Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

позивач [PERSON] 12 березня 2018 р. звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до Дружківської територіальної громади в особі Дружківської міської ради про продовження строку на прийняття спадщини. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що 09 червня 2017року помер її дядько [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді будинку № 13 по вул. Менделєєва у м.Дружківка Донецької області. Вказаний будинок на праві власності належав [PERSON] Після смерті дядька, спадкоємцем є вона за законом. Окрім неї інших спадкоємців не має. 21 лютого 2018 року вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона пропустила строк. Вона не має юридичної освіти, є особою похилого віку та не знала, що є строк для звернення за реєстрацією права власності. Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті дядька [PERSON] , який помер 09 червня 2017 року. Позивач [PERSON] не зявилась у судове засідання, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила надати їй додатковий строк для прийняття спадщини. Представник відповідача территоріальної громади Дружківської міської ради у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи їх повідомлено належним чином. З огляду на це, відповідно до ст. 247 ЦПК України, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у суда доказів, без фіксації судового процесу. Вивчивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно актового запису № 171 від від 16 травня 1952 року, зробленого Усть-Нерским селищним бюро ЗАГС Оймяконського району ЯАССР позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно актового запису №65 від 10 вересня 1948 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу дружині було привласнено прізвище "Дуравкіна" (а.с.11). Батьками [PERSON] та [PERSON] були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується актовими записам про народження № 87 від 19 вересня 1921 року та № 72 від 14 березня 1925 року (а.с. 7 ) [PERSON]І помер 09 червня 2017 року, що підтверджується актовим записом № 538 від 12 червня 2017 року (а.с. 8 ). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді будинку № 13 по вул.. Менделєєва у м.Дружківка , який належав померлому на підставі свідоцтва про право власності від 09 лютого 2007 року (а.с.6) Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення, що визначається ст. 1265 ЦК України. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру після смерті [PERSON], померлого 09 червня 2017 року заяви про прийняття або відмову від спадщини до Дружківської державної нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.25-26) Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем померлого п'ятої черги за законом і відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець для прийняття спадщини мав подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. 21 лютого 2018 року позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийнятя спадщини, але їй було відмовлено, оскільки вона пропустила строк (а.с .12). Але, судом також встановлено, що позивач не має юридичної освіти і про свої права та обовязки щодо прийняття спадщини мігла дізнатися лише шляхом отримання відповідно консультації, у тому числі і від працівників нотаріальної контори. Позивач посилається на те, що таку консультацію не отримала і не зрозуміла, що для оформлення її спадкових прав необхідно звернутися до нотаріальної контори протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця. Суд вважає, що такі пояснення позивача щодо причин пропуску строку для звернення в нотаріальну контору з приводу прийняття спадщини є зрозумілими і переконливими. Більш того, ці пояснення позивача ніким не спростовані. Враховуючи вказані конкретні обставини, відсутність заперечень відповідача щодо задоволення позовних вимог позивача, відсутність інших спадкоємців першої черги, а також за заповітом і відсутність спору про право на спадщину, у суду є підстави, що передбачені ч.3 ст. 1272 ЦК України для надання додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд враховує той факт, що відповідно до Конституції України особа повинна неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей та виконувати обов'язки, передбачені ст.ст.65-67 Конституції. При невиконанні особою конституційних обов'язків незнання законів не звільняє особу від юридичної відповідальності. При цьому ст.64 Конституції передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Таким чином суд вважає, що оскільки прийняття спадщини є правом особи, а не її обов'язком, а позивач своєчасно не звернувся до нотаріуса через свою необізнаність, та в інший спосіб захистити своє право не може, інші спадкоємці відсутні, а спадщина не визнана відумерлою і відповідач не надав заперечень щодо позову, є підстави для задоволення позовних вимог з визначенням [PERSON] тримісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд, вважає, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, тому їй можливо визначити додатковий термін, достатній для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного і

Outcome: approved