Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON] громади в особі Маркушівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, [PERSON] та [PERSON] відповідно до якого просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,0194 га, що розташована на території Маркушівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, посилаючись на те, що 11 вересня 2009 року померла мати позивача - [PERSON]. З приводу оформлення спадщини, у визначений законом термін позивач звертався до нотаріуса, однак йому було рекомендовано питання щодо визнання права власності на майно вирішувати в судовому порядку у зв'язку із розбіжностями у правовстановлюючих документах. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, відповідач не заперечує проти їх задоволення, а треті особі заперечень щодо заявленних позовних вимог не мають. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 325079 від 14 квітня 2015 року підтверджується, що 11 вересня 2009 року у віці 75 років, в с. Маркуші Хмільницького району Вінницької області померла [PERSON], про що 14 вересня 2009 року складено відповідний актовий запис № 20. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 3,0194 та, що знаходиться на території Маркушівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області у відповідності до державного акту на право приватної власності на землю серія ВН №093743, виданого на підставі розпорядження голови Хмільницької районної державної адміністрації № 401 від 31 серпня 2004 року, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті матері позивач звернулася до Хмільницької районної державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини після смерті матері. Під час звернення нотаріус оглянула представлені позивачем документи і виявила, що у і державному акті на право приватної власності на земельну ділянку та у свідоцтві про смерть існує розбіжність в написанні її прізвища. Так, в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку прізвище матері позивача зазначено: «Стеценко» (через букву «е»), тоді : як в свідоцтві про смерть її прізвище зазначено як «Стиценко» (через букву «и»), У зв'язку з цим та враховуючи той факт, що після смерті матері позивач не змогла віднайти оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку (пай), нотаріус запропонувала їй звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно. У відповідності до довідки №162 від 09.04.2015 року, виданої Маркушівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області, зазначено, що позивач до дня смерті своєї матері доглядала її та постійно прожива з нею без реєстрації за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, с. Маркуші, вул. Леніна, буд.№12. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач являється спадкоємцем за законом, інші спадкоємці на спадщину не претендують, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджує його право на успадкування майна спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки питання про розподіл судових витрат позивачами не ставиться, понесені судові витрати по оплаті судового збору необхідно залишити за останніми. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved