Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 14 липня 2015 року пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення в її користь аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO]. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 04 жовтня 2007 року. Від шлюбу народилася дочка - [PERSON]. Сімейні стосунки з відповідачем не склались через його жорстоке поводження у сімї, що негативно впливає на розвиток та виховання їхньої дитини. Поведінка відповідача призвела до втрати почуття любові, дружби та взаємодопомоги між ними. Відповідач матеріально не забезпечує їх сімю та ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину. Позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить її інтересам. З цих підстав просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, щомісячно. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] подали заяви, згідно з якими позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Справу просять розглядати у їх відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та відповідно до вимог ст.\~225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 04 жовтня 2007 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 1861 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Від даного шлюбу в подружжя є дочка [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1?ИД номер 128106 від 24 листопада 2010 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, сімейні стосунки з відповідачем не склались через його жорстоке поводження у сімї, що негативно впливає на розвиток та виховання їхньої дитини. Поведінка відповідача призвела до втрати почуття любові, дружби та взаємодопомоги між ними. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. При вирішенні позовних вимог про стягнення аліментів суд виходить із таких обставин: Позовні вимоги в частині стягнення аліментів [PERSON] обґрунтовує тим, що відповідач матеріально не забезпечує їх сімю та ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину. Таким чином [PERSON] не виконує обов'язку з утримання дитини, а тому наявні передбачені законом підстави для стягнення з нього аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2. ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. При розгляді справи судом не здобуто доказів, на підставі яких суд міг би прийти до висновку про те, що розмір стягуваних із [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], доцільно визначити у розмірі 3000 гривень. При цьому суд бере до уваги, що доказів із приводу стану здоровя дитини позивачка не надавала. З приводу матеріального стану відповідача зазначено лише, що він має нерегулярний, мінливий дохід. З урахуванням зазначених вище вимог закону, беручи до уваги, що існують підстави для визначення розміру аліментів відповідно до ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі, оскільки судом не здобуто доказів того, що відповідач офіційно працевлаштований, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] в частині стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення в її користь аліментів із відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття відповідно до ст.\~ст. 180, 184 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.1\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на неповнолітню дитину в межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 110, 112, 115, 180 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved