Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у звязку з продовженням навчання, у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходів ) відповідача щомісячно, починаючи стягувати з дня подання заяви і до досягнення двадцятитрьохрічного віку. \~ \~ \~ \~В обґрунтування вимог позивач вказує, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 07 лютого 2002 року. Від даного шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO]. 05 травня 2018 року [PERSON] виповнилось 18 років. Вона продовжує навчання на першому курсі, на денній формі навчання у Національному університеті «Львівська політехніка», а тому потребує від батька матеріальної допомоги. У звязку з навчанням на денній формі, самостійно заробляти на життя не має можливості Посилаючись на наведене та те, що донька [PERSON] продовжує навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач взмозі таку допомогу надавати, просила позов задовольнити. Відповідач відзив на позов не подавав. У судове засідання позивач не зявилася, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо надіслала суду заяву про розгляду справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, з підстав викладених у заяві. Відповідач в судове засідання не зявився. Попередньо подав заяву про слухання справи за його відсутності. Позов визнає в повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 лютого 1999 року, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 07 лютого 2002 року \~ \~ \~ \~ Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], 05 травня 2000 народження, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №016378, виданим відділом реєстрації актів громадського стану Тернопільської міської ради від 15 червня 2000 року, про що зроблено актовий запис за №918. 05 травня 2000 року [PERSON] виповнилось 18 років. Згідно довідки Національного Університету «Львівська політехніка» за №9035 від 12 квітня 2018 року встановлено, що [PERSON] є студентом першого курсу, денної форми навчання, освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр». Навчання закінчує у червні 2021 року. \~ \~ \~ \~[PERSON] у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги доньці [PERSON], у зв'язку з продовженням навчання. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ \~ \~В силу вимог ст.ст.12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вимогами ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з вимогами ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров'я та матеріальне становище дитини;стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на повнолітню дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до розяснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що донька [PERSON] продовжує навчання на денній формі навчання у Національному Університеті «Львівська політехніка», термін навчання до червня 2021 року,у звязку з чим потребує від батька матеріальної допомоги. Навчання на денній формі, позбавляє [PERSON] можливості працювати та самостійно заробляти на життя. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги доньці, хоча може надавати. Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є особою, працездатного віку, стан здоровя задовільний, наявність у позивача та доньки додаткових витрат зумовлених навчанням в іншому населеному пункті, придбання підручників та інше, суд вважає, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходів ) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з 14 травня 2018 року і до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення двадцятитрьохрічного віку. При визначенні розміру аліментів, суд врахував, матеріальне становище дитини, відсутність можливості отримання самостійного заробітку, у звязку з денною формою навчання, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, його вік, наявність у позивача додаткових витрат на проїзд, проживання, а тому прийшов до переконання, що саме такий розмір аліментів буде відповідати потребам дитини та фінансовим можливостям батька. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм матеріальним становищем чи станом здоровя позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу доньці, яка продовжує навчання у розмірі визначеному судом. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved