overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] надала до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини : дочки [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Шлюб з відповідачем не був зареєстрований, але сторони проживали спільно, однією сім»єю до 2013року, а потім сторони разом не проживають, відповідач участі в утриманні дитини не приймає. Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що матеріально утримувати свою дитину вона не має можливості, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] аліменти у розмірі 1 /4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивачки, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Обставини, на які посилається позивач в судовому засіданні повністю підтверджуються матеріалами справи, в тому числі копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданим 06.09.2011р. Відділом РАЦС Білоцерківського МРУЮ у Київській області, актовий запис № 1457, батьком дитини записаний [PERSON]. З пояснень позивачки в судовому засіданні вбачається, що батько дитини надає матеріальну допомогу, яка носить не регулярний, характер. Також, позивач послався на те, що не має можливості самостійно утримувати свою дитину, оплачувати дитячий садочок, нести витрати на харчування, одян дитини. При вирішенні спору, суд враховує норму ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно ст.. 182 кодексу суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч.2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням вимог закону, наданих суду доказів, що підтверджують працездатність відповідач, отримання ним заробітної плати на ТОВ «Інитеграл Експрес ЛТД» в розмірі 7445,01грн. за період з 01.01.2014р. по 30.06.2014р., суд вважає що з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини підлягають до стягнення аліменти в розмірі 1 /4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Також, до стягнення з відповідача на користь держави підлягає судовий збір - 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] на підставі ст.ст. 364, 367 ЦК України звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив виділити в натурі належні йому 3/4 частини житлового будинку по [ADDRESS], набуті ним в порядку спадкування за законом після смерті матері. Оскільки без виділення в натурі належної йому частки будинку він обмежений у праві користування та розпорядження ним, просив позов задовольнити, взявши за основу поділу варіант, визначений висновком № 075-14 ЕК додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 17 квітня 2014 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив його вимоги задовольнити, надавши згоду на отримання грошової компенсації різниці вартості виділеного майна. Відповідач [PERSON] позов визнав, пояснивши, що має можливість сплатити компенсацію вартості виділеного майна позивачеві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] згідно свідоцтв про право на спадщину за законом ВМТ № 643264 від 23 липня 2010 року та ВТК № 980968 від 19 грудня 2013 року є співвласниками 3/4 та 1/4 частин кожен відповідно житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS]. Із змісту ст. 356 ЦК України житловий будинок належить сторонам на праві спільної часткової власності, вони являються співвласниками ідеальних часток нерухомого майна. Висновком № 075-14 ЕК додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 17 квітня 2014 року, проведеної спеціалістами приватної агенції "Експертиза та оцінка +", встановлені обставини можливості поділу будинку в частках, близьких до ідеальних. При цьому відступ від ідеальних часток для співвласника 1/4 частин становить на 5264 грн. більше, для співвласника 3/4 частини - на 5264 грн. менше. Такий варіант обумовлюється зведенням прибудови та виконання ремонтно-будівельних робіт по переплануванню. Суд приймає до уваги висновок судової експертизи як допустимий та належний доказ, такий, що відповідає вимогам ст. 66 ЦПК України. Статтею 364 ЦК України, на яку як на підставу позову посилався позивач, встановлені умови, які надають йому право виділити частку із майна, що є у спільній частковій власності. Вказаною нормою передбачене право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки, яка може бути надана лише за його згодою, при цьому право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Виділення в натурі позивачеві 3/4 частки будинку обумовлене обставинами відступу від ідеальних часток та необхідністю перепланування, як це передбачено висновком № 075-14 ЕК додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 17 квітня 2014 року, а тому є можливим. На підставі викладеного, ст.ст. 365, 367 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач, [PERSON]О звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позові вказала, що 12 лютого 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі народилася донька - Анастасія, [INFO]. Позивач стверджує, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Дитина проживає з позивачкою, перебуває на її повному утриманні. Позивач прохає суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частині заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Зясувавши обставини справи, заслухавши сторони, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності з ч.3 ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що 12 лютого 2010 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають доньку - Анастасію, [INFO]. Відповідач працює водієм у міському відділенні поштового зв'язку Лубни Центру поштового звязку № 3 м.Лубни Полтавської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку "Укрпошта", систематично отримує заробітну плату, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Інших утримань у нього немає. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на матеріальний та сімейний стан сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON]-О.М. звернулася в суд з позовом до Отиневицької сільської ради Жидачівського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 12.12.2011 р. У підтвердження заявлених вимог позивач зазначила, що після смерті матері відкрилася спадщина. У визначений законом строк до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав не зверталася через важкий пригнічений стан у зв`язку з втратою близької людини, а також не була обізнана із правами і обов"язками спадкоємця, окрім того сама хворіла, а тому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Розгляд \~справи здійснювався за правилами ст.ст. 158,197 ЦПК України без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав: Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, 12.12.2011 року померла [PERSON] - мати позивачки, яка за життя все своє майно заповіла дочці. Згідно вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування, при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суди повинні перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, так як пропустила 6-ти місячний строк для прийнятття спадщини. Ця обставина, свідчить про те, що вона є спадкоємцем у розумінні ст.ст. 1268, 1269 ЦК України. Факт пропуску позивачем строку для прийняття спадщини із поважних причин знайшов своє підтвердження. Суд вважає, що повне визнання відповідачем позову доцільно прийняти, так як це не суперечить закону, не порушує чиї - небудь права, свободи або інтереси. