Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вищевказаною заявою. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] є її сином. Останній є особою з інвалідністю з дитинства першої А групи. Інвалідність встановлена на підставі довідки до акта огляду психоневрологічною спеціалізованою медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 760956 від 15.06.2018, з якої вбачається, що [PERSON] потребує постійного стороннього догляду і допомоги, йому протипоказана робота із психоемоційним навантаженням. Із індивідуальної програми реабілітації інваліда № 662 від 29.05.2018 вбачається, діагноз [PERSON] , а саме: дитячий церебральний параліч, подвійна геміплегія, розумова відсталість, симптоматична епілепсія з частими тоніко-клонічними нападами. Внаслідок психоневрологічного захворювання, [PERSON] не розмовляє, не може самостійно висловлювати свої думки, бажання та потреби, одягатися, їсти, переміщатися, не розуміє обставин, що відбуваються навколо нього та не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих, не орієнтується в часі та просторі. У зв`язку з наведеним, заявник просить суд, визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити її, його опікуном. Ухвалою судді від 25.08.2021 відкрито окреме провадження у даній справі. 16.09.2021 ухвалою суду в справі призначено судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження у справі на час її проведення. Ухвалою суду від 12.11.2021 провадження у справі поновлено. В судовому засіданні заявник подала заяву про розгляд справи у її відсутності, подану заяву підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася. Про місце час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення на адресу суду не надходило. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд установив таке. Згідно ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Із свідоцтва про народження серія [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.04). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта від 12.10.2021 року № 287 вбачається, що [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі важкої розумової відсталості. За своїм психічним станом [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. За змістом ст. 300 ЦПК України у рішенні суду про визнання особи недієздатною слід визначити строк його дії, який не може перевищити двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку який не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Рішенням Європейського суду з прав людини від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України», яке 30 серпня 2013 року набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що у цій справі відсутність у заявниці можливості безпосередньо вимагати поновлення своєї цивільної дієздатності призвела до того, що це питання не розглядалося судами взагалі. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні зазначив, що «відсутність судового розгляду цього питання, яке серйозно вплинуло на численні аспекти життя заявниці, не можна виправдати легітимними цілями, що лежать в основі обмеження доступу до суду осіб, визнаних недієздатними» (п. 40). За таких обставин Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що ситуація, в якій опинилася заявниця, призвела до відмови у правосудді щодо можливості забезпечення перегляду її цивільної дієздатності, тобто було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ "Наталія Михайленко проти України" (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008), адже ч. 6 ст. 300 ЦПК України встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки). 26.10.2021 Управлінням охорони здоровя Луцької міської ради, внесено подання про призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном над сином [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 41 ЦК України, над недієздатною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. У відповідності до ч. 2 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатності і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Вимогами ч. 4 ст. 63 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі важкої розумової відсталості, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, його слід визнати недієздатним, встановити над ним опіку та призначити заявника його опікуном. На підставі ст.ст. ст. ст. 4, 10, 13, 76-81, 89, 259, 296-300 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved