Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить: розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 14 липня 2007 року в міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2690; після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]»; визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO], разом з батьком - [PERSON] в квартирі [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14 липня 2007 року зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що подружнє життя з відповідачем не склалося, останнім часом вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільний побут та господарство. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх сина. Фактично шлюбні відносини між ними припинено, примирення та подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Дитина залишилась проживати з відповідачем в квартирі [ADDRESS] Зазначає, що зважаючи на вік сина, його прихильність до батька, прив'язаність до нього, вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з батьком. Враховуючи наведене, просить позов задоволити. Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до змісту позовних вимог. Додатково пояснила, що на даний час вони з відповідачем проживають окремо, дитина знаходиться на вихованні та утриманні відповідача, який забезпечує усі необхідні умови для нормального проживання, виховання та розвитку дитини. Їх неодноразові намагання зберегти сім'ю закінчились черговими конфліктами. Вона прийшла до остаточного переконання про неможливість збереження шлюбу, оскільки втратила до відповідача почуття любові, довіри та взаєморозуміння. Ствердила, що найближчим часом має намір виїхати за кордон, а тому просить визначити місце проживання дитини з батьком. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище "[PERSON]". З урахуванням вищенаведеного, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, ствердив, що дійсно примирення між ними неможливе, їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може, не заперечив щодо визначення місця проживання неповнолітнього сина з ним. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи і причини позову, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 14 липня 2007 року в міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбу зроблено відповідний актовий запис за №1607. В шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає і перебуває на вихованні та утриманні відповідача. Сімейне життя між сторонами не склалось, між ними виникали постійні конфлікти, сварки, скандали, які привели до розпаду сім'ї. На даний час сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують подружні відносини. Судом встановлено, що сторони втратили один до одного почуття любові, поваги, довіри та взаєморозуміння, без яких повноцінна сім'я існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконані, що не будуть вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. Наведені обставини приводять суд до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечить їх інтересам, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що дитина сторін - [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає за місцем проживання відповідача, за адресою: [ADDRESS] перебуває на його вихованні та утриманні. Враховуючи вище викладене, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, з огляду на те, що позивач просить, а відповідач не заперечує щодо визначення місця проживання дитини з батьком, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А відтак, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 487,20грн. судового збору. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 161 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved