Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилається на те, що з відповідачем зареєстрували шлюб 07.05.2015 року у виконкомі Липовецької сільської ради, про зроблено актовий запис №04. За період перебування у шлюбі них народилася одна дитина син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося, на даний час судом розглядається справа про розлучення. Відповідач не дбає про матеріальне забезпечення сім`ї, не приймає участі у вихованні сина, не допомагає у веденні домашнього господарства та сплаті комунальних послуг. Стан здоров`я у [PERSON] нормальний, він періодично виїздить на сезонні заробітки, є кваліфікованим робітником та отримує достатній дохід, щоб допомагати їхній дитині. Однак нехтує своїми батьківськими обов`язками. Можливості позивача в матеріальному забезпеченні сина є значно обмеженими, оскільки вона ще виховує дитину від першого шлюбу, можливості в заробітках у неї менші, оскільки вона зайнята доглядом за дітьми. Відповідач інших утриманців не має, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Просить винести рішення, яким присудити до стягнення з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про дату проведення судового засідання повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення про його виклик в судове засідання на сайті судової влади. Причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити повністю, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що 07.05.2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб у виконкомі Липовецької сільської ради Хустського району, про що зроблено актовий запис №04. За період шлюбу у них народилася одна дитина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Відповідач зобов`язання по утриманню дитини належно не виконує. З матеріалів справи встановлено, що відповідач виїздить на сезонні заробітки та отримує мінливий дохід, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років у розмірі 1779 гривень. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач належним чином не надає матеріальне утримання своїй дитині, враховуючи матеріальне становище дитини, яка потребує значних коштів на забезпечення її всім необхідним та для її належного розвитку, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатний, виїздить на сезонні заробітки та отримує мінливий дохід, інших утриманців не має, стягнень по виконавчих документах відносно нього не проводиться, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] в сумі 1500 /одної тисячі п`ятсот/ гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 768, 40 гривень. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved