Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних поглядів на життя, сім»ю та життєві цінності, через що у них постійно виникали непорозуміння, сварки, між ними припинилися шлюбні відносини. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, інтересам їхньої спільної дитини, що має істотне значення. Позивач в судове засідання не з»явилась, подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, щодо примирення заперечує, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення, після розірвання шлюбу просить залишити її дошлюбне прізвище Слободянюк. Відповідач в судове засідання не з»явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 20.07.2014 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-ИД №107903, виданим Якимівською сільською радою Лановецького району Тернопільської області від 20.07.2014 року. В шлюбі у сторін народилася дитина: син [PERSON], [INFO]. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. За нормами ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З роз'яснень, даних у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року, вбачається, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, брати до уваги інші обставини життя подружжя. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Якимівською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, актовий запис за №4 від 20.07.2014 року. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено судом, позивач при укладанні шлюбу змінила прізвище з «Слободянюк» на «Бойчук», в письмовій заяві, поданій на адресу суду, позивач просить після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне «Слободянюк». За таких обставин, суд вважає можливим після розірвання шлюбу відновити прізвище позивачу [PERSON] на дошлюбне «Слободянюк». В силу вимог статті 88 ЦПК України слід стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати, а саме 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved