Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 24 липня 2017 року право власності на ? частини житлового будинку з надвірними спорудами, та господарськими будівлями, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Космодем`янської Зої, б. 91, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що право власності на спадковий житловий будинок не зареєстроване у встановленому законом порядку. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву, про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено,\~що [PERSON]\~належали ?\~частини житлового\~будинку з\~надвірними спорудами,\~розташованого за\~адресою: Одеська\~область,\~м.\~Ізмаїл,\~вул.\~Космодем`янської\~Зої,\~б.\~91\~з яких\~1/2\~частина належала\~згідно свідоцтва\~про право\~власності від\~06.05.1983\~року,\~посвідченого державним\~нотаріусом Ізмаїльської\~державної нотаріальної\~контори Одеської\~області [PERSON]\~в реєстрі\~за №\~1649,\~ а ? належала їй згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.05.1983 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON] в реєстрі за № 1-1647. Згідно довідки\~наданої КП\~«Ізмаїльське міжміське\~бюро технічної\~інвентаризації» від\~20.04.2018\~року за\~№ 596,\~станом на\~останню технічну\~інвентаризацію від\~28.03.2018\~року обєкти\~самочинного будівництва\~житлового будинку\~з надвірними\~спорудами,\~розташованого за\~адресою: Одеська\~область,\~м.\~Ізмаїл,\~вул.\~Космодем`янської\~Зої,\~б.\~91\~ відсутні. Зазначений житловий будинок з надвірними спорудами побудований у 1970 році є завершений будівництвом та відповідно до Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна» затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року зареєстрований в Міністерстві юстиції України за № 582/5773 від 10.07.2001 року не належить до самочинного будівництва. Крім того, згідно лита № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України обєкти, які були закінченні будівництвом до 05 серпня 1992 року прийняттю в експлуатацію не підлягають. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 497322 від 25.07.2017 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеської області, [PERSON] померла 24.07.2017 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить ? частини житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Космодем`янської Зої, б. 91. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 50977373 від 20.02.2018 року, інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є її донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІV КИ № 327010 від 12.05.1983 року, повторно виданого відділом РАЦСу Волгейського райвиконкому м. Днепродержинськ та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 252704 від 27.10.1979 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу УРСР, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «Дамаскіну». Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено судом, позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено записом в будинковій книзі на спадковий житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область,\~м.\~Ізмаїл,\~вул.\~Космодем`янської\~Зої,\~б.\~91,\~тому вважається\~такою,\~що фактично\~прийняла спадщину\~відповідно до\~вимог ч.\~3\~ст.\~1268\~ЦК України.\~ Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved