Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

І.Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] в обґрунтування вимог заяви про встановлення факту, що має юридичне значення покликається на те, що 29 липня 2002 року виконавчим комітетом Березнівської міської ради, [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями у [ADDRESS] . Вищевказаний будинок є зареєстрованим в Рівненському обласному бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за мною, [PERSON] та записаний в реєстрову книгу 16 стор. 70 поз. 1042 від 29.07.2002 року. 27 жовтня 2020 року, він звернувся до відділу ЦНАП Березнівської РДА, Рівненської області з метою проведення держаної реєстрації житлового будинку, однак державним реєстратором прав на нерухоме майно Кондратюком Олександром Володимировичем йому було відмовлено та прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 54871095 від 30.10.2020 року. Підставою для відмови в реєстрації права власності на житловий будинок є: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно. В реєстрі прав власності нерухомості до 2013 року вищевказаний житловий будинок зареєстрований за [PERSON] ІН [NUMBER] , паспортні дані [NUMBER] , тобто за позивачем, однак його прізвище, значиться як [PERSON] , згідно паспорта громадянина України, а у вищезазначеному свідоцтві про право власності на житловий будинок, як [PERSON] Чому існує така розбіжність в документах йому невідомо. Коли звернувся із усною заявою до Березнівської міської ради з проханням виправити допущену помилку, однак у зв`язку із відсутністю відповідних бланків свідоцтва про право власності йому було відмовлено. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 30 грудня 2020 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, згідно письмової заяви просить провести розгляд справи у його відсутності, вимоги підтримує повністю. Представник заінтересованої особи - Кондратюк О.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просять справу розглядати, без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. 29 липня 2002 року виконавчим комітетом Березнівської міської ради, [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями у [ADDRESS] . Вищевказаний будинок є зареєстрованим в Рівненському обласному бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за мною, [PERSON] та записаний в реєстрову книгу 16 стор. 70 поз. 1042 від 29.07.2002 року. Державним реєстратором прав на нерухоме майно Кондратюком Олександром Володимировичем було [PERSON] відмовлено та прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 54871095 від 30.10.2020 року. З дня видачі свідоцтва, тобто з 29 липня 2002 року по теперішній час, [PERSON] постійно проживаю в цьому будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] . Ця обставина також підтверджується довідкою за № 3887 від 18.12.2020 року виданою Березнівською міською радою, у якій зазначається що, [PERSON] та її сім`я зареєстровані та проживаємо за адресою [ADDRESS] . Факт належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності від 29.07.2002 року підтверджується в першу чергу моїм паспортом, де слід звернути увагу на те, що ім`я та по батькові [PERSON] співпадають з ім`ям та по батькові у свідоцтві про право власності на житловий будинок. Однак у моєму паспорті прізвище зазначено « [PERSON] », що не збігається із прізвищем, яке зазначене у вищевказаному свідоцтві « [PERSON] ». Згідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 08.01.1959 року, моє прізвище значиться [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що розбіжності у написанні по-батькові заявниці в архівних довідках унеможливлює призначення їй пенсійних виплат. Згідно положень п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статт і6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Європейський суд з прав людини, надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод неодноразово зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що на підтвердження заяви надані належні, достовірні, допустимі докази, які не викликають сумніву у суду і є достатніми для встановлення юридичного факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документу. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved