Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Заявник звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області із заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] [INFO] , трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 29.07.1979. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що у зв`язку з досягненням пенсійного віку вона звернулася до районного відділу пенсійного фонду для нарахування пенсійних виплат, але у зв`язку з тим, що в трудовій книжці зазначено лише рік народження, без зазначення дати та місяця народження, їй було відмовлено у нарахуванні пенсії. Виправити вказані помилки в позасудовому порядку не вбачається можливим, так як підприємство, в якому заявник працювала, знаходиться на тимчасово окупованій території України, архівні документи не збереглися, тому вона звертається до суду. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як вона зможе реалізувати своє право на пенсію. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 03.08.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 31.08.2020. Заявник до судового засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Заінтересована особа -Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області, просить справу розглянути без участі представника. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши письмові докази, матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 03.12.1997 Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, анкетні дані заявника українською мовою зазначені як « [PERSON] , [INFO] », російською як « [PERSON] , [INFO] », зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Зі свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого 18.09.1987 Можняківською сільською радою Новопсковського району Ворошиловградської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] , актовий запис № 5. Згідно свідоцтва про народження заявника серія [NUMBER] , виданого сільським ЗАГС Білолуцького району Луганської області, [INFO] народилася « [PERSON] » (мовою оригіналу), про що зроблено відповідний актовий запис № 24. Відповідно до атестату № [NUMBER], виданого 18.07.1979, [PERSON] 01.09.1978 вступила до професійно-технічного училища № 6 м. Ворошиловград і 17.07.1979 закінчила повний курс за професією облицювальник-плиточник-мозаїчник. Трудова книжка заявника серія [NUMBER] , видана 29.07.1979 на ім`я « [PERSON] , 1961» (мовою оригіналу) на другій сторінці якої міститься запис про навчання в ПТУ № 6 м. Ворошиловград з 01.09.1978 по 18.07.1979, згідно атестату № [NUMBER] від 18.07.1979. Заявник має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", але в зв`язку з тим, що у трудовій книжці від 29.07.1979 відомості про дату народження заявника вказані не повністю, а саме «1961», що не дає можливості ідентифікувати належність вказаних в трудовій книжці відомостей саме [PERSON] , вона буде позбавлена можливості реалізувати своє право на призначення пенсії за віком. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». З наданих заявником документів вбачається, що саме їй належить трудова книжка серія [NUMBER] , видана 29.07.1979, що підтверджено паспортом заявника, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера, виданими на ім`я [PERSON] , свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 18.09.1987, в якому заявник зазначена як « [PERSON] », прізвище після шлюбу « [PERSON] », свідоцтвом про народження заявника, атестатом від 18.07.1979 та дає підстави для задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, у зв`язку тим, що від встановлення факту залежить реалізація заявником права на отримання пенсії, а встановити цей факт у позасудовому порядку не є можливим. Вивчивши матеріали справи, суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вона законна, обґрунтована, доказово підтверджена матеріалами справи Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved