Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Заявник звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з заявою, у якій просить встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON]. Заявник та її представник надали суду заяву, у якій просили справу розглядати за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник Територіальної громади м.\~Дніпра в особі Дніпровської міської ради надала до суду заяву про відкладення судового засідання з посиланням на її відпустку, проте підстави для задоволення такої заяви відсутні з огляду на те, що відповідач як юридична особа має можливість забезпечити представництво своїх інтересів через іншого представника. За змістом ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши викладені у заяві обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви з огляду на наступне. [PERSON] відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції, померла 20.11.2015р. (а.с.5). Відповідно до спадкової справи № 836/2016, заведеної після смерті [PERSON], з заявою про прийняття спадщини звернулась лише заявниця у справі. Водночас, постановою державного нотаріуса Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON]Л, заявниці відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], у звязку з пропущенням нею строку для подачі відповідної заяви. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З заяви про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем вбачається, що заявниця з 2014 року та до моменту смерті [PERSON] проживала разом з нею, що підтверджується довідкою від 09.11.2016р., посвідченою головою 1-го квартального комітету Ленінського району м. Дніпропетровська та поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] наданими у судовому засіданні. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" розяснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.256 ЦПК України факти, що мають юридичне значення встановлюються судом, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту постійного проживання заявнику необхідно для отримання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця. Таким чином, оскільки заявниця позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування в інший спосіб, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд доходить висновку про достатність правових підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved