Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Підстава позову (позиція позивача): АТ «УКРСИББАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 67259,95грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16.08.2019р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір №95550272000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Підписавши цей договір, відповідач погодився з викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк», які розміщені на офіційному сайті банку. Відповідно до умов договору, банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в національній валюті в сумі 50 000,00 грн., з яких 50000 грн. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача. Строк кредитного договору до 16.08.2023р. Позичальник зобов`язалась повертати кредит, плату за кредит шляхом внесення ануїтентних платежів, згідно графіку. Розмір такого платежу становить 3014,00 грн. Вказаний платіж повинен сплачуватись позичальником щомісячно до 16 числа кожного місяця. Процентна ставка за кредитом - 67% річних. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка 74% річних. Всупереч умов договору, позичальник тривалий час не сплачує банку платежів, у зв`язку з чим, станом на 25.09.2020 року заборгованість відповідача становить 67 259, 95 грн., яка складається із: 48 360, 95 грн. заборгованості за кредитом, 18 500, 92 грн. - заборгованості за процентами, 398,08 грн. - заборгованість за процентами на підставі ст. 625 ЦК України, які банк просить стягнути, у зв`язку з невиконанням зобов`язання відповідачем щодо погашення заборгованості. Представник позивача в судове засіданні не з`явилася, однак подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала просила такі задоволити, щодо постановлення судом заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від відповідача не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з`ясувавши думку представника позивача висловлену у письмовій заяві, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до ст. 282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі: 05.10.2020 року - запит щодо персональних даних; 21.10.2020 року - відповідь на запит щодо персональних даних; 22.10.2020 року ухвала суду про відкриття провадження у справі, 16.11.2020 року - клопотання представника позивача про розгляд справи за її відсутності; 23.11.2020 року - ухвала про відкладення розгляду справи; 21.12.2020 року - клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності; 21.12.2020 року - ухвала про відкладення розгляду справи; 29.01.2021 року - клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16.08.2019 р. року між АТ "УКРСИББАНК" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 95550272000, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 50 000,00 грн. Кредит надається позичальнику на споживчі цілі шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника відкритий у банку, до якого випущено платіжну картку. (п. 3.3 Договору). Позичальник зобов`язався повернути кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів відповідно до Графіку платежів, що викладений у Додатку №1 до договору, але у будь-якому випадку не пізніше 16.08.2023 року. (п.п.3.5 договору). Розмір ануїтетного платежу становить 3014,00 грн. та повинен сплачуватись позичальником щомісячно до 16 числа кожного місяця. Процентна ставка за кредитом - 67% річних. (п.п.3.6-3.8 договору). Позивач направив відповідачу вимогу від 03.08.2020 року про усунення порушень кредитного договору та про дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів у разі не погашення простроченої заборгованості. Однак, відповідач вимогу не виконала, заборгованість не погасила. Згідно наданого розрахунку заборгованості, за кредитним договором № 95550272000 від 16.08.2019 року станом на 25.09.2020 року заборгованість відповідача становить 67 259,95 грн., яка складається із: 48 360, 95 грн. заборгованості за кредитом, 18 500,92 грн. - заборгованості за процентами, 398, 08 грн. - заборгованість за процентами на підставі ст. 625 ЦК України. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно ч. 1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 року № 1734-VІІІ загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною другою ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, встановленому договором. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, визначених договором, у встановлений договором строк не сплатив відсотків та передбачених договором платежів в повному обсязі, в результаті цього утворилась заборгованість. З огляду на викладене, в розрізі даного спору вбачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним Договором № 95550272000 від 16.08.2019 року, сторонами в письмовому вигляді погоджено усі істотні умови договору та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного Договору, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями, виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, та відсотків за користування кредитом. Враховуючи викладене, перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості в сумі 67259,95 грн., яка складається із: 48360,95 грн. заборгованості за кредитом, 18 500,92 грн. - заборгованості за процентами, 398,08 грн. - заборгованість за процентами на підставі ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи приходить до висновку, що виконання зобов`язань порушено з вини відповідача тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, згідно із ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved