Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

ПАТ «Вінницяобленерго» в особі СО «Замостянські ЕМ» звернулось до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що між ним та [PERSON], [INFO], склалися фактичні відносини з користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] Вінницької області, що підтверджується наявністю особового рахунку № [NUMBER], відповідно до якого Енергопостачальник постачає електричну енергію, а Споживач користується електричною енергією та оплачує її. Відповідачем було порушено вимоги п. 48 «Правил користування електричною енергією для населення», а саме прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Згідно з вимогами пункту 19 Правил розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами для населення на підставі показів електролічильника. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії, відповідно до вимог пункту 20 Правил, є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України (НКРЕ) від 17.03.2011 р. № 343 тариф на електричну енергію з 01.04.2011 по 01.05.2012 р. населенню, яке проживає в сільській місцевості становив 25,92 коп. за 1 кВт/год. з ПДВ до 150 кВт/год., понад 150 кВт/год. 33,72 коп. за 1 кВт/год. з ПДВ; за постановою НКРЕ від 23.04.2012 р. тариф на електричну енергію з 01.05.2012 по 31.03.2015 р. становив 25,92 коп. за 1 кВт/год. з ПДВ до 150 кВт/год. понад 150 кВт/год. до 800 кВт/год. дорівнює 33,72 коп. за 1 кВт/год. з ПДВ, понад 800 кВт/год. дорівнює 95,76 коп. за 1 кВт/год. з ПДВ. Згідно наведених вище тарифів та особового рахунку № [NUMBER] [PERSON], за споживачем значиться заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 34 669,23 грн., яка виникла 31.05.2006 року. Заборгованість по якій не пройшов термін позовної давності становить 31 077 грн. 76 коп. 06.10.2014 року на адресу Споживача рекомендованим листом було направлено рахунок для оплати заборгованості за спожиту електричну енергію, однак відповіді СО «Замостянські ЕМ» не отримали. 16.10.2014 року на адресу Споживача рекомендованим листом направлено повторно рахунок та попередження про відключення. 16.12.2014 року Споживачу припинено постачання електричної енергії у зв'язку із наявною заборгованістю за спожиту електричну енергію. 05.02.2015 року ПАТ «Вінницяобленерго» в особі СО «Замостянські ЕМ» на адресу Споживача рекомендованим листом направлено претензію № 25/15 від 04.02.2015 року з вимогою в 10-ти денний термін сплатити наявну заборгованість та попереджено, що у випадку невиконання даної вимоги, матеріали в установленому порядку будуть передані до суду. Відповідно до довідок Бохоницької сільської ради [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та являється власником даного домоволодіння. До теперішнього часу заборгованість за спожиту електричну енергію залишається несплаченою. Це негативно відображається на фінансовому становищі СО «Замостянські ЕМ» та Товариства в цілому. Незадовільний фінансовий стан Товариства не дає можливості отримати у повному обсязі кошти на розвиток галузі, вчасно проводити розрахунки з Енергоринком за закуплену електроенергію, що в свою чергу може призвести до нестабільного постачання електроенергією споживачів. За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Вінницяобленерго» в особі Структурної одиниці «Замостянські електричні мережі» заборгованість по сплаті за спожиту електричну енергію в сумі 31 077, 76 грн. (тридцять одна тисяча сімдесят сім грн. 76 коп.) на рахунок зі спеціальним режимом використання р/р 260333012851 в ОПЕРВ філії Вінницького обласного управління ВАТ "Ощадбанк" МФО 302076, код ЗКПО 25512876, та судовий збір в сумі 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) на рахунок зі спеціальним режимом використання (р/р №26003013010201 в ПАТ «Сбербанк», код-25512876, МФО - 320627). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав за обставин та на підставах визначених у позові. Суду показав, що з відповідачем по справі було укладено договір, який не зберігся, в зв'язку з затопленням приміщення позивача. Однак свідченням того, що договір був укладеним є те, що на ім'я відповідача, як споживача електроенергії було заведено особовий рахунок [NUMBER], який заводиться виключно на підставі договору. Відповідач уникав перевірок представників позивача, не давав доступ до лічильника і підприємство несло збитки. Оскільки відповідач не проводив сплату належним чином, уникав перевірок, позивачем у відповідності до вимог «Правил користування електричною енергією для населення» було відраховано суму належну до сплати, виходячи з відповідних тарифів на електричну енергію. Таким чином заборгованість є вирахованою з тарифів для відповідної місцевості та складає 34 669,23 грн.. З врахуванням строку давності позивач просить стягнути з відповідача 31 077 грн.76 коп. та судові витрати. Відповідач [PERSON] в особі свого представника [PERSON] позов визнав частково на суму 610,85 грн. Суду представник відповідача пояснив, що між сторонами договірних відносин не існувало, оскільки договір на постачання електричної енергії не укладався і позивач ухилявся від його укладання. Зазначив, що акт № 075615 від 15.10.2014 р. не може бути належним доказом для суду у даній справі, оскільки складався у відсутності [PERSON] і містить не точності в частині технічної фотофіксації, які представник позивача належним чином пояснити не зміг. Просив врахувати, що заяву про відкриття особового рахунку відповідач не подавав, а отже судовий спір слід вирішувати з врахуванням ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», за якими послуги надаються та оплачуються у відповідності до умов договору, який у даному випадку не укладався. Також просив суд застосувати трирічний строк позовної давності за звернення позивачем до суду за позовними вимогами за період до 28 лютого 2013 року. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані частково та такі, що підлягають частковому задоволенню виходячи з такого. Відповідач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], зареєстрований у встановленому законом порядку за даною адресою та є споживачем наданих послуг позивача з електропостачання. Згідно копії довідок Бохоницької сільської ради [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та являється власником даного домоволодіння (а.с. 15, 16, 199). В склад сім'ї входять також [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.15). Судом встановлено, що між ПАТ «Вінницяобленерго» в особі СО «Замостянські електричні мережі» та [PERSON], [INFO], склалися правовідносини з користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] Вінницької області, що підтверджується наявністю особового рахунку № [NUMBER], відповідно до якого Енергопостачальник постачає електричну енергію, а Споживач користується електричною енергією та оплачує її, визнавши таким чином укладення відповідних правовідносин між позивачем та відповідачем. Факт укладення відповідних правовідносин підтверджує відкриття особового рахунку на ім'я відповідача за [NUMBER] та проведення попередніх проплат відповідачем. Згідно довідки про споживання за період з 03.2006 року по 02.2016 року за споживачем [PERSON] значиться заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 34 669,23 грн., яка виникла 31.05.2006 року (а.с. 7-10). За позовною заявою позивач просить стягнути суму з врахуванням визнаного стороною позивача сплину позовної давності на суму 31 077 грн. 76 коп. 06.10.2014 року за вих. № 383 на адресу [PERSON] рекомендованим листом було направлено рахунок для оплати заборгованості за спожиту електричну енергію, однак відповіді СО «Замостянські ЕМ» не отримали (а.с. 11). 16.10.2014 року за вих. № 391 на адресу [PERSON] рекомендованим листом направлено повторно рахунок та попередження про відключення (а.с. 12). 16.12.2014 року [PERSON] було припинено постачання електричної енергії у зв'язку із наявною заборгованістю за спожиту електричну енергію. 05.02.2015 року ПАТ «Вінницяобленерго» в особі СО «Замостянські ЕМ» на адресу [PERSON] рекомендованим листом направлено претензію № 25/15 від 04.02.2015 року з вимогою в 10-ти денний термін сплатити наявну заборгованість та попереджено, що у випадку невиконання даної вимоги, матеріали в установленому порядку будуть передані до суду (а.с. 13, 14). Отже, правовідносини, які виникли між сторонами за даним позовом регламентуються Цивільним Кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Проте, відповідно до ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлено законом, не має наслідком його недійсності, крім випадків, встановлених законом. Діючим законодавством, що регулює виниклі правовідносини між сторонами, а саме: ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», не передбачені випадки, в яких недодержання сторонами письмової форми правочину про надання послуг з електропостачання, має наслідком його недійсність, а тому відсутність письмового договору (Типового договору) між позивачем та відповідачем не свідчить про відсутність між ними договірних правовідносин щодо надання таких послуг. Згідно судової практики Верховного Суду України (рішення від 08.07.2009 по справі № 6-10354 св.8), підключення електричної енергії за заявою наймача (власника квартири) і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених «Правилами користування електричною енергією для населення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357. Враховуючи вказане положення, суд вважає встановленою ту обставину, що між сторонами склалися правовідносини, за якими відповідач є споживачем послуг з електропостачання, а позивач - виконавецем відповідних послуг енергопостачання, на підставі яких у сторін виникають обоюдні права та обов'язки. Тому доводи відповідача про те, що за відсутності договору та заяви про відкриття особового рахунку, на нього не можуть бути покладені обов'язки щодо оплати наданих послуг, суд вважає такими, що не впливають на обов'язок щодо оплати послуг по енергопостачанню. При цьому, суд виходить з наступного: Так, згідно п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.п.19, 42 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії, відповідно до вимог пункту 20 Правил, є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Статтею 11 ЦК України визначено, що зобов'язання виникають, зокрема, з договорів та актів цивільного законодавства. Згідно статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог законів та інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п.8 ч.1 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець має право доступу в приміщення, будинки і споруди для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань засобів обліку в порядку, визначеному законом і договором. Відповідно до п. 21 Правил користування електричною енергією для населення, знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Якщо знімання показів проводиться побутовим споживачем, електропостачальник (електророзподільне підприємство) має право контролювати правильність знімання показів засобів обліку побутовим споживачем. Передані побутовим споживачем та отримані у порядку, визначеному у договорі, та/або зняті електропостачальником (електророзподільним підприємством) дані про покази засобу обліку протягом періоду, що починається за два робочі дні до кінця розрахункового місяця та закінчується на третій робочий день наступного розрахункового періоду (календарного місяця), вважаються даними на перше число календарного місяця. Зняті споживачем чи отримані та/або зняті енергопостачальником (електророзподільним підприємством) дані про покази засобу обліку в інший день вважаються вихідними даними для визначення показів засобу обліку на перше число календарного місяця шляхом додавання (віднімання) середньодобового споживання, помноженого на кількість днів (діб) між датою зняття показів та першим числом календарного місяця. Середньодобове споживання визначається виходячи з даних про покази засобу обліку, зафіксовані між двома послідовними зняттями, та кількості днів між цими зняттями показів. Платіжний документ, який виписується енергопостачальником, формується ним за обсяг електричної енергії, спожитий протягом календарного місяця (з першого числа розрахункового місяця, по перше число місяця, наступного за розрахунковим). У разі відмови побутового споживача в доступі до об'єкта споживача або незабезпечення побутовим споживачем безперешкодного доступу представників електропостачальника до засобу обліку для проведення ними зняття показів (контрольного огляду) такий факт фіксується в акті про недопуск. Враховуючи зазначене, діючи в межах свого права, позивачем в особі своїх представників було проведено перевірку електропостачання до будинку належного позивачу та складено акт № 075615 від 15.10.2014 року (а.с. 39). За складеним актом виявлено показники лічильника №04641469 - «41191» та проведено опломбування №20056347. В ході перевірки проведено фотографування за представництва члена сім'ї відповідача [PERSON] Судом було оглянуто в судовому засіданні відповідний акт № 075615 від 15.10.2014 року та технічний носій з фотофіксації, що підтверджують факт проведення перевірки показань лічильника, що підтверджують невідповідність інформації щодо енергоспоживання по домогосподарству відповідача, яке надавалося позивачу «зі слів» відповідача (а.с.8-9,39). Так, згідно розрахункового рахунку останнім показником лічильника зазначеним зі слів користувача є показник «7709». Підтвердження того, що вказані фото зроблено саме з лічильника, який знаходиться у будинковолодінні відповідача є номер лічильника, який відповідає номеру зазначеному у акті - №04641469. Інші перевірки у зазначеному у акті місяці не проводилися (а.с.7-10). Аналізуючи вищезазначене, суд вважає, доведеним факт встановлення позивачем порушення вимог «Правил користування електричною енергією для населення» та настання збитку для позивача. Порушене право позивача підлягає до відновлення, шляхом стягнення суми заборгованості. Разом з цим, суд вважає за необхідне, враховуючи заяву відповідача про застосування строку позовної давності відмовити у стягнення суми в розмірі 3591,47 грн. з застосуванням строку позовної давності станом на 28.02.2013р. З відрахуванням даної суми від загальної суми заборгованості в розмірі 31 077,76 грн., до стягнення підлягає 27 483,29 грн. ( 31 077,76 - 3591,47=27 483,29). Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача, в рахунок відшкодування сплаченого судового збору, грошові кошти в розмірі 1378,00 грн. (а.с. 5). На підставі викладеного та

Outcome: approved