Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Уманської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] в м. Красний Луч, місто Вахрушеве Луганської області помер його батько [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] та рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.08.2019 року. Відповідно до довідки № 7105100261 від 20.11.2014 року про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи, фактичне місце проживання [PERSON] було - [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина і в лютому 2019 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте йому було роз`яснено про те, що необхідно надати свідоцтво про смерть батька, якого в нього не було, оскільки батько помер на окупованій території України. З великими складнощами, але все ж таки позивачу вдалося отримати у відділі запису актів громадянського стану Краснолуцького міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки свідоцтво про смерть батька [INFO] , датоване 17.10.2018 року серії [NUMBER] . Звернувшись знову до нотаріальної контори, йому було роз`яснено, що свідоцтво про смерть, яке видано на тимчасово окупованій території України, не визнається Україною, тому позивач звернувся до Уманського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Черкаській області з питанням видачі свідоцтва про смерть його батька, проте йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, у зв`язку з тим, що факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій не можливо отримати медичний документ на підтвердження смерті. Вказане змусило позивача звернутися з відповідною заявою до суду, в результаті чого рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.08.2019 року встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , в місті Красний Луч, місто Вахрушево Луганської області 09.10.2018 року. Зібравши всі вище перелічені документи, позивач знову звернувся до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, проте, постановою державного нотаріуса Уманської міської державної нотаріальної контори Кравець Г.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.09.209 року, [PERSON] було відмовлено у подачі заяви про прийняття спадщини за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] , у зв`язку із пропуском визначеного законом шестимісячного строку для прийняття спадщини, тому за вирішенням даного питання позивач вимушений звернутися з позовом до суду. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Уманської міської ради у підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності сторін. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] в м. Красний Луч, місто Вахрушеве Луганської області помер [PERSON] . Відповідно до довідки № 7105100261 від 20.11.2014 року про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи, фактичне місце проживання [PERSON] - [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина і в лютому 2019 року позивач [PERSON] , як його спадкоємець за законом, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте йому було роз`яснено про те, що необхідно надати свідоцтво про смерть батька, якого в нього не було, оскільки батько помер на окупованій території України. Звернувшись до Відділу записів актів громадянського стану Краснолуцького міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, позивач отримав свідоцтво про смерть батька [INFO] , датоване 17.10.2018 року серії [NUMBER] . Звернувшись знову до нотаріальної контори, позивачу було роз`яснено, що свідоцтво про смерть, яке видано на тимчасово окупованій території України, не визнається Україною, тому позивач звернувся до Уманського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Черкаській області з питанням видачі свідоцтва про смерть його батька, проте йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, у зв`язку з тим, що факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій не можливо отримати медичний документ на підтвердження смерті. Вказане змусило позивача звернутися з відповідною заявою до суду, в результаті чого рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.08.2019 року встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , в місті Красний Луч, місто Вахрушево Луганської області 09.10.2018 року. Зібравши всі вище перелічені документи, позивач знову звернувся до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, проте, постановою державного нотаріуса Уманської міської державної нотаріальної контори Кравець Г.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.09.209 року, [PERSON] було відмовлено у подачі заяви про прийняття спадщини за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] , у зв`язку із пропуском визначеного законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач з незалежних від нього причин не зміг вчасно зібрати необхідні документи, що стосуються смерті його батька, тобто спадкодавця, щоб у визначений законом шестимісячний строк одати належним чином оформлену заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 "про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За зазначених обставин суд приходить до висновку про необхідність в задоволенні позовних вимог.

Outcome: approved