Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивач 31.03.2016 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості в сумі 62790,90 грн., що виникла за кредитним договором №300405024520001 укладеним 18.04.2011 року. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04.04..2016 року на підставі ст. 107 ЦПК України та ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", підсудність даної цивільної справи було визначено Святошинському районному суду м. Києва. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 18.04.2011 року між ПАТ «Астра Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №300405024520001, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 51120,00 грн., з розрахунку 5,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 18.04.2011 року по 18.04.2016 року. 02.12.2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, зазначених договором, ПАТ «Астра Банк» відступає ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними договорами та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними договорами та забезпечувальними договорами (зареєстрований за № 153 від 02.12.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвінова Т.В. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором №300405024520001 від 18.04.2011 року. Відповідно до п. 2.4 нарахування процентів за користування кредитом згідно п. 1.4.1 договору здійснюється щомісячно, в останній робочий день кожного місяця та вдень місяця, в якому був підписаний договір, виходячи з фактичної заборгованості за кредитом, з дня надання кредиту, згідно п. 2.1 договору, до моменту погашення кредиту. Період для нарахування процентів починається з відповідного календарного дня (числа місяця), в якому був підписаний договір у місяці попередньому звітному, і триває по відповідний день звітного місяця, який передує календарному дню (числу місяця), в якому був підписаний договір, включно. При розрахунку процентів день надання кредиту - не включається до розрахунку. Позичальник сплачує проценти щомісячно, в порядку визначеному пп. 2.5, 2.6 договору. При розрахунку процентів кількість днів у місяці приймається за 30 днів, у році - 360 днів. У разі прострочення погашення кредиту, проценти нараховуються на суму заборгованості за кредитом і за період прострочення до моменту повного погашення кредиту. Відповідно до п. 2.5 договору погашення кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісяця, дл 18 числа кожного місяця протягом строку дії договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання договору. При цьому розмір перших дванадцяти щомісячних платежів позичальника складає 97600 грн. Розмір щомісячного платежу позичальника з тринадцятого щомісячного платежу до моменту повного погашення заборгованості за договором складає 1258,00 грн. Якщо 18 число місяця приходить на неробочий день, погашення кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником у останній робочий день перед 18 числом місяця. Платіж розрахований за методом ануїтетів (щомісячних рівних платежів) та в округлений в бік збільшення до числа, кратного цілій одиниці валюти кредиту. Сума платежу включає в себе суму частини кредиту, яка погашається в звітному місяці, нарахованих за звітній місяць процентів. Частина платежів, які направляються на погашення суми кредиту кожного місяця протягом строку дії договору, визначені в додатку №1 договору. Відповідно до п. 2.7 договору, день виникнення простроченої заборгованості починається з наступного дня після настання строку сплати платежу згідно з умовами договору. Погашення простроченої заборгованості за договором здійснюється шляхом списання кредитором з транзитного рахунку суми простроченої заборгованості та штрафних санкцій в перший робочий день після дня надходження грошових коштів на транзитний рахунок. При наявності на транзитному рахунку будь-якої суми грошових коштів, кредитор провадить погашення простроченої заборгованості в порядку передбаченому п. 2.8 договору. 18.04.2011 року між ПАТ «Астра Банк» та відповідачем [PERSON], для забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитним договором №300405024520001, було укладено договір поруки. Відповідальність поручителя настає у випадку не виконання (неналежного виконання) позичальником зобов'язань за договором. Поручитель і позичальник несуть перед кредитором солідарну відповідальність, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник. Відповідач [PERSON], станом на 25.03.2016 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість у розмірі 62790,90 грн., яка складається із тіла кредиту - 21264,95 грн.; відсотки - 1188,49 грн.; сума заборгованості за комісіями - 6466,68 грн.; пеня - 33323,42 грн.; сума за ставкою 3% - 547,36 грн. Відповідачі повідомлялись про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів перед позивачем, однак кошти позичальником повернуті не були, що змусило позивача звернутися до суду за захистом свого порушеного права. У судове засідання 29.08.2016 року представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак надав до суду заяву в якій просить слухати справу за його відсутності. Проти постановлення заочного рішення не заперечує (а.с. 46). Відповідачі до суду двічі не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за можливе слухати справу у їх відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до частини 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У відповідності до частини 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Абзацом 2 п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК України відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів. Судом встановлено, що 18.04.2011 року між ПАТ «Астра Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №300405024520001, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 51120,00 грн., з розрахунку 5,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 18.04.2011 року по 18.04.2016 року (а.с. 5 (зворотня сторона) - 9). Відповідно умов кредитного договору, позичальник зобов'язався, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит в порядку та строки, обумовлені цим договором. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредит. 18.04.2011 року між ПАТ «Астра Банк» та відповідачем [PERSON], для забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитним договором №300405024520001, було укладено договір поруки. Поручитель і позичальник несуть перед кредитором солідарну відповідальність, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник (а.с. 10 зворотна сторона -11). Уклавши з банком зазначений кредитний договір та договір поруки та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідачі порушили свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 25.03.2016 року існує у розмірі 62790,90 грн., яка складається із тіла кредиту - 21264,95 грн.; відсотки - 1188,49 грн.; сума заборгованості за комісіями - 6466,68 грн.; пеня - 33323,42 грн.; сума за ставкою 3% - 547,36 грн. (а.с. 16-18 - розрахунок заборгованості). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 02.12.2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, зазначених договором, ПАТ «Астра Банк» відступає ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними договорами та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними договорами та забезпечувальними договорами (зареєстрований за № 153 від 02.12.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвінова Т.В. (а.с. 19-20, 21). Відповідачі повідомлялись позивачем про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів, однак кошти позичальником повернуті не були. Таким чином, враховуючи зазначене та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а отже такими, які слід задовольнити. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1378,00 грн. (а.с. 33). На підставі викладеного та

Outcome: approved