Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , її матері. В обґрунтування своїх вимог заявниця вказала, що [INFO] в м. Луганську Україна померла її мати, [PERSON] . Після її смерті було отримано свідоцтво про смерть та довідку про причину смерті. Останнім місцем проживання померлої, місцем настання смерті та місцем її поховання є м. Луганськ Україна, але там проводиться антитерористична операція, тому органи влади, у тому рахунку органи РАЦС, у цьому районі не працюють, у зв`язку з чим вона не може отримати свідоцтво про смерть. У зв`язку з чим, заявниця просить суд встановити факт смерті [PERSON] . В судове засідання заявниця не з`явилася, в заяві просила розглянути справу без її участі, заяву просила задовольнити. Заінтересована особа Білокуракинський відділ ДРАЦС у Сватівському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . Причина смерті: дисциркуляторна енцефалопатія III, атеросклероз судин головного мозку. Довідка про причину смерті видана т. зв. Державним закладом "Луганська міська багатопрофільна лікарня № 3" (а.с.8). Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 02.04.2021 видано Артемівським відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції т.зв.Луганської Народної Республіки (а.с.9). [PERSON] , заявниця по справі, є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). \~ \~ \~ \~На підставі листа Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 року вих. № 985/0/208-21 від 22.04.2021 під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтується на положеннях чинного законодавства. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно до п. 6, п. 9 «Про затвердження правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні» від 18.10.2000 року № 52/5, реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення в судовому порядку факту смерті, звернення для реєстрації смерті особи, оголошеною судом померлою. Державна реєстрація факту смерті, встановленого в судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Складений актовий запис про смерть включається до книги державної реєстрації смерті за поточний рік, якщо з часу настання смерті не минуло одного року, або до книги поновлених записів цивільного стану за поточний рік, якщо минуло більше року. Наказом Міністерства юстиції України № 953/5 від 17.06.2014 року „Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції (з внесеними змінами від 05.11.2014р.) з 21.11.2014р. тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області\~та Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Є загальновідомим, що м. Луганськ відповідно до законодавства України є тимчасово окупованою територією. \~ \~ \~ \~ Приймаючи до уваги свідоцтво про смерть, що видане установою, яка знаходиться на тимчасово окупованій території України із відбитком печатки так званої «Луганської народної республіки», суд враховує практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, приймаючи до уваги ті докази, які були надані заявником, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно ст. 317 та п. 8 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved