Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

заявниця зазначає, що в неї був рідний брат [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про народження заявниці і її батьків їх прізвище вказано «Тимко», а у свідоцтві про народження вказаного брата прізвище останнього і батьків зазначено «Тимків». Як «Тимків Микола Михайлович» брат заявниці зазначений і в його паспорті громадянина України та в інших документах, зокрема, в свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок, в погосподарських книгах с. Ковалівка Коломийського району, а також в свідоцтві про смерть брата. Батьки заявниці до дня їх смерті, а також заявниця з дня її народження проживали за адресою: [INFO]. Вказаний брат заявниці вибув з даного господарства в 1975 році і проживав за адресою: [INFO]. В серпні 1982 року брат заявниці потрапив в ДТП, внаслідок чого отримав важку травму та протягом трьох з половиною місяців знаходився на стаціонарному лікуванні в Коломийській ЦРЛ. Його дружина не бажала здійснювати догляд за хворим чоловіком та залишила його. Тому весь тягар по догляду за ним, включаючи готування їжі, прання білизни тощо, взяли на себе заявниця та їх мати, і брата з лікарні було перевезено в їх будинок, що за адресою: с. Ковалівка, вул. О.Кобилянської, 6, Коломийського району. Після смерті їх матері (01.01.2004 року) [PERSON] продовжував проживати у вказаному будинку заявниці, і лише формально його місце проживання залишалося зареєстрованим за адресою: [INFO]. 11.12.2011 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на належні спадкодавцю житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за вказаною адресою (с. Ковалівка, по вул. Гагаріна, 12). Заявниця як спадкоємиця вважає, що вона згідно з положеннями ст.1268 ЦК України фактично прийняла спадщину, оскільки на день смерті її брата постійно проживала разом з ним за місцем її проживання (с.Ковалівка, по вул. О.Кобилянської,6). Крім того, вона організувала похорон брата, поминки, а восени 2015 року встановила памятник на його могилі. Однак, державний нотаріус Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори відмовила заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона не проживала на день смерті брата за зареєстрованим місцем його проживання та повинна була звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини до 11.06.2012 року. Тому заявниця в звязку з вищевказаними розбіжностями у зазначенні її та брата прізвищ (відповідно «Тимко» та «Тимків») просить встановити факт родинних відносин між нею та її братом, а також факт її постійного проживання з останнім як спадкодавцем на день його смерті. Заявниця в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 01.03.2016 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що заяву підтримує та просить справу розглядати в її відсутності. Представник заінтересованої особи Ковалівської сільської ради Коломийського району в судове засідання не зявився. Сільський голова с.Ковалівка звернулася до суду з письмовою заявою, в якій зазначає, що не заперечує щодо задоволення заяви [PERSON] та просить справу розглянути у відсутності представника вказаної ради. В звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до даних паспорта громадянки України прізвище, імя та по батькові заявниці [PERSON], яка народилася 18.07.1954 року в с.Ковалівка Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.16). В свідоцтві про народження серії ЯЛ №851851, виданому 23.09.1954 року Яблунівським райбюро ЗАГС Станіславської області (актовий запис №16), прізвище заявниці вказано «Тимко». В графі Батьки зазначено: «Батько [PERSON], Мати [PERSON]» (а.с.7). У звязку з одруженням 23.12.1978 року заявниця змінила прізвище з «Тимко» на «Григоришин» (а.с. 8). В свідоцтві про народження серії ІІ-ЯР №633812, виданому 03.06.1958 року Яблунівським райбюро ЗАГС Станіславської області (актовий запис №2), [PERSON] народився 01.01.1950 року. В графі Батьки зазначено: «Батько [PERSON], Мати [PERSON]» (а.с.9). Згідно з даними свідоцтв про смерть серії І-НМ №269695 та серії 1-НМ №147326, виданих відповідно 01.06.1974 року та 02.01.2004 року Коломийським рай ЗАГС та Ковалівською сільською радою Коломийського району, батько заявниці помер 01.06.1974 року, а мати - 02.01.2004 року в с.Ковалівка Коломийського району. Прізвища батьків у вказаних свідоцтвах зазначено «Тимків» (а.с.14,15). Згідно з даними свідоцтва про смерть серії І-НМ №142598, виданого 12.12.2011 року Ковалівською сільською радою Коломийського району, брат заявниці помер 11.12.2011 року в м.Івано-Франківську. Прізвище померлого у вказаному свідоцтві зазначено «Тимків» (а.с.5). Як «Тимків Микола Михайлович» брат заявниці зазначений також в свідоцтві про його одруження, серії ІІІ-ЯР №194358, виданому 28.01.1964 року Мишинською сільською радою, а також в свідоцтві про право власності на житловий будинок № 12 по вул.Гагаріна в с. Ковалівка Коломийського району. Це свідоцтво видане 26.06.1991 року виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення № 134 від 12.06.1991 року (а.с.11, 13). Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані розбіжності у написанні дошлюбного прізвища заявниці та прізвища її брата були наслідком помилки працівників, які оформляли відповідні документи. Судом встановлено, що згідно з даними витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №42735105, виданого державним нотаріусом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори [PERSON] 22.01.2016 року, після смерті [PERSON], який помер 11.12.2011 року, інформація в даному реєстрі відсутня (а.с.12). Відповідно до довідки №674, виданої Ковалівською сільською радою 29.12.2015 року, брат заявниці на день його смерті був зареєстрований згідно з даними по господарської книги №1 (40) за адресою: с.Ковалівка, вул. Гагаріна, 12 (Грушевського 11б) Коломийського району. Сестра померлого [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.10). Згідно з актом, складеним комісією Ковалівської сільської ради 26.02.2016 року, проведено обстеження постійного місця проживання заявниці за адресою: с.Ковалівка, вул.Кобилянської,6. В ході обстеження встановлено, що її рідний брат [PERSON] після того як потрапив в ДТП і до дня смерті постійно проживав із заявницею за адресою: с.Ковалівка, вул.О.Кобилянської, 6, Коломийського району (а.с. 27). Із відповіді державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори від 22.01.2016 року вбачається, що заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що у встановлений законом строк вона не подала заяву про прийняття спадщини та не проживала разом з померлим на день смерті (а.с.6). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Пунктами п.п. 23, 24 вказаної постанови передбачено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п.п.3.22 п.3 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності в паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово- експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. На відміну від ЦК УРСР, який встановлював єдиний порядок прийняття спадщини незалежно від того, чи присутній спадкоємець в місці прийняття спадщини, чинним ЦК України у врегулювання цього питання внесені значні корективи. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем ("присутніх спадкоємців"), встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. За чинним ЦК критерієм визнання спадкоємця присутнім є проживання останнього в одному будинку або квартирі з померлим. При вирішенні питання про постійне проживання спадкодавця до дня його смерті не має значення реєстрація його за іншою адресою. Адже відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Тому заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст.256-259 ЦПК України, ст. ст. 1268, 1270 ЦК України та,

Outcome: approved