overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

позивач [PERSON] 11 квітня 2016 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 12 жовтня 2012 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, відсутні між ними взаєморозуміння та довіра. З лютого 2013 року вони не мешкають одної родиною, не ведуть спільного господарства. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на розірванні шлюбу. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - оголошенням через веб-портал "Судова влада України". Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 12 жовтня 2012 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області зроблено актовий запис № 159 (а.с 6). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. У відповідності зі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом було встановлено, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають постійно свари. З лютого 2013 року сторони не мешкають однією родиною, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 11 листопада 2015 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 31 серпня 2007 року між позивачем , [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований містом Новий Буг , Миколаївської області, про що зроблено актовий запис № 494 . З відповідачем вона шлюбні відносини фактично припинили в червні 2015 року , з тієї причини, що вони не зійшлися характерами, у кожного з подружжя різні погляди на життя. На теперішній час вона бажає з відповідачем шлюб розірвати й на примирення не згодна, тому що вважає, що шлюб розпався остаточно і в попередньому вигляді його відновити неможливо. На підставі викладеного, позивач просить судрозірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач до судового засідання не з»явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. На позовних вимогах наполягала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився. Про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином про що свідчать повернення судових повісток з поштового відділення з відміткою "За закінченням строку зберігання", , повторно в судове засідання не з'явився , заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, заперечень проти позову не надав, свого представника до суду не направив тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України розглянув справу за відсутності останнього Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін до судового засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 31 серпня 2007 рокуміж [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.11.2015 року, видане повторно , актовий запис №494 (а.с. 4 ). Шлюбні відносини позивач фактично припинила , з тієї причини, що вони не зійшлися характерами, у кожного з подружжя різні погляди на життя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше існування сім'ї позивача і відповідача неможливе та недоцільне. Шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище позивача після розірвання шлюбу, залишивши прізвище - [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.04.2019 р. звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно: [PERSON] , [INFO] , посилаючись на ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї дитини. Позивач у судове засідання не з"явився, але надав до суду заяву, у якій зазначив про розгляд справи за її відсутності та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не з"явився, але надав до суду заяву, у якій зазначив про розгляд справи за її відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення суду з урахуванням висновку органу опіки та піклування Овідіопольської РДА. З урахуванням положень ст. ст. 128-131, 223, 280-282 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності відповідача. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 21.03.2005 року (серія [NUMBER] ). Як вказує позивач, відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї дитини. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області від 11.04.2019 року № 01/01-25/1113, Овідіопольська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно: [PERSON] , [INFO] Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. За таких обставин, позов задовольняється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.06.2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю, часті сварки, зловживання спиртними напоями з боку відповідача та фактичне припинення шлюбних відносин, у зв`язку з чим шлюб існує лише формально, тому просить такий розірвати, сина [PERSON] , [INFO] залишити на її вихованні, прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, стягнути на свою користь судовий збір. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] на виклик суду не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, позов не визнає. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб 11.08.2007 року у виконавчому комітеті Верхньоворітської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, актовий запис №11 (а.с.6). За час перебування сторін у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою (а.с.7,8). Згідно з ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не змогли створити міцної сім`ї, сімейне життя у них не склалося, шлюбні відносини припинено, їх шлюб існує лише формально, а тому враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими і це суперечило б інтересам сторін та інтересам дитини. Малолітню дитину- сина [PERSON] , [INFO] слід залишити на вихованні у матері. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, прізвище позивачці за її вибором після розірвання шлюбу слід залишити " [PERSON] ". На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.08.2014 року звернулася до суду із вищеозначеною позовною заявою до відповідача [PERSON], вказуючи на те що 13.05.2011 року вона з відповідачем уклала шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 13.05.2011 року зроблено запис за № 2, місце реєстрації - Одрадівська сільська рада Новотроїцького району Херсонської області. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що вони виявилися різними людьми з своєрідними характерами, тому вона вважає, що шлюб розпався остаточно. Від даного шлюбу дітей не мають. Просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та наполягає на його задоволенні. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані правовідносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України, роз»ясненями Пленуму ВС України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя", ст.51 Конституції України, відповідно до яких сім'я охороняється державою. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя не можливе. Сім'я зруйнувалася остаточно і відновити її не можливо. Отже, слід розірвати шлюб. На підставі зазначеного, ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 13 березня 2018 року звернувся до Березанського районного суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року помер [PERSON], який склав на ім'я заявника заповіт на належне йому майно, що складається з земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,66 га, 0,1233 га та 0,0279 га, розташовані в межах території Червоноукраїнської сільської ради Березанського району Миколаївської області. Позивач прийняв спадщину шляхом подання заяви до Другої Первомайської державної нотаріальної контори, інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки йому було відмовлено у зв"язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів - державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER] від 07 квітня 2010 року, зареєстрованих у Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за номерами 010900700072, 010900700073 та 010900700074. Оскільки отримання дублікатів правовстановлюючих документів неможливе у зв"язку зі смертю власника, позивач просив визнати за ним як спадкоємцем за заповітом право власності на зазначені земельні ділянки. Ухвалою судді від 21 березня 2018 року позовну заяву залишено без руху. 20 квітня 2018 року адвокатом [PERSON] на виконання ухвали суду надано додатки до позовної заяви. 26 квітня 2018 року відкрито провадження у справі. У підготовче судове позивач та його представник не з'явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі; представник відповідача надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, вважаючи, що вказані у позовній заяві обставини справи відповідно до ст.ст.1218, 1266, 1269, 1272 ЦК України свідчать про обгрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

позивач [PERSON] 13 жовтня 2014 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 01 липня 1995 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, на підставі чого виникають постійно свари. З вересня 2013 року вони не мешкають одної родиною, не ведуть спільного господарства. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, наполягає на розірванні шлюбу, просить, щоб її залишили прізвище " [PERSON] " Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В даному судовому засіданні, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 липня 1995 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану м.Дружківка Донецької області зроблено актовий запис № 229 (а.с 7). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають постійно свари. З вересня 2013 року сторони разом не мешкають одної родиною, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Таким чином, заяву задоволено повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 13 серпня 2014 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що 20 січня 2003 року на її ім'я було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 006464. Позивач просить суд визнати недійсними державний акт серії ІІ-КВ № 006464 виданий на ім'я [PERSON] та скасувати державну реєстрацію зазначеного державного акта. Представник позивача подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі та участі позивача. Представник відповідача Володарської РДА Київської області подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує та просила суд розглядати справу без її участі. Представник відділу Держземагенства позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення представника відділу Держземагенства, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. По справі встановлено, що 20 січня 2003 року на ім'я позивача [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 006464 (а.с.8). Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 006464 виданий на земельну ділянку [NUMBER]. Окрім того, на земельну ділянку [NUMBER] було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 006158 на ім'я [PERSON] (а.с.9), що також стверджено довідкою № 164 від 30.07.2014 року, виданою Гайворонською сільською радою Володарського району Київської області (а.с.11). Зазначені обставини перешкоджають позивачу вільно користуватися та розпоряджатися належною їй земельною ділянкою. Відповідно до п. 2 Постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", судам підсудні справи щодо визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками і спори пов'язані із земельними правовідносинами розглядаються в позовному провадженні. Згідно ст. 152 Земельного Кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Ст. 155 Земельного Кодексу України, вказує, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування земельні ділянкою, такий акт визнається недійсним. Представники відповідачів визнали позовні вимоги та не заперечували проти задоволення позовних вимог, пред'явлений позов не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.04.2014 року звернувся до Хотинського районного суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалася на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 17 грудня 1999 року у виконавчому комітеті Малинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за № 20. Вказує, що під час шлюбу в них з відповідачем народився син, а саме - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з відповідачкою. Разом з тим, подружнє життя не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім'ю.Між ними постійно виникали сварки. Внаслідок чого, протягом тривалого часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. У зв'язку із тим, що їхній шлюб носить тільки формальний характер, просив його розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повному об'ємі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві . Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але від неї до суду надійшла заява в якій вона позовні вимоги визнає, просить справу розглянути у її відсутності та залишити їй прізвище "[PERSON]" Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 17 грудня 1999 року у Малинецькій сільській раді Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за № 20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17 грудня 1999 року. Від вказаного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 червня 2001 року батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Спільне життя сторін склалось невдало через протилежні погляди на шлюб, сім'ю, а також постійні суперечки. На даний час їхній шлюб існує формально. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, що підтвердив позивач у справі в судовому засіданні. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Позивач в справі категорично заперечив, щодо надання строку на примирення, вказавши, що протягом тривалого часу та по сьогоднішній день не зміг примиритися з відповідачкою. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved