Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. 15.01.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, у якому просить визначити їй додатковий строк в три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] [PERSON] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 26 жовтня 2019 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1265. Позивач пропустив визначений законодавством строк в 6 місяців для прийняття спадщини, у зв`язку з епідеміологічною ситуацією пов`язаної із коронавірусом COVID-19, що склалася в України та оголошений карантин. При зверненні до нотаріальної контори з питань оформлення спадщини, листом завідувача Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори було повідомлено [PERSON] , що нею пропущено визначений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, що є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з чим рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом. Процесуальні дії. Ухвалою суду від 19.01.2021 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 17.02.2021 року за клопотанням позивачки була витребувана копія спадкової справи від Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори до майна [PERSON] . 11.03.2021 року до канцелярії суду надійшла відповідь державного нотаріусу про відсутність заведеної спадкової справи. 23.03.2021 року сторони у судове засідання не з`явились. Позивачка подала до канцелярії суду заяву з проханням закрити підготовче провадження по справі. Ухвалою суду від 23.03.2021 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 21.04.2021 року. У судове засідання 21.04.2021 року сторони не з`явились. Позивачка подала до канцелярії суду заяву з проханням судове засідання провести без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи сповіщався. Згідно поданої на електронну адресу суду заяви, представник Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області просить справу розглянути за відсутності відповідача, вказує також що не заперечує проти задоволення позову. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 06.10.1989 року виконавчим комітетом Затоківської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, актовий запис за №17. 24.04.2914 року позивача уклала шлюб з [PERSON] , та після укладення шлюбу змінила прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 24 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №126. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 26 жовтня 2019 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1265. Після смерті матері відкрилась спадщина в тому числі на земельну ділянку площею 3,2777 га, що розташована за адресою: Одеська область, Подільській район (колишній Котовський район), Станівська сільська рада, кадастровий номер:5122986400:01:001:0260, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Шостою одеською державною нотаріальною конторою, реєстровий №9-199. З метою оформлення спадщини після померлої матері позивачка звернулася до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері. При зверненні до нотаріальної контори з питань оформлення спадщини, листом завідувача Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори було повідомлено [PERSON] , що нею пропущено визначений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, що є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з чим рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст.ст.1220, 1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Ст. 1270 ЦК України обумовлено строк для прийняття спадщини - шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, правила вказаної норми можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7від 30травня 2008р.«Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно вищезазначеного пункту Постанови Пленуму Верховного Суду України, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270ЦК для прийняття спадщини. Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018 року, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог. Судом установлено, що, шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті матері сплив 27 квітня 2020 року, а з позовом до суду вона звернулася 15 січня 2021 року, тобто часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею [PERSON] позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, що, на думку суду, є підставою для задоволення позовних вимог. Висновки за результатами розгляду справи Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки позивач є спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців першої черги не має, часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та зверненням [PERSON] до суду з вказаною позовною заявою є незначним, у зв`язку з чим суд вважає за доцільним задовольнити позов та поновити їй строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] .

Outcome: approved