Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом [PERSON]про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25 лютого 1978 року по 11 січня 2002 року. В шлюбі народилося троє дітей: син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. На даний час, син [PERSON] та дочка [PERSON] - повнолітні. Вказує, що протягом тривалого періоду відповідач не дбає про матеріальний стан сина [PERSON], а тому, він фактично перебуває на її повному утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 20 лютого 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до початку судового засідання також надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 11 січня 2002 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 3). В шлюбі народилася дитина, син - [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про народження дитини вбачається, що [PERSON] являється батьком останнього (а.с. 3). Судом встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні неповнолітньої дитини, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дитині, яка знаходяться на утриманні та вихованні матері. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Із позовної заяви вбачається, що відповідач [PERSON] є пенсіонером та отримує пенсію по віку, а тому має стабільний дохід. Відповідачем не надано суду доказів його непрацездатності та наявності на його утриманні інших дітей тощо. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, те, що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов'язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, Таким чином, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини в розмірі - ? частини усіх видів доходу, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки, відповідач визнав позовні вимоги позивача повністю та у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 352,40 грн. на користь держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 75, 82, 84, 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved