Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач 07.12.2016 року звернувся до суду в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON], третя особа: КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Черкаської обласної ради про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO]. 30.08.2016 року малолітнього [PERSON] за клопотанням Служби у справах дітей ЧМР влаштовано до КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації» ЧОР у зв'язку зі зверненням громадянки [PERSON], яка через конфлікт з членами родини, разом з малолітнім сином позбавлена можливості проживати за адресою реєстрації. Підставами постановки дитини на облік є безвідповідальне ставлення громадянки [PERSON] до виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, навчанню та утриманню дитини. Протягом тривалого часу матір малолітнього [PERSON] діє всупереч його інтересам, тим самим позбавила його права на належне батьківське виховання, навчання та утримання. Хлопчик з матір'ю проживає в однокімнатній квартирі разом з родичами. Для проживання матері та дитини виділена кухня, яка не облаштована для проживання. Просили суд відібрати від матері [PERSON],[INFO] без позбавлення її батьківських прав малолітню дитину [PERSON], [INFO] та передати його до Органу опіки та піклування м. Черкаси для подальшого його влаштування. В судове засідання представник позивача не з'явилася, проте скерувала до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, проте скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причина неявки суду не відома, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Громадянка [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується його свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси ЧМУЮ, актовий запис № 662. Судом встановлено, що 30.08.2016 року малолітнього [PERSON], [INFO] за клопотанням Служби у справах дітей та за заявою [PERSON] влаштовано до КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації» Черкаської обласної ради, як дитину із сім'ї, яка перебуває у складних життєвих обставинах і не взмозі подолати їх за допомогою власних можливостей. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Черкаської міської ради від 07.09.2016 року малолітній [PERSON], [INFO] поставлений на облік у Службі у справах дітей, як такий, що перебуває в складних життєвих обставинах, а саме проживає в родині, де батьки не в повному обсязі виконують свої батьківські обов'язки щодо дитини. 28.10.2016 року родину малолітнього відвідано за місцем проживання, та встановлено, що для дитини не створені умови для проживання. Хлопчик з матір'ю проживає в однокімнатній квартирі разом з родичами, що підтверджено довідкою про склад сім'ї КП «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради від 28.01.2016 року № 549. Для проживання матері та дитини виділена кухня, яка не облаштована для проживання. 23.11.2016 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Черкаської міської ради встановлено, що громадянка [PERSON] не здійснила жодних заходів для створення умов для проживання та виховання малолітнього сина [PERSON]. Малолітнього в закладі не відвідувала, не спілкувалася з ним, не виявляла своєї зацікавленості щодо стану здоров'я малолітнього. 23.11.2016 року громадянка [PERSON] написала заяву про те, що вона не заперечує проти відібрання малолітнього сина [PERSON] без позбавлення її батьківських прав терміном на 1 рік. Висновком Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 658/30-03-03 від 06.12.2016 року встановлено про доцільність відібрання малолітнього [PERSON], [INFO] від його матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Статтею 180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 2 ч. 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ст.170 ч.1 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання . У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їх бажанням або органові опіки та піклування. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, навчанню та утриманню малолітнього [PERSON]. Відповідач діє всупереч інтересам своєї дитини, тим самим позбавляє його права на належне батьківське виховання та утримання, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення та вважає за необхідне на підставі частини 1 ст.170 СК України відібрати від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав на малолітню дитину [PERSON], [INFO] та передати його до Органу опіки та піклування м. Черкаси для подальшого влаштування. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 551,20 грн. підлягає до стягнення з відповідача в дохід держави Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст.224 ЦПК України.

Outcome: approved