Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить припинити право спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] та поділити вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в натурі між власниками, виділивши [PERSON] квартиру № 2 , до якої відносять: коридор -3,80 кв.м., санузел - 3,40 квм., кухня -14,20 кв. м., житлова кімната -18,90 кв.м., житлова кімната - 9,40 кв.м., житлова кімната -12,90 кв.м., житлова кімната - 8,40 кв.м., загальною площею - 71,00 кв.м., жилою площею - 49,60 кв.м., та господарські будівлі і споруди: сарай - 10,80 кв.м., погріб - 8,10 кв.м., сарай - 9,40 кв.м. та гараж - 18,10 кв.м., що становить 12/25 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно за №14171463 від 07.12.2013 року, він є власником 12/25 частки житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Власником іншої частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, зокрема 13/25 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , яку він успадкував після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06 листопада 2015 року. Вказаний житловий будинок поділено між співвласниками і вони добросовісно, відкрито та безперервно володіють та користується вказаними вище кімнатами, здійснюють їхній поточний ремонт та утримують їх. Позивач і відповідач мають одну юридичну адресу своїх частин будинку, що і обліковується по реєстрових документах. Останнім часом між сторонами виникають конфлікти щодо порядку користування вказаним житловим будинком, тому виникла необхідність у його поділі. Представник позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі та без участі позивача, а також уточнила позовні вимоги та просила суд припинити право спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] та поділити вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в натурі між власниками та виділити [PERSON] , квартиру № 2 , до якої відносять: коридор - 3,80 кв.м., санузел - 3,40 кв.м., кухня -14,20 кв.м., житлова кімната -18,90 кв.м., житлова кімната - 9,40 кв.м., житлова кімната -12,90 кв.м., житлова кімната - 8,40 кв.м., загальною площею - 71,00 кв.м., жилою площею - 49,60 кв.м., та господарські будівлі і споруди: сарай - 10,80 кв.м., погріб - 8,10 кв.м., сарай - 9,40 кв.м. та гараж - 18,10 кв.м., що становить 12/25 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Також, просить поділити вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в натурі між власниками та виділити [PERSON] , квартиру № 1 , до якої відносять: коридор - 6,30 кв.м., кухня - 8,70 кв.м., житлова кімната - 8,10 кв.м., житлова кімната - 15,60 кв.м., житлова кімната - 9,90 кв.м., житлова кімната - 7,40 кв.м., веренда - 5,50 кв.м., ванна кімната - 4,00 кв.м., прихожа - 14,80 кв.м. загальною площею - 80,30 кв.м., жилою площею - 41,00 кв.м., та господарські будівлі і споруди: підвал - 19,20 кв.м., підвал - 6,80 кв.м., підвал - 11,40 кв.м., підвал - 10,80 кв.м., підвал - 3,00 кв.м., підвал - 4,10 кв.м., прибудова - 25,50 кв.м., прибудова - 10,00 кв.м., прибудова - 6,20 кв.м., сарай-літня кухня - 40,90 кв.м., сарай-прибудова - 11,90 кв.м., навіс - 7,80 кв.м., сарай - 15,90 кв.м., убиральня - 1,60 кв.м., а також колодязь питний №2, огорожа, ворота, стінка підпірна, огорожа, вимощення, що становить 13/25 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, однак надіслали до суду заяву, в яких уточнені позовні вимоги визнали та просили їх задовольнити і розглянути справу без їх участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ч.ч. 1-3 ст.12ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З копії Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.12.2013 року №14171463 та №47100730 від 06.11.2015 року, вбачається що на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано право спільної часткової власності за [PERSON] (12/25 часток) та [PERSON] (13/25 часток). Право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] (12/25 часток) та [PERSON] (13/25 часток) підтверджується також копією технічного паспорта на дане будинковолодіння. Вказаний житловий будинок поділено між співвласниками і вони добросовісно, відкрито та безперервно володіють та користується вказаними вище кімнатами Вказане будинковолодіння знаходиться на земельній ділянці площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; кадастровий номер: 322061010:01:007:0578, яка належить [PERSON] на підставі рішення Богуславської міської ради №219-11-VII від 29.09.2016 року, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №73900362 від 24.11.2016 року. Дані факти відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] підтвердили в своїй заяві, яка подана до суду 22.09.2020 року. Отже, судом достовірно встановлено, що житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (12/25 часток) та [PERSON] (13/25 часток). У встановленому законодавством порядку поділити житловий будинок та виділити його частини в окреме будинковолодіння співвласники не мають можливості за обставин, які від них не залежать. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.1 ст. 366 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до положень, викладених в ч. ч. 1-3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст. 364 ч. ч. 1, 3 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до п. 6, 7 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" від 04.10.1991 року при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Також в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній частковий власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Друга частина цієї статті передбачає припинення право спільної часткової власності на спільне майно у разі його поділу співвласниками. Ст. 361 ЦК України передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Однією з правових форм такого розпорядження є право співвласника на виділ у натурі частки із спільного майна. Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Згідно матеріалів позовної заяви та заяви представника позивача [PERSON] , а також представника відповідача [PERSON] , сторони знайшли порозуміння щодо вирішення спору про виділ в натурі частки будинковолодіння та погодилися із варіантом запропонованим позивачем, щодо поділу будівель і споруд домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] , у співвідношенні наближеному до 12/25 та 13/25 частки, який враховує фактичний порядок користування так як вказаний житловий будинок вже поділено між співвласниками і вони добросовісно, відкрито та безперервно володіють та користується вказаними вище кімнатами. Відповідно до ст. 120 ч. 1 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно ч.3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності припиняється. Визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Враховуючи вище викладене, оскільки технічно можливо поділити будинок [ADDRESS] на два окремі об`єкти, однак сторони мають змогу провести це, лише в судовому порядку, то позов слід задовольнити та виділити належні сторонам частки в натурі і визнати за ними право власності на виділені одиниці. Право спільної часткової власності припинити. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне. Згідно ч.1, 2 ст. 141 ЦПК, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві строни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] позивач є особою з інвалідністю другої групи безтерміново Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 3117 гривень 72 копійки, так як позивач звільнений від сплати судового збору з підстав визначених п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України про судовий збір.

Outcome: approved