Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач - Білозерська селищна рада Херсонської області 28 травня 2019 року звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюб між відповідачами зареєстровано не було. На теперішній час [PERSON] проживає у родині тітки, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та з грудня 2018 року навчається в Білозерському ЗПСО №2 ім. Богдана Хмельницького. Відповідач [PERSON] з 24 грудня 2010 року по 19 лютого 2016 року відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби України, звідки був звільнений по відбуттю покарання та мав прямувати до місця проживання (реєстрації) за адресою: [ADDRESS] . Місцезнаходження останнього на теперішній час не відоме. Відповідачка [PERSON] проживає із малолітнім сином [PERSON] , 2016 року народження за адресою: [ADDRESS] . Вихованням своєї доньки [PERSON] не займалася, вела аморальний спосіб життя. Батьки, починаючи з 2012 року не проводять належного виховання своєї дитини, її утриманням не займаються і не бажають займатися, фактично самоухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, не турбуються про фізичний і духовний розвиток доньки, не цікавляться здоров`ям та навчанням, не надають матеріальної допомоги. Просить позбавити відповідачів батьківських прав по відношенню до доньки [PERSON] та стягнути з них аліменти на користь Білозерської селищної ради Херсонської області на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів з кожного, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. В судове засідання позивач не з`явився, однак від представника Білозерської селищної ради Херсонської області Масюткіної Н.М. надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, спрямувала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був повідомлений своєчасно та належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань до суду не спрямовував. Представник третьої особи Білозерської районної державної адміністрації Бондаренко Г.І. позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, подальший розгляд справи проводити без її участі. Згідно ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, що є у справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За змістом ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 СК України, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені до вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини; жорстоко поводяться з дитиною. Пленум Верховного Суду України у п. п. 15, 16 постанови «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно свідоцтва про народження виданого 10 травня 2007 року, [PERSON] народилася [INFO] , та її батьками записані: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . Малолітня [PERSON] , [INFO] , згідно характеристики директора загальноосвітньої школи I-III ступенів Білозерського закладу повної загальної середньої освіти № 2 ім. Богдана Хмельницького, в зазначеній школі навчається з грудня 2018 року. Завжди охайна, забезпечена шкільним приладдям. Вихованням дитини займається тітка [PERSON] та бабуся [PERSON] , які приділяють дитині увагу. Відповідно до акту обстеження умов проживання, затвердженого спеціалістом Білозерської селищної ради Херсонської області Масюткіною Н.М., старостою [PERSON] та інспектором з питань громадського порядку [PERSON] було проведено обстеження умов проживання [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Згідно цього акту вбачається, що дитина проживає разом з [PERSON] та [PERSON] , умови проживання дитини задовільні, дитина забезпечена одягом відповідно до віку та пори року, а також необхідними речами для навчання та розвитку. Крім того зазначено, що батьки дитини її покинули і вихованням не займаються, матеріально не забезпечують. Згідно довідки про звільнення серії [NUMBER], виданої громадянину [PERSON] , останній відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби України з 24 грудня 2010 року по 19 лютого 2016 року, звільнений по відбуттю покарання. Після звільнення прямує до місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа-відповіді т.в.о. начальника Білозерського відділення поліції Херсонського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Херсонській області від 18 березня 2019 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає, встановити місце мешкання останнього не представляється можливим. Відповідно до Висновку за результатами розгляду матеріалів зареєстрованих 21 березня 2019 року до журналу ЄО за №1901 за заявою [PERSON] від 27 березня 2019 року, затвердженого т.в.о. начальника Білозерського відділення поліції Херсонського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Херсонській області Сколібога А.О., Гладун М.М., 14 листопада 2017 року о 10 год. 56 хв. перетнув кордон в КПВВ Каланчак, в напрямку виїзду на території Автономної Республіки Крим, у зворотному напрямку кордон не перетинав. Відповідно до висновку затвердженого т.в.о. начальника Білозерського відділення поліції Херсонського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Херсонській області Сколібога А.О. від 7 грудня 2018 року, [PERSON] , [INFO] мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки від 13 березня 2019 року №342/02-11, а також громадської характеристики №300 від 14 січня 2019 року, наданими головою Асканія-Нова селищної ради [PERSON] , [PERSON] проживає в найманому будинку в селищі Іллінка разом із своїм малолітнім сином [PERSON] , [INFO] та співмешканцем [PERSON] , 1978 року народження. Зі слів співмешканців та депутата [PERSON] разом із своїм співмешканцем періодично зловживають алкоголем. 29 березня 2019 року затверджений висновок органу опіки та піклування Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області №37 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідачі не виконують обов`язки щодо виховання та утримання власної дитини, свідомо нехтують нею та самоусунулися від виконання батьківських обов`язків. Згідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Вирішуючи питання про стягнення аліментів з [PERSON] та [PERSON] на користь органу опіки та піклування Білозерської селищної ради Херсонської області на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , суд виходить з положень ст. 166 СК України, відповідно до яких, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи те, що відповідачі зобов`язані та можуть надавати допомогу, так як є працездатними, у зв`язку з чим, відповідно до ст. ст. 84, 180 СК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь органу опіки та піклування аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з кожного. Дослідив та оцінив докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] дійсно не приділяють увагу вихованню дитини, не піклуються про її духовний і фізичний розвиток, не забезпечують необхідним харчуванням, не цікавляться її здоров`ям, а також не проявляють до дитини батьківської уваги та турботи, а тому суд, відповідно до п. 2 ч. 1 ст 164 СК України, вважає за можливе позбавити відповідачів батьківських прав, так як вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до частин 2, 3 статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Відповідно до положень частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги, що відповідачі, як батьки дитини зобов`язані приймати участь в її утриманні, суд вважає за необхідне одночасно стягувати з них аліменти на утримання доньки щомісячно у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму в місяць на дитину відповідного віку, починаючи з 28 травня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач згідно пункту 14 статті 3 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Відповідно до статтей 133, 141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідачів, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір 1) за вимогу про позбавлення батьківських прав - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 768 грн 40 коп., 2) за вимогу про стягнення аліментів - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 768 грн. 40 коп., а всього 1 536 грн. 80 коп., а з кожного по 768 грн 40 коп.

Outcome: approved