Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб 10.12.2014 у відділі ЗАГС по місту Череповцю та Череповецькому району управління ЗАГС Вологодської області Російської Федерації, актовий запис № 2616. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO] , та син [PERSON] [INFO] , які є громадянами України і на даний час проживають з нею. Причиною розірвання шлюбу є те, що кожен з них має різні характери, погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого за час спільного проживання між ними часто виникали сварки та скандали, які відбувались також в присутності дітей. Тому подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. В лютому 2018 року вони припинили шлюбні відносини, і з того часту проживають окремо та не підтримують жодних сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Відповідач виїхав у невідомому напрямку і додому повертатися не бажає. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. Стислий виклад позиції позивача: Позивач в судове засідання не з`явилась, однак від неї поступила письмова заява, в якій просить справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Не заперечує проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.03.2021 по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.05.2021 по даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10.12.2014 у відділі ЗАГС по місту Череповцю та Череповецькому району управління ЗАГС Вологодської області Російської Федерації, актовий запис № 2616. Після реєстрації шлюбу позивач залишила своє дошлюбне прізвище [PERSON] (а.с. 9-10). Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO] , та син [PERSON] [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження з перекладами на українську мову (а.с. 11-12, 14-15). Згідно довідок Управління ДМС в Івано-Франківській області від 22.08.2019 за № 5012 та № 5011 вбачається, що [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , є громадянами України (а.с. 13, 16). Як вбачається з позовної заяви та заяви позивача, на протязі тривалого часу сторони проживають окремо та не підтримують жодних сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть, їхні стосунки припинені і відновлені бути не можуть. Малолітні діти від шлюбу на даний час проживають з матір`ю. Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов наступних висновків. За змістом ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЗУ «Про міжнародне приватне право» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу\~України щодо підстав недійсності шлюбу. Згідно ст. 63 ЗУ «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Сімейні правовідносини, які виникли між громадянином України та громадяним країни СНД регулюються нормами Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993, яка ратифікована Україною із застереженнями Законом N 240/94-ВР від 10.11.1994. Як вбачається з положень ст. 13 вказаної Конвенції, Документи, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Документи, що на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів. Згідно полоджень ст. 28 Конвенції по справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя на момент подачі заяви. Якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу. Враховуючи що позивач [PERSON] є громадянкою України та проживає на території України, до вказаних правовідносин застосовуються положення законодавства України, які регулюють питання припинення шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 цього ж Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ч. 1 ст. 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум ВСУ у п. 10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Висновки суду: Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, їх шлюб існує формально. Крім того вони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім`ю у позивача не має. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в зв`язку з категоричним запереченням позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. В зв`язку з наведеним даний шлюб підлягає розірванню. На підставі\~наведеного,\~ст.ст.\~24,\~56,\~104,\~105,\~110,\~112\~СК України,\~

Outcome: approved