Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та матері дитини, посилаючись на те, що з 2008 року перебувала з відповідачем [PERSON] у цивільному шлюбі, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач не бажає піклуватися про дитину та належним чином виконувати обов'язки щодо утримання родини. Дитина мешкає з позивачем в орендованій квартирі, є хворобливою, перебуває на диспансерному клінічному обліку з діагнозом "Зовнішня гідроцефалія мозку І ступеня", а тому потребує постійних витрат на лікування. В звязку з чим просить стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до повноліття дитини, та аліменти на її утримання як дружини в розмірі частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. \~\~\~\~ Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в частині стягнення аліментів на утримання дитини, в іншій частині щодо вимог про стягнення аліментів на утримання матері дитини просив відмовити.\~Крім\~цього,\~повідомив,\~що\~працює на посаді помічника оперативного чергового Жовтневого РВ ДМУ в Дніпропетровській області, не є інвалідом, хронічними захворюваннями не страждає, інших утриманців та аліментних зобовязань не має, стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 499474, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Юр'ївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 05.11.2014 року (а.с. 4). Відповідно до даного свідоцтва відповідач по справі є батьком дитини, оскільки він записаний батьком в документі про народження. Дитина мешкає разом з позивачем за адресою: Дніпропетровська область, Юрївський район, с. Чернявщина, вул. Садова, буд. 49 (а.с. 32). На даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і отримує з 01 листопада 2014 року державну допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. щомісячно (а.с. 31, 33), інших доходів не має. Сторонами не надано доказів того, що батьками досягнута угода про утримання дитини, а також доказів виконання відповідачем своїх обовязків по утриманню дитини та її матері. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої та четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 2 та 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, доказуванню не підлягає факт того, що особа, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, оскільки право на утримання від чоловіка належить матері дитини незалежно від цієї обставини. Відповідач є працездатним, інвалідом не є, хронічними захворюваннями не страждає, інших утриманців не має, працює. Відповідач зі своєї сторони доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти на свою малолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, та аліменти на утримання позивача як матері дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) не надав. Тому суд вважає, що відповідач має можливість надавати утримання дитині та матері дитини. Право дитини на такий рівень життя, що необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, закріплено в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем, є хворобливою та потребує утримання. Також суд враховує, що відповідач є працездатним, не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідач не надав суду відомостей щодо свого майнового стану, стану здоров'я чи інших відомостей, які впливають на визначення розміру аліментів. На підставі ст.ст. 182, 183 СК України суд встановлює аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів суд вважає достатнім для задоволення розумних потреб дитини. За нормами статті 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. На підставі статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Отже, враховуючи можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти на утримання позивача як матері дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~\~позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Outcome: approved