Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном шляхом вселення. У позові вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно - будинок [ADDRESS] . На все належне йому майно, у свій час, [PERSON] склав заповіт, яким спадкоємцями визначив її - [PERSON] та її брата - [PERSON] . У вищевказаному будинку вона була зареєстрована ще з 19.04.2016 року по теперішній час. Спадковий житловий будинок є її єдиним можливим житлом, оскільки квартиру, яка була у неї у власності, що розташована за адресою: [ADDRESS] , вона подарувала у 2017 році своїй доньці. Вказана квартира є однокімнатною і в ній на даний час проживає її донька разом зі своїм чоловіком та двома дітьми. Незважаючи на складну ситуацію з житлом, її брат - відповідач [PERSON] не пускає її до вищевказаного спадкового будинку, змінивши замки та забравши усі документи на будинок, тому вона вимушена проживати у приміщенні літньої кухні, яка не пристосована у достатній мірі для проживання. Позивач [PERSON] просила суд усунути перешкоди у користуванні майном шляхом вселення її до будинку за адресою: [ADDRESS] . Судові витрати прохає покласти на відповідача. У відзиві на позов відповідач просив залишити його без задоволенні, вважаючи позовні вимоги безпідставними, надуманими та необґрунтованими. Так, відповідач вказує, що в спірному будинку не проживає та немає ключів від помешкання і правовстановлюючих документів. З моменту відкриття спадщини, за їх спільною домовленістю з позивачем, проживає син останньої [PERSON] . В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник позов не визнали, мотивуючи тим, що відповідач не вчиняє жодних дій, направлених на недопуск позивача до житлового будинку. Перевіривши та дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] в с.Єнківці Лубенського району Полтавської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с.5). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, будинок [ADDRESS] і за даною адресою позивач [PERSON] зареєстрована з 19.04.2016 року, що підтверджується паспортом позивача (а.с.4). Заяву про прийняття спадщини подали позивач та відповідач. Наразі сторони не проживають в будинку [ADDRESS] . Позивач [PERSON] вказує на те, що відповідач чинить перешкоди їй у вселенні у будинок, внаслідок чого є неможливим користування житлом, а іншого житла позивач не має. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом із тим, в порушення наведеної норми процесуального права суду не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач вживає будь-які дії щодо перешкоджання вселенню у будинок позивача. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Представник відповідача просить відшкодувати витрати на правничу допомогу в сумі 4500 грн., відповідно до приєднаної до матеріалів справи квитанції. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ст. 30 Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269). Викладена правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.08.2019 року по справі № 915/237/18. Враховуючи викладене, враховуючи надані суду матеріали, суд приходить до висновку, що реально підтвердженими витратами на правничу допомогу є представництво в суді в межах одного судового засідання та правнича допомога, пов`язана з підготовкою до захисту в судовому засіданні, в тому рахунку з написання відзиву на позов. Тож, з урахуванням складності справи, доведеного відповідачем часу, витраченого на надання такої допомоги, перевіривши наданий розрахунок, суд вважає за необхідне зменшити такі витрати до 2000 грн.

Outcome: approved