Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 1999 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу між ними склалися неприязні стосунки, причиною їх стало те, що вони перестали розуміти один одного, втратили почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Відповідач не займається вихованням дітей, не надає кошти на їх утримання, не приймає участі у в створенні належного побуту, в зв'язку з чим вони припинили сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, близьких стосунків не підтримують, також зазначила, що на примирення вона не погоджується, оскільки у них було уже достатньо часу, щоб врегулювати їх стосунки, однак це нічого не дало. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримав повністю та просив задовольнити, а відповідач позов визнала, просила задовольнити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 грудня 1999 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], запис № 23, виданим виконкомом Дослідницької селищної ради Васильківського району Київської області 06 грудня 1999 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим виконкомом Дослідницької селищної ради Васильківського району Київської області 21 січня 2000 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим виконкомом Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області 05 квітня 2007 року (а.с. 5,7). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і, згідно зі ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved