Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті її чоловіка [PERSON], який помер 31 серпня 2017 року в м. Донецьк, Україна. При цьому заявниця зазначає, що встановлення даного факту їй потрібно для оформлення спадщини та отримання недоотриманої пенсії чоловіка. При зверненні до Мелітопольського МВ ДРАЦС ГТУЮ Запорізької області їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть чоловіка, оскільки документи, що видані уповноваженими органами на окупованій території Донецької області не є дійсними та не створюють правових наслідків. Їй було надано відмову в проведенні державної реєстрації смерті у звязку з відсутністю належного документа, для проведення державної реєстрації, тому заявниця просить суд встановити даний факт смерті. В судове засідання заявниця не зявилась, однак від неї надійшла заява про розгляд справи в її відсутність та задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи у судове засіданні не зявився, заперечень проти задоволення заяви суду не надав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає повному задоволенню за таких обставин. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як встановлено судом, заявниця є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-НО №327870 від 27 грудня 1975 року /а.с.7/. Згідно свідоцтва про смерть серії ДНР № 077575, виданого 01.09.2017 року Ленінським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР, [PERSON], народжений 19.09.1953 року в селі Копитенці Летичевського району Хмельницької області Україна, помер 31.08.2017 року у віці 63 років, в місті Донецьку, про що 01 вересня 2017 року складений запис про смерть № 993. Такі ж дата і місце смерті [PERSON] зазначені в лікарській довідці про причини смерті від 01.09.2017 року, яка видана відділом судово медичних експертиз м.Донецьк. Той факт, що померлий [PERSON] був громадянином України підтверджується копією паспорта громадянина України серії ВЕ 544732, виданого 03 грудня 2001 року Ленінським РВ УМВС України в м.Донецьк. В даній копії паспорту вказане зареєстроване місце його проживання: [INFO] /а.с.12/. Постановою Верховної Ради України від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування. Місто Донецьк віднесено до таких населених пунктів. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті проводиться державним органом реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою чи рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи створені у порядку непередбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Керівник Мелітопольського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області листом від 17.11.2017 року відмовив заявниці у реєстрації смерті [PERSON] оскільки для підтвердження факту смерті не пред`явлено документ відповідної форми /а.с.10/. Тобто, свідоцтво про смерть [PERSON] та довідка лікарського закладу про причину смерті, видані в м. Донецьку - на території тимчасово непідконтрольній Україні, не створюють правових наслідків. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Встановлення даного факту необхідно заявниці для оформлення спадщини та отримання пенсії померлого чоловіка. Документ, виданий лікарським закладом м.Донецька, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, суд приймає до уваги і оцінює разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку з метою повного та всебічного зясування обставин справи, реалізації прав та інтересів заявниці. Таким чином, наявність вищевказаних доказів, на думку суду, є достатньою підставою для встановлення факту смерті в певний час, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення даного факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті, що надасть заявниці можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved