Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 01.03.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 124. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 01.03.2014 року між ним та відповідачем зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що ведення спільного господарства припинилося у червні 2018 року, остаточно було прийнято рішення про розірвання шлюбу, щодо неможливості спільного проживання у лютому 2019 року. Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами почали відбуватися постійні конфлікти, недомовки, з`явилися таємниці, що жодним чином не відповідало їхнім взаємним інтересам. 20.02.2020 року суд відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії суд не здійснював. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Зазначає, що шлюбно-сімейні відносини припинені з 2019 року, строк для примирення не потрібний, майнового спору не мають. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про слухання справи без її участі, позов визнає, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Зазначає, що шлюбно-сімейні відносини припинені з січня 2019 року У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини. 01.03.2014 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 124. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 17.02.2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 535). Судом встановлено, що сторони на час розгляду справи шлюбні відносини не підтримують з початку 2019 року, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, між сторонами повністю втрачено взаєморозуміння. З вказаних обставин вбачається, що між сторонами склалися шлюбно-сімейні правовідносини, на теперішній час наявні підстави для розірвання шлюбу, а тому суд застосовує до них наступні норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони дійшли до остаточного висновку про припинення сімейних відносин, на примирення не згодні, суд вважає необхідним шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З урахуванням положень ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення за відповідачем її прізвища " [PERSON] " згідно її заяви. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України. Ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач [PERSON] позов визнала. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при звернення з даною позовною заявою сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,40 грн., а також підлягає поверненню [PERSON] з Державного бюджету України 420,40 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved