Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом (з урахуванням заяв від 13.10.2020р., 09.12.2020р.) до [PERSON] про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] до Єгипту на період з 25 лютого по 13 березня 2021 року. Свій позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилися діти. Вказує, що діти повністю перебувають на її утриманні, відповідач у вихованні дітей участі не приймає і матеріально не утримує. Зазначає, що позивач з метою оздоровлення, відпочинку має намір виїздити з дітьми за кордон. Однак, відповідач на неодноразові звернення про надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей за кордон не дає. Просить суд дати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон дітей без згоди батька в її супроводі. Ухвалою суду від 19 серпня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні. Ухвалою суду від 22 вересня 2020 року залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Ічнянської міської ради. Ухвалою суду від 09 грудня 2020 року позов [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Ічнянської міської ради, до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей за кордон без згоди батька, в частині надання дозволу без згоди батька виїздити за кордон [PERSON] , [INFO] , до досягнення повноліття, оформлення всіх документів для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітніх дітей залишено без розгляду. Позивач та її представник подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали (з врахуванням заяв від 13.10.2020р. та 09.12.2020р.). Відповідач та її представник у клопотанні від 09.12.2020 року позов (з врахуванням заяв від 13.10.2020р. та 09.12.2020р.) не заперечував, просили розгляд справи здійснювати за їх відсутності. Третя особа в судове засідання не з`явилася, натомість у заяві просила розгляд справи здійснювати за її відсутності. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2020 року у справі №161/20678/19 шлюб між [PERSON] , та [PERSON] розірвано (а.с. 7-8). [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що відповідач не приймає участі у вихованні дітей, не сплачує аліментів, та з невідомих причин в добровільному порядку згоди на виїзд неповнолітніх дітей не дає. Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм законодавства. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 313 ЦК України, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом. Частиною 2 ст. 141 СК України встановлено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Підпунктом 1 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, визначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Відповідно до підпункту 2 п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач не заперечує щодо надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей за кордон без дозволу батька. Таким чином, обставин, які обмежують право неповнолітніх дітей на виїзд за межі України суд не вбачає, виїзд за кордон не суперечить інтересам дітей, а тому, дійшов висновку про можливість задоволення позову.

Outcome: approved