простроченої суми - 1961,14 грн., інфляційні від знецінення грошей за встановленим індексом інфляції - 3444 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі [PERSON] були порушені вимоги договору позики, що спричинило виникнення заборгованості перед позивачем, а тому вимоги [PERSON] по даному позову підлягають до задовлення В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 625, 1046, 1047 ЦК України, та

Outcome: approved