Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з Комунального підприємства «Дорожник» на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.10.2014 року по 30.06.2015 року в розмірі 20628,24 грн. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що з 01 листопада 2012 р. по 02 червня 2014 року він працював на комунальному підприємстві «Дорожник» на посаді водія 3 класу. Звільнений згідно п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України за скороченням штату підприємства. На день звільнення з роботи йому була нарахована заробітна плата, але у зв'язку з тим, що ні в день звільнення, ні в подальшому підприємство не здійснило виплату всіх сум, що належать йому від підприємства, він був змушений захищати свої права в судовому порядку шляхом звернення до суду. 14 жовтня 2014 року ним до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області була подана позовна заява «Про стягнення заборгованості по заробітній платі, середньої заробітної плати за не вчасно виплачену заробітну плату за весь час затримки і відшкодування моральної шкоди». 22 жовтня 2014 року рішенням Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області його позовні вимоги були задоволені частково. Стягнуто з Комунального підприємства «Дорожник» на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 1474,33 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04 червня 2014 року по 02 жовтня 2014 року у сумі 9641,46 грн., моральну шкоду в сумі 1500,00 грн. На виконання рішення суду було видано виконавчий лист на підставі якого у Дніпровському відділі державної виконавчої служби Дніпродзержинського було відкрито виконавче провадження. Згідно довідки виданої Дніпровським відділом Державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ від 20.10.2015 року № 15548/07 повне фактичне виконання рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпродзержинської області по справі № 209/5620/14-ц здійснено 30.06.2015року шляхом примусового стягнення коштів з арештованих рахунків КП «Дорожник» та перерахуванням на його розрахунковий рахунок в сумі 12615,90 грн. Відповідно до довідки наданої КП «Дорожник» за №297 від 16.09.2014 року середньоденна заробітна плата за останні два місяці роботи, складає 112,11 грн., що дає змогу вирахувати середню заробітну плату за не вчасно виплачену заробітну плату, за час затримки, за період з 03 жовтня 2014 по 30 червня 2015 включно. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача КП «Дорожник» в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2\~ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 01.11.2012 року [PERSON] був прийнятий на посаду водія третього класу в КП «Дорожник». Згідно наказу КП «Дорожник» № 140-к від 02.06.2014 року [PERSON] був звільнений з роботи за скороченням штату працівників, згідно п.1 ст. 40 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки [PERSON] (а.с.6). Як зазначено позивачем в позовній заяві, розрахунок по заробітній платі на день звільнення з позивачем не здійснено. Приймаючи до уваги, що відповідачем КП «Дорожник» не надано жодних доказів про отримання позивачем повного розрахунку при звільненні, а тому суд виходить з тих обставин, що викладені позивачем в обґрунтування позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 22.10.2014 року стягнуто з КП «Дорожник» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у сумі 1474,33 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 9641,46 грн., моральну шкоду в сумі 1500,00 грн. (а.с.8). Згідно довідки Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ від 20.10.2015 року, кошти в сумі 12615,90 грн. належні до виплати стягувачеві [PERSON] були перераховані на його розрахунковий рахунок 30.06.2015 року платіжним дорученням № 620 (а.с.9). Як зазначено позивачем в розрахунку суми середнього заробітку за час затримання заробітної плати по день проведення з ним повного розрахунку, а саме: 30.06.2015 року, розмір заборгованості у формі середнього заробітку за весь час затримки розрахунку обрахована ним в сумі 20628,24 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника, або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затриманням розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного для після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення. Згідно вказаного в позові розрахунку середньої заробітної плати за час затримки розрахунку зазначено, що період з 03.10.2014 р. по 30.06.2015 р. (включно) містить 184 робочих днів, зокрема: 64 дн. (2014 рік) + 120 дн. (2015 рік) = 184 робочих днів. Згідно наданої позивачем довідки, виданої КП «Дорожник», позивач за два повних відпрацьованих місяців роботи до звільнення квітень-травень 2014 року, отримав заробітну плату за квітень 2014 року 445,76 грн., і за травень 2014 року 114,78 грн.\~ Довідкою про середньоденну заробітну плату [PERSON], виданої КП "Дорожник" (а.с.10), підтверджується факт розміру середньоденної заробітної плати позивача в сумі 112,11 грн. Таким чином, за період з 03 жовтня 2014 року по 30 червня 2015 року, тобто по день повного розрахунку, відповідач повинний виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а саме за 184 робочих днів, в сумі 20628,24 грн. (184 днів х 112,11 грн.). Сума середнього заробітку визначена судом без утримання податку з доходів фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, оскільки справляння і сплата податків та обов'язкових платежів є обов'язком роботодавця. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ч.4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи представлені позивачем й досліджені судом докази, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.\~\~

Outcome: approved