Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення юридичного факту, в обґрунтування якої зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на частку належної йому у спільній власності квартири [ADDRESS] . На момент смерті батько заявника був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , де жив із своєю дружиною [PERSON] . На початку 2016 року у батька загострились хронічні хвороби, внаслідок чого останній майже не міг сам пересуватися та здійснювати за собою догляд. У січні 2016 року батько переїхав проживати до неї у належну їм на праві власності квартиру [ADDRESS] де фактично проживав до дня своєї смерті. Спадкоємцями померлого є заявник та дружина [PERSON] , яка не зверталась до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини та не має наміру заявляти про свої права як спадкоємця першої черги. Просить встановити факт постійного проживання її на час відкриття спадщини із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , яке є місцем відкриття спадщини. Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення та необхідне з метою підтвердження наявності обставин, що свідчать про прийняття нею спадщини в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України. Заявник [PERSON] \~в судовому\~засіданні підтримала\~заявлені вимоги\~та викладені\~в заяві\~обставини. Пояснила, що встановлення вказаного юридичного факту надасть можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Просить її вимоги задовольнити. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги заявника та просить їх задовольнити. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 жовтня 2020 року справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду. Вислухавши заявника та її представника, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] , дошлюбне прізвище якої було « [PERSON] », що видно із копії свідоцтва про народження та про одруження (а.с.6). [PERSON] та [PERSON] (шлюбне прізвище [PERSON] ) на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі договору обміну нерухомості від 07 квітня 1998 року. Реєстраційним посвідченням Криворізького БТІ підтверджується реєстрація вказаної квартири за [PERSON] і [PERSON] (а.с. 12-14). 28 грудня 2001 року [PERSON] одружився з [PERSON] (а.с.7). [INFO] [PERSON] помер, актовий запис про смерть №629 (а.с.5). На день смерті останній мав реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою також була зареєстрована [PERSON] (а.с.8). Заявник зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 04 травня 1998 року (а.с.15-16). Із акту комісії в складі представників ТОВ «УЮТ-2011» від 17 серпня 2017 року видно, що [PERSON] з 2016 року по день смерті проживав разом зі своєю донькою [PERSON] та її чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Постановою державного нотаріуса П`ятої криворізької державної нотаріальної контори від 11 вересня 2020 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки не доведено документально факт її проживання із спадкодавцем на день смерті останнього (а.с.9). Допитана в\~якості свідка\~третя особа\~-\~ [PERSON] \~в судовому\~засіданні пояснила, що вона перебувала в шлюбі із [PERSON] з 2001 року. Чоловік був зареєстрований разом з нею по [ADDRESS] , однак з травня 2016 року і до дня смерті проживав за адресою: [ADDRESS] з донькою заявником у справі. Після смерті чоловіка вона не зверталась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, інші спадкоємці окрім [PERSON] відсутні. Проти задоволення заяви не заперечує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з травня 2016 року [PERSON] проживав разом з донькою за адресою: [ADDRESS] , в квартирі яка є їх спільною власністю. За змістом\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч.2 \~ст. 315 ЦПК України\~ у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у\~справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7,\~ якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю та постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення юридичного факту постійного проживання заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини має для позивача юридичне значення, оскільки надасть їй можливість підтвердити факти, які є підставою для отримання нею свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно зі\~ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Беручи до уваги зібрані у справі докази та їх належну оцінку, суд дійшов висновку, що факт постійного проживання заявника на час відкриття спадщини разом із батьком [PERSON] , який помер [INFO] , підтверджений письмовими доказами та поясненнями свідків. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надасть можливість підтвердии обставини, які є підставою для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Виходячи з вищенаведеного, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, враховуючи, що спір про право матеріальне відсутній, тому суд приходить до висновку що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 7\~ст. 294 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом

Outcome: approved