Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] та просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 20 серпня 2013 року Висоцькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, а/з №2, від якого у них є дитина: син [PERSON] [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що відносини між ним та відповідачкою почали поступово погіршуватись. Підставами для цього стали втрата взаєморозуміння, почуттів, розчарування. Відповідачка не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають, вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин. Протягом тривалого часу вони проживають окремо один від одного. В судовому засіданні [PERSON] позов про розірвання шлюбу підтримав та просив суд шлюб між ним та [PERSON] розірвати, зустрічний позов [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів визнав, згідний на розірвання шлюбу та на сплату аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO]. Однак в судовому засіданні зазначив, що невдовзі після укладення шлюбу він з [PERSON] посварився, а тому жодної участі у вихованні дитини не брав. В судовому засіданні [PERSON] позов [PERSON] про розірвання шлюбу визнала, зустрічний позов в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів з відповідача [PERSON] підтримала та просила суд шлюб між нею та [PERSON] розірвати, а також просила суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Крім того додала, що батько дитини [PERSON] з моменту народження не піклувався про дитину, не брав жодної участі в її вихованні та матеріально ні її, ні дитину не підтримував, а оскільки дитина малолітня та не усвідомлює, наскільки значимою є участь батька у її вихованні, від зустрічного позову в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] відмовилась. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів слід також задовольнити з таких підстав. Ухвалою суду від 02 жовтня 2015 року, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів було об'єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного сімейного життя, господарства, разом не проживають більше року, не підтримують подружніх стосунків, між ними втрачено любов та взаємоповагу, сімя розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ГЮ №230111 (а.с.7) вбачається, що батьком [PERSON] [INFO] є позивач за первісним та відповідач за зустрічним позовами [PERSON]. Згідно довідки №1236 від 07.10.2015 року, виданої виконавчим комітетом Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с.47) вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. Малолітня дитина [PERSON] [INFO] проживає разом із матір'ю [PERSON]. П. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, суд присуджує стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

Outcome: approved