overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку № 12 по вул.Паторжинського в с.Дніпровка Вільнянського району Запорізької області, двох земельних ділянок біля цього будинку, та визнати за собою право власності на будинок та земельні ділянки Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, згідно договору від 20.08.2018 року, укладеного у простій письмовій формі, він придбав у відповідачки житловий будинок № 12 по вул.Паторжинського в с.Дніпровка Вільнянського району Запорізької області, а також дві земельні ділянки біля цього будинку. При цьому він домовився з продавцем про купівлю будинку та земельних ділянок, уклав з нею письмовий договір та здійснив розрахунок за це майно, сплативши обумовлену ціну 75242 гривні, проте продавець від нотаріального оформлення договору ухилилася. Враховуючи це, позивач й звернувся до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку № 13в по вул.Донецькій в с.Спасівка Вільнянського району Запорізької області, та визнати за собою право власності на цей будинок. Як зазначив позивачка у своїй позовній заяві, згідно договору від 01.09.2018 року, укладеного у простій письмовій формі, він придбав у відповідача житловий будинок № 13в по вул.Донецькій в с.Спасівка Вільнянського району Запорізької області. При цьому він домовився з продавцем про купівлю будинку, уклав з ним письмовий договір та здійснив розрахунок за це майно, сплативши обумовлену ціну 25000 гривень, проте продавець від нотаріального оформлення договору ухилився. Враховуючи це, позивач й звернувся до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , та визнати за собою право власності на цю квартиру. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, згідно договору від 20.03.2018 року, укладеного у простій письмовій формі, він придбав у відповідачки квартиру [ADDRESS] . При цьому він домовився з продавцем про купівлю квартири, уклав з нею письмовий договір та здійснив розрахунок за це майно, сплативши обумовлену ціну - 50000 гривень, проте продавець від нотаріального оформлення договору ухилилася. Враховуючи це, позивач й звернувся до суду із зазначеними вимогами. Відповідно до положень ст.ст.274, 279 ЦПК України, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачка [PERSON] та треті особи [PERSON] , [PERSON] надали заяви про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним; відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206, ч.6 ст.263 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі виробничого цеху інв. [ADDRESS] по [ADDRESS] , та визнати за собою право власності на цю будівлю. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, згідно договору від 18.01.2010 року, укладеного у простій письмовій формі, він придбав у відповідачки нежитлову будівлю виробничий цех інв.№ 329 по [ADDRESS] . При цьому він домовився з продавцем про купівлю будівлі, уклав з нею письмовий договір та здійснив розрахунок за це майно, сплативши обумовлену ціну 10000 гривень, проте продавець від нотаріального оформлення договору ухилилася. Враховуючи це, позивач й звернувся до суду із зазначеними вимогами. У підготовчому засіданні представник позивача адвокат Сашков М.В. підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, але надала заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним; відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Таким чином, наявні підстави для задоволення позову у зв`язку із визнанням його відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206, ч.6 ст.263 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсним укладений 15.05.2016 року з відповідачем договір купівлі-продажу житлового будинку № 14 по вул.Шевченка в с.Значкове Вільнянського району Запорізької області, та визнати за собою право власності на цей будинок. Як зазначив позивач у своєму позові, 15.05.2016 року між ним та відповідачем була укладена угода купівлі-продажу житлового будинку за вказаною адресою, при цьому позивач передав відповідачу гроші у розмірі 30000 гривень, про що був складений письмовий договір, але від нотаріального оформлення договору відповідач ухилився. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, аде подав заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не з'явилася, але подала заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною угоду купівлі-продажу гаражу по вул.Кооперативній, 243, в м.Вільнянськ Запорізької області, та визнати за собою право власності на цей гараж. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, 06.02.2018 року між ним та відповідачем був укладений договір, згідно якого відповідач продав позивачу за суму, еквівалентну 26000 гривень, гараж по вул.Кооперативній, 243, в м.Вільнянськ Запорізької області. З приводу продажу гаражу позивач та відповідач склали письмовий договір, але у подальшому від нотаріального оформлення договору відповідач ухилився. Вважаючи свої права порушеними, позивач й звернувся до суду із зазначеним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте надав заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить розглядати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною угоду купівлі-продажу житлового будинку № 31 по вул.Залізничній в с.Козаківське Вільнянського району Запорізької області, та визнати за собою право власності на цей будинок. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, 22.05.2016 року між ним та батьком відповідача [PERSON] був укладений договір, згідно якого відповідач продав позивачу за 10000 гривень житловий будинок № 31 по вул.Залізничній в с.Козаківське Вільнянського району Запорізької області. З приводу продажу будинку позивач та [PERSON] склали письмовий договір, але у подальшому від нотаріального оформлення договору продавець ухилився. 02.06.2016 року продавець [PERSON] помер, відповідач [PERSON] є його спадкоємцем. Вважаючи свої права порушеними, позивач й звернувся до суду із зазначеним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте надав заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить розглядати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною угоду купівлі-продажу квартири № 80 у житловому будинку № 14 по вул.Зачиняєва в м.Вільнянськ Запорізької області, та визнати за собою право власності на цю квартиру. Як зазначив позивачка у своїй позовній заяві, 02.02.2017 року він згідно договору купівлі-продажу, укладеного у простій письмовій формі, придбав у відповідача квартиру № 80 у житловому будинку № 14 по вул.Зачиняєва в м.Вільнянськ Запорізької області. При цьому він домовився з продавцем про купівлю квартири, уклав з ним письмовий договір та здійснив розрахунок за це майно, вселився у квартиру, проте продавець від нотаріального оформлення договору ухилився. Враховуючи це, позивач й звернувся до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, але надав заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною угоду купівлі-продажу магазину по [ADDRESS], та визнати за собою право власності на цей магазин. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, 07.09.2017 року між ним та відповідачкою був укладений договір, згідно якого в рахунок існуючого грошового боргу у розмірі 15000 гривень та доплати у розмірі 3000 гривень відповідачка продала позивачу магазин в [ADDRESS]. З приводу продажу магазину сторони склали письмовий договір, але у подальшому від нотаріального оформлення договору відповідачка ухилилася. Враховуючи це, позивачка й звернулася до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Семенченко Н.В. підтримала заявлений позов, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні заявила про визнання позову. Суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною укладену з [PERSON] угоду купівлі-продажу житлового будинку № 2 по вул.Садовій в с.Петро-Михайлівка Вільнянського району Запорізької області, та присадибної земельної ділянки біля цього будинку, та визнати за собою право власності на ці будинок та земельну ділянку. Як зазначив позивач у своєму позові, у травні 2000 року він домовився з [PERSON] про купівлю будинку та земельної ділянки, після цього здійснив розрахунок за це майно, проте власник будинку та її представники від нотаріального оформлення договору ухилилася; у подальшому [PERSON] померла, позов заявлений до [PERSON] як єдиного її спадкоємця. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, але подала заяву про визнання позову, просить розглядати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК УРСР в ред.1963 року, яка діяла в момент виникнення спірних правовідносин, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною укладену з відповідачем угоду купівлі-продажу житлового будинку № 1 по вул.Залізничній в с.Шевченкове Вільнянського району Запорізької області, разом з присадибною земельною ділянкою, та визнати за собою право власності на зазначені житловий будинок та земельну ділянку. Як зазначив позивач у своєму позові, 20.01.2011 року він домовився з відповідачем про купівлю будинку та земельної ділянки, які він отримав у спадок після матері [PERSON], уклав з ним письмовий договір та передав гроші за це майно, проте відповідач від нотаріального оформлення договору ухилився. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але подав заяву про визнання позову, просить розглядати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає визнати дійсною укладену з відповідачем угоду купівлі-продажу житлового будинку № 30 по вул.Набережній в с.Троянди Вільнянського району Запорізької області, двох земельних ділянок, розташованих біля цього будинку, та визнати за собою право власності на ці житловий будинок та земельні ділянки. Як зазначив позивач у своєму позові, 06.03.2017 року він домовився з відповідачкою про купівлю будинку та земельних ділянок, уклала з ними письмовий договір та здійснила розрахунок за це майно, проте відповідачка від нотаріального оформлення договору ухилилася. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, але подала заяву про визнання позову, просить розглядати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного,

Outcome: approved