Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Короткий зміст вимог. 22 липня 2020 року [PERSON] звернувся в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що диплом спеціаліста [NUMBER] , виданий на ім`я [PERSON] ( [PERSON] ), за кваліфікацією лікаря та титулу доктор медицини належить [PERSON] ( [PERSON] ). Свої вимоги мотивує тим, що у 2003 році він вступив до Сумського державного університету до Медичного інституту по спеціальності «Лікувальна справа» та навчався у ньому на стаціонарній формі навчання до його закінчення. Рішенням Державної атестаційної комісії від 24.05.2012 року йому присвоєно кваліфікацію лікаря та титул Доктор медицини, на підставі чого він 31 травня 2012 року отримав диплом спеціаліста [NUMBER] , виданий на ім`я [PERSON] ( [PERSON] ). З огляду на те, що дія закордонного паспорта заявника на його заміну 20 листопада 2017 року заявник отримав новий закордонний паспорт № [NUMBER] на ім`я [PERSON] ( [PERSON] ), що дійсний до 19 листопада 2022 року, що видано з довідки Посольства Республіки Судан в Україні від 21 червня 2018 року. Враховуючи, що у старому закордонному паспорті заявника була допущена помилка його імені та прізвища, у новому паспорті його ім`я та прізвище було змінено з [PERSON] ( [PERSON] ) на ім`я з [PERSON] ( [PERSON] ), у скороченому варіанті, що застосовується управлінням Міграційної служби [PERSON] (без по батькові) у посвідці на постійне проживання в Україні. 16 вересня 2011 року він уклав шлюб з громадянкою України [PERSON] в свідоцтві про шлюб в графі прізвище заявника [PERSON] , ім`я [PERSON] . З 01 вересня 2016 року по 22 листопада 2017 року та з 01 листопада 2018 року по 11 липня 2019 року [PERSON] пройшов повний курс підготовки в клінічній ординатурі за спеціальністю хірургія в Сумському державному університеті та отримав свідоцтво про спеціалізовану підготовку з медицини (клінічна ординатура) [NUMBER] від 11 липня 2019 року (certificate of Specialized Training in Medicine (clinical ordinatura). Зазначене свідоцтво про спеціалізовану підготовку з медицини (клінічна ординатура) [NUMBER] від 11 липня 2019 року (certificate of Specialized Training in Medicine (clinical ordinatura) він отримав на ім`я [PERSON] ( [PERSON] ) вже за даними нового паспорту. Проте його диплом спеціаліста [NUMBER] на ім`я [PERSON] тепер не відповідає даним його паспорту та даним свідоцтва про спеціалізовану підготовку з медицини (клінічна ординатура) [NUMBER] від 11 липня 2019 року (сертифікату хірурга). З огляду на те, що подальше працевлаштування заявника до медичних закладів передбачає отримання дозволу на медичну практику, що видається Міністерством охорони здоров`я України, після звернення його за отриманням дозволу, у Міністерстві охорони здоров`я України йому повідомили про наявність у нього в дипломі спеціаліста [NUMBER] від 31.05.2012 року розходжень у імені та прізвищі, що не співпадає з його ім`ям та прізвищем у паспорті, а саме прізвища « [PERSON] » замість « [PERSON] » та ім`я « [PERSON] » замість « [PERSON] », що унеможливлює здійснення ним медичної практики до усунення зазначених невідповідностей у документах. З метою усунення помилки у його дипломі спеціаліста, він звернувся до Сумського державного університету із заявою від 13 липня 2020 року. У відповідь він отримав лист, з якого вбачається, що інформація про отримувача диплома спеціаліста [NUMBER] від 31 травня 2012 року була сформована відповідно до паспорта громадянина Судана [PERSON] . Усі документи особової справи здобувача [PERSON] , у тому числі документи, надані ним під час вступу та сформовані протягом терміну його навчання, оформлені на ім`я [PERSON] , що виключає технічну помилку під час видачі диплому. З огляду на зазначене, Сумський державний університет відмовився внести виправлення до диплому заявника про закінчення вищої освіти - диплому спеціаліста [NUMBER] від 31 травня 2012 року. Тобто, диплом спеціаліста [NUMBER] від 31 травня 2012 року, виданий Сумським державним університетом на ім`я [PERSON] ( [PERSON] ) належить заявникові і Сумський державний університет не має можливості внести до нього відповідні виправлення, а саме виправити ім`я та прізвище заявника, тому заявник звернувся до суду з вказаною заявою. Процесуальні дії у справі та аргументи учасників справи. Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.08.2020 року вказану заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 14 вересня 2020 року відкрите провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження на 29 вересня 2020 року. Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, вимоги за заявою підтримали, просили їх задовольнити (а.с .38). Представник заінтересованої особи Міністерства охорони здоров`я України в судове засідання не з`явився, надав суду пояснення, в якому зазначає, що Міністерство охорони здоров`я України не може бути належною заінтересованою особою в даній справі, так як питання щодо встановлення належності документів не належить до його повноважень, просить справу розглядати у його відсутність (а. с. 39-41). Представник заінтересованої особи Сумського державного університету в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про що в справі мається розписка, будь-яких заяв не надав (а. с. 36). За таких обставин розгляд справи проводиться у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами у відповідності до положень ст.247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Згідно паспорту громадянина Республіки Судан прізвище заявника вказане, як [PERSON] , дія вказаного паспорту завершена. Відповідно до посвідки на постійне проживання № [NUMBER] виданої 30 жовтня 2015 року прізвище заявника зазначено, як [PERSON] , ім`я [PERSON] / [PERSON] (а. с. 8). На заміну паспорту, строк дії якого завершено, заявник отримав 20 листопада 2017 року новий паспорт № [NUMBER] , де його прізвище вказане як [PERSON] , вказаний паспорт діє до 19 листопада 2022 року (а. с. 11). Згідно картки платника податків прізвище заявника вказане [PERSON] (а. с. 7). 16.09.2011 року заявник уклав шлюб з громадянкою України [PERSON] в свідоцтві про шлюб виданому повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області 19.12.2012 року, прізвище та ім`я заявника вказано, як [PERSON] (а.с. 12). В дипломі спеціаліста [NUMBER] , виданого Сумським державним університетом 31 травня 2012 року ім`я заявника вказано, як [PERSON] ( [PERSON] ) (а.с. 9). З 01 вересня 2016 року по 22 листопада 2017 року та з 01 листопада 2018 року по 11 липня 2019 року [PERSON] пройшов повний курс підготовки в клінічній ординатурі за спеціальністю хірургія в Сумському державному університеті та отримав свідоцтво про спеціалізовану підготовку з медицини (клінічна ординатура) [NUMBER] від 11 липня 2019 року (certificate of Specialized Training in Medicine (clinical ordinatura) у вказаному свідоцтві прізвище заявника зазначено за даними нового паспорту (а. с. 13). 13 травня 2020 року з метою усунення розбіжностей у його паспорті та дипломі заявник звернувся до Сумського державного університету із заявою (а.с. 15). Листом від 05 червня 2020 року №1102/11-05/2226 заявнику повідомлено, що інформація про отримувача диплома спеціаліста [NUMBER] від 31 травня 2012 року була сформована відповідно до паспорта громадянина Судана [PERSON] . Усі документи особової справи здобувача [PERSON] , у тому числі документи, надані ним під час вступу та сформовані протягом терміну його навчання, оформлені на ім`я [PERSON] , що виключає технічну помилку під час видачі диплому. Новий паспорт на ім`я [PERSON] ( [PERSON] ) ним було отримано після закінчення навчання, а саме 30 жовтня 2015 року (а. с. 14). Таким чином, наведене свідчить про те, що у вказаному дипломі наявна очевидна технічна описка в прізвищі та імені заявника, яку потрібно виправити, оскільки встановлення даного факту має юридичне значення, так як потрібне заявникові для отримання дозволу на здійснення медичної практики. За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру ( п. 36 рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» ). Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В ч. 2 ст. 315 ЦПК України вказано, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає справи про встановлення фактів, коли такі факти породжують юридичні наслідки від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, коли встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний суд, який в Постанові від 07 березня 2018 року по справі № 759/759/17,в якій вказав зокрема, що встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян. Встановлення юридичного факту належності диплому спеціаліста заявнику має юридичне значення для реалізації заявником свого права в тому числі й на працю, гарантованого ст. 43 Конституції України. Проаналізувавши п. 1Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлений факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, щодо її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документів, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану, тощо). Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до ст.315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа. З представлених заявником доказів вбачається, що доводи заявника є законними та обґрунтованими. Висновок суду. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи у справі докази в цілому, так і кожний доказ, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, балансу інтересів сторін, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку про доведеність факту, що диплом спеціаліста [NUMBER] , виданий на ім`я [PERSON] ( [PERSON] ), за кваліфікацією лікаря та титулу доктор медицини належить [PERSON] ( [PERSON] ). На підставі викладеного,

Outcome: approved