Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» звернулось до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 26 вересня 2006 року між ЗАТ «Комерційний банк НРБ», правонаступником якого є ПАТ «Дочірній банк «Сбербанку Росії», та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії № 06-09-06/ФО. Згідно п. 1.2 Договору, ліміт кредитної лінії складає 3 800 000 00 з процентною ставкою 16,75 річних. Останній день кредитної лінії -26 вересня 2013 року. Відповідно до додаткових угод до договору про відкриття кредитної лінії № 06-09-06/ФО загальна заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії становить 3 274 695 00 гривень. З метою забезпечення виконання зобов'язань 26.06.2006 року між Банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме житловий будинок, загальною площею 602, 6 м. кв., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, загальною площею 0,223 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідач в свою чергу зобов'язався прийняти належним чином, використати та повернути вказані кредитні кошти у строки, зазначені у кредитному договорі. Однак в подальшому відповідач припинив виконувати свої обов'язки за кредитним договором в частині сплати тіла кредиту та відсотків. Таким чином станом на 28.01.2014 р. заборгованість відповідача по кредиту за договором про відкриття кредитної лінії № 06-09-06/ФО 43 459, 626,77 грн. Посилаючись на те, що позичальник не виконує свої зобовязання по своєчасному поверненню кредиту та сплаті відсотків за договором, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність; повністю підтримав позов, просив його задовольнити; не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача та відповідач в судове засідання 26 листопада 2014 року та 16 грудня 2014 року не з'явилися, від представника відповідача на адресу суду надходили телеграми про вікладення розгляду справи в зв'язку з розглядом кримінальної справи в іншому суді, проте причини неявки в судове засідання відповідача та його представника визнані неповажними, оскільки доказів того що [PERSON] є представником [PERSON] суду не надано, як і не надано доказів участі представника відповідача [PERSON] у кримінальній справі в іншому суді. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіславши заяву про відкладення розгляду справи в зв'язку з відрядженням. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог. Судом встановлено, що 26 вересня 2006 року між ЗАТ «Комерційний банк НРБ», правонаступником якого є ПАТ «ДБ «Сбербанку Росії», та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії № 06-09-06/ФО. Пунктом 1.1. кредитного договору передбачено, що банк відкриває позичальнику невідновлювану кредитну лінію в гривнях, що надалі іменується «кредитна лінія», надає позичальнику кредитні кошти за рахунок кредитної лінії, а позичальник зобов'язується використати кредити на цілі, зазначені в пункті 1.5. цього договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитами, а також здійснювати повернення наданого йому кредиту у розмірах та у строки, передбачені договором і виконувати інші умови цього договору. За правилом ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктами 1.2., 1.3.,1.4. кредитним договором встановлено, що ліміт кредитної лінії складає 3 800 000, 00 грн., розмір процентів за користування кредитами складає 16,75 % річних та встановлено, що строк дії кредитної лінії закінчується 26.09.2013 р. 23 жовтня 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 06-09-06/ФО в зв'язку з отриманням позичальником кредитів за договором загальною сумою 300 000 00 та змінено график повернення загальної заборгованості. 24 жовтня 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 06-09-06/ФО в зв'язку з отриманням позичальником кредитів за договором загальною сумою 250 000 00 та змінено график повернення загальної заборгованості. 30 жовтня 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 06-09-06/ФО в зв'язку з отриманням позичальником кредитів за договором загальною сумою 400 000 00 та змінено график повернення загальної заборгованості. 10 листопада 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 06-09-06/ФО в зв'язку з отриманням позичальником кредитів за договором загальною сумою 440 000 00 та змінено график повернення загальної заборгованості. 27 листопада 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 06-09-06/ФО в зв'язку з отриманням позичальником кредитів за договором загальною сумою 560 000 00 та змінено график повернення загальної заборгованості. 29 листопада 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 06-09-06/ФО в зв'язку з отриманням позичальником кредитів за договором загальною сумою 620 000 00 та змінено график повернення загальної заборгованості. 11 грудня 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 06-09-06/ФО в зв'язку з отриманням позичальником кредитів за договором загальною сумою 973 000 00 та змінено график повернення загальної заборгованості. 19 грудня 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 06-09-06/ФО в зв'язку з отриманням позичальником кредитів за договором загальною сумою 1 013 000 00 та змінено график повернення загальної заборгованості. 20 грудня 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 06-09-06/ФО в зв'язку з отриманням позичальником кредитів за договором загальною сумою 1 073 000 00 та змінено график повернення загальної заборгованості. 25 грудня 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 06-09-06/ФО в зв'язку з отриманням позичальником кредитів за договором загальною сумою 1 139 300 00 та змінено график повернення загальної заборгованості. 27 грудня 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 06-09-06/ФО в зв'язку з отриманням позичальником кредитів за договором загальною сумою 1 190 300 00 та змінено график повернення загальної заборгованості. 