Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач, 07 березня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог, згідно останніх уточнень, зазначив, що 03 грудня 2013 року близько 07-11 год. у м. Дніпропетровську [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], по дворовому проїзду в районі будинку 1А, по вул.. Моніторній не врахувала дорожні обставини, не обрала безпечну швидкість руху, внаслідок чого скоїла наїзд на автомобіль [NUMBER] котрий був припаркований біля будинку №1а. Водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] на час скоєння ДТП в автомобілі не знаходився. Під час ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження, заподіяна матеріальна шкода. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2013 року [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 400,00 грн. Згідно довідки ДАІ виданої на ім.*я [PERSON] від 04.12.2013 року автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Позивач уклав із ПРаТ «Страхова компанія «УНІКА» Договір добровільного комплексного страхування від 30.07.2013 р. №001328/4002/0000935, згідно з яким страховий автомобіль «Хюндай Елантра» д/н ВМ 4234/ВА. Позивачем була проведена відповідна оцінка пошкодженого майна, а саме був складений Висновок №1661 експертного дослідження авто товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 24.12.2013 року. За проведення та складання даного висновку позивач сплатив суму у розмірі 600 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована за полісом №АЕ/2028440 від 29.01.2013 р. у ПрАТ СК «Дніпроінмед» ПрАТ СК «Дніпроінмед» на підставі укладеного Договору про виплату страхового відшкодування від 20.10.2014 року здійснила позивачу виплату страхового відшкодування у розмірі 991,72. Згідно п. 4.1.2 Договору страхування страховик не відшкодовує збитки внаслідок втрати товарної вартості ТЗ. Тому при виплаті страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» не враховувала ВТВ. Згідно експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку, розмір ВТВ складає 6126,09 грн. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму у розмірі 6\~126,09 грн., що є втратою товарної вартості автомобіля [NUMBER]; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму у розмірі 600 грн., що є витратами за підготовку висновку №1661 експертного дослідження авто товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 24.12.2013 року та судові витрати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2014 року позовні вимоги [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 1\~983,44 коп. залишено без розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнений позов підтримав та просив задовольнити. Участі у судових дебатах не приймав, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON]В та її представники [PERSON] та [PERSON] не зявилися. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. В минулих судових засіданнях позов не визнавали. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 03 грудня 2013 року близько 07-11 год. у м. Дніпропетровську [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], по дворовому проїзду в районі будинку 1А, по вул.. Моніторній не врахувала дорожні обставини, не обрала безпечну швидкість руху, внаслідок чого скоїла наїзд на автомобіль [NUMBER] котрий був припаркований біля будинку №1а. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2013 року [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 400,00 грн./а.с.12/ Цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника автомобіля [NUMBER] застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», що підтверджується полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. /а.с.14/ Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ №1661 від 24 грудня 2013 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля [NUMBER] пошкодженого внаслідок від ДТП становить 12 376,21 грн. без урахування ВТВ та 18502,30 з урахуванням ВТВ/а.с.19-25/ Вартість проведення експертного дослідження складає 600 грн., що підтверджується квитанцією від 06.12.2013 року ./а.с.112/ Згідно з листом №3425 від 05.03.2014р. ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» сплатила страхові платежі відповідно до Договору страхування в рахунок несплаченої частини страхового платежу була утримана сума у розмірі 5\~355,56 грн. /а.с.35/ Згідно з замовленням нарядом №153531 на виконання робіт по ремонту та обслуговування автомобіля СТО ПП «Аеліта» позивачем було витрачено 10\~147,92 грн., що підтверджується чеком на суму 4\~887,00 грн. та 5\~260,92 грн. /а.с.77,78,79/ ПрАТ Страхова компанія «УНІКА» сплатила різницю суми за відновлювальні роботи на СТО ПП «Аеліта», а саме 5260,92 грн., згідно заяви страхувальника на СТО шляхом списання./а.с.81/ Згідно із частинами другою, п'ятою\~статті 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до частини першої\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої\~статті 988 ЦК України\~страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За змістом пункту 1 частини другої\~статті 22 ЦК України\~реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з пунктом 2.4. Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної\~\~вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної\~\~вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після\~\~пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Пунктом 8.6. Методики передбачено 2 випадки, коли у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості та який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду. Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з'єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної\~\~вартості. Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків. Згідно п. 4.1.2 Договору страхування страховик не відшкодовує збитки внаслідок втрати товарної вартості ТЗ. Тому при виплаті страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» не враховувала ВТВ. У пункті 32.7 статті 32 Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) чітко встановлено, що шкоду, пов'язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Ураховуючи те, що згідно з пунктом 8.6 Методики величина втрати товарної вартості транспортного засобу враховує втрату товарного вигляду транспортного засобу, можна вважати, що пункт 32.7 статті 32 Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) також виключав виплату страховиком потерпілій особі і відповідного відшкодування шкоди у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу. Відповідно до пункту 8.6.1 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики). Тобто величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюється як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ. Пунктом 8.6.2. Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема, згідно з підпунктом "е" цього пункту величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується у разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо). Отже, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, що впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, стекол, шин, тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. Таким, чином власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку. Методикою передбачено можливість і порядок обчислення показника втрати товарної вартості колісного транспортного засобу як складової загального розміру майнової шкоди, яка завдана власнику транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП. Оскільки від сплати відповідного відшкодування законодавством звільнено страховика, то його згідно зі статтями\~1166,\~1187,\~1194 ЦК України\~може бути стягнуто з особи, яка завдала шкоду. Враховуючи, що страховиком не відшкодовується шкода, яка пов'язана з втратою товарної вартості автомобіля, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, яка визначена Висновком №1661 від 23 грудня 2013 року, як втрата товарної вартості автомобіля, в сумі 6 126,09 гривень, а також 600,00 гривень за проведення вказаного висновку експертного дослідження, яким і визначена втрата товарної вартості. Також, відповідно до приписів ст. 81, 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача належить стягнути судові витрати по справі, а саме: судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved