Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги на загальну суму 4 518,57 грн. мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] та являється споживачем житлово-комунальних послуг, наданих підприємством позивача. В порушення норм діючого законодавства відповідач не виконувала своїх обов'язків по своєчасному внесенню плати за користування квартирою [ADDRESS] та за надані комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.10.2010 року, по 01.03.2014 року у сумі 4 518,57 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив, подавши до суду заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до статті 24 цього Закону балансоутримувач має право звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі. Отже, слід зазначити, що балансоутримувач житлової будівлі має законне право на звернення до суду в разі несплати особою, що проживає в даній будівлі, кошів за споживання ним житлово-комунальних послуг. Як убачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] відповідно до Довідки форми № 3 виданої ЖРЕО №406. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що з 01.10.2010 року по 01.03.2014 року відповідач заборгувала підприємству позивача по сплаті за житлово-комунальні послуги на загальну суму 4 518, 57 грн. що підтверджується наданими підприємством позивача розрахунками заборгованості. В порядку ст. 540 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний з кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. На підставі вищевикладеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва підлягає до задоволення в повному обсязі в сумі 4 518,57 грн. яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON]. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved