Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Лікар-психіатр КЗ КОР «Обласне психіатрично-нарологічне медичне обєднання» [PERSON] звернулася до суду з заявою про госпіталізацію недієздатної [PERSON], [INFO], мешканки [INFO], яка 27.09.2016 року за направленням Броварської центральної районної лікарні поступила у медичне обєднання. Зі змісту заяви вбачається, що стан [PERSON] змінився на протязі останнього місяця; направлена психіатром у звязку з неправильною поведінкою вдома. Зі слів матері: хвора уходить з дому, чіпляється до перехожих, вимагає у них гроші, вимагає у матері її пенсію, нецензурно лається, намагається бити матір, залишає ввімкненим газ і покидає домівку, постійно зриває поплавок бачка унітазу (вода з бачка тече постійно), обірвала каналізаційну трубу в туалеті. В звязку з цим, мати звернулася до психіатра по місцю проживання з метою госпіталізації доньки у психіатричну лікарню. Районний психіатр звернулася у місцевий суд, але суд відмовив, так як питання примусової госпіталізації недієздатних в психіатричну лікарню вирішується у суді по місцю госпіталізації. 27.09.2016 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів за висновком якої враховуючи, що остання страждає хронічним психічним захворюванням (шизофренія), поводить себе неадекватно, вживає алкоголь, проявляє агресію до матері, оточуючих, представляє загрозу жителям будинку вибухом газу, так як залишає його включеним і уходить із дому, та те, що пацієнтка не спроможна самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, а також представляє загрозу для себе і для суспільства прийнято рішення, що хвора потребує госпіталізації до психіатричної лікарні з метою лікування. В судовому засіданні представник заявника [PERSON], заяву підтримала та просила прийняти рішення про госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON], як особу, визнану у судовому поряду недієздатною. Опікун [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти\~ госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу. \~ \~ Недієздатна [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти її госпіталізації до психіатричного закладу. \~ \~Прокурор Черниш Я.О. заяву підтримав, посилаючись на рішення Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р. \~ \~ Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги. \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація\~\~ неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній\~ документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. \~Судом достовірно встановлено, що рішенням Броварського міського суду Київської області від 22 лютого 1999 року [PERSON], [INFO] визнано недієздатною. Згідно направлення на госпіталізацію від 16.09.2016 року [PERSON] має діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервно-прогредієнтний тип перебігу, апато-дисоціативний тип дефекту, параноїдний синдром. \~Згідно з висновком огляду комісії лікарів-психіатрів КЗКОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне обєднання» встановлено, що [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням (шизофренія), поводить себе неадекватно, вживає алкоголь, проявляє агресію до матері, оточуючих, представляє загрозу жителям будинку вибухом газу, так як залишає його включеним і уходить із дому, та те, що пацієнтка не спроможна самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, а також представляє загрозу для себе і для суспільства. В звязку з цим комісією прийнято рішення, що хвора потребує госпіталізації до психіатричної лікарні для надання належного лікування. \~Згідно з рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р., Конституційний Суд України вважає за необхідне вказати такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. \~Вказаним рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 р. №1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В звязку з тим, що процесуальним законодавством не передбачено порядок розгляду заяви про надання психіатричної допомоги в добровільному порядку, тому суд застосовує норму ст. 282 ЦПК України. \~ \~ Згідно ч. 2 ст. 282 ЦПК України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved