Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 грудня 2000 року Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 476. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 2000 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 2003 року, з того ж часу сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Позивач зазначила, що спільне життя між ними не склалося, оскільки розбіжності у поглядах на життєві цінності, інтереси та звички один до одного стали причиною численних непорозумінь та сварок, вони втратили почуття поваги та любові один до одного. На даний час відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Таким чином сім'я розпалась остаточно, та за думкою позивача, відновлена бути не може. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву, якою просить розглянути справу за її відсутність та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України "Про судоустрій та статус суддів " від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 грудня 2000 року Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 476 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 19 грудня 2000 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 19.12.2000 р.), батьками якого є сторони по справі. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 2003 року, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет, проживають окремо. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення не згодна. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved