Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь 16 000 грн заборгованості за договором позики. В обґрунтування позову покликається на те, що 08.05.2019 року до нього звернувся відповідач з проханням позичити йому 16\~000 грн. Ними було укладено договір позики, за яким відповідач зобов`язувався повернути вказану суму до 10.09.2019 року. На підтвердження передачі коштів [PERSON] написав власноручно розписку. Однак, відповідач свої зобов`язання згідно договору не виконав. На неодноразові звернення позивача з вимогою повернути борг відповідач не реагує. Тому, просить суд позов задовольнити. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 04.12.2019 року справу передано за підсудністю до Яворівського районного суду Львівської області. Ухвалою від 05.03.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено розгляд справи. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, подали до суду заяви, згідно із якими підтримують позовні вимоги в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити рішення. Згідно із ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов наступних висновків. Ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За наявною в справі розпискою вбачається, що 08.05.2018 року відповідач [PERSON] позичив у [PERSON] 16000 грн терміном до 10 вересня 2019 року. Відповідності зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею\~ 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій\~ формі,\~ якщо\~ його сума\~ не\~ менш\~ як\~ у\~ десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення\~ договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або\~ інший\~ документ, який посвідчує передання\~ йому\~ позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути\~ позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі\~ або речі, визначені\~ родовими ознаками,\~ у\~ такій\~ самій кількості,\~ такого самого роду та такої самої якості,\~ що були передані йому позикодавцем) у\~ строк\~ та\~ в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному\~ обсязі на підставах, установлених договором або законом. Підстави припинення зобов`язання передбачені ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК, зокрема, за ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється\~ виконанням, проведеним належним чином.\~ Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв та ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відтак, суд встановив, що наявність між сторонами позикових відносин підтверджується наявним у позивача оригіналом розписки\~ [PERSON] ,\~яка підтверджує як факт отримання боржником коштів за договором позики, так і зобов`язання повернути ці кошти, а тому, враховуючи відсутність доказів повернення позики відповідно до вимог\~ст. 545 ЦК України, те, що відповідач\~відзиву на позовну заяву не надав, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог\~п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved