Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач 13.06.2017 року звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона працювала в КСП «Агрофірма Узинська», яка на сьогодні має назву Приватне орендне підприємство «Агрофірма Узинська», та на час розпаювання колективної землі, була членом цього господарства і мала право на виділ їй земельної ділянки. На підставі рішення Тарасівської сільської ради від 15.05.1995 року було передано у колективну власність для сільськогосподарського виробництва агрофірмі «Узинська» 2221,3 га землі, про що видано Тарасівською сільської радою Білоцерківського району Київської області державний акт на право колективної власності на землю, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 22 від 30.11.1995 року. До списку, який додавався до державного акта на право колективної власності на землю її не було включено. 27.12.2001 року на загальних зборах членів реорганізованого КСП в Приватне орендне підприємство «Агрофірма Узинська» було прийнято рішення про включення до списку власників земельних часток (паїв) працівників підприємства, які мають право, але помилково не були включені до загального списку розпаювання, в т.ч. і її під № 55 у списку, що стверджується копією протоколу № 4 загальних зборів. Згідно ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» вона має право на земельну частку (пай), а відповідно до п.5 вказаного Указу, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. В книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Агрофірма Узинська» в межах Тарасівської сільської ради за нею рахується сертифікат серія [NUMBER]. Розмір земельної частки (паю) - 2,85 умовних кадастрових гектарів, що підтверджується листом ГУ Держгеокадастру у Київській області міськрайонне управління у Білоцерківському районі та м. Біла Церква від 13.05.2017 р. № 420/181-17. Однак, отримати державний акт на право власності на земельну ділянку вона не має можливості, оскільки вищезазначений сертифікат при невідомих обставинах було втрачено, що стверджується копією оголошення в газеті «Гриф» від 24 травня 2017 року. Вона зверталась із заявою щодо видачі дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) взамін втраченого до Білоцерківської районної державної адміністрації. Листом від 09.06.2017 № К02.128.3 їй було відмовлено в видачі дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) і рекомендовано звернутися до суду, тому вона просила в судовому порядку визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 2,85 га, яка розташована в межах Тарасівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. Представник позивача, за довіреністю у справі, [PERSON] в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву в якій позов підтримала, просила вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу без участі сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача Білоцерківської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності та заперечень на позов до суду не надходило. Представник третьої особи Тарасівської сільської Ради в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Приватного орендного підприємства «Агрофірма Узинська» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі рішення Тарасівської сільської ради від 15.05.1995 року у колективну власність для сільськогосподарського виробництва агрофірмі «Узинська» було передано 2221,3 га землі, про що видано Тарасівською сільської радою Білоцерківського району Київської області державний акт на право колективної власності на землю, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 22 від 30.11.1995 року. 27.12.2001 року на загальних зборах членів реорганізованого КСП в Приватного орендного підприємства «Агрофірма Узинська» прийнято рішення про включення до списку власників земельних часток (паїв) працівників підприємства, які мають право, але помилково не були включені до загального списку розпаювання, в т.ч. [PERSON] під № 55 у списку, що стверджується копією протоколу № 4 загальних зборів (а.с.10-12). Також, судом встановлено, що [PERSON] на час розпаювання земель колективної власності була членом КСП «Агрофірма Узинська», яка була реорганізована КСП в Приватне орендне підприємство «Агрофірма Узинська», що підтверджується копією протоколу № 4 загальних зборів (а.с.10-12). Розпорядженням Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області №536 від 21.12.2006 року було надано дозвіл на розробку технічної документації зі складання державних актів на право приватної власності на землю 456 громадянам власникам земельних часток (паїв) в адміністративних межах Узинської міської Ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно додатку (а.с.9). Відповідно до Витягу з додатку до розпорядження голови адміністрації №536 від 21.12.2006 року (а.с.9 на звороті) у списку громадян, яким надається у приватну власність земельні ділянки (паї) в межах Узинської міської ради Білоцерківського району, вказано [PERSON], що мешкає за адресою [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER], паспорт [NUMBER] серія [NUMBER], площа земельної ділянки 2,85 га. Як вбачається з листа ГУ Держгеокадастру у Київській області міськрайонне управління у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві від 13.05.2017 р. № 420/181-17 (а.с.7) повідомляє, що в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Агрофірма Узинська» в межах Тарасівської сільської ради за [PERSON] рахується сертифікат серія [NUMBER]. Розмір земельної частки (паю) - 2,85 умовних кадастрових гектарів. Розпорядженням Голови Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області Немни А.Я. №744 від 17.09.2012 року внесено зміни до розпорядження голови райдержадміністрації від 21.12.2006 №536 «Про надання дозволу на розробку технічної документації зі складання державних актів на право приватної власності на землю 456 громадянам власникам земельних часток (паїв) в адміністративних межах Узинської міської Ради Білоцерківського району Київської області, а саме: заголовок до тексту розпорядження, його констатуючу частину та пункти 1,2 доповнити словами «Тарасівської сільської ради» (а.с.13). Як вбачається з оголошення в газеті «Гриф» від 24 травня 2017 року (а.с.29) сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON] був втрачений. 09.06.2017 року Білоцерківська районна державна адміністрація Київської області розглянула заяву [PERSON] від 22.05.2016 року та повідомила, що згідно п.17 «Перехідних положень» Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отриманні громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної части (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Райдержадміністрація дублікатів сертифікатів на земельну частку (пай) не видає, для вирішення питання по суті, а саме визнання права власності на земельну частку (пай), рекомендували їй звернутися до суду (а.с.8). При вирішенні даного спору суд виходив з наступного. Згідно ч.2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до Земельного кодексу України (ред.1992р.), Указу Президента «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», позивач отримала вправо на земельну частку (пай), як член КСП «Агрофірма Узинська», та звернулась в 2001 році із заявою про виділення їй земельного паю, як помилково пропущеній під час складання списків на виділення земельних паїв. Відповідно до п.3 Постанови КМ України «Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)» у разі виявлення після розробки проекту факту не включення одного чи кількох громадян, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська рада чи райдержадміністрація приймає одне з рішень (розпоряджень) або про коригування проекту землеустрою організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок, або про надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). Як роз'яснено в п. п.23,24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004р. « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам потрібно мати на увазі, що згідно зі ст. 25 ЗК при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720 /95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що помилкове невнесення [PERSON], яка була членом КСП агрофірми «Агрофірми Узинська», до списку осіб, які отримали земельні частки (паї) не може позбавити її права на земельну частку, а отже, заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, за рахунок відповідача компенсуються витрати позивача, а саме сплачений нею судовий збір в розмірі 649,60 грн. ( а.с. 1), однак представник позивача заявила клопотання про залишення судових витрат за позивачем.

Outcome: approved