Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. В жовтні 2020 року представник позивачів [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 25.10.2016 року між [PERSON] та ТОВ «ПАРКАГРО» було укладено договір №25 оренди земельної ділянки (паю) кадастровий номер 3220884000:03:003:0080, розташованої на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області. 25.10.2016 року між [PERSON] та ТОВ «ПАРКАГРО» було укладено договір №26 оренди земельної ділянки кадастровий номер 3220884000:03:003:0080, розташованої на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області. 13.12.2016 року між [PERSON] та ТОВ «ПАРКАГРО» було укладено договір №288 оренди земельної ділянки кадастровий номер 3220884000:03:003:0108, розташованої на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області. 29.11.2016 року між [PERSON] та ТОВ «ПАРКАГРО» було укладено договір №234 оренди земельної ділянки кадастровий номер 3220884000:03:003:0001, розташованої на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Представник позивачів вказала, що усі укладені договори містять аналогічні умови щодо строків їх дії, порядку сплати орендної плати та відповідальності за невнесення орендної плати, умови щодо прав та обов`язків орендодавця та орендаря. Договорами визначено, що строк оренди земельних ділянок становить 10 років, визначення розмірів орендної плати у натуральній та відробітковій формі здійснюється за розцінками та тарифами, встановленими орендарем, обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації, орендна плата вноситься один раз на рік, або частинами, не пізніше 30 грудня кожного року та у разі невнесення орендної плати у строки визначені договором справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення, а також визначені підстави для розірвання договору. Також зазначено, що за час дії договорів оренди з 2016 року по жовтень 2020 року орендар порушував умови договору, своєчасно не вносив плату та не сплачував земельний податок з орендованої земельної ділянки. Тому позивачі просять суд розірвати укладені договори та стягнути кошти за оренду земельних ділянок. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивачів [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Крім цього, в письмових поясненнях представник позивачів [PERSON] додатково зазначила, що за час дії договорів оренди, з 2016 року по жовтень 2020 року ТОВ «ПАРКАГРО» порушував умови договорів оренди земельних ділянок, своєчасно не вносив плату за користування земельними ділянками та не сплачував земельний податок з орендованої земельної ділянки. На усні звернення власників земельних ділянок до ТОВ «ПАРКАГРО» про необхідність виконання ним умов договорів оренди відповідь не отримана. Також відомо, що ТОВ «ПАРКАГРО» зобов`язаний нараховувати, утримувати та сплачувати ПДФО та військовий збір до бюджету від імені та за рахунок орендодавців з доходів, що виплачуються ним таким особам, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам. Проте, такі дії ТОВ «ПАРКАГРО» не вчиняло. Відповідач з відзивом надав документи, що підтверджують систематичне порушення ним обов`язку орендаря сплачувати орендну плату позивачам у справі. Таким чином, орендар не сплатив позивачам за користування земельною ділянкою своєчасно за 2017 рік та 2019 рік, а також не сплатив взагалі орендну плату за 2020 рік. Представник відповідача Цецик І.М. надав відзив на позовну заяву, яким вказав, що вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Оскільки, відповідач не порушував умови договорів оренди земельних ділянок, зокрема вносив плату за користування земельними ділянками та оплачував податок з орендованих земельних ділянок. Внаслідок значного періоду пошуку інформації та коротких строків на підготовку відзиву відповідач не мав можливості віднайти всі необхідні документи, що спростовують позовні вимоги. Однак, надані докази (відомості та платіжні доручення) спростовують твердження позивачів щодо неотримання коштів за орендну земельних ділянок. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.104-105). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.162). IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 25.10.2016 року між [PERSON] та ТОВ «ПАРКАГРО» був укладений договір оренди землі (паю) №25 з кадастровим номером 3220884000:03:003:0080, розташованої на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, яка була передана орендодавцю на підставі акту №25/а від 25.10.2016 року (а.с.31-34). 25.10.2016 року між [PERSON] та ТОВ «ПАРКАГРО» був укладений договір оренди землі (паю) №26 з кадастровим номером 3220884000:03:003:0080, розташованої на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, яка була передана орендодавцю на підставі акту №26/а від 25.10.2016 року (а.с.42-46). Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , вказану земельну ділянку успадкували позивачі [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.09.2014 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.28-30, 39-41). 13.12.2016 року між [PERSON] та ТОВ «ПАРКАГРО» був укладений договір оренди землі (паю) №288 з кадастровим номером 3220884000:03:003:0080, розташованої на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, яка була передана орендодавцю на підставі акту №288/а від 13.12.2016 року (а.с.53-57). 12.01.2010 року [PERSON] був виданий державний акт на право власності на землю серії ЯЙ №223929 (а.с.49-50) щодо земельної ділянки площею 0,5000 га з кадастровим номером 32208884000:03:003:0108 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Іванківської сільської ради Київській області Бориспільського району. 29.11.2016 року між [PERSON] та ТОВ «ПАРКАГРО» був укладений договір оренди землі (паю) №234 з кадастровим номером 3220884000:03:003:0001, розташованої на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, яка була передана орендодавцю на підставі акту №234/а від 29.11.2016 року (а.с.65-68). Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вказану земельну ділянку успадкувала [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.07.2011 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.62-64). Відповідно до п.9 укладених договорів оренди земельних ділянок, які за змістом є однотипними, орендна плата може вноситись як у грошовій, натуральній, так і відробітковій формі. Орендна плата в натуральній формі проводиться шляхом видачі сільськогосподарської продукції. Орендна плата у відробітковій формі - шляхом надання послуг чи виконання робіт орендодавцю по місцезнаходженню земельної ділянки. Пунктом 27 вказаних договорів визначено, що орендар зобов`язувався своєчасно вносити плату за користування земельною ділянкою, сплачувати земельний податок з орендованої земельної ділянки. Відповідно до п.30 та п.31 договорів дія договору припиняється також у випадках, передбачених законом, та розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається після збору врожаю. Пунктом 32 договорів, визначено, що перехід права власності на орендовану ділянку до другої особи може бути підставою до змін умов або розірвання договору. Відповідно до п.8 договорів, вони були укладені на 10 років. Відповідно до п.9 договорів була встановлена орендна плата: земельної ділянки [PERSON] - 2000 гривень; земельної ділянки [PERSON] - 1000 гривень; земельної ділянки [PERSON] - 1000 гривень; земельної ділянки [PERSON] - 3000 гривень. Вказані договори оренди землі зареєстровані державним реєстратором КП БРР БР «Бюро технічної інвентаризації» Київської області Бондаренко Ю.С., що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.10.2020 року (а.с.51-52, 64). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про оренду землі», гл.19 «Набуття права на землю громадянами та юридичними особами», гл.22 «Припинення прав на землю» ЗК України, гл.49 «Забезпечення виконання зобов`язання», гл.51 «Правові наслідки порушення зобов`язання», гл.52 «Поняття та умови договору», гл.53 «Укладення, зміна і розірвання договору» та гл.58 «Найм (оренда)» ЦК України. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до ч.1 ст.148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Згідно ч.1 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно з положеннями ст.ст.21, 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно ст.31 цього Закону договір оренди землі припиняється, зокрема в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії). припинення (розірвання) спеціального інвестиційного договору, укладеного відповідно до Закону України "Про державну підтримку інвестиційних проектів із значними інвестиціями". Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України. Відповідно до ст.32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. У разі розірвання договору оренди землі з ініціативи орендаря орендодавець має право на отримання орендної плати на землях сільськогосподарського призначення за шість місяців, а на землях несільськогосподарського призначення - за рік, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах, за винятком випадків, коли розірвання договору було обумовлено невиконанням або неналежним виконанням орендодавцем договірних зобов`язань. У разі розірвання договору оренди землі за погодженням сторін кожна сторона має право вимагати в іншої сторони відшкодування понесених збитків відповідно до закону. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Аналіз статей 525, 651 ЦК України та статті 31 Закону України «Про оренду землі» свідчить про те, що законодавець допускає можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку у разі, якщо це передбачено умовами такого договору. Аналогічний висновок викладений Верховним Судом в постанові від 16 травня 2018 року в справі № 420/504/16-ц (провадження №61-6268св18). Крім того відповідно до ч.1 ст.141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: систематична несплата земельного податку або орендної плати. З огляду на викладене, факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, про що й свідчить усталена судова практика Верховного Суду, і застосування такого правового наслідку як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Вказана позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 27 січня 2020 року в рамках справи №469/908/15-ц, провадження №61-34891св18. Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі №6-146цс12, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 та у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі №527/570/17-ц та від 14 листопада 2018 року у справі №484/301/18. Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що за час дії договорів оренди з 2016 року по жовтень 2020 року орендар, тобто ТОВ «ПАРКАГРО» порушував умови договорів оренди земельних ділянок, своєчасно не вносив плату за користування земельними ділянками не сплачував земельний податок з орендованих земельних ділянок. Згідно розрахунку викладеному у позовній заяві, у відповідача утворилась заборгованість, а саме : - перед [PERSON] , яка складається з боргу з орендної плати за 2019 рік з урахуванням індексу інфляції в сумі 2854 гривні 17 копійок, пені в розмірі 82 гривні 79 копійок за договором оренди землі (паїв) №25 від 25 жовтня 2016 року, три відсотки річних від суми боргу в розмірі 68 гривень 05 копійок, заборгованості із земельного податку з 2016 року по 2020 року в розмірі 809 гривень 25 копійок; - перед [PERSON] , яка складається з боргу з орендної плати за 2019 рік з урахуванням індексу інфляції в сумі 1427 гривень 08 копійок, пені - 41 гривня 40 копійок за договором оренди землі (паїв) №26 від 25 жовтня 2016 року, три відсотки річних від суми боргу - 34 гривні 02 копійки, заборгованості із земельного податку з 2016 року по 2020 року - 406 гривень 60 копійок; - перед [PERSON] , яка складається з боргу з орендної плати за 2019 рік з урахуванням індексу інфляції в сумі 1427 гривень 08 копійок, пені - 41 гривні 40 копійок за договором оренди землі (паїв) №288 від 13 грудня 2016 року, три відсотки річних від суми боргу - 34 гривні 02 копійки, заборгованості із земельного податку з 2016 року по 2020 року - 130 гривень 97 копійок; пені - 4 гривні 44 копійки; умовно нарахованої штрафної санкції в розмірі 28 гривень 75 копійок; - перед [PERSON] , яка складається з боргу з орендної плати за 2019 рік з урахуванням індексу інфляції в сумі 4281 гривня 25 копійок, пені - 124 гривні 19 копійок за договором оренди землі (паїв) №234 від 29 листопада 2016 року, три відсотки річних від суми боргу - 102 гривні 07 копійки, заборгованості із земельного податку з 2016 по 2020 року - 790 гривень 87 копійок; пені - 52 гривні 11 копійок; умовно нарахованої штрафної - 79 гривень 59 копійок. Будь-яких належних та допустимих доказів щодо виплати позивачам орендної плати за 2019 рік відповідачем не надано і не зазначено джерел їх здобуття. Факт наявності вказаної заборгованості та її розмір відповідачем під час розгляду справи не спростовано. Згідно наданих відповідачем платіжних відомостей 26.11.2016 року [PERSON] було виплачено 2000 гривень орендної плати; 19.12.2018 року - 2600 гривень; у грудні 2019 року -2625 гривень; у листопаді 2020 року - 2625 гривень, тобто із порушенням строку сплати орендної плати. Орендна плата за 2019 рік не сплачена. Згідно наданих відповідачем платіжних відомостей 26.11.2016 року [PERSON] було виплачено 1000 гривень орендної плати; 19.12.2018 року - 1300 гривень; у грудні 2019 року - 2625 гривень; у листопаді 2020 року - 2625 гривень, тобто із порушенням строку сплати орендної плати. Орендна плата за 2019 рік не сплачена. Згідно наданих відповідачем платіжних відомостей 18.01.2017 року [PERSON] було виплачено 3000 гривень орендної плати; 19.12.2018 року - 3900 гривень, тобто із порушенням строку сплати орендної плати. Орендна плата за 2019 рік не сплачена. Згідно наданих відповідачем платіжних відомостей 17.09.2016 року [PERSON] було видано 200 тон пшениці; 19.11.2016 року виплачено 300 гривень орендної плати; 19.10.2018 року - 1300 гривень (підпис отримувача відсутній), тобто із порушенням строку сплати орендної плати. Орендна плата за 2019 рік не сплачена. Надані відповідачем платіжні відомості не містять підтвердження про отримання позивачами саме орендної плати за 2019 рік за спірними договорами, тому не можуть бути належними та допустимими доказами. Крім того представник відповідача надав платіжні доручення №1406982911 від 29.12.2016 року та №1406982912 від 29.12.2016 року на підтвердження факту сплати військового збору з оренди земельних ділянок за грудень 2016 року у розмірі 22095 гривень 71 копійки та земельного податку за грудень 2016 року у розмірі 274868 гривень 51 копійки. В той же час земельний податок за орендовану земельну ділянку та військовий збір сплачується орендодавцем у встановлений законодавством термін. Тому такий доказ також не підтверджує факту отримання позивачами орендної плати. Отже, судом встановлено, що дійсно мала місце несплата ТОВ «ПАРКАГРО» орендної плати саме у визначений договором строк за 2016 рік, 2017 рік, 2018 рік, а також взагалі несплата орендної плати за 2019 рік. З урахуванням викладених встановлених судом фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо розірвання договорів оренди, стягнення орендної плати та пені відповідно до умов договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, враховуючи вищенаведені положення ч.2 ст.625 ЦК України обґрунтованими є вимоги позивачів щодо стягнення орендної плати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, виходячи з наведеного позивачами розрахунку, правильність якого перевірена судом. Тобто, стягненню підлягає визначена договором орендна плата за 2019 рік (в тому числі на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] відповідно до успадкованої ними частки орендованої земельної ділянки) з урахуванням індексів інфляції за період з січня 2020 року по жовтень 2020 року, а також 3% річних за період з 31.12.2019 року по 20.10.2020 року включно (за 295 днів прострочення), та пеня у визначеному договорами оренди розмірі (0,01% від суми заборгованості за кожен день прострочення) за період з 31.12.2019 року по 20.10.2020 року включно (за 295 днів прострочення), у вищевказаних сумах відповідно до здійсненого позивачами розрахунку. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанцій (а.с.1-8) вбачається, що при пред`явленні позову до суду кожен з позивачів сплатив судовий збір у розмірі по 1681 гривні 60 копійок. Пред`явлений позов задоволений. З огляду на це, з ТОВ «ПАРКАГРО» на користь кожного з позивачів слід примусово стягнути витрати на оплату судових витрат у розмірі по 1681 гривні 60 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved