Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного місця проживання на території України станом на 13.11.1991 року. Свою заяву мотивує тим, що в червні 1991 року, після закінчення 10 класу середньої школи в Вірменії, приїхав до своєї рідної сестри. З того часу і по теперішній день він проживає на території України. Однак, Покровський міський сектор ГУ ДМС України у Дніпропетровській області не визнає його паспорт дійсним та таким, що отриманий ним згідно чинного законодавства. Тому заявник змушений звернутися до суду. В судовому засіданні заявник свою заяву підтримав, просив задовольнити повністю та пояснив, що з червня 1991 року і по теперішній день він проживає на території України. Факт його постійного проживання на території України підтверджується штампом у паспорті про громадянство України від 1993 року, а також такими фактами, як навчання в СПТУ № 50, одруження, постановка на військовий облік, працевлаштування. В 2016 році мати заявника отримала дозвіл на тимчасове перебування на території України за адресою заявника, однак оформити цей дозвіл не представилося можливим, оскільки Покровський міський сектор ГУ ДМС України у Дніпропетровській області виникають сумніви щодо отримання ним паспорта згідно чинного законодавства та постійного проживання заявника на території України станом на 13.11.1991р. Таке невизнання порушує права заявника як громадянина України, зокрема, останній не може реалізувати надане йому право на возєднання сімї. Тому він просить суд встановити факт постійного проживання його на території України. Представник зацікавленої особи до суду не зявився, але подав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні даного питання покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що вимоги [PERSON]\~\~є обґрунтованими та підлягають задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що в червні 1991 року, після закінчення 10 класу середньої школи в Вірменії, заявник приїхав до своєї рідної сестри. У вересні 1991 року він вступив до СПТУ № 50 м. Покров Дніпропетровської області за фахом слюсар-ремонтник гірничого обладнання. У звязку з навчанням заявнику була надана кімната у гуртожитку СПТУ №50 по вул. Тельмана 13/5, про що було зроблено запис у паспорті громадянина СССР зразка 1974 року. Даний факт підтверджується довідкою № 02/336 від 25.05.2015 року, відповідно до якої [PERSON] дійсно навчався в ДПТНЗ «Орджонікідзевське професійно-технічне училище (ПТУ №50), м.Орджонікідзе, Дніпропетровської області (наказ №27-к від 26.08.1991р.) по 28.06.1994р. (наказ №28-к від 28.06.1994р.) по спеціальності «слюсар-ремонтник». Факт навчання у зазначеному учбовому закладі також підтверджується дипломом про закінчення даного закладу серії ГМ №902612, згідно якого [PERSON] вступив до навчального закладу 01.09.1991р. та закінчив його 22.06.1994р., а також відомостями із трудової книжки серії БТ-І №8015099. На період вказаного навчання заявник перебував у м.Орджонікідзе Дніпропетровської області. Крім того, [PERSON], яка була допитана у судовому засіданні в якості свідка, пояснила, що у вересні 1991 року працювала в ПТУ №50 на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи. Заявник, приблизно із 3-4 вересня перебував на денній формі навчання у їхньому навчальному закладі, який закінчив у 1994 році. [PERSON], яка була допитана у судовому засіданні в якості свідка, пояснила, що вона є рідною сестрою заявника, у серпні 1991 року її брат [PERSON] приїхав до неї в м.Орджонікідзе Дніпропетровської області на проживання та з метою навчання. Приблизно з вересня 1991 року вона разом із заявником прийшла до навчального закладу ПТУ №50. Заявник був прийнятий на навчання, яке закінчив 1994р. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі\~Закону України «Про громадянство України»\~і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до п.2\~ст. 3 Закону України «Про громадянство України»\~громадянами України є особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Згідно п.9 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого\~Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону особа, яка проживала на території України за станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату, подає судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року. Згідно п. 5 ч. 2\~ст. 234 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення\~\~ факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у\~ст. 273 ЦПК\~перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Наданими суду документами та дослідженими в судовому засіданні обставинами достовірно підтверджується факт постійного проживання [PERSON] на території України за станом на 13 листопада 1991 року, а тому суд вважає, що заява обґрунтована та є всі підстави для її задоволення. \~\~\~\~

Outcome: approved