Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив: - встановити факт того, що спадкодавець [PERSON], померлий [INFO] року є рідним дідом позивача [PERSON]. - встановити факт належності [PERSON], померлому [INFO] року, державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 26.02.2003 року на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації № 52/А-2003 від 29 січня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10 - 10 - 23, виданого на імя [PERSON]. - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року право власності на земельну ділянку площею 4,1029 га, розташовану на території Лощинівської сільської ради, колишнє КСП «Бесарабія», частка (пай) [NUMBER], передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 26.02.2003 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку тим, що відсутній витяг з реєстру земель на земельну ділянку. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 14.11.2018 року було закрити підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 4,1029 га, розташована на території Лощинівської сільської ради, колишнє КСП «Бесарабія», частка (пай) [NUMBER], передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 26.02.2003 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїлсьької районної державної адміністрації ради народних депутатів № 52/А - 2003 від 29 січня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-10-236. Зазначений факт підтверджено листом від 16.10.2018 року за № 113/156, наданим міськрайонним управлінням в Ізмаїльському районі та м. Ізмаїл Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, згідно якої [PERSON] дійсно належала земельна ділянка площею 4,1029 га, розташована на території Лощинівської сільської ради, колишнє КСП «Бесарабія», частка (пай) [NUMBER], передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 26.02.2003 року. Враховуючи факт співпадінням зазначення родових прізвищ [PERSON], який крім іншого також підтверджений вищезазначеними документами, суд вважає за можливе встановити факт належності [PERSON], померлому [INFO] року, державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 26.02.2003 року на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації № 52/А-2003 від 29 січня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10 - 10 - 23, виданого на імя [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.11.2009 року, виданого Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] року Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 4,1029 га, розташована на території Лощинівської сільської ради, колишнє КСП «Бесарабія», частка (пай) [NUMBER], передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 26.02.2003 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 24668017 від 08.09.2010 року згідно якого інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] немає. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.01.2006 року, виданого Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] року. Частиною 1 ст. 1266 ЦК України передбачено, що внуки правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Так, позивач [PERSON] є онуком померлого [PERSON], померлого [INFO] року, що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданим Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 14.11.2001 року, виданого Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Крім цього, факт того, що спадкодавець [PERSON], померлий [INFO] року є рідним дідом позивача [PERSON] підтверджується довідкою від 22.10.2018 року за № 691, наданою виконавчим комітетлм Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно якої [PERSON] дійсно є онуком [PERSON] померлого [INFO] року. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 23.04.2010 року позивач [PERSON] звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 23.04.2010 року, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. 02.07.2010 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області на ім'я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги те, що позивач [PERSON] частину спадкового майна вже оформив, а також те, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved