Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд із указаним позовом. Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що [INFO] померла його баба [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належні спадкодавцю земельні ділянки. Позивач є спадкоємцем майна померлої за заповітом від 13.08.2007 року. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем майна після смерті баби за заповітом, але не може оформити своїх спадкових прав через втрату спадкодавцем оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно (земельні ділянки), а тому просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направивши до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності та задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач Милятинська сільська рада Буського району Львівської області явку свого повноважного представника до суду не забезпечила, направивши письмову заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, щодо заявленого позову заперечень не мають. Відтак відповідач позов визнає. Третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Львівській області явку свого представника до суду не забезпечило, хоча належним чином було повідомлене про час і місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого від 06.07.2011 року Милятинською сільською радою, спадкодавець [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається із Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №053838 від 28.02.2000, що спадкодавцю [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 1,9085 га., яка виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Милятинської сільської ради Буського району Львівської області, що складається із земельної ділянки № [NUMBER] площею 1,7544 га, земельної ділянки [NUMBER] площею 0,1541 га. Як вбачається із матеріалів справи, що спадкодавець [PERSON] за життя склала заповіт від 13.08.2007 року, посвідченого секретарем Милятинської сільської ради Буського району Львівської області Катарина Л.П. за реєстровим №77. В силу якого все своє майно вона заповіла у власність [PERSON] . Тобто позивач є спадкоємцем усього майна померлої за вищевказаним заповітом. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права. Нормою статті 316 цього Кодексу визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ч. 1 ст. 1233 ЦК України). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №97 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що позови громадян, пов`язані з розпаюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Згідно ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Частина 1 статті 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 15 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину. Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі, не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ураховуючи наведене та

Outcome: approved