Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документу. \~ \~ \~ \~Свої вимоги заявник мотивує тим, що заявник мешкає за адресою [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Даний будинок збудований заявником на земельній ділянці виділеної йому рішення №3 чотирнадцятої сесії Михайлівської сільської ради народних депутатів Вільнянського району Запорізької області від 03.12.1992 року. На підставі вказаного рішення народних депутатів заявнику було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1536 га як присадибну ділянку та видано державний акт про право приватної власності на землю серії ЗП 04-502941 від 06.05.1994. В січні 2020 року заявник вирішив оформити право власності на жилий будинок, проте у зв`язку із тим, що в Державному акті на право приватної власності на землю в імені та прізвищі заявника допущені описки, а саме замість « [PERSON] » зазначено не вірно « [PERSON] », заявник не має можливості оформити своє право власності. З даним питанням заявник звертався Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області з метою виправлення описки у акті, проте йому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності документу. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що іншим шляхом виправити допущену помилку неможливо, заявник просить задовольнити його заяву. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що подана заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. (п.6 ч.1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України). Частиною 2 ст.\~315\~ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається із копії державного акту про право приватної власності на землю серії ЗП 04-502941 від 06.05.1994, [PERSON] , що мешкає за адресою: с. Нагірне, Вільнянського району, є власником земельної ділянки, площею 0,1536 га, що розташована на території с. Нагірне Михайлівської сільської ради. В той же час, відповідно до копії паспорту заявника, правильне написання ім`я та прізвища заявника « [PERSON] ». Судом також встановлено, що усунути помилку іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту належності державного акту на право приватної власності на землю саме заявнику - неможливо. Так, порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі регулювався Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного\~комітету України\~по земельних\~ресурсах від\~04\~травня 1999\~року №43 та Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженою наказом Держкомзему від 22 червня 2009 року №325, які втратили чинність, а тому, питання належності державного акту на землю необхідно вирішувати в судовому порядку. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності йому державного акту на право приватної власності на землю. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належною йому земельною ділянкою з дотриманням вимог чинного законодавства. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що заявнику на підставі державного акту про право власності на землю серії ЗП 04-502941 від 06.05.1994 року належить земельна ділянка, площею 0,1536 га, що розташована на території Михайлівської сільської ради Запорізької області. Однак, даний акт містить неправильне написання його ім`я та прізвища у акті « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Усунення вказаної неправильності можливо лише шляхом встановлення факту належності заявнику вказаного правовстановлюючого документа. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявника, оскільки наявність належним чином оформленого правовстановлюючого документа на землю дає можливість заявнику повною мірою реалізувати своє право володіння земельною ділянкою. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч.7 ст.294\~ЦПК України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved