Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свій позов обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.12.2017 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. За час шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], які проживають з позивачем. Відповідач на даний час проживає окремо. Після розірвання шлюбу останній лише декілька разів навідувався до дітей, проте жодної матеріальної допомоги на їх утримання не надавав та участі у їх вихованні не приймає. Більше того, впродовж останніх кількох місяців [PERSON] взагалі не цікавиться життям малолітніх [PERSON] та [PERSON] Діти потребують значних витрат на життя, розвиток, лікування тощо. В свою чергу відповідач, з його слів має стабільних дохід, точний розмір якого позивачу не відомий, однак спосіб життя [PERSON] свідчать про те, що у нього є можливість надавати допомогу на утримання своїх дітей, проте він свідомо ухиляється від виконання своїх обовязків. Зважаючи на вказане, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], 09.10.2009 року, в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 липня 2018 року в даній справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не зявилася, подала суду заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлена про час та місце розгляду справи. У встановлений судом строк відзив на позов не подав. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.10.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 2). В шлюбі у сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO] (а.с. 3,4). Діти проживають з матірю, яка здійснює їх догляд та виховання. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно з ч. 1 ст. 121 Сімейного кодексу України (далі СК України), права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Чинним законодавством забезпечено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, шляхом визначення порядку стягнення аліментів з того з батьків, з яким дитина не проживає. Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України та розяснень, що містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 суд враховує: стан здоровя та матеріальне становища дитини; стан здоровя та матеріальне становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум у 2018 році для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Згідно з вимогами ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Будь-яких доказів непрацездатності [PERSON], перебування на його утриманні інших осіб, окрім [PERSON] та [PERSON], інформації про погіршений стан здоровя чи скрутне матеріальне становище відповідача суду не надано. А тому, враховуючи пріоритетність інтересів дітей, на утримання яких стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, те, що діти перебувають на утриманні матері та беручи до уваги щоденну потребу у забезпеченні їх необхідним харчуванням і предметами вжитку, суд приходить до висновку, що слід стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], 09.10.2009 року, в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень на двох дітей щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно положень ч.6 ст. 141\~ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 704,08 грн. на користь держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. ст. 141, 150, 180-182, 184,\~191 Сімейно кодексу України,

Outcome: approved