Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.12.2013 р. між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 31.08.2017 р. шлюб розірвано. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини під час шлюбу не надавав, а також після розірвання шлюбу матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, кошти витрачає тільки на власні потреби. Зазначає, що на утримання дитини для задоволення тільки першочергових потреб потрібно не менше 3000 грн., щомісячно, внаслідок чого, вона повинна витрачати грошові кошти на їжу, ліки, засоби гігієни, книги, канцелярію, одяг, взуття, комунальні послуги, кабельне телебачення та інше. Позивач несе тягар утримання малолітньої дитини, відповідач добровільно не утримує доньку. [PERSON] є особою працездатного віку, може працювати. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на дитину у визначеному розмірі, оскільки працює, інших неповнолітніх дітей у відповідача не має, непрацездатних членів родини на його утриманні немає. З урахуванням вищевикладеного, просить суд: 1) стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частки від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття; 2) допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць; 3) судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07.12.2017 р. відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду. 15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПКУкраїни викладено в новій редакції. Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позивач до початку судового засідання надала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, вимоги позову підтримала в повному обсязі. Не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'являвся, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, причину неявки суд не повідомив. Судові повістки про виклик відповідача в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручені з відміткою - "за закінченням встановленого строку зберігання". Будь-яких заяв клопотань, а також відзиву на позов зі сторони відповідача на адресу Деснянського районного суду м. Києва не надходило. Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 ст. 223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved