Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач в особі Товариства з обмеженої відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 130615-161440 від 15.06.2013 року на загальну суму 20812,00 грн., а саме просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості в розмірі 50,00 грн., а з [PERSON] заборгованість в сумі 20762,00 грн. В добровільному порядку відповідачі не вживають заходів щодо погашення заборгованості, тому ТОВ «Служба миттєвого кредитування» вимушено звернутись до суду із вищевказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить суд розглянути справу за відсутності представника позивача, вказуючи на те, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі та просить суд їх задовольнити стягнути суму заборгованості та судові витрати, проти заочного розгляду справи не заперечує. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2\~ст.158 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання неодноразово не зявлялась, з невідомих суду причин, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, з заявою про розгляд справи за її відсутності до суду не зверталась. Відповідачка [PERSON] в судове засідання неодноразово не зявлялась, з невідомих суду причин, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, з заявою про розгляд справи за її відсутності до суду не зверталась. На підставі ст.169,\~224 ЦПК\~України, за письмової згоди представника позивача, суд\~ухвалює заочне рішення. У відповідності до вимог ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд дослідивши наявні в матеріалах справи\~\~докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень\~статті 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 11 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 15.06.2013 року [PERSON] уклала з ТОВ «Служба швидкого кредитування» кредитний договір № 130615-161440 та отримала кредит в розмірі 1000,00 грн. Відповідно до умов Договору відповідач зобовязався повернути отримані грошові кошти в розмірі 1000,00 грн., а також сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 280,00 грн., що разом складає 1280,00 грн. у строк до 28.06.2013 року. Відповідач не виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого, станом на 24.10.2016 р., виникла заборгованість на загальну суму 20812,00 гривень, яка складається з суми основного боргу 860,00 грн.; пені за договором 19952,00 грн. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного Кодексу України\~(далі\~ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Згідно \~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. А за нормами статті 625 ЦК України, \~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Уклавши з позивачем кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідачка [PERSON] порушила свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами. Судом встановлено, що 15.06.2013 року [PERSON] уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю "Служба швидкого кредитування" Договір поруки, відповідно до умов якого, зобов'язалася перед Позивачем відповідати за виконання [PERSON], зобов'язань перед Позивачем, що виникли з Кредитного договору № 130615-161440 від 15.06.2013 року, укладеного між Позивачем та [PERSON] Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно зі ст. 554 ЦК України, при порушені боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тім же обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як з усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно умов Договору поруки [PERSON] забезпечує виконання зобов'язання [PERSON] частково. Передбачена Договором відповідальність [PERSON] перед Позивачем обмежується загальною сумою 50,00 гривень (п.1.3 Договору поруки). Відповідно до договору про відступлення права вимоги б/н від 10.12.2015 року відбулася заміна кредитора в зобовязанні, а саме первісний кредитор ТОВ «Служба швидкого кредитування» відступило своє право вимоги за договором № 130615-161440 від 15.06.2013 року новому кредитору ТОВ «Служба миттєвого кредитування». Крім того, 10.12.2015 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір поруки відповідно до умов якого, [PERSON] зобов'язалася перед Позивачем відповідати за виконання [PERSON], зобов'язань перед Позивачем, що виникли з Кредитного договору № 130615-161440 від 15.06.2013 року. Сума заборгованості за кредитним договором відповідачами на користь ТОВ «Служба миттєвого кредитування» у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді не сплачена. Таким чином, суд прийшов до висновку про доведеність тих обставин, на які посилається позивач\~як на підставу своїх вимог до відповідачів, тому позов підлягає задоволенню. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача мають бути стягнуті понесені ним судові витрати на оплату судового збору. При повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного відповідача (п.35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року.). Загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню становить 20812,00 грн. З цієї суми з відповідача [PERSON] підлягає стягненню 50,00 грн., а з відповідача [PERSON] 20762,00 грн. Сума судових витрат, які підлягають стягнення складає 1378,00 грн. Пропорційно задоволеним позовним вимогам, з відповідача [PERSON] підлягає стягнення сума судового збору в розмірі 3,30 грн., з [PERSON] 1374,70 грн.

Outcome: approved