Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з даним позовом до суду посилаючись на те, що вона з відповідачем [PERSON] розірвала шлюб 04 березня 2011 року згідно рішення Коломийського міськрайонного суду . Під час їх спільного проживання у них народилася дитина : дочка [PERSON], [INFO] Вказує, що на сьогоднішній день відповідач, як батько неповнолітньої [PERSON] не надає матеріальної допомоги та коштів на утримання дочки . Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Вважає, що відповідач є молодим працездатним чоловіком, інших дітей та непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати немає, тому [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до її повноліття. У зв'язку з тим, що вона ніде не працює по сімейних обставинах, їй одній важко утримувати дочку, забезпечувати її усім необхідним, харчуванням, одягом, ліками, тощо, тому змушена звернутись до суду з даним позовом. Зауважила, що відповідач за два роки жодного разу не поцікавився життям дочки , її інтересами, ні разу її не навідав та не надав будь яких коштів на її утримання. Вказала, що із-за хвороби її матері , яка потребує догляду, вона позивачка не може іти на роботу .Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він не має можливості сплачувати аліменти в сумі 500 грн. щомісячно, оскільки не працевлаштований, має тимчасові заробітки, просить зменшити суму до 300 грн. Не заперечив, що до дитини на протязі двох років не навідувався та не надавав коштів на її утримання . Зазначив, що буде намагатись платити аліменти. Вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Крім того, ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами 04 березня 2011 року рішенням Коломийського міськрайонного суду шлюб розірвано, неповнолітню дочку [PERSON] залишено проживати з матір'ю [PERSON]. (а.с.3) Під час спільного проживання позивача з відповідачем як подружжя у них народилася дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, виданого 14 липня 2009 року виконкомом Великоключівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області (а.с. 4 ). Як вбачається із довідки № 341, виданої 01 квітня 2014 року Великоключівською сільською радою Коломийського району, неповнолітня дитина [PERSON] проживає з матір'ю, позивачкою [PERSON] (а.с.7) З'ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, суд вважає, що позов слід задоволити повністю виходячи із наступного. Суми прожиткового мінімуму на 2014 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" і на даний час прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1032 грн., де прожитковий мінімум -це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи, що відповідач [PERSON] на своєму утриманні інших непрацездатних членів сімї, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного Кодексу України немає, що відповідач є молодою та працездатною людиною, чого не спростував в судовому засіданні, зважаючи на майновий стан позивача та відповідача, беручи до уваги, що частка заробітку (доходу) матері, батька, розмір твердої грошової суми, котра буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, суд вважає, що позов слід задоволити повністю та присудити до стягнення аліменти в твердій грошовій сумі 500 (п'ятсот ) гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного та ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України та

Outcome: approved