Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, просить суд: визнати [PERSON], [INFO] такою,\~ що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 62 у будинку №7 по вул. Гагаріна у смт. Сергіївка м. Білгород-Дністровський Одеської області; судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач є власником квартири, що знаходиться за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, смт.Сергіївка, вул. Гагаріна, 7, кв.62 на підставі договору купівлі-продажу від 05.09.2017 року. У вказаному домоволодінні, яке належить позивачу на праві приватної власності, згідно записів у домовій книзі для реєстрації громадян, що мешкають в будинку № 7 у квартирі № 62 по вул. Гагаріна у смт.Сергіївка м. Білгород-Дністровському Одеської області, зареєстровано місце проживання [PERSON], [INFO], яка фактично у ньому не мешкає. В судовому порядку вказана особа має бути визнана судом такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт.Сергіївка, вул. Гагаріна, 7, кв. 62, у звязку з тим, що йому чиняться перешкоди у користуванні його власністю, оскільки через цю обставину він зобовязаний надмірно сплачувати житлово-комунальні послуги, отримувати різного роду поштову кореспонденцію відповідача та інші незручності, які виникають у звязку з тим, що відповідач по теперішній час зареєстрована на даній житловій площі. З вказаних вище підстав він і звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявна його заява, відповідно до якої він позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, розглянувши справу у його відсутності. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України належним чином, про причину неявки суду не сповістила. Так, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Зі згоди представника позивача, про що свідчить зава представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 -281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 05.09.2017 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованим в реєстрі за № 3877, [PERSON] є власником квартири № 62 у будинку під № 7 по вул. Гагаріна в смт.Сергіївка м. Білгород-Дністровський Одеської області, що підтверджується також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до довідки № 167 від 19.03.2018 року, виданої паспортистом Сергіївської селищної ради м. Білгород-Дністровського, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. Склад сім`ї: [PERSON], [INFO] (піднаймач), зареєстрована з 06.04.2011 року. У відповідності до акту від 21.05.2018 року, складеного житлово-комунальним господарством «смт.Сергіївка», [PERSON], [INFO] в квартирі [ADDRESS] не проживає більш ніж 6 місяців. Місце перебування останьої не встановлено. Власник вищевказаного обєкту нерухомого майна [PERSON], [INFO]. Місце реєстрації: [ADDRESS]. Правовий режим який регулює ці правовідносини системно входить до Глави 2 ЖК України і регулює порядок визнання наймача, або членів його сімї \~такими, що втратили право на користування жилим приміщенням внаслідок їх відсутності понад встановлені строки. За змістом \~ч. 1\~ ст. 71 ЖК України\~ при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, якщо наймач або члени його сім'ї \~були \~відсутні \~з \~поважних причин \~понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього \~може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Ст. 72 цього Кодексу\~ передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. Початок перебігу строку відсутності визначається з дня не проживання особи в займаному приміщенні. Виходячи з аналізу даної норми для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщеннями необхідними є дві умови: не \~проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців \~та відсутність поважних причин. Відсутність відповідача за місцем реєстрації достовірно підтверджено актом, складеним житлово-комунальним господарством «смт.Сергіївка» від 21.05.2018 року. Частиною першої\~ статті 316 ЦК України\~ встановлено, що право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1\~ ст. 317 ЦК України). При цьому згідно\~ статті 346 ЦК України\~ право власності припиняється, зокрема, в разі відчуження власником свого майна. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ ст. 383 ЦК України\~ та\~ ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Конституцією України\~ ст. 41 та ст. 1 Першого протоколу до\~ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~ Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.\~ 316,\~ 317,\~ 319,\~ 321 ЦК України). Таким чином, не зняття з реєстрації відповідача порушує право власності позивача. За таких обставин, враховуючи, що позивач є власником квартири № 62 у будинку під № 7 по вул. Гагаріна в смт. Сергіївка м.Білгород-Дністровський Одеської області, а відповідач не проживає у спірній квартирі понад встановлені чинним законодавством строки, суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідача необхідно визнати такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку з обгрунтованістю позовних вимог з відповідача на користь позивача також підлягає стягнення сплаченого згідно квитанції №32 від 06.04.2018 року судового збору у розмірі 704,80 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved