Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 05 травня 2001 року, про що зроблено актовий запис №416 відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки. Між ними фактично припинилися шлюбні стосунки та останні три роки вони проживають окремо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Посилаючись на наведене, просив розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив розірвати шлюб, ухваливши рішення у підготовчому судовому засіданні. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, згідно з якою позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила розірвати шлюб, ухваливши рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 05 травня 2001 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №416 відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради. Від даного шлюбу в сторін народилося двоє дітей - дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09 листопада 2017 року, та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09 вересня 2016 року. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки. Між ними фактично припинилися шлюбні стосунки та останні три роки вони проживають окремо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Відповідач [PERSON] не заперечила проти розірвання шлюбу, про що подала письмову заяву. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved