Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Заявник, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить суд: скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 18 грудня 2014 року по справі № 755/29720/14-ц за заявою [PERSON] про встановлення факту постійного проживання на території України. Заявлені вимоги заявник обґрунтовує тим, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 18 грудня 2014 були задоволені вимоги [PERSON] за його заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, а саме встановлено, що [PERSON], [INFO], станом на 24 серпня 1991 року постійно проживав на території України. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 18 грудня 2014 року в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили 23 січня 2015 року. Після прийняття вищезазначеного рішення та набрання ним чинності, Головному управлінню Державної міграційної служби України в місті Києві стали відомі обставини, які є істотними для справи, але не були і не могли бути відомі нам під час розгляду справи. 21 жовтня 2016 року ГУДМС України в місті Києві отримало від Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України інформацію щодо фальсифікації судових доказів з метою отримання підстав для легалізації в Україні громадянами Вірменії, в тому числі громадянином Вірменії [PERSON], [INFO]. Відповідно до запиту Управління контррозвідувальних заходів по боротьбі з тероризмом Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 24 травня 2016 року №5/2/1-8662 від Відокремленого підрозділу готель «Оберіг» ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» (власник зазначеного будинку) отримано відповідь від 25 травня 2016 року №107, що вказані особи (в т.ч. заявник - [PERSON]) в період з 1989 по 2004 рік не були зареєстровані (прописані) за вказаною адресою. Крім того, в матеріалах судових справ зазначено, що доказом факту постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року є факт навчання на той час в загальноосвітній школі №141 міста Києва. Разом з цим, відповідно до запиту Управління контррозвідувальних заходів по боротьбі з тероризмом Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 19 травня 2016 року №5/2/1-8396 від Комунального навчального закладу «Навчально-виховного комплексу №141 «Освітні ресурси та технологічний тренінг» міста Києва (теперішня назва загальноосвітньої школи №141 міста Києва) отримано відповідь №324 від 20 травня 2016 року, що вказані особи у зазначеному навчальному закладі навчалися тільки з вересня 1995 року. Таким чином, матеріали зазначених перевірок СБ України спростовують факт постійного проживання [PERSON], [INFO], на території України станом на 24 серпня 1991 року. Вищезазначені обставини мають значення для вирішення справи і є істотними для постановлення правильного рішення у справі, так як на їх підставі можна зробити висновок про відсутність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Зазначені обставини ГУДМС України в місті Києві не були і не могли бути відомі, оскільки лист Служби безпеки України надійшов до Головного управління лише 21 жовтня 2016 року. Представник заявника в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила суд справу розглянути за її відсутності, заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задовольнити, рішення від 18 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні заяви [PERSON] Інші сторони в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Згідно ч. 1 ст. 365 Цивільного процесуального кодексу України, заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами розглядається у судовому засіданні. Заявник та інші особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 03 листопада 2014 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання на території України, в якій останній просив суд: встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року за результатами розгляду заяви [PERSON], заінтересовані особи: Дніпровський районний відділ Головного управління ДМС у м. Києві, Управління ДМС у Житомирській області, про встановлення факту постійного проживання на території України, було встановлено факт, що [PERSON], [INFO], станом на 24 серпня 1991 року постійно проживав на території України. Перелік підстав для перегляду рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами обумовлений ч. 2 ст. 361 ЦПК України, серед яких, зокрема, в п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України зазначено, що підставами для такого перегляду рішення є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Як роз`яснено в п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" від 30.03.2012 N 4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до пунктів 4-6 вищевказаної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. Відповідно до листа Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 20 жовтня 2016 року №5/2/1-17358, здійсненою перевіркою достовірності наданих родиною [PERSON] у 2014 році до Дніпровського районного суду м. Києва матеріалів з метою встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, з'ясовано, що вони містять недостовірні відомості (а.с. 80-81). Відповідно до повідомлення Відокремленого підрозділу Готель «Оберіг» ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» від 25 травня 2016 року № 107, за адресою: [ADDRESS] п'ять осіб [PERSON], серед яких [PERSON], [INFO], не зареєстровані та в період з 1989 року по 2004 рік в архівних карточках Ф-16 не значаться, тобто не були зареєстровані (не прописані) (а.с. 82). Згідно відповіді Комунального навчального закладу «Навчально-виховний комплекс № 141 «Освітні ресурси та технологічний тренінг» міста Києва від 20 травня 2016 року, [PERSON], [INFO] навчався в СЗШ № 141 з вересня 1995 року по червень 2005 року, що також підтверджується копіями сторінок книг обліку видачі атестатів та додатків до атестатів про повну загальну середню освіту, алфавітною книгою записів учнів (а.с. 83-87). Таким чином, вказані відомості мають істотне значення для розгляду безпосередньо заяви про встановлення факту постійного проживання на території України, останні існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, оскільки були отриманні лише в ході здійснення контррозвідувальних заходів, у зв'язку з чим вказані відомості, відображені в письмових доказах, є нововиявленими обставинами в розумінні п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 365 ЦПК України, розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві в особі Дніпровського районного відділу, заявник: [PERSON], заінтересовані особи: Дніпровський районний відділ Головного управління Державної місграційної служби України в місті Києві, Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про перегляд судового рішення в зв'язку з нововиявленими обставинами на підставі пункту 1 частини 2 статті 361 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, 01 березня 2014 року Дніпровським РУ ГУ МВС України [PERSON] було видано паспорт громадянина України серії [NUMBER], за відомостями якого з 23 січня 2004 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). 24 червня 2005 року [PERSON] було видано атестат про повну загальну середню освіту про те, що [PERSON] закінчив у 2005 році середню загальноосвітню школу № 141 м. Києва (а.с. 6). 14 грудня 2007 року на ім'я [PERSON] було видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон (а.с. 9). 30 червня 2009 року [PERSON] було видано диплом бакалавра про те, що останній закінчив у 2009 році Державний вищий навчальний заклад «Київській національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» і отримав базову вищу освіту за напрямом підготовки «Економіка і підприємництво» та здобув кваліфікацію бакалавра з фінансів, викладача економіки (а.с. 7). 30 червня 2010 року [PERSON] було видано диплом магістра про закінчення у 2010 році Державний вищий навчальний заклад «Київській національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Фінанси» та здобув кваліфікацію магістра з фінансів (а.с. 8). В той же час, вказані відомості не слугують підтвердженням постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року, при цьому будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року на той час заявника [PERSON] суду не надано, у зв'язку з чим заявлені вимоги про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року [PERSON] не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим заява [PERSON], заінтересовані особи: Дніпровський районний відділ Головного управління ДМС у м. Києві, Управління ДМС у Житомирській області, про встановлення факту постійного проживання на території України задоволенню не підлягає. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved