Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, який уточнив, зазначивши, що був звільнеий з посади директора з правових питань корпоративного управління ПАТ «Укрзалізниця» відповідно до наказу голови правління ПАТ «Укрзалізниця» №2367/ос від 12 грудня 2016 року на підставі п.5 ч.1 ст. 41 Кодексу законів про працю України припинення повноважень посадової особи. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30 серпня 2017 року [PERSON] був поновлений на роботі на посаді директора з правових питань і корпоративного управління ПАТ «Укрзалізниця», з підприємства стягнутий середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача. Судом допущене негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за 1 місяць. ПАТ «Укрзалізниця» судове рішення не виконало. Просив суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за затримку виконання рішення про поновлення на роботі. У сумі 321 398,30 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив у звязку із неявкою відповідача винести заочне рішення по справі. Представник відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про\~\~розгляд справи за його відсутності не надав та про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, ухвалу суду про витребування доказів не надав. Третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Голови правління ПАТ "Українська Залізниця" [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про\~\~розгляд справи за його відсутності не надав та про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, ухвалу суду про витребування доказів не надав. Приймаючи до уваги думку представника позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Таким чином, суд приходе до висновку про необхідність здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами з урахуванням ч.1 ст.13 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] був звільнений з посади директора з правових питань корпоративного управління ПАТ «Укрзалізниця» відповідно до наказу голови правління ПАТ «Укрзалізниця» №2367/ос від 12 грудня 2016 року на підставі п.5 ч.1 ст. 41 Кодексу законів про працю України припинення повноважень посадової особи. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30 серпня 2017 року [PERSON] був поновлений на роботі на посаді директора з правових питань і корпоративного управління ПАТ «Укрзалізниця», з підприємства стягнутий середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача. Судом допущене негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за 1 місяць. ПАТ «Укрзалізниця» судове рішення не виконало. (а.с.5-12). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06.12.2017 року апеляційну скаргу [PERSON] в інтересах ПАТ «Укрзалізниця» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 30.08.2017 року у справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Укрзалізниця» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відхилено. (а.с.74). Сума середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі позивача у період з 21 серпня 2017 року по 16 січня 2018 року складає 321\~398,30 грн. (а.с. 65). Відповідно до ст. 237 КЗпП України, суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. У пункті 32\~постанови № 9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів»\~Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що «у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100». Таким чином, суд приходить до висновку, що у відповідача утворилися трудові зобов'язання по виплаті середнього заробітку у звязку із затримкою виконання рішення суду за період з 21.08.2017 року по 16.01.2018 року у сумі 321\~398,30 грн. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 43 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, то оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір в частині позовних вимог майнового характеру 780,05 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved