Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Орган опіки та піклування виконкому Дідичівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO], звернувся в суд з позовом про позбавлення [PERSON], [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що відповідач [PERSON], перебуваючи у шлюбі з [PERSON], народила дочку - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] неналежно виконують батьківські обов'язки, зловживають спиртними напоями, не піклуються про фізичний і духовний розвиток, просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітньої дитини та стягнути з відповідачів аліменти на утримання дочки в розмірі по 1000 грн. щомісячно з кожного. Представник позивача Романова Г.П. в судове засідання не з'явилася. До суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], будучі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали. Представник третьої особи - служби у справах дітей Ківерцівської районної державної адміністрації Супоровський М.О. в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.04.2014 року, батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], зазначені відповідачі [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до наказу № 19 від 19.04.2018 року «Про взяття під соціальний супровід» Ківерцівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді сім'я [PERSON] та [PERSON] постановлена на облік в РЦСССДМ як сім'я, що опинилась у складних життєвих обставинах (а.с.17). Як вбачається з витягів з протоколу Комісії з питань захисту прав дитини Ківерцівської районної держаної адміністрації № 5 від 19.04.2018 року та № 6 від 17.05.2018 року малолітня дитина [PERSON], [INFO] влаштована у ПЗ «Дитячий будинок «Дім затишку» с. Дерно (а.с.18, 19). Факт ухилення [PERSON] та [PERSON] від виконання батьківських обов'язків стверджується характеристиками Дідичівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області (а.с.14-15), актами обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї (а.с.26-32), з яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зловживають алкогольними напоями, не приділяють уваги вихованню та матеріальному забезпеченню дитини, не цікавляться поведінкою дитини, не створили належні умови для проживання дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ківерцівської райдержадміністрації № 38/02-18 від 10.09.2018 року позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] є доцільним і відповідає інтересам дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року в постанові № 3, позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Оцінюючи в сукупності здобуті докази, суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] свідомо та умисно ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини, оскільки не піклуються про [PERSON], [INFO], не дбають про її фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя. Наведені обставини передбачені законом, як підстава для позбавлення батьківських прав, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно з ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 1000 грн. щомісячно з кожного підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідачів в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць.

Outcome: approved