Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила до суду позов відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що шлюб зареєстровано 14 серпня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Від шлюбу [INFO] року народився син [PERSON], який проживає разом із нею ([PERSON].) та перебуває на її утриманні. Внаслідок різних поглядів на сімейні відносини, сімейні обов'язки, ведення спільного господарства та виховання дитини, між нею та відповідачем часто виникають сварки, що призвело до того, що вони припинили подружні відносини. Вважає, що шлюб між ними існує лише формально, оскільки між ними відсутнє нормальне спілкування. За таких обставин, просить шлюб розірвати, проти примирення категорично заперечує, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення, спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини немає. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін. Судом установлено, що сторони вступили у зареєстрований шлюб 14 серпня 2008 року, про що зроблено актовий запис №1150 Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України та видане Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу [INFO] року народився син [PERSON], про що зроблено актовий запис № 1955 від 18 серпня 2009 року Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Внаслідок різних поглядів на сімейні відносини, сімейні обов'язки, ведення спільного господарства та виховання дитини, між сторонами часто виникають сварки, що призвело до того, що вони припинили подружні відносини. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя" - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд вважає що сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved