Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Заявник звернулась до Дарницького районного суду м. Києва 22.12.2016 року із заявою про встановлення факту смерті. Заявник просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки Російської Федерації, місце проживання якої було зареєстровано до дня смерті за адресою: [ADDRESS], яка померла [INFO] у м. Краснодон, Луганської обл., причина смерті кардіосклероз з атеросклеротичною та гіпертоничною хворобою. Документом, що підтверджує факт смерті [PERSON] є свідоцтво про смерть від 09.11.2016 року, видане відділом записів актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки. Заявник звернулась до органів державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції для отримання свідоцтва про смерть. Листом №7003/02-121 від 21.12.2016 Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції відмовив у проведенні державної реєстрації смерті, мотивуючи свою відмову тим, що для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024. Разом з тим, отримані офіційні документи на підтвердження факту смерті [PERSON] є недійсними на території України, оскільки видані незаконно створеними органами на тимчасово окупованій території України, а відомості про смерть особи не внесенні до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. З огляду на вказане, зареєструвати факт смерті [PERSON] в органах державної реєстрації актів цивільного стану громадян Міністерства юстиції України заявник не в змозі. Ані довідка про причину смерті, ані свідоцтво про смерть, які видані незаконним органом, не є документом, на підставі якого можливо провести державну реєстрацію смерті особи, а отже не створюють жодних юридичних наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, також у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Посилаючись на зазначені обставини, заявник заявила вимогу про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], уродженки Російської Федерації, місце проживання якої було зареєстровано до дня смерті за адресою: [ADDRESS]. Заявник в судове засідання з'явилась, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Як встановлено судом, документом, що підтверджують факт смерті [PERSON] є свідоцтво про смерть від 09.11.2016 року, видане відділом записів актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки. Згідно вказаного свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] у м.Краснодон, селище Краснодон, Луганської області. Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» від 14.11.2014 № 875/2014, діяльність державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях припинено. Законом України № 1680-VII «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО. Згідно з цим законом в окремих районах Донецької та Луганської областей на період дії особливого порядку місцевого самоврядування діє з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст. 2). Перелік районів і населених пунктів, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, визначений рішенням Верховної Ради України. Відповідна постанова була прийнята 17 березня 2015 року. Разом з тим, з квітня 2014 р. м. Луганськ контролюється самопроголошеною "ЛНР" та розглядається нею як її столиця. З викладених обставин свідоцтво про смерть від 09.11.2016 року, видане відділом записів актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, на бланку ЛНР є нікчемним. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки Російської Федерації, місце проживання якої було зареєстровано до дня смерті за адресою: [ADDRESS], яка померла [INFO] у м. Краснодон, с. Краснодон, Луганської обл., причина смерті кардіосклероз з атеросклеротичною та гіпертоничною хворобою, а заяву такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved