Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом до відповідача Мигівської сільської ради. Посилається на те, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, який знаходиться в [ADDRESS]. За життя [INFO] [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла йому. Інших спадкоємців та осіб, що мають право на обов'язкову частку у спадковому майні немає. Він, як спадкоємець за заповітом, своєчасно прийняв спадщину, оскільки, у шестимісячний термін з дня смерті [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом державним нотаріусом йому було відмовлено в зв'язку з тим, що за життя [PERSON] не отримала свідоцтво про право власності на будинок. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно [PERSON], що померла [INFO], а саме на житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, який знаходиться у [ADDRESS]. До початку розгляду справи від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. До початку розгляду справи від представника відповідача Мигівської сільської ради надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають в повному об'ємі, заперечень проти задоволення позову не мають та просять справу розглядати без участі їх представника. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтований і підлягає задоволенню в повному об'ємі. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Мигівської сільської ради Вижницького району 01.10.2012 року, актовий запис №35. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, який знаходиться у [ADDRESS]. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповідала позивачу [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 05 вересня 2012 року посвідченого приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі №1796. З копії технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, складеного 07.01.2013 року Вижницьким БТІ, вбачається, що житловий будинок по плану забудови під літ. «А» 1903 року побудови в [ADDRESS], вартістю 16000,00 грн., оформлений на ім'я [PERSON] З довідки виданої Мигівською сільською радою Вижницького району Чернівецької області №15 від 17.01.2013 року вбачається, що [PERSON] - постійно проживала і перебувала на реєстраційному обліку за місцем проживання в [ADDRESS] з 1976 року [INFO], тобто на день смерті. [PERSON] знята з реєстраційного обліку за місцем проживання [INFO] у зв'язку з її смертю. Позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але в зв'язку з відсутністю належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності на будинок йому було в цьому відмовлено, що підтверджується копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 17.12.2013 року №220/02-31. Крім позивача [PERSON] спадкоємців першої черги за законом та інших осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадковому майні немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 42013 року від 06.02.2013 року. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як видно з представлених доказів, житловий будинок 1903 року побудови знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, інші особи на володіння та користування даними будинками на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність будинків для проживання ніким не оспорюється. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того, згідно ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. А у відповідності до п.5 ч.1 ст.19 цитованого Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному об'ємі. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved