Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] підприємство «Харківводоканал» пред'явило до суду позов шляхом подання позовної заяви до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], яким просить стягнути солідарно з останніх заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 березня 2009 року по 31 жовтня 2018 року у розмірі 9355,04 гривні; заборгованість за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 липня 2008 року по 31 жовтня 2018 року у розмірі 7136,08 гривень; інфляційні витрати у розмірі 1646,68 гривень; три проценти річних від простроченої суми у розмірі 447,04 гривні; судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO] та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком №404629. В порушення обовязку щодо своєчасної оплати наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, відповідачі належним чином не виконували зобовязань з оплати наданих послуг, в звязку з чим за ними утворилася заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 березня 2009 року по 31 жовтня 2018 року у розмірі 9355,04 гривні; заборгованість за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 липня 2008 року по 31 жовтня 2018 року у розмірі 7136,08 гривень. Окрім зазначеної суми заборгованості, відповідачам нараховані суми інфляційних витрат за час прострочення заборгованості у розмірі 1646,68 гривень та три проценти річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 447,04 гривень. Позивач зазначив, що наслідки прострочення боржниками грошового зобовязання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржників за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 листопада 2018 року позовну заяву залишено без руху, встановлений строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали. В установлені законом строки позивач усунув зазначені в ухвалі суду недоліки позовної заяви. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 січня 2019 року заяву Комунального підприємства «Харківводоканал» про відстрочення сплати судового збору за подання до суду позовної заяви Комунального підприємства «Харківводоканал» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення, інфляційних витрат та трьох процентів річних задоволено. Відстрочено Комунальному підприємству «Харківводоканал» сплату судового збору за подання до суду позовної заяви Комунального підприємства «Харківводоканал» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення, інфляційних витрат та трьох процентів річних до ухвалення судового рішення у справі. Провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог Комунального підприємства «Харківводоканал» заперечували, просили застосувати строк позовної давності, сам розрахунок заборгованості не оспорювали. Відповідач[PERSON] в судове засідання повторно не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, зазначив, що надані ним заперечення на позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про час дату та місце судового засідання була повідомлена своєчасно і належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. 22 березня 2019 року відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надали до суду відзив на вищевказану позовну заяву в якому зазначили, що на їх думку позивачу необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог по стягненню заборгованості за послуги з водопостачання за період з 01 березня 2009 року по 10 листопада 2015 року, за послуги з централізованого водовідведення за період з 01 липня 2008 року по 10 листопада 2015 року у звязку з тим, що позивач пропустив трирічний строк позовної давності, а також у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми за період з 01 липня 2008 року по 10 липня 2017 року, в звязку з тим, що позивач пропустив річний строк спеціальної позовної давності. Відповідачі зазначили, що позовна заява подана до суду 11 листопада 2018 року, а заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання виникла з 01 березня 2009 року, а за послуги з централізованого водовідведення з 01 липня 2008 року, тобто майже через 9 років з моменту закінчення позовної давності. Проти задоволення позовних вимог про стягнення судових витрат відповідачі не заперечували. Крім того, 22 березня 2019 року відповідачами надано до суду заяву в якій вони просили застосувати у вищевказаній цивільній справі позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог по стягненню заборгованості за послуги з водопостачання за період з 01 березня 2009 року по 10 листопада 2015 року, за послуги з централізованого водовідведення за період з 01 липня 2008 року по 10 листопада 2015 року, по стягненню інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми за період з 01 липня 2008 року по 10 липня 2017 року. 28 березня 2019 року представником позивача до суду надано відповідь на вищевказаний відзив відповідачів в якому останній зазначив, що норми Цивільного Кодексу України встановлюють обовязок споживача по сплаті заборгованості незалежно від спливу терміну позовної давності тому, що такий термін не є підставою для припинення зобовязань та передбачає можливість примусового стягнення заборгованості за весь період виникнення боргу. Цивільним Кодексом України передбачений вичерпний перелік підстав припинення зобовязання, який не містить такої як сплив позовної давності і зобовязує споживача сплатити спожиті послуги незалежно від терміну їх виникнення. Крім того, позивач зазначив, що до позовної заяви КП «Харківводоканал» надані розрахунки трьох відсотків річних та індексу інфляції за період з 01 листопада 2015 року по 31 жовтня 2018 року. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобовязанням, в якому серед інших прав і обовязків сторін на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обовязок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Виходячи з юридичної природи правовідносин позивача та відповідачів, як грошових зобовязань, на ці правовідносини поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання. Закріплена у п.10 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-ІV правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у виді пені не виключає застосування правових норм, встановлених ч.2 ст.625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобовязання виражено в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязання. З відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобовязання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг, відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України покладається на боржника. Пропуск позовної давності не породжує права боржника вимагати припинення зобовязання в односторонньому порядку, якщо таке право окремо не встановлено договором або законом. Твердження відповідачів щодо застосування спеціальної позовної давності є безпідставними, у звязку з тим, що така давність застосовується в інших правовідносинах, відповідно до ст.258 ЦК України. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON]\~та [PERSON]\~значаться зареєстрованими за адресою: [INFO] (колишня назва вул. Крупської)[ADDRESS], що підтверджується відомостями з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області та Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, отриманих судом відповідно до вимог ч.6\~ст.187 ЦПК України. За адресою Харківська область, Харківський район, сел. Пісочин, вул. Надії (колишня назва вул. Крупської)[ADDRESS] на імя [PERSON] відкрито особовий рахунок №404629, що підтверджується зведеною картою абонента, виданою начальником абонентського відділу Холодногірського, Новобаварського районів АС по роботі з абонентами ФО Департаменту збуту [PERSON] Тобто відповідачі є споживачами послуг централізованого водопостачання та водовідведення, які надає КП "Харківводоканал". Відповідно до\~ст.\~4\~Закону України\~«Про питну\~воду,\~питне водопостачання\~та водовідведення»\~суб'єктами\~\~відносин\~у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення є споживачі питної води та/або послуг з водовідведення. Статтею 22\~\~ Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення»\~\~передбачено, що\~\~споживачі питної води зобов'язані\~\~своєчасно вносити плату за використану\~\~питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого\~\~водопостачання і водовідведення. Згідно п. 18 «Правил\~надання\~послуг\~з\~централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. У відповідності зі ст. ст.\~67,68 ЖК України, оплата за комунальні послуги\~\~стягується крім квартирної плати по затвердженим\~\~у встановленому законом порядку тарифам і повинна вчасно вноситися споживачем - наймачем і членами його родини, які на підставі ч.1\~ст.64 ЖК України, користуються нарівні з наймачем всіма правами й несуть разом з ними солідарну майнову відповідальність по зобов'язаннях, що випливає з договору житлового наймання. Норми водоспоживання та водовідведення та порядок розрахунків встановлені рішенням ХМР №256 від 09.04.1997 р. зі змінами відповідно до рішення ХМР № 1886 від 29.12.2000р. та подальшими змінами рішенням ХМР від 20.09.2006року №721. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг з централізованого водопостачання і водовідведення, за відповідачами утворилась заборгованість по особовому рахунку №404629 в загальному розмірі 16491,12 гривень, з яких 9355,04 гривень - заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 березня 2009 року по 31 жовтня 2018 року та 7136,08 гривень - заборгованість за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 липня 2008 року по 31 жовтня 2018 року, що також підтверджується вищевказаною зведеною карткою абонента від 19 листопада 2018 року, наданою начальником абонентного відділу Холодногірського, Новобаварського районів АС по роботі з абонентами ФО Департаменту збуту [PERSON] Відповідно до ст.ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Вимогами\~статті 541 ЦК України\~визначено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або\~законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. В ході судового розгляду відповідачами не заперечувався факт наявності заборгованості за надані\~послуги з\~централізованого водопостачання\~і водовідведення та її розмір. На час розгляду справи судом відповідачами не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання і водовідведення у добровільному порядку. Щодо вимоги відоповідачів про застосування позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 1\~статті 260 ЦК України\~передбачено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими\~статтями 253-255 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Такими діями, що свідчать про визнання відповідачами заборгованості за спожиті послуги з централізованого водопостачання є здійснення ними оплат за водопостачання в листопаді 2010 року, в січні 2011 року, в лютому 2012 року, в квітні 2013 року, в травні 2013 року, в серпні 2013 року, у вересні 2013 року, в жовтні 2013 року, листопаді 2013 року, грудні 2013 року, в період з січня по грудень 2014 року; в період з лютого по серпень 2015 року, а також в період з жовтня по грудень 2015 року; в період з березня по травень 2016 року, а також в період з липня по листопад 2016 року, в січні 2017 року, березні 2017 року, квітні 2017 року, грудні 2017 року, а також в серпні 2018 року. Такими діями, що свідчать про визнання відповідачами заборгованості за спожиті послуги з централізованого водовідведення є здійснення ними оплат за водовідведення в період з серпня по листопад 2010 року, в січні 2011 року, в червні 2011 року, вересні 2011 року, лютому 2012 року, в період з серпня по грудень 2013 року, в період з січня по грудень 2014 року, в період з лютого по серпень 2015 року, в червні 2016 року. З урахуванням зазначених обставин, враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовом 26 листопада 2018 року, суд приходить до висновку про те, що строк позовної давності для предявлення вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого водопостачання за період 01 березня 2009 року по 31 жовтня 2018 року, а також заборгованості за послуги з централізованого водовідведення за період 01 липня 2008 року по 31 жовтня 2018 року не сплинув. Отже, загальна сума заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання і водовідведення, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача складає 16491,12 гривень. Щодо вимог відповідачів про застосування спеціальної позовної давності до вимог позивача про стягнення суми інфляційного збільшення суми боргу та суми трьох процентів річних від простроченої суми боргу суд зазначає, що відповідно до вимог ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність\~в один\~рік застосовується,\~зокрема,\~до вимог: про\~стягнення неустойки\~(штрафу,\~пені); про\~спростування недостовірної\~інформації,\~поміщеної у\~засобах масової\~інформації. У\~цьому разі\~позовна давність\~обчислюється від\~дня поміщення\~цих відомостей\~у засобах\~масової інформації\~або від\~дня,\~коли особа\~довідалася чи\~могла довідатися\~про ці\~відомості; 3) про переведення на співвласника прав та обов'язків покупця у разі порушення переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності (стаття 362\~цього Кодексу);4) у зв'язку з недоліками проданого товару (стаття 681\~цього Кодексу); 5) про розірвання договору дарування (стаття 728\~цього Кодексу); 6) у зв'язку з перевезенням вантажу, пошти (стаття 925\~цього Кодексу); 7) про оскарження дій виконавця заповіту (стаття 1293\~цього Кодексу);8) про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства. Тобто, вказаний перелік є вичерпним, а тому не може бути застосований до вимог про стягнення суми інфляційного збільшення суми боргу та суми трьох процентів річних. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний\~\~сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У звязку з вищевикладеним, суд також задовольняє позовні вимоги КП «Харківводоканал» про стягнення з відповідачів суми інфляційного збільшення суми боргу у розмірі 1646, 68 гривень та суми трьох процентів річних від простроченої суми боргу у розмірі 447, 04 гривень, у відповідності до довідки про розрахунок 3% і індексації по заборгованості за послуги за період з 01 листопада 2015 року по 31 жовтня 2018 року по особовому рахунку 404629, наданою КП «Харківводоканал» 19 листопада 2018 року. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідачів на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі по 480,25 гривень з кожного. На підставі викладеного і

Outcome: approved