Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою, зазначивши, що на підставі виконавчого листа № 215/5333/15-к від 27.12.2017 р., виданого Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, щодо стягнення з нього [PERSON] а також з [PERSON] та з [PERSON] солідарно на користь [PERSON] заборгованість у розмірі 182 608, 70 грн. державним виконавцем Литвинчук О.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59309044. Як стало відомо з постанов та документів, розміщених в Автоматизованій системі виконавчого провадження, після отримання в червні 2020 року ідентифікатору доступу до виконавчого провадження, 03.09.2019 державним виконавцем Тернівського ВДВС Литвинчук О.В. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, ВП №59309044, якою, зокрема: звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , здійснено відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу. Разом з цим, 10.06.2019 державним виконавцем Тернівського ВДВС Литвинчук О.В. було винесено постанову про арешт коштів боржника, в результаті чого було арештовано його рахунок № [NUMBER] в ПАТ КБ «ПриватБанк», який використовується для нарахування йому заробітної плати. У зв`язку з чим він не має можливості отримати заробітну плату. Постанову про арешт коштів боржника ВП №59309044 від 10.06.2019, боржником було отримано 29.06.2020 після звернення із заявою до Тернівського ВДВС про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. 02.07.2020 [PERSON] звернувся до державного виконавця Тернівського ВДВС Литвинчук О.В. із клопотанням про часткове скасування постанови про арешт коштів боржника, у задоволенні якого йому було відмовлено. Враховуючи викладене, просить суд постанову державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби у м.Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Литвинчук Олени Вячеславівни від 10.06.2019 по ВП №59309044 про арешт коштів боржника скасувати в частині арешту коштів за рахунком [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) у Акціонерному товаристві Комерційний Банк «ПриватБанк» № [NUMBER] ( [NUMBER] ). В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилались на обставини зазначені в позові. [PERSON] зазначив, що з його заробітної плати здійснюються відрахування в розмірі 50%, а решту коштів (заробітної плати) він не має можливості зняти з рахунку, так як накладено арешт. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] щомісяця сплачує їй частину коштів від загальної суми, присудженої до стягнення, тому вона не заперечує щодо скасування арешту з рахунку, на який нараховується заробітна плата [PERSON] . Треті особи Тернівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) та Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» в судове засідання не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце розгляду належним чином, згідно з п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, судові повістки на 30.09.2020 отримані: ДВС - 19.08.2020 (а.с.34), АТ КБ «Приватбанк» - судова повістка повернулася на адресу суду з відміткою «за спливом терміну зберігання» (а.с.47-48); та на 16.10.2020 - отримані 30.09.2020 та 13.10.2020 відповідно (а.с.42,43), на 25.11.2020 - отримані 23.10.2020, що підтверджується відмітками в поштовому повідомленні (а.с.58,59). Причини неявки суду не відомі, жодних заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.08.2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби у м.Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Литвинчук Олени Вячеславівни від 10.06.2019 відкрито виконавче провадження ВП №59309044, з виконання виконавчого листа Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області №1-кп/215/40/17 від 27.12.2017, щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] шкоди 182608,70грн. (а.с.12,13), та постановою цього ж державного виконавця по вказаному ВП 10.06.2019 накладений арешт на всі наявні рахунки боржника [PERSON] (а.с.16). 03.09.2019 державним виконавцем Тернівського ВДВС Литвинчук О.В. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №59309044, якою, зокрема: звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , здійснено відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу (а.с.14-15). 02.07.2020 [PERSON] звернувся до державного виконавця Тернівського ВДВС Литвинчук О.В. із клопотанням про часткове скасування постанови про арешт коштів боржника (а.с.17-18) Тернівським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) надана відповідь [PERSON] , в якій зазначено, що у відділі на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № АСВП № 59326415 до складу якого входять три виконавчих провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1-кп/215/40/17 виданого 27.12.2017 Тернівським районним судом м.Кривого Рогу про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] .. 10.06.2019 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника [PERSON] та направлено до виконання банківським установам. Зняти арешт з розрахункового рахунку № [NUMBER] , відкритого в Пат КБ «Приватбанк» не мають підстав, так як ні [PERSON] , ні банківською установою не надано підтверджуючих документів, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення, згідно з ч.2 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.19). Позивач [PERSON] з 03 червня 2020 року працює в КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ДОР» на посаді водія автотранспортних засобів, що підтверджується довідкою (а.с.20). Йому видано зарплатну карту та відкрито рахунок в АТ КБ «Приватбанк». На рахунок [NUMBER] ( [NUMBER] ), на який накладено арешт, здійснюється перерахунок заробітної плати, що підтверджується довідкою банківської установи та випискою по картці/рахунку (а.с.21,22). Позивач [PERSON] з 15.07.2014 перебуває в зареєстрованому шлюбі та має на утриманні малолітню доньку [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв (а.с.23,24). Враховуючи викладені обставини, суд керується нормами чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини. Статтею 43 Конституції України передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом. Відповідно до ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна(коштів)боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів. Розділом IX Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, зокрема умови, порядок, розмір такого. Відповідно до ч.1 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Відповідно до положень ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч.1 ст.2, ч.2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 року № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961 року, дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про оплату праці», забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством. Згідно з приписами ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. (ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР) передбачено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Зважаючи на те, що накладений на рахунок в банку позивача арешт унеможливлює отримання заробітної плати останнім, позов підлягає задоволенню, зокрема постанова державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби у м.Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Литвинчук Олени Вячеславівни від 10.06.2019 по ВП №59309044 про арешт коштів боржника підлягає скасуванню в частині арешту коштів за рахунком [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) у Акціонерному товаристві Комерційний Банк «ПриватБанк» № [NUMBER] ( [NUMBER] ) як заробітна плата.

Outcome: approved