Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] у травні 2014 року пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача - орган опіки та піклування виконкому Харцизької міської ради, про позбавлення відповідача батьківських прав щодо його неповнолітнього сина неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та стягнення з відповідача [PERSON] у її, [PERSON], користь аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 1/3 частини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обгрунтовує позов тим, що відповідач з часу розірвання шлюбу у 2002 році з матір'ю [PERSON] - [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків із виховання дитини, зокрема не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не спілкується з сином, не цікавиться його вихованням, не надає йому матеріального утримання. Після смерті у квітні 2014 року [PERSON], яка є рідною дочкою [PERSON], дитина повністю перебуває на утриманні позивача, разом із нею проживає, вона забезпечує внука всім необхідним для його виховання, навчання, належного фізичного і духовного розвитку. Оскільки відповідач не надає ніяких коштів на утримання сина, просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В подальшому позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги в частині розміру аліментів та просить їх стягнути в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов з урахуванням поданих нею уточнень підтримала з викладених у позовній заяві мотивів, просить позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітнього сина, а її внука, [PERSON], та стягнути з відповідача [PERSON] у її користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позову в частині позбавлення його батьківських прав не визнав, пояснивши, що не спілкувався з сином з часу розірвання шлюбу між ним та [PERSON], оскільки між ними була усна домовленість про те, що він не братиме участі у вихаванні дитини, а [PERSON] у свою чергу не вимагатиме в нього аліментів. Останній раз кошти на утримання дитини в розмірі близько 50 гривень десь у 2004 році. Приблизно в цей же період телефонував до [PERSON] та цікавився життям сина. Потім на прохання [PERSON] перестав будь-яким чином прати участь у вихованні дитини. Однак на даний час він переглянув усі ці обставини та хоче спілкуватися з сином і не заперечує проти сплати йому аліментів. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача - органу опіки та піклування виконкому Харцизької міської ради - Згода Є.В. в судове засідання подала заяву, згідно з якою просить справу розглянути в її відсутності, а також надала висновок органу опіки та піклування виконкому Харцизької міської ради від 03 червня 2014 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [PERSON] Прокурор у судовому засіданні пояснив, що наявні достатні передбачені законом підстави для задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Відповідач [PERSON] з 22 грудня 2000 року перебував із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 20 листопада 2002 року відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 20 листопада 2002 року. [INFO] від цього шлюбу в них народився син [PERSON], актовий запис № 194 відділу реєстрації актів громадянського стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області від 29 травня 2001 року. Батьком [PERSON] у свідоцтві про його народження серії [NUMBER], виданому 29 травня 2001 року, записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Позивач [PERSON] є рідною бабою неповнолітнього [PERSON], що сторонами в судовому засіданні не оспорювалося. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, та її пояснень у судовому засіданні, [PERSON] постійно проживав разом із нею, [PERSON], та її дочкою, а його матір'ю, [PERSON] Батько дитини відповідач [PERSON] з часу розірвання шлюбу із [PERSON] проживав окремо, життям сина не цікавився. Цих обставин у судовому засіданні не заперечив і сам [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, актовий запис № 380 відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харцизького міського управління юстиції в Донецькій області. Після смерті [PERSON] неповнолітній [PERSON] залишився проживати з бабою - позивачем [PERSON] Відповідно до акту обстеження умов проживання від 29 квітня 2014 року, складеного працівниками Служби в справах дітей, [PERSON] проживає разом із [PERSON] по [ADDRESS]. Як убачається з інформації про участь [PERSON] у вихованні [PERSON], складеної в.о. директора Харцизького навчально-виховного комплексу «Інтелект» № 25, [PERSON] навчається в зазначеному навчальному закладі з першого класу. За весь час його навчання батько [PERSON] з участі у вихованні сина не брав, навчанням не цікавився, школу не відвідував. 29 квітня 2014 року [PERSON] подав до служби в справах дітей Харцизької міської ради заяву про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Висновком № 115/01 органу опіки і піклування виконкому Харцизької міської ради від 03 червня 2014 року встановлено доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. За вказаних обставин судом установлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню свого неповнолітнього сина [PERSON], зокрема не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, не надає матеріального утримання, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов'язками. При цьому суд не може взяти до уваги доводи відповідача про те, що він переглянув обставини своєї участі в житті дитини та хоче спілкуватися з сином, оскільки вони не підтвердженні жодними доказами. Зокрема, відповідач визнав, що з часу розірвання шлюбу життям сина не цікавився, його ніколи не провідував, востаннє про справи сина довідувався у 2004 році в телефонній розмові з колишньою дружиною. Кошти на утримання дитини востаннє надавав приблизно в цей же час, у розмірі близько 50 гривень. Рішення про стягнення з нього аліментів у користь [PERSON] не виконував. Так, судом установлено, що рішенням Харцизького міського суду від 22 березня 2002 року з [PERSON] стягнуто в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини його заробітку, але не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 30 січня 2002 року і до повноліття дитини. Вироком Харцизького міського суду від 02 лютого 2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України. Зазначеним вироком установлено, що [PERSON] злісно ухиляється від сплати аліментів, стягнутих з нього рішенням Харцизького міського суду від 22 березня 2002 року. З цих підстав, беручи до уваги інтереси дитини, необхідність умов її нормального розвитку та виховання, відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, слід позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. При цьому суд враховує, що в разі зміни поведінки відповідача щодо неповнолітнього сина, у випадку належного виконання ним своїх батьківських обов'язків відповідно до ст. 169 Сімейного кодексу України [PERSON] матиме право звернутись до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Вирішивши питання про позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України слід також вирішити питання про стягнення з [PERSON] аліментів на дитину. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З цих підстав, беручи до уваги, що підстав для визначення аліментів відповідно до ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі не встановлено, з урахуванням зазначених вище вимог закону щодо визначення розміру аліментів, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає до задоволення шляхом стягнення в її користь із відповідача щомісячно 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття відповідно до ст. ст. 180, 183 Сімейного кодексу України. Крім цього, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на неповнолітню дитину в межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ст. ст. 150, 164, 166 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved