Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив встановити факт проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в період з 2000 року по день відкриття спадщини включно, а саме на 18.07.2010 року. А також, просив визнати за ним в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] померлої [INFO] право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, розташовану за адресою: м. Ізмаїл, садівниче товариство «Прибой», згідно державного акту на право приватної власності на землю від 20.09.1999 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гончаровою О.С. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Допитана в судовому засіданні, яке призначалось на 22.09.2021 року в якості свідка [PERSON] пояснила, що позивач [PERSON] її чоловік, а спадкодавець [PERSON] була її свекрухою. З 2000 року по 2010 рік спадкодавець [PERSON] почала проживати разом із позивачем та нею за адресою їх місця проживання, а саме: [ADDRESS] , оскільки хворіла та потребувала стороннього догляду та вони разом із позивачем доглядали за нею. Підтвердила факт проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в період з 2000 року по день відкриття спадщини включно, а саме на 18.07.2010 року. Допитаний в судовому засіданні, яке призначалось на 22.09.2021 року в якості свідки [PERSON] пояснив, що сім`ю позивача знає добре. Спадкодавець [PERSON] хворіла та потребувала стороннього догляду. З 2000 року [PERSON] переїхала жити до позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] де проживала до дня своєї смерті. Підтвердив факт проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в період з 2000 року по день відкриття спадщини включно, а саме на 18.07.2010 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.08.2021 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Ізмаїльської міської ради Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майнота справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,0600 га, розташована за адресою: м. Ізмаїл, садівниче товариство «Прибой», передана для ведення садівництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ - ОД № 032278 від 20.09.1999 року, виданого на підставі рішення Ізмаїльської міської ради народних депутатів від 23.12.1997 року за № 1390, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1429. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.07.2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить вищезазначена земельна ділянка. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 66435171 від 15.09.2021 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є її син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.01.1997 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради народних депутатів Одеської області. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено в судовому засіданні та підтверджено поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] допитаними в судовому засіданні, [PERSON] проживав разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в період з 2000 року по день відкриття спадщини включно, а саме на 18.07.2010 року. Таким чином, позивач [PERSON] вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved