Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 04.06.2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Ясинуватської районної державної адміністрації Донецької області про позбавлення батьківських прав, зазначивши на підтвердження своїх позовних вимог, що вона знаходилась з відповідачем в шлюбних відносинах. Від шлюбу мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Київського районного суду м.Донецька від 06.05.2014 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбних відносин діти [PERSON] та [PERSON] залишилися проживати разом з позивачем в місті Донецьк за місцем її реєстрації. В зв'язку з тим, що місто Донецьк стало зоною проведення антитерористичної операції у відповідності до пп. 2 п. 1 Розпорядження КМУ від 30 жовтня 2014 р. № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», та цей населений пункт постійно піддавався артилерійським обстрілам, не працювали банки, установи, пошта, державні установи, позивач разом з своїми дітьми вимушені були переїхати з міста Донецька на підконтрольну Україні територію в смт Верхньоторецьке, Ясинуватського району Донецької області. Відповідач, мешкаючи окремо, жодного разу не поцікавився чи не має загрози життю його дітям, а також не запропонував на період проведення АТО вивезти дітей в більш безпечніше місце. Навпаки, з метою захисту життя і здоров'я своїх дітей, позивач неодноразово зверталася в телефонному режимі до Відповідача з метою надання їй дозволу на виїзд дітей (у разі крайньої необхідності) до родичів до ближнього зарубіжжя, на що отримувала відповідь, що він зайнятий, йому ніколи звернутися до нотаріуса, а потім зовсім перестав відповідати на її телефонні дзвінки. З моменту їх розлучення, а саме з липня 2013 року і по цей час, а це майже 5 років, Відповідач по справі [PERSON], жодного разу не вживав ніяких спроб для спілкування і зустрічей з синами, усі визначні події в житті синів проходили і проходять без участі батька, відповідач за весь час жодного разу не привітав синів з днем народження, не подарував жодного подарунку та не надав хоча б якусь матеріально допомогу. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються позивачем одноособово, без участі та підтримки відповідача [PERSON]. З усього вищевикладеного можна зробити висновок, що Відповідач не відчуває жодних батьківських почуттів до синів. Ніякими судовими актами неможливо змусити Відповідача реально любити своїх дітей і реально піклуватися про них, якщо він сам не робить це і не відчуває до дітей батьківських почуттів. Відповідач ніколи не цікавився тим на які кошти виховуються та лікуються його діти, чим займаються. Позивач змушена самостійно вирішувати усі матеріальні питання, лікувати та виховувати дітей без участі Відповідача. Позивач просить позбавити [PERSON], [INFO], уродженця міста Донецька Донецької області, батьківських прав щодо неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився без повідомлення причин, відзив не подав. Згідно ст.281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Представник третьої особи служби у справах дітей Ясинуватської районної державної адміністрації Донецької області у судове засідання не з»явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.29, 34). Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбних відносинах з 07.08.2004 року по 06.05.2014 року (а.с.13). Від шлюбу мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.11-12). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10.04.2015 року з відповідача [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Після розірвання шлюбних відносин діти [PERSON] та [PERSON] залишилися проживати разом з позивачем в місті Донецьк за місцем її реєстрації. Відповідач вихованням дітей на займається, не цікавиться їх життям, здоров»ям. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються позивачем одноособово, без участі та підтримки відповідача [PERSON]. Діти навчаються в Верхньоторецькому навчально-виховному комплексі, що підтверджується довідками навчального закладу (а.с.17-18). Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї в якій проживає дитина, діти знаходяться на постійному утриманні матері. Умови проживання задовільні (а.с.21). Відповідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Ясинуватської райдержадміністрації про доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] № 468 від 14.12.2017 року комісія вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні його малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.24). Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідач ніяким чином не піклується про дітей, не цікавиться їх успіхами та захопленнями, станом здоров'я, не забезпечує таких базових речей, як: харчування, одяг, медичний догляд, лікування; не спілкується з дітьми та не розвиває в них культурних та інших духовних цінностей, грубо порушуючи таким чином вимоги ч.І ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Названі дії та бездіяльність відповідача згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України, є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав на дітей. Частиною 2 п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Виходячи з вищевказаного, позивач вважає, що Відповідач [PERSON] самоусунувся від виховання своїх синів, не виявляє турботи, не цікавиться їх життям і здоров'ям, не піклується про синів, не займається їх лікуванням, не займається вихованням синів та не спілкується з ними без поважних причин, не бачив та не спілкувався з дітьми на протязі майже 5 років, не надавав та не надає ніякої матеріальної допомоги. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], і це буде відповідати інтересам дітей. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved