Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» звернулось до суду з позовом, який уточнило та яким просило стягнути з [PERSON] на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 12017 грн. 02 коп., заборгованість за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 454 грн. 12 коп., три відсотки річних за несвоєчасний розрахунок за послуги з централізованого опалення в розмірі 226 грн. 93 коп., інфляційні втрати за несвоєчасний розрахунок за послуги з централізованого опалення в розмірі 1833 грн. 36 коп. та витрати повязані з оплатою судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тими, що КП «ТМ Ізмаїлтеплокоменерго» забезпечує послугами з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення квартиру [PERSON], що розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Суворова, б. 25, кв. 7. Відповідач [PERSON] не проводила оплату за надані послуги, в результаті чого за нею станом на 01.06.2017 року по особовому рахунку обліковується заборгованість з централізованого опалення в розмірі 12017 грн. 02 коп. та 454 грн. 12 коп. за обслуговування внутрішньобудинкових мереж, яка утворилась за період з 01.06.2012 року по 01.06.2017 року В судовому засіданні представник позивача КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» уточненні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити, а також зазначила, що спірна заборгованість виникла в період з 01.06.2012 року по 01.06.2017 року. В цей період КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» були встановлені та діяли регульовані державою тарифи на послуги з централізованого опалення. Причому, в період з 01.06.2012 року по 05.12.2014 року при розрахунку вартості послуг застосовувався двоставковий тариф на послуги з централізованого опалення затверджений рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 1 від 06.01.2011 року, а з 06.12.2014 року одноставкові тарифи, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг № 146 від 17.10.2014 року. Розрахунок оплати за надані послуги централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж опалення проведений у відповідності з тарифами, затвердженими рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 1 від 06.01.2011 року, № 461 від 07.06.2013 року та № 1555 від 25.11.2014 року. Також, як зазначено представником позивача в письмових поясненнях, позивач КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» звертався до суду із заявою про видачу судового наказу від 18.09.2014 року, який в подальшому був скасований та в звязку з цим комунальне підприємство звернулося до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області із цивільним позовом до [PERSON]. В свою чергу, що стосується тверджень представника відповідача [PERSON], що вона зверталась із заявами про відключення квартири від мереж централізованого опалення, то самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється, тому зазначені твердження представника відповідача як на підставу для відмови в задоволені позову є не обґрунтованими. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимоги посилаючись на те, що позивача [PERSON] не влаштовують ті послуги, які надає позивач та вона 16.01.2013 року подала заяву про відключення її від мережі централізованого опалення. Крім цього, договір між КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» та [PERSON] не укладався, тому в задоволенні позову необхідно відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення, трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості та інфляційних втрат за несвоєчасний розрахунок підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В свою чергу, згідно вимог ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст. 25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно п.п. 30, 31 Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданню холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630, споживач зобовязаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за квартиру але й за комунальні послуги, а саме: централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами. Крім цього, відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів, тощо); 2) послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів, тощо) 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на укладання послуг, контроль виконання умов договору, тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд ( заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення спроможності несучих елементів конструкції, тощо). Також, п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно з вищевказаних норм законодавства споживач зобовязаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користується ними. У відповідності до п.18 Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданню холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630 плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяца, що слідує за розрахунковим. Відповідач [PERSON] в порушення п.18 Правил своєчасно не проводила оплату теплопостачання, в результаті чого за нею виникла заборгованість, яка станом на 01.06.2017 року склала за послуги з централізованого опалення в розмірі 12017 грн. 02 коп. та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж в розмірі 454 грн. 12 коп., яка до теперішнього часу не сплачена. Розрахунок оплати за надані послуги централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж опалення проведений у відповідності з тарифами, затвердженими рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 1 від 06.01.2011 року, № 461 від 07.06.2013 року та № 1555 від 25.11.2014 року. 09.10.2014 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області був виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокоменерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення та за обслуговування внутрішньо будинкових. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.03.2015 року скасовано вказаний судовий наказ виданий Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з [PERSON] на користь КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокоменерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж. Також, як було зясовано судом, 16.01.2013 року відповідач [PERSON] звернулась до директора комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» із заявою про відключення її від системи централізованого опалення, оскільки її не влаштовує якість наданих послуг. Суд приймає до уваги, що процедура відключення від мережі централізованого теплопостачання, крім Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, встановлена Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення, що затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4, який містить в собі імперативні норми, що не допускають будь-яких відхилень від вичерпаного переліку прав і обовязків тих чи інших субєктів. Вищезазначеним нормативним актом передбачено відключення від мереж централізованого опалення цілого будинку (а не окремого приміщення) шляхом написання заяви про надання дозволу на відключення до міжвідомчої комісії з питань відключення від мереж централізованого опалення, а не до керівництва теплопостачальної організації. У разі незгоди з відповідною відмовою Міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж централізованого опалення, даний спір має вирішуватися в судовому порядку судом, який уповноважений розглядати справи, стороною в яких виступає орган місцевого самоврядування. В свою чергу, відповідно до п. 2.5 Правил відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення, відключення приміщення від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за умови, що проведення таких робіт ґрунтується на дозволі Міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж централізованого опалення. Разом з тим, суду не було надано відповідних доказів, що квартира, яка належить відповідачу відключена від мереж централізованого опалення і тому відповідач вважається споживачем послуг з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж, а тому у комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» були відсутні правові підстави для припинення нарахувань за відповідні послуги згідно діючими тарифами. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] є фактичним споживачем послуг КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомунненерго» та користується тепловою енергією то повинна оплачувати надані послуги і у звязку із цим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення підлягають задоволенню. В свою чергу, щодо стягнення трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості та інфляційних втрат за несвоєчасний розрахунок необхідно зазначити наступне. Так, згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В свою чергу, зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Дослідивши в судовому засіданні поданий представником позивача розрахунок трьох відсотків річних за несвоєчасний розрахунок за послуги з централізованого опалення та інфляційних втрат за несвоєчасний розрахунок за послуги з централізованого опалення, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості даних вимог позовної заяви. В свою чергу, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Приймаючи до уваги викладене, судом задовольняються позовні вимоги КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» та з відповідача [PERSON] стягується на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 12017 грн. 02 коп., заборгованість за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 454 грн. 12 коп., три відсотки річних за несвоєчасний розрахунок за послуги з централізованого опалення в розмірі 226 грн. 93 коп., інфляційні втрати за несвоєчасний розрахунок за послуги з централізованого опалення в розмірі 1833 грн. 36 коп. та витрати повязані з оплатою судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved