Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому 23 серпня 2019 року шлюбі, від якого вони мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . При цьому, відповідач ухиляється від обов`язку по утриманню їхньої спільної неповнолітньої дитини, яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, а також щодо утримання її, позивача, як непрацездатної дружини, яка зайнята доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць. Позивач також просить стягувати щомісячно з відповідача аліменти на її утримання як непрацездатної дружини, яка зайнята доглядом за дитиною до досягнення нею віку трьох років, в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів. Відповідно до ухвали судді Диканського районного суду Полтавської області від 22.07.2021 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З відмітки на наявному у матеріалах справи супровідному листі вбачається, що відповідач [PERSON] особисто отримав у суді копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позову з доданими до неї копіями документів 03 серпня 2021 року, однак у визначений йому строк відзиву на позов або якихось клопотань суду не подав. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі 23 серпня 2019 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області, актовий запис № 6, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с. 7/. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] /а.с. 8/. Судом встановлено, що відповідач по справі є батьком дитини, яка проживає з позивачем [PERSON] та перебуває на повному її утриманні, є працездатним, отримує стабільний щомісячний дохід, так як офіційно працевлаштований, ніяких матеріальних зобов`язань щодо утримання інших дітей чи непрацездатних осіб не має, але добровільно жодної матеріальної допомоги на утримання їхньої спільної неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановивши те, що відповідач добровільно не виконує покладеного на нього обов`язку утримувати неповнолітню дитину, хоча зобов`язаний утримувати останню до її повноліття, батьком дитини не надано суду доказів щодо неможливості виконання ним аліментних зобов`язань, враховуючи передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини стосовно визначення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню та вважає за необхідне призначити аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що позивач у справі зайнята доглядом за дитиною - [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею віку трьох років, позивач не працює, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання як матері своєї дитини, хоча може надавати таку допомогу, бо є працездатним, отримує заробітну плату та згідно з ч. 2 ст. 84 СК України повинен таку матеріальну допомогу надавати позивачці. При таких обставинах, суд вважає необхідним позовні вимоги позивача про стягнення на її користь аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача як на утримання дружини, що зайнята доглядом за дитиною до трьох років, задоволити. Враховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір за дві позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та непрацездатної дружини до досягнення дитиною трирічного віку у загальному розмірі 1 816,00 грн (по 908,00 грн за кожну позовну вимогу) підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved