Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Орган опіки та піклування Братської районної державної адміністрації Миколаївської області звернувся до суду з позовом до [PERSON], в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з 2008 року малолітнім [PERSON] опікується бабуся, мати до березня 2017 року відбувала покарання у місцях позбавлення волі. Після звільнення сином не опікується, батьківські обов'язки не виконує. Представник позивача у судове засідання не з'явився, до сулу надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, до сулу надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 23 квітня 2008 року малолітнього [PERSON] було відібрано від матері без позбавлення батьківських прав. Рішенням Братської селищної ради Миколаївської області № 145 від 16 травня 2008 року над малолітнім було призначено опікуна [PERSON] Розпорядженням Братської районної адміністрації Миколаївської області № 79-р від 04.03.2010 року [PERSON] влаштована у сім'ю [PERSON] Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 03.10.2008 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], 2008 року народження. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 СК України, передбачено, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у судовому порядку, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей, або зловживають своїми батьківськими правами, завдають шкідливого впливу дітям своєю аморальною, антигромадською поведінкою. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки, та є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому питання про застосування такого заходу впливу до батьків нерозривно пов'язане з питанням захисту прав та інтересів дитини. Пункт 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначає, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Братської районної державної адміністрації Миколаївської області вихованням та матеріальним забезпеченням дітей займається бабуся, [PERSON] не бере участі у вихованні, навчанні та матеріальному забезпеченні дітей. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 640 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved