Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить\~ поновити строк для звернення до суду та визнати за нею як за спадкоємцем за законом першої черги, право спільної часткової власності на спадкове нерухоме майно, з саме: на 1/2 частину земельної ділянки, площею - 1,0998 га, кадастровий номер: 3220683200:02:002:0011, цільове призначення якої: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON], який помер 03 травня 2012 року, однак право на спадкове майно у вигляді 1/2 частини вищевказаної земельної ділянки вона не може оформити у нотаріальній конторі тому, що [PERSON] за життя прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] та отримав відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину вищевказаної земельної ділянки, але не здійснив державну реєстрацію своїх прав на земельну ділянку, що явилось підставою звернення із даним позовом до суду. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі та зазначила, що позов підтримує. Відповідач Медвинська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] свого представника в судове засідання не направила, але подала заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні\~ підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] у відповідності до ч. 2 ст. 1223, ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги на спадщину після смерті [PERSON], який помер 03 травня 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про одруження спадкоємця, копією свідоцтва про смерть спадкодавця та матеріалами спадкової справи №977/12. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України\~ для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Матеріалами спадкової справи №977/12 Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори підтверджується факт, що після смерті спадкодавця\~ [PERSON], який помер 03 травня 2012 року, із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини за законом першої черги, згідно зі ст.1261 Цивільного кодексу України, звернулася [PERSON]. Інших спадкоємців у спадкодавця - [PERSON], на момент його смерті не було та не має на даний час, що підтверджується матеріалами спадкової справи за №977/12. Із постанови державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] №3399/02-51 від 28.08.2013 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної\~ ділянки, площею 1,0998, цільове призначення, якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області, яка належала спадкодавцю [PERSON] (помер 03 травня 2012 року у віці 65 років), який проживав та був зареєстрований в [INFO], не може бути видане, в звязку з відсутністю Державної реєстрації на зазначену земельну ділянку, яка належала її батькові [PERSON]. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON], який помер 03 травня 2012 року, належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г\~\~ Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування " відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3211583232018 від 04.05.2018 року, підтверджується факт належності на праві власності [PERSON] земельної ділянки, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 12 травня 2009 року державним нотаріусом шостої Київської\~ державної нотаріальної контори вбачається, що [PERSON] успадкував 1/2 (одну другу) частину земельної ділянки площею 1,101 га., з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області, та яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №093881, виданого 28.10.2003 року Медвинською сільською Радою народних депутатів та зареєстрованого за № 1090. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], в тому числі і зазначену земельну ділянку, але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове майно в звязку з тим, що\~ [PERSON] за життя прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] та отримав відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину вищевказаної земельної ділянки, але не здійснив державну реєстрацію своїх прав, тому для захисту її прав на землю даний позов необхідно задовольнити. Виходячи з того, що відповідачем не заявлено вимог про застосування судом строків позовної давності, а відсутність правовстановлюючого документу заважала позивачу отримати спадщину в нотаріальному порядку , суд вважає можливим поновити строки звернення до суду з позовом. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривень 40 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved