Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явив до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зарестрованого 07 липня 1989 року відповідно із актовим записом за № 868 , складеним Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що від шлюбу є двоє дітей 1989 та 1993 років народження, які на даний час є повнолітніми . Їх сімейне життя з відповідачкою не склалося, причиною розірвання шлюбу є небажання вести спільне господарство. У зв`язку із чим між ними припинились сімейні стосунки. За таких обставин просить шлюб розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Вказав, що розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач не бажає . Ухвалою судді від 25 вересня 2019 року у цивільній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідач відзиву на позов не подавала. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 14 листопада 2019 року підготовче провадження закрите та цивільну справу призначеного до судового розгляду по суті . Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув, попередньо , подав до суду заяву, у якій вказав , що просить судовий розгляд проводити за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задоволити їх у повному обсязі. Не заперечив щодо заочного судового розгляду. Відповідач [PERSON] , будучи належно повідомленою про дату, час та місце судового засідання , повторно, до суду не з`явилася, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позовну заяву не подавала. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи в порядку статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено : Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 07 липня 1989 року, про що складено актовий запис за № 868 Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області , яким 04 вересня 2019 року повторно видане Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторін є двоє неповнолітніх дітей немає . Сімейне життя сторін не склалося , позивач та відповідач не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства . Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, приходить до переконання,що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав : Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. При цьому розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач не бажає. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про те , що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить лише формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання , а [PERSON] - до задоволення . Також вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача . На підставі наведеного та

Outcome: approved