Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 155384,22 грн. заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 27.08.2013р. між банком та відповідачем було укладено кредитний договір №280АІ10130827001, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 142425,00 грн. Умови договору відповідач належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 22.01.2015р. утворилася заборгованість в розмірі 155384,22 грн., яку позивач просить стягнути на його користь. В судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, судова повістка, направлена на його адресу, зазначену в довідці адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України, повернена відділенням поштового звязку з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст.224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, 27.08.2013р. між ПАТ «Укрсоцбанк» (кредитор) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір кредиту №280АІ10130827001 на купівлю автотранспортних засобів (далі кредитний договір), згідно п.1.1 якого кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 142425,00 грн., зі сплатою процентів у розмірі 16,30% річних на перших три роки користування кредитом, тобто строком до 31.07.2016р. (а.с.9-19). Підпунктом 1.1.1 кредитного договору сторони погодили графік погашення кредиту з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 26.08.2020р. Відповідач свої зобовязання, щодо повернення кредитних коштів не виконував вчасно та в повному обсязі, в звязку з чим станом на 22.01.2015р. у нього виникла заборгованість в сумі 155384,22 грн., яка складається з наступного: - 133947,30 грн. - заборгованість за кредитом; - 14233,42 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 2256,95 грн. - пеня за прострочення повернення кредиту; - 1540,17 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків; - 2026,98 грн. - інфляційні втрати за кредитом; - 1379,40 грн. - інфляційні втрати за відсотками. Згідно вимог ст.629 ЦПК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦПК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором Банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зазначених обставин справи та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача 133947,30 грн. заборгованості за кредитом та 14233,42 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом. Статтями 610 та 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання, що включає у себе його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ст.579 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 4.1 кредитного договору сторони погодили, що у разі допущення позичальником прострочення строків сплати процентів в порядку та в розмірі, визначеному п.п. 1.1, 2.4, 2.7 цього договору, комісій, передбачених умовами цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п.1.1, 3.2.3, 3.3.16 цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Нарахування позивачем до стягнення з відповідача 2256,95 грн. пені за прострочення повернення кредиту та 1540,17 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків проведено згідно вимог чинного законодавства та умов договору, тому підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши виконаний позивачем розрахунок інфляційних втрат за кредитом в сумі 2026,98 грн. та 1379,40 грн. інфляційних втрат за відсотками, суд дійшов висновку, що він є законним та обґрунтованим, а тому вимоги позивача в цій частині підлягаю задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved