Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якому просить суд визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщення, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: с. Озірці вул. Миру, буд.10, Березнівського району Рівненської області. Позивач в обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: с.Озірці вул. Миру буд.10 Березнівського району, Рівненської області. За цією ж адресою зареєстровані його син та невістка [PERSON] та [PERSON], однак фактично не проживають у вказаному будинку з 2014 року, по теперішній час. Відповідачі мають власний будинок в с.Озірці Березнівського району, де проживають однією сімєю зі своїми неповнолітніми дітьми. Позивач звертався до відповідачів з проханням, щоб вони добровільно виписалися з будинку, однак вони відмовились. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити, додатково пояснив, що така формальна реєстрація відповідачів створює йому певні перешкоди та обмежує можливості позивача у повноцінному користуванні зазначеним нерухомим майном. Крім того, він змушений сплачувати значні суми за комунальні послуги, оскільки останні платежі нараховуються з розрахунку на кількість зареєстрованих, позбавлений можливості отримати субсидію. Представник позивача [PERSON], адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимови підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, з підстав викладених в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулося 26.07.2018р., просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник відповідачів, адвокат [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували. Додатково відповідач [PERSON] суду пояснила, що вона зі своїм чоловіком [PERSON] проживали в будинку його батьків. Чоловік постійно їздив на заробітки, майже всі привезені кошти він вкладав в будинок батьків. Будинок за адресою: с. Озірці вул. Миру, буд.10, Березнівського району Рівненської області декілька років тому залишили добровільно, оскільки в неї виникали конфлікти із батьками чоловіка. Ініціаторами переїзду були саме вони. Перепон у проживанні в будинку, позивач їм не чинив. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт того, що дійсно [PERSON] та [PERSON] не проживають в будинку [PERSON] з 2014 року, будинок батьків залишили добровільно, оскільки у відповідача [PERSON] виникали конфлікти із батьками чоловіка. Ініціаторами переїзду були відповідачі. Ухвалою суду від 24.05.2018 року провадження у справі було відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 18.06.2018 року. До суду 11.06.2018 року надійшов відзив від відповідача [PERSON], в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обгрунтованні відзиву посилається на те, що позивач не є одноособовим власником спірного будинку, оскільки даний житловий будинок був збудований [PERSON] спільно із братом [PERSON] Дана будівля все життя була спільною і рахувалася за ними обома. Йому не відомо, як батько виписав брата з будинку. Протягом проживання у будинку, зароблені своєю працею кошти вкладав у будинок батьків, робив ремонт, міняв двері, переробив веранду та літню кухню, провів воду, встановив водяний насос, перекривав кришу, у ванну кімнату купив сантехніку, наймав за свої кошти майстрів. Додатково пояснив, що після його одруження, батьки почали неприязно ставитися до його дружини, у звязку з чим почали виникати сварки, вони забрали своє майно та переїхали до іншого будинку. До суду 12.07.2018 року представник позивача надала відповідь на відзив, із спростуванням обставин, викладених у відзиві. 26 липня 2018 р. до суду надійшла письмова заява відповідача [PERSON], в якій останній просив суд призначити судово будівельно технічну експертизу. В судовому засіданні 04.12.2018 р. представник відповідача, просив суд вказану заяву не брати до уваги та не розглядати. Ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 26.07.2018 р., за письмовим клопотання представника відповідачів від 26.07.2018р., було витребовано із Поліської сільської ради Березнівського району Рівненської області, виписки із по господарських книг про те, за ким та у яких частках рахується житловий будинок, що по вул.Миру,10 у с.Озірці Березнівського району з моменту його побудови і по даний час. Свідки [PERSON], [PERSON] в судові засідання на 11.10.2018р., 24.10.2018р., 07.11.2018р., 21.11.2018р., 04.12.2018р. не зявилися, клопотань про перенесення розгляду справи від них не надходило, останні були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення повісток. Ухвали Березнівського районного суду від 11.10.2018 р., 24.10.2018р., 07.11.2018р., про привід свідків, працівниками поліції виконані не були. Зустрічного позову відповідачами подано не було. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Предметом даного позову являється захист прав власності на житло, яке знаходиться у приватній власності позивача і це регулюються цивільним законодавством. З встановлених обставин випливають правовідносини між членами сімї, які користуються зазначеним житлом. Таким чином, дані до встановлених правовідносин необхідно застосовувати цивільне законодавство, що регулює питання користування житлом членів сім"ї власника житла, яке знаходиться у приватній власності позивача. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. На підставі ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один (1) рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема: - чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; - які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; - яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку розташованого за адресою: с.Озірці по вул. Миру,10, Березнівського району Рівненської області, що підтверджується випискою з по господарської книги за № 6, особовий рахунок № 0598 за 2016-2023 роки виданої Поліською сільською радою Березнівського району Рівненської області від 19.03.2018р за №1064. Відповідно до довідки про склад сімї, виданої виконкомом Поліської сільської ради Березнівського району Рівненської області від 19.03.2018 р. за № 1066 вбачається, що за місцем реєстрації позивача [PERSON], [INFO], також зареєстровані: син [PERSON] [INFO], невістка [PERSON],[INFO], онук [PERSON], [INFO], онук [PERSON],[INFO] та дружина [PERSON],1955р.н. Згідно довідки виданої виконкомом Поліської сільської ради Березнівського району Рівненської області від 19.03.2018 р. за № 1065 вбачається, що згідно запису земельної кадастрової книги земельна ділянка площею 0,25 га, яка розташована в с.Озірці вул.Миру буд. № 10 Березнівського району Рівненської області, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, обліковувалась за [PERSON]. Факт не проживання відповідачів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та їх синів за адресою: с.Озірці по вул. Миру 10, Березнівського району Рівненської області підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов [PERSON], складеним комісією в складі сільського голови Поліської сільської ради [PERSON], секретаря сільської ради [PERSON], депутата сільської ради [PERSON]. Також, згідно виписки з по господарської книги за № 6, особовий рахунок №0598 за 2016-2023 роки наданої Поліською сільською радою Березнівського району Рівненської області від 10.08.2018 р. за № 536 встановлено, що в с.Озірці вул. Миру, буд.10 Березнівського району Рівненської області рахується житловий будинок з надвірними господарськими будівлями за [PERSON],[INFO], з моменту побудови і по даний час. Згідно з вищевказаної по господарської книги частки не вказуються. Через реєстрацію вiдповiдачів у будинку позивач не може у повній мірі здійснювати реалізацію своїх прав власника нерухомого майна та, крім того, несе додаткові і невиправдані витрати по утриманню будинку, що пов'язані із реєстрацією у будинку відповідачів. Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно статті 319 ЦК України вказані права здійснюються власником на власний розсуд. Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як роз"яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці першому п. 10\~постанови № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України»\~у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. В судовому\~засіданні встановлено,\~що \~[PERSON],\~[PERSON] не проживають у будинку за адресою: с. Озірці вул. Миру, буд.10, Березнівського району Рівненської області з 2014 року і по теперішній час. Вказану обставину відповідачі не заперечують. Будинок за адресою: с. Озірці вул. Миру, буд.10, Березнівського району Рівненської області в 2014 році відповідачі залишили добровільно, обрали інше місце проживання, оскільки у відповідача [PERSON] виникали сімейні конфлікти із батьками чоловіка. Ініціаторами переїзду були саме відповідачі. Оцiнюючи дослiдженi по справi докази в їх сукупності, суд встановив, що у судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що відповідачі [PERSON], та [PERSON], у будинку розташованого за адресою: с.Озірці вул.Миру, буд.№10, Березнівського району Рівненської області не проживають понад один рік без поважних причин, а тому вiдповiдно до вимог частини другої статті 405 ЦК України повинні бути визнаними такими, що втратили право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності їх понад встановлені строки. Виходячи з наведеного, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що наявні законні та достатні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved