Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини мотивуючи, позовні вимоги наступним. 23.08.2011 року між нею та [PERSON] було укладено відділом державної реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області шлюб, актовий запис № 64, який вона просить розірвати. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Через різні погляди на подружнє життя сторони припинили спільно проживати. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Дитина проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні, відповідач в утриманні дитини участі не бере. Внаслідок зазначеного просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , стягнути з [PERSON] на її користь на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., щомісячно, з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову, з 09.08.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. У визначений судом строк відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що викладені доводи позивача стосовно того, що жодної матеріальної допомоги на утримання дитини він не надає, не відповідає обставинам справи, а відповідно й вимога позивача про стягнення аліментів взагалі є надуманою та передчасною. Так, з травня 2021 року і до теперішнього часу відповідач знаходиться на заробітках у Польщі, щоб належно забезпечити себе і свою сім`ю, а саме: у серпні ним здійснено переказ позивачу на суму 3 000 грн., у липні - на суму 2050 грн., у червні - 1850 грн. Вважає, що стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі 2500 грн., якою є відповідний прожитковий мінімум на дитину, є притисненням його прав, оскільки мати, з якою залишиться проживати дитина, повинна також брати участь у її утриманні, а задоволенням позовних вимог про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. зробить необов`язковим участь матері у утриманні дитини, оскільки все буде стягуватися лише з нього. Вважає за доцільним стягувати з нього, як батька дитини, 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу не заперечує. У визначений законом строк позивач [PERSON] надала відповідь на відзив, в якому зазначила, що грошові кошти отримані нею в червні-липні 2021 року не мали цільового призначення - аліменти. Після припинення фактичних шлюбних відносин між сторонами дитина проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] , тому вона має право звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів і визначення способу стягнення в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач працює неофіційно на заробітках в Польщі, розмір його фактичного доходу позивачу не відомий, офіційного працевлаштування на території України не має. Крім того, відповідач в обґрунтування заперечень проти стягнення з нього аліментів в сумі 2500 грн., посилається на прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, визначений Законом України «Про державний бюджет України» (2510 грн. з урахуванням віку їхнього сина, по 1255 грн. з кожного). Проте, вказаний прожитковий мінімум не забезпечує рівня життя, достатнього для фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дитини. Вона так само бере участь в утриманні сина в розмірі, не меншому, аніж пред`явлені нею позовні вимоги до відповідача. Враховуючи проживання дитини в сільській місцевості, фактичні витрати на утримання сина, сума 5000 грн. щомісячно, тобто по 2500 грн. з кожного, більш-менш забезпечить фізичний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток їх сина, тому вона наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомляв, доказів на підтвердження поважності таких причин суду не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за її відсутності та неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Згідно частин 3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області шлюб, 23.08.2011 року, актовий запис № 64 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23 серпня 2011 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно [PERSON] . Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Бурчацької сільської ради Михайлівського району Запорізької області року її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що сім`я розпалася остаточно, шлюбні відносини між сторонами припинилися, оскільки позивача наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує, тобто їх спільне життя суперечить інтересам сторін, а збереження сім`ї є неможливим, тому позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Також, ч. 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення належних умов для цього. Згідно з ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України дитина повинна бути забезпечена можливістю здійснення її прав ,встановлених Конституцією, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними актами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 80 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто, чинна редакція ч.3 ст. 181 СК України надає право вибору способу стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі) виключно стягувачу і це право є безумовним. Статтею ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В судовому засіданні встановлено, що малолітня дитина сторін проживає разом з позивачем, а відповідач проживає окремо, що підтверджується довідкою про склад сім`ї Михайлівської селищної ради від 28.07.2021 року. При цьому, джерелом доходу відповідача, як визнано ним у відзиві на позовну заяву - є періодичні заробітки у Польщі, тобто він має нестабільний фінансовий стан і нерегулярні прибутки. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини підлягають стягненню аліменти в спосіб, обраний позивачем, а саме: в твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що в 2021 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з січня по червень 2021 року становить 2395 грн., з 1 липня по листопад 2021 року становить 2510 грн., з 1 грудня 2021 - 2618 грн. Відповідачем у відзиві на позовну заяву визнано позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу). Враховуючи, що відповідач працює на заробітках в іншій державі, розмір присуджених у частці від заробітку (доходу) аліментів відповідно до ч.2 ст. 195 СК України визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, зокрема згідно відомостей Держстату України середня заробітна плата в Запорізькій області станом на серпень 2021 року складає 13952 грн., а відповідно ј частина - 3488 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що матеріальній стан відповідача є достатнім для стягнення з нього аліментів в розмірі 2500 грн., що не перевищує мінімальний рекомендований розмір згідно абз. 2 ч.2 ст. 182 СК України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому також підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 908 грн. 00 коп. за позовну вимогу про стягнення аліментів, а також на користь позивача в розмірі 908 грн. 00 коп., сплачений нею за вимогу про розірвання шлюбу. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.110-112, 180-183 СК України,

Outcome: approved