Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 01 серпня 2009 року у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 388 від 01.08.2009 року; стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу. На обґрунтування позову зазначила, що 01 серпня 2009 року вона та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб. Дошлюбне її прізвище Кривонос. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає з позивачем і після розірвання шлюбу залишається проживати з нею. З травня 2016 року сторони припинили подружні стосунки. Підставою для цього було порушення подружньої вірності відповідачем. Він залишив сімю і на теперішній час кожен з подружжя проживає окремо. Позивач вважає, що сімя розпалась і відновити подружні стосунки відновити неможливо. Між сторонами втрачені почуття любові. Суперечки про розподіл подружнього майна не має. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з чим суд, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~ розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 01 серпня 2009 року у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 388 від 01.08.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9). Від шлюбу сторона мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). З матеріалів справи вбачається, що з травня 2016 року між сторонами припинено подружні стосунки, шлюбно-сімейні стосунки до теперішнього часу між ними не поновлювались, сторони мають малолітню доньку, зберігати сім`ю позивач не бажає, спору щодо майна між сторонами немає, тому позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі по тексту - "СК України") шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та відносини між сторонами по справі не поновлювались, сторони мають неповнолітню дитину, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає і вважає, що це не можливо, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що судові витрати повязані зі сплатою судового збору при розгляді справи та витрати на правову допомогу у розмірі 500 гривень слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved