Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Орджонікідзевський районний відділ у м. Запоріжжя управління державної міграційної служби у Запорізькій області про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що згідно до договору купівлі-продажу квартири від 21.09.2004 р., який був укладений між товариством з обмеженою відповідальністю „Юридична агенція „Бізнес право ЛТД" (Продавець) та [PERSON] (Покупець), що посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] придбав квартиру №86, яка розташована за адресою: м.Запоріжжя, вул.Сорок років Радянської України, 6.66/ вул.Панфіловцев, 6.5. (квартира) Згідно до п.8 вказаного вище договору продавець - ТОВ „Юридична агенція „Бізнес право ЛТД" в особі директора [PERSON] (відповідач 2) засвідчив, що квартира до часу укладення договору в обмежене користування третім особам не передавалась. Після укладення договору [PERSON] жодних угод щодо користування вказаною квартирою не укладав. 23.06.2006 р. [PERSON] підписав договір купівлі- продажу у простій письмовій формі на вказану квартиру із [PERSON] (жінка [PERSON]В.). При цьому [PERSON] пояснив, що доки він не отримає грошових коштів за квартиру, він до нотаріуса не піде, а без нотаріального посвідчення підписаний ним договір є нікчемним і не має юридичної сили. У квітні 2007 р. [PERSON] стало відомо, що [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя, який своїм заочним рішенням від 11.12.2006 р. визнав право власності на квартиру за нею. 13.06.2007 р. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя про перегляд рішення у з'язку з нововиявленими обставинами по справі №2-3626/07 заочне рішення цього ж суду по цій же справі було скасовано, провадження у справі закрите у зв'язку із порушенням правил підсудності. При скасуванні судового рішення воно скасовується із моменту його прийняття. Таким чином, за нікчемним договором купівлі-продажу від 23.06.2006 р. між [PERSON] та [PERSON] право власності на спірну квартиру до [PERSON] не перейшло. У зв'язку із тим, що [PERSON] 12.06.2007 р. продала неналежну їй квартиру і в подальшому щодо цієї квартири було укладено декілька угод купівлі-продажу, спори щодо квартири неодноразово розглядались судами різних інстанцій. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.12.2011 р. по справі №2-2632/11 позовні вимоги [PERSON], [PERSON] задоволені частково. Суд вирішив скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру №86, що розташована за адресою: Запорізька область, [PERSON], вул.Сорок років Радянської України, б.66/вул.Панфіловців, б.5 на ім'я товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська торгівельно- виробнича компанія «Деметра Регіон», поновивши державну реєстрацію на цю квартиру за [PERSON], [PERSON] У зв'язку із оскарженням наведеного рішення суду, воно набрало законної чинності 12.12.2012 р. Згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №15510069 від 26.12.2013 р. право власності на квартиру зареєстровано за [PERSON] Протягом часу, коли тривали судові спори, в яких [PERSON] намагався захистити його порушене право власності, відповідачі [PERSON] та [PERSON] (подружжя) безпідставно володіли та користувались належною [PERSON] квартирою. За даними МКП «Основаніє» станом на 13.01.2014р. в належній [PERSON] квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] На цей час, не вважаючи на письмову вимогу [PERSON] про звільнення в добровільному порядку квартири та виселення, відповідачі продовжують володіти та користуватись квартирою, перешкоджаючи власнику у реалізації його права. Вимоги власника квартири - [PERSON] залишені відповідачами без уваги. На підставі викладеного просить суд: усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права користування своїм майном шляхом виселення [PERSON], [PERSON] з квартири №86, що розташована за адресою: Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Сорок років Радянської України, б.66/ вул.Панфіловців б.5. Представник позивача [PERSON] у судове засідання надала заяву, згідно якої підтримала заявлені позовні вимоги, проти заочного вирішення справи не заперечує та просить розглядати справу у її відсутність. Відповідачі у судове засідання не зявилися, заперечень до суду не надали, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно і належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав заяву, згідно якої просить розглядати справу у його відсутність. З огляду на вищезазначене, суд, у відповідності до вимог статті 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.12.2011 року по справі №2-2632/11, витребувано у ТОВ «Сільськогосподарська торгівельно-виробника компанія «Деметра Регіон» на користь [PERSON], [PERSON] квартиру № 86 по вул. Сорок років Радянської України, б.66/ вул. Панфіловців, б.5 у м. Запоріжжя. Скасовано державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру на ім'я ТОВ «Сільськогосподарська торгівельно-виробника компанія «Деметра Регіон», поновивши державну реєстрацію [PERSON], [PERSON] на вказану квартиру. Судове рішення набрало законної сили 12.12.2012 року. При цьому в мотивувальній частині рішення судом вказано, що поновлення за [PERSON], [PERSON] реєстрації права власності є достатнім способом захисту набутого права власності за договором купівлі-продажу від 21.09.2004 р. Рішення суду про задоволення позову про витребування майна з чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 01 липня 2004 року №1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 15510069 від 26.12.2013 року, власником квартири № 86 по вул. Сорок років Радянської України, б.66/ вул. Панфіловців, б.5 у м. Запоріжжя є позивач [PERSON] Як вбачається з пояснень позивача, протягом часу, коли тривали судові спори, в яких [PERSON] намагався захистити його порушене право власності, відповідачі [PERSON] та [PERSON] (подружжя) безпідставно володіли та користувались спірною квартирою. За даними МКП «Основаніє» станом на 13.01.2014 р. в зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] Також встановлено, що на теперішній час відповідачі продовжують володіти та користуватись квартирою, перешкоджаючи власнику у реалізації його права. Вимоги власника квартири - [PERSON] залишені відповідачами без уваги. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.41 Конституції України, ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З урахуванням викладеного, враховуючи, що відповідачі мешкають в квартирі, на вимоги позивача, який є власником квартири, про виселення не реагують, суд вважає позовні вимоги про їх виселення з квартири обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати.

Outcome: approved