Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку. Посилається на те, що 25.10.1946 року було зареєстровано шлюб між його дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] Від спільного проживання подружжя мало двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] Після смерті останнього відкрилася спадщина на все належне йому майно до складу якого входить: житловий будинок із належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с. Чуньків по вул. Боженка, 8 Заставнівського району Чернівецької області; право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССС «Нива», в селі Чуньків Заставнівського району Чернівецької області, розміром 1,81 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, що належало померлому на підставі сертифікату ЧВ №013966 на право на земельну частку (пай), виданого [PERSON] РДА 01.08.1996 та грошовий вклад з нарахованими відсотками та компенсацією, що зберігається у філії села Чуньків [PERSON] відділення Ощадного банку №6795 на рахунку №9155191. Заповіт померлий [PERSON] не вчиняв, спадкоємцями його майна за законом були дружина [PERSON], яка відповідно до вимог чинного на той час законодавства прийняла спадщину, вступивши у фактичне управління майном, та діти [PERSON] та [PERSON], які в установленому порядку спадщину не прийняли. За вказаних обставин, [PERSON], була власником згаданого спадкового майна, однак у встановленому законом порядку спадщину не оформила. 11.02.2006 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина на вищевказане спадкове майно. Заповіт померла [PERSON] не вчиняла, спадкоємцями її майна за законом є донька [PERSON] 11.02.2006 р. померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на вищезгадане спадкове майно. Спадкоємцями майна померлої за законом є її діти - [PERSON], батько позивача, який помер 13.07.2004 р. до відкриття спадщини та [PERSON] Позивач у встановленому законом порядку, за правом представлення, подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON], за якою було заведено спадкову справу №351/2006 року. Відповідач [PERSON] також подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], після того як рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 06.12.2010 року їй було продовжено строк на прийняття спадщини. Враховуючи те, що рішення Заставнівського районного суду від 06.12.2010 року про продовження строку на прийняття спадщини - 24.12.2015 року було скасоване рішенням Апеляційного суду Чернівецької області, позивач вважає, що [PERSON] вважається такою, що не прийняла спадщину у встановленому законом порядку після смерті матері [PERSON], а він є єдиним спадкоємцем за правом представлення.\~ Зазначає, що відповідно до нотаріального свідоцтва від 21.08.2008 року відповідач оформила право власності на спадкове майно після смерті батька, спочатку на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності ССС «Нива» розміром 1,81 в умовних кадастрових гектарах, на грошовий вклад, а згідно свідоцтва від 06.08.2009 року оформила право власності на житловий будинок, розташований в с. Чуньків по вул. Боженка, 8 Заставнівського району. Під час видачі свідоцтв про право на спадщину, нотаріусом прийнято до уваги довідку, видану сільською радою с. Чуньків Заставнівського району, в якій зазначено, що батько [PERSON] до смерті, по 16.09.2001 року проживав разом із [PERSON] в одному житловому будинку. Так, рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 05.08.2016 року, яке набрало законної сили, визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок, розташований в с. Чуньків по вул. Боженка, 8 Заставнівського району Чернівецької області. Свідоцтво про право власності на спадщину від 06.08.2009 року, видане [PERSON] про право на спадкове майно, а саме: на житловий будинок в с. Чуньків по вул. Боженка, 8 Заставнівського району Чернівецької області скасовано. Суд у рішенні встановив, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON], а заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] не подавала, тому у нотаріуса не було законних підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину. На підставі вказаного рішення суду, право власності на житловий будинок [PERSON] зареєстрував. Заочним рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 12 червня 2017 року, визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.08.2008 року, видане [PERSON] [PERSON] державною нотаріальною конторою та зареєстроване в реєстрі за №3365. Визнано за [PERSON] право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССС «Нива» в с.Чуньків Заставнівського району Чернівецької області, розміром 1,81 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, що належало [PERSON], померлому 16.09.2001 року в с. Чуньків Заставнівського району Чернівецької області, на підставі сертифікату ЧВ №013966 на право на земельну частку (пай), виданого [PERSON] районною державною адміністрацією 01.08.1996 року та право власності на грошовий вклад з нарахованими відсотками та компенсацією, що зберігається у філії с.Чуньків [PERSON] відділення Ощадного банку №6795 на рахунку за №9155191 в розмірі 4968,75 грн., - в порядку спадкування за правом представлення після смерті [PERSON], яка померла 11.02.2006 р. в с. Чуньків Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис про смерть № 03. Зазначає, що на вказану земельну ділянку було видано державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.08.2008 року, видане [PERSON] [PERSON] державною нотаріальною конторою, зареєстроване в реєстрі за №3365 і яке скасоване заочним рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 12 червня 2017 року. Проте, позивачу на час подання позовної заяви про визнання права власності на земельну частку (пай) та грошовий вклад про це не було відомо, в звязку із чим не ставилося питання про скасування державного акту на землю. Про існування такого державного акту, позивач дізнався під час звернення до органу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. З вказаних підстав просить скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку виданий [PERSON] РДА на імя [PERSON], на земельну ділянку площею 1,7123 га, кадастровий номер 7321589200:03:002:0164. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, від останньої на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві та просила їх задовольнити. Також від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про залишення без розгляду позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у її відсутності. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, врахувавши заяви сторін, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 16.04. 2004 року №7 «Про Практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних спорів» визначено, що сертифікати про право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта про право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК України, зокрема, коли особа із різних причин не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до ч.1 ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновленням стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) відшкодуванням заподіяних збитків; ж) застосування інших передбачених законом способів. Згідно ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 27.02.2015 року зареєструвала право власності на земельну ділянку площею 1,7123 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Чуньківської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області з кадастровим номером 7321589200:03:002:0164. Наведене вбачається із копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №316970 та копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиого реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №51682944 від 15012016 року (а.с. 13-14). Вказаний державний акт на земельну ділянку відповідачу [PERSON] видано в порядку спадкування взамін сертифікату ЧВ №013966 на право на земельну частку (пай), виданого [PERSON] районною державною адміністрацією 01.08.1996 року. Однак, враховуючи те, що заочним рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 12.06.2017 року за позивачем [PERSON] визнано право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССС «Нива» в с.Чуньків Заставнівського району Чернівецької області, розміром 1,81 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, що належало [PERSON], померлому 16.09.2001 року в с. Чуньків Заставнівського району Чернівецької області, на підставі сертифікату ЧВ №013966 на право на земельну частку (пай), виданого [PERSON] районною державною адміністрацією 01.08.1996 року(а.с. 8-12), суд приходить до висновку, що згаданий державний акт підлягає скасуванню. За таких обставин, позовна вимога щодо скасування державного акту на право власності на землю серії ЯЗ №316970 обґрунтована та підлягає задоволенню. Згідно п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. На виконання вказаної вимоги закону, суд також вважає, що підлягає задоволенню клопотання представника позивача про залишення частини позовних вимог без розгляду. Крім того, у відповідності до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Тому, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім у звязку із зверненням до суду з даним позовом. На підставі викладеного та

Outcome: approved