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON], особі представника [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що вона 10.09.2010 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Репужинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис №7. Від спільного проживання дітей у них не має. Позивач посилається на те, що їх сімя розпалася. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між ними. Відповідач не розуміє тане хоче розуміти сутності проблем, які виникали та виникають в їхній сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги. На даний час відповідач не має наміру відновлювати шлюбні відносини, проте ухиляється від подачі спільної заяви про розірвання шлюбу. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати в судовому порядку. Крім цього зазначила, що після розірвання шлюбу бажає змінити прізвище на "Лисько". Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином судовою повісткою, причини неявки\~суду не\~вказав,\~заяви про\~відкладення розгляду\~справи та\~відзиву на\~позовну заяву\~до суду\~від нього\~не надходило, а тому справу, зі згоди позивача розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.09.2010 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ № 057133 від 10.09.2010 року. Від спільного проживання у сторін дітей не має. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між ними. На даний час сторони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] подав до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить визнати за ним [PERSON] в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 0,05 га., цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровим номером 7322081200:02:004:0746, та на земельну ділянку площею 1,29 га., цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровим номером 7322081200:02:002:0031, загальною вартістю 47853 гривні, що розташовані в с. Бузовиця Кельменецького району Чернівецької області, які належали [PERSON], яка померла [INFO]. У якості підстав позову позивач зазначив, що він є спадкоємцем за законом та за заповітом своєї матері [PERSON], якій належали ці земельні ділянки. У позасудовому порядку позивач не може оформити свої спадкові права у зв'язку з тим, що оригінал державного акту втрачений. Представник відповідача - Бузовицької сільської ради Кельменецького району - Кушнір І.М. в судовому засіданні визнала позов повністю з підстав зазначених у позовній заяві. Позивач [PERSON] до суду не з'явився та подав заяву у якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], якій належали земельна ділянка площею 0,05 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7322081200:02:004:0746, вартістю 1172 гривні 32 копійки та земельна ділянка площею 1,29 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7322081200:02:002:0031, вартістю 46680 гривень 70 копійок, що розташовані на території Бузовицької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом та за заповітом після смерті [PERSON] та прийняв спадщину. В даний час [PERSON] не може оформити свої спадкові права, а саме оформити право на земельні ділянки, які належали [PERSON] Зокрема оригінал державного акту був втрачений. Позивачу відмовлено у видачі дублікату державного акту. Відповідно до п.1 Глави 13 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" затвердженого наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1225, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] подав до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 0,2406 та кадастровий номер 732208400:01:004:0119 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS], яка належить згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №130337 від 15.11.2012 року [PERSON], яка померла [INFO]. У якості підстав позову позивач зазначив, що він є спадкоємцем за заповітом його матері [PERSON], якій належала ця земельна ділянка. У позасудовому порядку позивач не може оформити свої спадкові права у зв'язку з тим, що оригінал державного акту виготовлений і зареєстрований, однак не виданий у зв'язку із смертю [PERSON] Представник відповідача - Зеленецької сільської ради Кельменецького району - сільський голова с. Зелена Придрик О.В. в судове засідання не з'явився та надіслав до суду заяву у якій просить розглянути справу у його відсутності, визнає позов повністю з підстав зазначених у позовній заяві. Позивач [PERSON] до суду не з'явився та подав до суду заяву у якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], якій належала земельна ділянка площею 0,2406 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 7322084000:01:004:0119, вартістю 43800 гривень, що розташована за адресою [ADDRESS]. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та прийняв спадщину. В даний час [PERSON] не може оформити свої спадкові права, а саме оформити право на земельну ділянку, яка належала [PERSON] Зокрема покійна [PERSON] за життя не отримала оригінал державного акту, який був виготовлений та підписаний 16 березня 2012 року. Відповідно до п.1 Глави 13 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" затвердженого наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1225, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] подав до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 1,56 га за кадастровим номером [NUMBER], яка розташована на території Кельменецької селищної ради Кельменецького району Чернівецької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON], яка померла [INFO] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 01.08.2003 року. У якості підстав позову позивач зазначив, що він є спадкоємцем за законом та за заповітом після смерті його матері [PERSON], якій належала ця земельна ділянка. У позасудовому порядку позивач не може оформити свої спадкові права у зв'язку з тим, що оригінал державного акту втрачений. Представник відповідача - Кельменецької селищної ради Кельменецького району в судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Представник Кельменецької селищної ради Білик Л.В. подала до суду заяву у якій позов визнає повністю з підстав зазначених у позовній заяві та просить розглянути справу у її відсутності. Позивач до суду не з'явився та надіслав до суду заяву у якій просить розглянути справу у його відсутності. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], якій належала земельна ділянка площею 1,56 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], вартістю 64033 гривні 98 копійок, що розташована на території смт Кельменці Кельменецького району Чернівецької області. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом та за заповітом після смерті [PERSON] та прийняв спадщину. В даний час [PERSON] не може оформити свої спадкові права, а саме оформити право на земельну ділянку, яка належала [PERSON], оскільки оригінал державного акту був втрачений. Позивачу відмовлено у видачі дублікату державного акту. Відповідно до п.1 Глави 13 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" затвердженого наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1225, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] подав на розгляд суду позовну заяву до ДП "Кутське лісове господарство" про стягнення компенсації за час затримки виплат при розрахунку. ............................................................................................................................................................... На підставі наведеного, ст.ст.47, 48, 110, 116, 117, 238 КЗпП України та

Outcome: approved