Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], треті особи - Ківерцівська міська рада Волинської області, [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратили право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Ківерцівська міська рада Волинської області є балансоутримувачем багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. Відповідно до ордеру на жиле приміщення № 34 від 30.01.1995 року [PERSON] має право на зайняття житлового приміщення, що знаходиться в [ADDRESS]. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON], будучи зареєстрованим за вищезазначеною адресою, більше 17 років у зазначеній квартирі не проживає, просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться в [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засідання позов підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечуючи факту відсутності за місцем реєстрації більше 17 років, просив в задоволенні позову відмовити, оскільки в нього наявне судове рішення про вселення, яке на даний час не виконане. Представник третьої особи - Ківерцівської міської ради Волинської області в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника, щодо вирішення справи покладається на розсуд суду. Треті особи - [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з'явилися. До суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечують. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до ордеру на жиле приміщення № 34 від 30.01.1995 року [PERSON] з сім'єю [PERSON], [PERSON], [PERSON] має право на заняття житлового приміщення, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.5). Згідно з свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 29.10.1997 року, цього ж числа за актовим записом № 126 Ківерцівськім відділом реєстрації актів громадянського стану зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON].(а.с.8). Відповідно до типового договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду (а.с.9) [PERSON] є наймачем квартири, що знаходиться в [ADDRESS]. Як вбачається з довідки про склад сім'ї № 6356 від 06.09.2017 року за адресою [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] (а.с.10). Згідно актів від 24.10.2016 року, від 07.11.2016 року, від 02.12.2016 року, від 05.09.2017 року, складених комісією Ківерцівської міської ради Волинської області, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], однак більше 17 років не проживає у вказаному житлі (а.с.11-14). Відповідно до ст. 71 та ст. 163 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї жиле приміщення за ними зберігається протягом шести місяців. Відсутність за місцем проживання зазначеної особи без поважних причин понад встановлені строки є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житлом. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] у квартирі, що знаходиться за адресою в [ADDRESS] без поважних причин не проживає, із заявою про продовження цього строку не звертався, тому після спливу цього строку втратив право користування вказаним жилим приміщенням. Разом з ти позивачем не всупереч ст. ст. 10, 60 ЦПК України щодо наявності судовго рішення про вселення у квартиру, що знаходиться за адресою в [ADDRESS]. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову та визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі ст.ст. 71, 72, 107 ЖК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст.16, 391 ЦК України,

Outcome: approved