29 грудня 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 06-09-06/ФО в зв'язку з отриманням позичальником кредитів за договором загальною сумою 1 223 300 00 та змінено график повернення загальної заборгованості. 09 січня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 06-09-06/ФО в зв'язку з отриманням позичальником кредитів за договором загальною сумою 1 323 300 00 та змінено график повернення загальної заборгованості. 11 січня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 06-09-06/ФО в зв'язку з отриманням позичальником кредитів за договором загальною сумою 1 363 300 00 та змінено график повернення загальної заборгованості. 07 лютого 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 06-09-06/ФО в зв'язку з отриманням позичальником кредитів за договором загальною сумою 1 363 300 00 та змінено график повернення загальної заборгованості. 21 березня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 06-09-06/ФО в зв'язку з отриманням позичальником кредитів за договором загальною сумою 2 093 300 00 та змінено график повернення загальної заборгованості. 29 березня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 06-09-06/ФО в зв'язку з отриманням позичальником кредитів за договором загальною сумою 2 133 300 00 та змінено график повернення загальної заборгованості. 03 квітня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 06-09-06/ФО в зв'язку з отриманням позичальником кредитів за договором загальною сумою 2 233 300 00 та змінено график повернення загальної заборгованості. 01 червня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 06-09-06/ФО в зв'язку з отриманням позичальником кредитів за договором загальною сумою 2 463 300 00 та змінено график повернення загальної заборгованості. 12 червня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 06-09-06/ФО в зв'язку з отриманням позичальником кредитів за договором загальною сумою 2 513 300 00 та змінено график повернення загальної заборгованості. 09 лютого 2009 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 06-09-06/ФО про наступне: сторони змінюють з 09 лютого 2009 року додаток № 2 та викладають його в новій редакції та змінено график повернення кредиту . З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 26.09.2006 р., посвідчений приватним нотаріусом КМНО [PERSON], який зареєстрований в реєстрі за № 17318. Відповідно до пункту 3.1. статті 3 договору іпотеки, предметом іпотеки є житловий будинок (літера за планом земельної ділянки -А), загальною площею, 602,6 кв.м за адресою: [ADDRESS] який належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченим приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] 30.08.2001 р. за реєстровим номером №3317 та земельна ділянка площею 0,223 розташована за адресою: [ADDRESS], надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель, що належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Державного акту серія ІV-КВ номер 050969-31728 від 21 вересня 2001 року зареєстрованого в Книзі записів на право приватної власності на землю за номером 1332, виданого на підставі договору дарування від 30 серпня 2001 року № 3320. Як вбачається з матеріалів справи, позичальник ухиляється від виконання своїх зобовязань за кредитним договором щодо повернення суми боргу згідно узгодженого сторонами графіку. Відповідно до п. 10.1. Кредитного договору за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, позичальник зобовязаний сплачувати банку неустойку (пеню). У результаті порушення з боку [PERSON] зобов'язань, заборгованість перед позивачем за кредитним договором станом на 28.01.2014 р. складає 43 459 626,77 грн., в тому числі: - заборгованість за кредитом - 3 274 142,11 грн.; - заборгованість за процентами за користування кредитом - 1 640 441,38 грн.; - пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 26 076 079,39 грн.; - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 12 468 963,89 грн. В той же час п. 6.3 договору іпотеки визначає, що позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язань звернути стягнення на предмет іпотеки, в разі порушення позичальником будь-яких зобов'язань за кредитним договором, порушення будь-яких зобов'язань за цим договором, а також договорами про внесення змін до них та/або в інших випадках передбачених цим договором, вказаним кредитним договором, а також договорами про внесення змін до них та/або чинним законодавством України. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку», передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Для цього іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушень. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Проте пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Відповідно до ч.2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Оскільки позичальник - [PERSON], всупереч умов Кредитного договору, не здійснює платежів для погашення заборгованості по кредиту та нарахованим процентам за договором про відкриття кредитної лінії № 06-09-06/ФО, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання, позивач має право вимоги до відповідачів, позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 39 Закону України «Про іпотеку», - реалізація майна за рішенням суду може проводитися шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» N 5 від 30.03.2012р., - резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. При цьому, суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», - оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Процедура оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону. Звіту про оцінку майна позивачем суду не надано. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що законним і обґрунтованим буде висновок про встановлення початкової ціни на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. На підставі ст. 88 ЦПК України, підлягають присудженню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача, які складаються з 3 654, 00 грн. судового збору.

Outcome: approved