Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом та просив постановити рішення, на підставі якого зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання їх сина [PERSON], 24.08.2001 року з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі рішення Чугуєвського міського суду Харківської області від 15.04.2002 року відділом ДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції з позивача стягують аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку на користь [PERSON] для утримання сина [PERSON] [INFO]. Окрім того, рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 31 липня 2012 року по цивільній справі № 2/1230/750/2012 з позивача стягуються аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] на утримання їх дитини - [PERSON], [INFO]. Таким чином з позивача утримується 50% від його заробітку. На даний час позивач мешкає в місті Мелітополі Запорізької області. На початку 2016 року до позивача переїхав його батько, [PERSON], який до цього мешкав у місті Луганську. Причиною для переїзду стала тяжка хвороба, необхідність термінового лікування та постійного догляду за ним, у звязку з цим все навантаження щодо догляду за хворим та його забезпечення повністю лягло на позивача. У звязку з цим стягнення ? заробітної плати в якості аліментів на даний час суттєво впливає на фінансовий стан позивача. Просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються на користь [PERSON] на тримання сина [PERSON] [INFO] та стягнути з позивача, [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~ В судове засідання позивач та його представник з'явилися, заявлений позов підтримали, просили позов задовольнити Відповідач в судове засідання 16.08.2016 року не зявилася. Про місце та час розгляду справи була належним чином повідомлена шляхом розміщення оголошення в газеті "Урядовий кур'єр", причин неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило. Третя особа - [PERSON] проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що батько позивача, [PERSON] отримує пенсію як колишній військовослужбовець і сам в змозі забезпечити своє лікування. 16.08.2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Чугуєвського міського суду Харківської області від 15.04.2002 року. На підставі цього рішення з позивача утримується ? частина усіх видів заробітку. Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 31 липня 2012 року з позивача стягнуто аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку на користь ткачекно В.С. на утримання [PERSON], [INFO]. Згідно довідки від 08.04.2016 року [PERSON], батько позивача, фактично мешкає за адресою: м. Мелітополь, пл.. 50 років Перемоги [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно медичного висновку від 19.03.2015 року [PERSON] має захворювання нирок, рекомендовано консультація уролога (а.с. 9). Згідно УЗД від 10.02.2016 року [PERSON] має захворювання нирок (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вказана правова позиція також викладена в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про\~\~застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Зазначена правова позиція викладена у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13, яка в силу ч.4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до частини 1 статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Отже, суд зазначає, що в даному випадку має місце погіршення здоровя батька позивача, платника аліментів. Відповідно до частини 1 статті 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Відповідно до частини 1 статті 26 цього ж Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. Згідно копії паспорту [PERSON] він народився 02 листопада 1952 року (а.с.5), на момент розгляду справи досяг 63 річного віку, і є згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є непрацездатним. Згідно статті 202 СК України позивач зобов'язаний утримувати свого непрацездатного батька. З огляду на наведене, враховуючи матеріальне становище позивача, погіршення стану здоров'я його батька, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання їх сина [PERSON], [INFO] з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів доходу щомісячно, від дня набрання чинності рішенням суду про зміну розміру аліментів та до досягнення дитиною повноліття На підставі викладеного та

Outcome: approved