Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про визначення місця проживання дітей з матір'ю. Позовні вимоги та підставу позову до початку розгляду справи по суті змінила і в надані суду позовній заяві ставить питання про позбавлення відповідача батьківських прав. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 03.03.2006 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб; в шлюбі за період спільного проживання сторін в сім»ї [INFO] народилися діти: син - [PERSON], а [INFO] та донька - [PERSON]. Зазначає, що сімейне життя між нею і відповідачем не склалося, через непорозуміння, конфлікти та неприязні відносини, що призвело розірвання шлюбі і 20.09.2012 року рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці, шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Вказує, що з вересня 2011 року вона і відповідач проживають окремо; крім того, рішенням Шевченківського районного суду від 25.11.2013 року було стягнуто з відповідача аліменти на утримання дітей, однак, відповідач батьківських обов»язків не виконує, аліменти не сплачує та фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, а їй одній доводиться забезпечити дітей усім необхідним та піклується про дітей слідкує за їх станом здоров'я, розвитком, в неї із дітьми налагоджений психологічний контакт. Вказує, що веде здоровий спосіб життя, користується повагою у суспільстві, колективі та друзів, постійно піклується про життя і побутові умови дітей; намагається дати дітям освіту і добробут, за таких умов вважає, що дітям буде краще проживати з нею. Враховуючи поведінку відповідача, вважає, що він не зможе дати дітям ні належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, та не зможе забезпечити нормальних безпечних для здоров'я дитини умов проживання, вважає за необхідне визначити місце проживання дітей з нею та позбавити батьківських прав. Просить позовні вимоги про позбавлення батьківських прав задовольнити. Позивач [PERSON] інтереси якої представляє представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи; від останніх до суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути у їх відсутність; позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підтримано в повному обсязі В заявленому суду клопотання надано згоду, у випадку неявки відповідача справу розглянути в заочному порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив, відзив на позову заяву не подав. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшло, не поступило від відповідача заяв і клопотань про розгляд справи в порядку загального провадження. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін. Представник третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог - служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, від нього поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути без представника служби у зв'язку із зайнятістю, при вирішенні справи просив врахувати інтереси дітей. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши обставини справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів ; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що шлюб зареєстрований 03.03.2006 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20.09.2012 року розірвано (а.с.9, 22). Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.11.2013 року, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання малолітніх дітей, задоволено частково. (а.с.10-11, 23-24). Від спільного проживання однією сім'єю у сторін [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON], [INFO], а [INFO] у них народилася донька - [PERSON] (а.с.7-8). У відповідності до паспорта громадянина України - позивач [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.6), що також підтверджується довідкою КЖРЕП №5 від 14.12.2017 року (а.с.12), а у відповідності до пенсійного посвідчення [NUMBER] позивач є інвалідом (а.с.13). Згідно Витягу з рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №129/6 від 13.03.2018 року, про надання висновків органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав громадян (делеговані повноваження), вирішено надати до суду висновки щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] як батька малолітніх [PERSON]., [INFO] та [PERSON]., [INFO]. У відповідності до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради №01/02-24/597 від 15.03.2018 року, встановлено за доцільне позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] як батька малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON]., [INFO], у зв'язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до характеристики КЖРЕП №5 від 12.02.2018 року, позивач [PERSON], працює, самостійно виховує двох дітей, колишній чоловік у вихованні та житті дітей участі не приймає, не порушує права та законні інтереси сусідів. Довідкою про доходи підтверджується, що позивач працює на посаді інженера 2-ї категорії в Чернівецькому міському комунальному бюро технічної інвентаризації, загальна сума доходу за період з лютого 2017 року по січень 2018 року за винятком аліментів становить 73808,10 грн. Згідно характеристики на інженера 2-ї категорії Чернівецького міського комунального бюро технічної інвентаризації позивач [PERSON], підтримує хороші ділові та дружні відносини з колегами по роботі, працює з відвідувачами коректно та ввічливо, турботлива мати двох дітей. Донька позивача [PERSON], [INFO], відвідувала спеціальний дошкільний навчальний заклад №17 «Паросток» для дітей з вадами зору з серпня 2013 року по серпень 2017 року, відповідно до довідки №6 від 12.02.2018 року СДНЗ №17 «паросток» для дітей з вадами зору. Діти [PERSON]., [INFO] та [PERSON] [INFO], мешканці [ADDRESS], знаходяться на обліку в МДП, ІІІ педіатричне відділення, дільничний лікар [PERSON] [PERSON], отримує соціальну допомогу з 07.12.2012 року, спостерігається у лікаря сурдолога та знаходиться на диспансерному огляді в МДП у лікаря ортопеда, з відповідним діагнозом; в лікаря уролога, з виявленими рядом захворюваннями; [PERSON], перебуває на диспансерному обліку в МДП у окуліста з певним діагнозом ряжу захворювань. За медичною допомогою з дітьми зверталась мати - [PERSON] у відповідності до відповіді на запит №07 від 09.02.2018 року КМУ міської дитячої поліклініки.Дитина [PERSON], що проживає в [ADDRESS] спостерігається в медичній установі з 25.06.2013 року по сьогоднішній час, за медичною допомогою у зв'язку із станом здоров'я дитини зверталася мати [PERSON] Випадків коли дитина приходила на огляд до лікаря з батьком не було, у відповідності до відповіді на запит №7 від 09.02.2018 року Центру відновлення зору Анатолія Совви.З характеристики від 13.02.2018 року на ученицю 1-А класу Чернівецької ЗОШ І-ІІІ ступенів №8 на [PERSON]., [INFO], дівчинка завжди акуратна, всім необхідним шкільним приладдям забезпечена. В школу завжди приводить і забирає мати [PERSON], мати здійснює постійний контроль за успішністю та поведінкою дочки. Дитина всім необхідним забезпечена, одягнена відповідно до сезону і статі. батько жодного разу в школу не приходив, не телефонував і не проявляв ніякої зацікавленості в шкільному житті дитини. З характеристики від 13.02.2018 року на учня 6-Б класу Чернівецької ЗОШ І-ІІІ ступенів &#8470;8 на [PERSON]., [INFO], вихованням сина займається мама [PERSON] Дитина завжди доглянута, вдягнена відповідно віку та статі. Батько в школу не приходив жодного разу, не телефонував, справами дитини не цікавився. За обліками МВС, позивач [PERSON] на території України, станом на 08.02.2018 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває, згідно довідки Департаменту інформаційних технологій. Судом також установлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.11.2010 року було засуджено [PERSON] якого визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 296 ч.1, 342 ч.2, 345 ч.2, 70 ч.1 КК України і призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 164 СК України, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов'язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Передбачено ст. 12 ч.1 Закону України «Про охорону дитинства», що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.157 ч. 1, 2 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. итинство в Україні охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (частина друга статті 1, частина третя статті 5 Сімейного Кодексу України. Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини, Україна визнала, що дитині для повного і гармонійного розвитку особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухиленні від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Чернівецька міська рада, як орган опіки та піклування, відповідно висновку №01/02-24/597 від 15.03.2018 року вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON]., [INFO]. Як зауважив Європейський Суд з прав людини ( далі по тексту - ЄСПЛ) у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам'ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним ( п. п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року ( заява № 10383/09). Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року N 15-рп/2004 у справі N 1-33/2004. Згідно положень ст. 12,13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з викладеним, суд вважає слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору На підставі викладеного та

Outcome: approved