Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Заявник звернулася до Мар`їнського районного суду Донецької області із заявою про встановлення, який має юридичне значення, в якій зазначила, що [PERSON] був чоловіком заявника. Під час окупації міста Донецьк, родина [PERSON] переїхала на територію підконтрольну українській владі. А саме у місто Курахове. У зв`язку з тим, що Заявнику належить житловий будинок розташований у селі Берестки Мар`їнстького району Донецької області, родина влітку мешкала у будинку а взимку мешкала у місті. Протягом 2019 року [PERSON] , тяжко хворів, а у березні 2020 року пішов з життя, а саме 12.03.2020 року та був похований у місті Курахове, де і мешкав останні роки. Наразі у заявника виникла необхідність встановити юридичний факт спільного проживання зі спадкодавцем однією родиною на день смерті та на час відкриття спадщини. Заявник звертає увагу суду на той факт, що після смерті її чоловіка залишилось спадкове майно, яке вона фактично прийняла як єдина спадкоємиця, й бажає отримати передбачені законом документи. Проте, звернувшись у квітні 2020 року до нотаріуса та органи пенсійного фонду України із заявою про прийняття спадщини та отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, їй було відмовлено з підстав недоведеності факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Звертає увагу суду на той факт, що с дня укладення шлюбу, а саме з 04.05.1960 року та по день смерті [INFO] , заявник постійно мешкала разом зі своїм чоловіком, шлюб розірваний не був. Подружжя увесь час мешкали спільно, вели господарство, мали спільний побут, а після смерті свого чоловіка Заявник провела його поховання. Заявник звертає увагу суду, що вона до останнього часу життя свого чоловіка турбувалася про нього, лікувала його, здійснювала відповідний догляд, що можуть підтвердити також і свідки, які висловили бажання прибути до залу судових засідань та надати свої свідчення, стосовно фактів, викладений в заяві. Крім того,звертає увагу суду, що після смерті чоловіка, вона отримала відповідні кошти від держави (дві пенсії) на проведення поховання, як вдова померлого. Метою встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є отримання права на спадщину. Заявник у судове засідання не з`явилась, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином. Представник заявника у судове засідання з`явилася, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Суд, розглянувши заяву та додані письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги заявника про встановлення факту постійного проживання підлягають задоволенню з підстав, які викладені нижче. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Курахове Донецької області. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] , 1935 року народження та [PERSON] , 1937 року народження, одружились 04.05.1960 року. Після реєстрації одруження присвоєно прізвище дружині - [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] з [PERSON] , з 2004 року по теперішні час зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , де вони мешкали до окупації м. Донецьк, а згодом переїхали на територію підконтрольну українській владі, впродовж сумісного проживання вони мали єдиний бюджет, вели спільне господарство, разом вирішували усі проблеми, які виникли впродовж сімейного життя. Таким чином, в судовому засіданні об`єктивно встановлений факт того, що [PERSON] з 1960 року до часу смерті [PERSON] , мешкала разом з ним однією сім`єю. Свідки ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) кожен окремо, письмово підтвердили, що [PERSON] на день смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , мешкали разом та вели спільне господарство, [PERSON] перебувала на його утриманні. Свідки підтверджують факти, викладені в заяві про встановлення факту постійного проживання. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у поняття домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року. Цим законом визначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Положенням ч. 1 ст. 29 ЦК України передбачено, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 та п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Заявник звертає увагу суду на той факт, що дана заява не містить в собі спору про право, але містить в собі підстави, які в майбутньому можуть породжувати юридичні наслідки. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у п.п. 1, 12 Постанови №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Конституція встановлює, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Тому права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст.3 Конституції). Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.1995 року «суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Таким чином, заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю підлягає задоволенню На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved