Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач 02. 06. 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Центральний відділ Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про захист права власності, усунення перешкод в користуванні майном та звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що 28 січня 2014 рокувона придбала у [PERSON] автомобіль марки Subaru Forester, про що свідчить довідка рахунок та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а 14 березня 2014 року набрала чинності постанова судді Соснівського районного суду м.Черкаси, якою на відповідача по справі - [PERSON] накладено адміністративне стягнення за ч.3 ст.130 КупАП\~у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 років з оплатним вилученням транспортного засобу - автомобіля Subaru Forester, номерний знак [NUMBER]. На виконання постанови суду службовими особами Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції винесена постанова про відкриття провадження від 13.06.2014 року, а 16.12.2014 року винесена постанова, якою накладено арешт на зазначений автомобіль, заборонено здійснювати його відчуження. Вказує, що транспортний засіб на момент придбання під забороною чи арештом не перебував і його власник [PERSON] мала законне право розпоряджатися ним. Крім того, в постанові Верховного суду №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» п.28 зазначено, що стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу не можна накладати на особу, яка керувала транспортним засобом, що належить іншій особі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив суд визнати порушеним право [PERSON] на володіння, користування та розпорядження майном, яке перебуває у її власності у звязку з накладенням арешту на автомобіль [NUMBER]; усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права власності на володіння, користування і розпорядження автомобілем [NUMBER] та звільнити його з-під арешту, накладеного постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції [PERSON] від 16 грудня 2014 року; виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження щодо автомобіля [NUMBER] за № 15079105, внесений 12 лютого 2015 року. В судовому засіданні представник відповідача - [PERSON] позов визнала та не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Державний виконавець Діденко С.Б. в судовому засіданні у вирішенні спору поклався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ 687923, виданого 28.01.2014р. - [PERSON] є власником Subaru Forester, реєстраційний номер [NUMBER]. Право власності оформлене на підставі довідки рахунку ВІА 326892 від 28.01.2014р. Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 24.01.2014р., яка набула чинності 14 березня 2014р. на [PERSON] накладено адміністративне стягнення за ч.3 ст.130 КУпАП\~у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 років з оплатним вилученням транспортного засобу - автомобіля Subaru Forester, номерний знак [NUMBER]. Постановами Соснівського районного суду м.Черкаси від 29 вересня 2014 року та від 03 березня 2015 року продовжено виконання постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.01.2014 шляхом оплатного вилучення автомобіля Subaru Forester, який був зарєстрований за [PERSON], а з 28.01.2014 - зареєстрований на [PERSON]. Постановами від 16.12.2014р. та 20.03.2015 р. державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції накладено арешт на автомобіль [NUMBER] року, що належить [PERSON] [INFO], заборонено здійснювати відчуження зазначеного майна. Згідно з ч.ч.1, 2\~ст.60 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Як встановлено судом, і це підтверджено документально, власником автомобіля\~[NUMBER] з 28.01.2014 року та на даний час є позивач [PERSON], права якої порушені тим, що її майно перебуває під арештом за правопорушення вчинене відповідачем по справі [PERSON] Транспортний засіб на момент придбання його позивачем під забороною чи арештом не перебував і його власник [PERSON] мала законне право розпоряджатися ним. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона була попереднім власником спірного автомобіля, який був куплений нею за власні кошти. З січня 2011 року вона фактично припинила подружні стосунки з відповідачем по справі [PERSON] Шлюб їх існував формально. В грудні 2013 року [PERSON] скористався її автомобілем для поїздки в м. Черкаси. Через кілька днів він повернув їй автомобіль зі значними пошкодженнями, які виникли внаслідок ДТП. Після цього, вона, не ремонтуючи автомобіль, продала його [PERSON] Також, як вбачається з матеріалів справи, постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 13.06.2014 року, в якій запропоновано боржнику [PERSON] добровільно виконати рішення суду. Враховуючи те, що автомобіль на якому правопорушник [PERSON] скоїв адміністративне правопорушення був проданий його власником [PERSON] ще 28.01.2014 року тобто до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, можна вважати, що постанова суду про накладення адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу була виконана добровільно, задовго до накладення арешту на автомобіль.\~\~ Відповідно до\~ст.317 ЦК України\~власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності із\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1\~ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із\~ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 6 Закону України «Про виконавче провадження»\~визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Приймаючи рішення у даній справі суд враховує роз'яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені у п.5 постанови №5 від 07.02.2014 року «Про суду практику в справах про захист права власності та інших речових прав», згідно яких вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Разом з тим, судом враховується\~\~і роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, що викладені у\~постанові від 23 грудня 2005 року N14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно яких не можна накладати стягнення - оплатне вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі. На момент розгляду справи виконавче провадження не завершене, що підтверджується наданими суду запереченнями державного виконавця та його поясненнями у судовому засіданні. Згідно ч.5\~ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження"\~у випадку незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне усунути порушення у володінні, користуванні та розпорядженні позивачем нерухомим майном, яке є його приватною власністю, шляхом зняття арешту з цього майна. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося. На підставі викладеного,

Outcome: approved