Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача. У вересні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що вона та відповідач зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 09 вересня 1995 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження 09 вересня 1995 р. зроблено відповідний актовий запис за № 741. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім. Неповнолітніх дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені, оскільки останнім часом їх сумісного подружнього життя вони не знаходили спільної мови у вирішенні багатьох сімейних питань. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і відновити подружні стосунки не можливо. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 09 вересня 1995 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження 09 вересня 1995 р. зроблено відповідний актовий запис за № 741. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.10.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09.11.2020 року постановлено провести заочний розгляд справи та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Заяви (клопотання) учасників справи Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, позовну заяву підтримала, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю; не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 09.09.1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 09 вересня 1995 р. зроблено відповідний актовий запис за № 741, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина, неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що між сторонами припинені подружні стосунки, вони не мешкають разом, шлюбно-сімейні стосунки до цього часу між ними не поновлювались, зберігати сім`ю позивач не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі по тексту - "СК України") шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені та не поновлювались, від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажає, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Приймаючи до уваги висловлене позивачем в позовній заяві бажання і надалі іменуватися шлюбним прізвищем, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.113 СК України, після розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище « [PERSON] ». У відповідності до ст. 13, ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи відсутність висловленої позивачем вимоги про стягнення судового збору з відповідача, покласти його на рахунок позивача.

Outcome: approved