Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Між Публічним акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» в особі філії Житомирське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі - Позивач) та [PERSON] (далі - Відповідач) відповідно до письмової заяви - анкети від 02 березня 2015 року укладено Договір № 680137 (далі - Договір) від 02 березня 2015 року про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. 27 березня 2015 року, сторонами було укладено додатковий договір №1 до Договору № 680137 від 02 березня 2015 року про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Сторони домовилися додатковим договором №1 внести до основного договору зміни. Проте, Відповідач порушив умови Договору, не виконує їх своєчасно та в повному обсязі. По картковому рахунку відсутні належні суми зарахування грошових коштів, що призвело до виникнення заборгованості, яка відповідно до зобов`язання в добровільному порядку Відповідачем не погашається, у зв`язку з чим у Відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів у розмірі 14158 (чотирнадцяти тисяч ста п`ятдесяти восьми) гривень 12 копійок. Позивач просить, стягнути з [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Житомирське обласне управління АТ «Ощадбанк» (Код ЄДРПОУ 09311380, МФО 311647, рахунок № 37393003 м. Житомир, вул. Перемоги, 15), заборгованість за Договором № 680137 від 02 березня 2018 року, додатковим договором № 1 від 27 березня 2015 року про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки у розмірі 14158 (чотирнадцяти тисяч ста п`ятдесят и восьми) гривень 12 копійок та судовий збір у розмір 1762 (одної тисячі сімсот шістдесяти двох) гривень. Ухвалою суду від 29 квітня 2021 року, заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 22 жовтня 2018 року № 288/414/18 - задоволено. Скасовано заочне рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 22 жовтня 2018 року по цивільній справі за позовною Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити в їх задоволенні. В установлений судом строк представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з вимогами статей 274-279 ЦПК України. Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило. Суд, вислухавши представників, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступного висновку. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Житомирське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] відповідно до письмової заяви - анкети від 02 березня 2015 року укладено Договір № 680137 від 02 березня 2015 року про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Банком був відкритий поточний рахунок № [NUMBER] (п.1.1.1) в гривнях України на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та для його користування оформлено та видано банківську платіжну картку типу VISA Classic (п. 1.1.2). В подальшому Банк здійснював обслуговування платіжної картки відповідно до встановлених тарифів на загальних умовах. За умовами пункту 1.1. Договору, Банк, на підставі наданих Клієнтом, відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває Клієнту рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний». Згідно п.п. 1.1.1. поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України (надалі - Рахунок) на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку (надалі - Тарифи). Згідно п.п. 1.1.2. Банк надає Клієнту Платіжну картку типу VISA Classic та ПІН-конверт до неї. Згідно пункту 1.2. Договору, Банк зобов`язується приймати і зараховувати на Рахунок грошові кошти, які надходять Клієнту, та забезпечує проведення розрахунків за операціями, в т.ч. здійсненими з використанням Платіжної картки, в межах Витратного ліміту. Згідно пункту 1.3. Клієнт зобов`язується здійснювати оплату послуг Банку за проведення операцій за рахунком у розмірі, встановленому Тарифами. Відповідно до пункту 4.1. Договору, цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до моменту повного виконання Сторонами своїх обов`язків, встановлених Договором, Правилами, Тарифами та закриття Рахунку. 27 березня 2015 року, між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Житомирське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] відповідно до заяви від 26 березня 2015 року було укладено додатковий договір №1 до Договору № 680137 від 02 березня 2015 року про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Сторони домовилися додатковим договором №1 внести до основного договору зміни в тому числі відповідно до п. 1.1.4 Банк встановив кредит у сумі 12400 гривень. Строк дії Кредиту встановлюється на відповідний період дії Платіжної картки. При випуску Платіжної картки на новий термін Кредит подовжується на строк дії Платіжної картки. Відповідно до меморіального ордеру № 66850747 від 31 березня 2015 року, ФЖитомирське обласне АТОЩАД м. Житомир, МФО: 311547, 31 березня 2015 року на рахунок № [NUMBER] , Код ОКПО: 3309811015, перераховано 12400 гривень. Процентна ставка за Кредитом є фіксованою і складає 28 (двадцять вісім) процентів річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за користування коштами, наданими внаслідок Несанкціонованого овердрафту складає 35 (тридцять п`ять) процентів річних від суми Несанкціонованого овердрафту у випадку його виникнення. Згідно пункту 4.2 додаткового договору №1, Клієнт має право скористатись Кредитом у разі відсутності власних коштів на Рахунку на умовах та у розмірі, визначених Договором та Правилами. При випуску Платіжної картки на новий строк Кредит подовжується на відповідний строк дії нової Платіжної картки, при цьому повне погашення Кредиту на дату випуску нової Платіжної картки не вимагається. Відповідно до пункту 4.4 додаткового Договору №1, Клієнт зобов`язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по Рахунку та сплачувати за Кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по Рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з Договором. В разі порушення строку сплати платежів за Договором Клієнт зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку У країни, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши Відповідачу кредит у встановленому Договором розмірі. Проте, Відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку, у зв`язку з чим у Відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. У зв`язку з невиконанням Відповідачем зобов`язань за Договором, Позивачем на адресу Відповідача -село Макарівка, Попільнянського району, Житомирської області, був надісланий лист-вимога №494 від 28 березня 2017 року, яким боржника повідомлялось про наявну заборгованість, та про те, що банк просить у термін до 28 квітня 2017 року погасити заборгованість перед Банком. В іншому разі Банк має намір згідно умов договору № 680137 від 02 березня 2015 року звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості. Відповідно до пункту 4.6. додаткового договору №1 від 27 березня 2018 року, у разі виникнення простроченої заборгованості за Рахунком та Кредитом, її непогашення у строки, визначені Правилами, Клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості Банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. У частині першій статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В порушення приписів вищезазначених норм матеріального права Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання по Договору. Згідно пункту 4.9 додаткового договору банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно вимог чинного законодавства України. Відповідно до розрахунку заборгованості по договору № 680137 від 02 березня 2015 року, [PERSON] має перед банком заборгованість, яка станом на 26 березня 2018 року становить 14158 (чотирнадцяти тисяч ста п`ятдесяти восьми) гривень 12 копійок, що складається з: - суми боргу - 11089 гривень 03 копійок; - плати за кредит - 2790 гривень 21 копійки; - комісійні доходи - 14 гривень: - інфляційні втрати - 216 гривень 85 копійок: - 3 відсотки річних від прострочених сум - 48 гривень 33 копійки. Вказаний розрахунок не спростований відповідачем в установленому законом порядку та ґрунтується на наведених судом приписах Цивільного кодексу України. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. В частинах першій, другій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до приписів до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В частині першій статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. А тому грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Враховуючи зазначене, 3 % річних, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором. Викладене узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року справа № 6-2129цс16, а також у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року справа № 686/21962/15-ц. Відповідно статей 526, 527, 530, 1054 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до статті 549 ЦК України вбачається, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (статтею 611 ЦК України). Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності. За такими принципами: кожна сторонами повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України); суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Мало того, тягар доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач відзиву на позов не подав, свого ставлення до позовної заяви не висловив. Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у порушенні відповідачем умов кредитного договору та взятих на себе зобов`язань, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, як одним із способів та видів такого захисту. На даний час кредитний договір є діючим, оскільки позичальником не дотримано зобов`язань по поверненню грошових коштів. Також, суд встановив, що тривале порушення боргових зобов`язань у причинно-наслідковому зв`язку потягнуло за собою появу вищевказаної заборгованості. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved