Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень позивачки в судовому засіданні, від шлюбу з відповідачем у них є двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні. З 02.09.2014 року позивачка не проживає з відповідачем і з цього часу припинилися їх сімейні та матеріальні відносини. На час розірвання стосунків відповідач усно запевнив, що буде утримувати матеріально її та дітей. В жовтні він дав їй 900 гривень, потім давав по 100 - 200 гривень в місяць, що було недостатньо для утримання дітей. Востаннє в січні 2015 року дав 500 гривень, але як подарунок дочці на день народження. Після цього перестав давати гроші. Позивачка пояснила, що на даний час вона перебуває у тяжкому матеріальному становищі, відповідач не дотримується домовленості щодо утримання дітей та сплати аліментів, тому вона вирішила звернутися до суду з даним позовом. Вважає, що позивач повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки має нерегулярний, мінливий дохід, частину якого отримує в натурі. Також аліменти він має сплачувати з 01.10.2014 року, оскільки коштів, які він їй давав було недостатньо для належного утримання дітей. На підставі наведеного, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі по 400 гривень на кожного, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з 01 жовтня 2014 року. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково. Пояснив, що згідний сплачувати аліменти в розмірі який просить позивачка, але з дати подачі позову до суду 26.02.2015 року, оскільки працює неофіційно, має мінливий дохід, по мірі можливості надавав їй кошти на утримання дітей, зокрема в листопаді 2014 року дав 900 гривень, потім по 200-300 гривень в місяць, в січні 2015 року - 500 гривень. Також пояснив, що більше грошей не міг давати, так як хворів, був у лікарні, витрачав кошти на лікування. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Згідно свідоцтв про народження, сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Обставинами, які враховуються судом при призначенні аліментів, відповідно до ст.182 СК України є стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи наведене, а також те, що відповідач офіційно не працює, має мінливий дохід, суд вважає, що аліменти з нього слід стягувати в твердій грошовій сумі в розмірі, який просить позивачка. Водночас, суд не вбачає підстав для встановлення мінімального розміру аліментів "не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку", оскільки такий встановлюється лише при призначенні аліментів в частці від доходу батька (матері) і не застосовується при визначенні аліментів в твердій грошовій сумі, згідно ст.184 СК України. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Враховуючи наведене, суд також не вбачає підстав для стягнення аліментів з відповідача з 01.10.2014 року, оскільки він по мірі можливості давав позивачці кошти на утримання дітей з жовтня 2014 року по січень 2015 року, що вона не заперечує. Вказане свідчить про те, що відповідач не ухилявся від сплати аліментів. Таким чином, суд приходить до висновку, що права дітей підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача аліментів на їх утримання в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 гривень на кожного щомісячно, починаючи з 26.02.2015 року до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved