Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Позивач 16.09.2020 звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання незаконними дій (бездіяльності) та рішення в частині витребування документів про понесені витрати на оздоровлення дитини або інші підтвердження цільового використання коштів на оздоровлення; відмови у наданні [PERSON] , головному спеціалісту відділу кадрів дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - «Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма «Укрінмаш» про надання матеріальної допомоги на оздоровлення дитини; про визнання протиправним (незаконним) рішення - протоколу №15 зборів ради трудового колективу та адміністрації дочірньгоо підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт»» - «Державна госпрозрахункова зовнішньоторгівельна та інвестиційна фірма «Укрінмаш» в частині припинення розгляду заяви позивача від 30.03.2020 про надання матеріальної допомоги на оздоровлення дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що 30.03.2020 позивач відповідно до п.2.5, п.3.1 Положення про матеріальну допомогу звернулась до відповідача щодо надання матеріальної допомоги на оздоровлення дитини. 06.05.2020 відповідачем було запропоновано для подальшого розгляду заяви про надання матеріальної допомоги на оздоровлення надати підтверджуючі документи понесених позивачем витрат цільового використання коштів. Позивач 06.05.2020 отримала від голови Ради трудового колективу лист від 16.04.2020 відповідно до якого було запропоновано надати підтверджуючі документи про понесені витрати на оздоровлення дитини. 17.06.2020 позивачем було отримано лист голови ради трудового колективу від 09.06.2020 про припинення розгляду заяви про надання матеріальної допомоги на оздоровлення, оскільки з поданих позивачем документів неможливо встановити фактичні витрати на оздоровлення дитини в цілому, оскільки подані документи не відображають обсяг наданих послуг. Позивач не погодилась з протоколом №15 зборів трудового колективу щодо припинення розгляду заяви про надання матеріальної допомоги на оздоровлення та 01.09.2020 висловила недовіру раді трудового колективу щодо незаконних дій та рішень, включення до складу Ради трудового колективу працівників адміністрації відповідача. Відповідно до листа первинної профспілки «Профспілка працівників ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» профспілка звернулась з вимогою усунути порушення умов колективного договору, проте порушення не усунуто. 23.09.2020 ухвалою суду відкрито провадження. 26.10.2020 в.о. генерального директора ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» Орловим О.В. надано відзив згідно з яким зазначено про те, що позивачу було запропоновано надати підтверджуючі документи щодо понесених витрат на оздоровлення дитини або інші підтвердження цільового використання коштів на оздоровлення дитини для подальшого їх відшкодування, що не суперечить статуту та колективному договору. Матеріальна допомога на оздоровлення носить разовий характер, сама по собі заява позивача не може бути безумовною підставою для виплати матеріальної допомоги, тому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. 29.10.2020 позивач надала відповідь на відзив та вказала на те, що фонд оплати праці складається з фонду основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних і компенсаційних виплат. Посилаючись на п.2.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 №5 зазначила про те, що матеріальна допомога систематичного характеру - це допомога, яку роботодавець надає усім або більшості працівників, підстави і періодичність надання систематичної матеріальної допомоги прописують у колективному договорі підприємства або у трудових договорах працівників. Позивач вказала на те, що згідно з умовами колективного договору, матеріальна допомога на оздоровлення дитини належить до фонду оплати праці, надана всім працівникам, які мають дітей до 16 років, умовами колективного договору визначено єдиний розмір матеріальної допомоги для усіх працівників, надається 1 раз на рік на підставі заяви працівника без видання наказу чи іншого розпорядчого документу. При цьому у відповіді на відзив позивач посилається на те, що відповідач в обґрунтування відзиву не надав докази та не здійснив посилання на докази, що спростовують твердження в частині систематичного надання відповідачем працівникам матеріальної допомоги на оздоровлення дітей відповідно до заяв таких працівників, не навів обставини та підстави, що обумовлюють виплату відповідачем матеріальної допомоги на оздоровлення дітей, не спростував належність матеріальної допомоги до фонду оплати праці, тому позивач вважає, що відповідачем не наведено доказів, які спростують обставини та вимоги позивача. 16.11.2020 генеральний директор ДП ДГЗІФ «УКРІНМАШ» надав письмові пояснення щодо клопотання про витребування доказів від 15.09.2020 та заяви про виклик свідків. Зокрема наведено доводи щодо необґрунтованості клопотання щодо надання довідок, оскільки позивач не зверталась із запитом щодо отримання довідок. Зазначив про те, що сторони не заперечують та не спростовують перебування у трудових відносинах, тому відсутня необхідність у витребуванні копії трудової книжки позивача та особової справи, копії наказу про прийняття позивача на роботу, наведено заперечення щодо допиту свідків, які не брали участь у вирішенні питання щодо надання матеріальної допомоги. 18.11.2020 ухвалою суду витребувано у Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - «Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма «Укрінмаш»завірену копію діючого колективного договору та довідку чи документ іншого характеру, який за своїм змістом буде відображати надання [PERSON] матеріальної допомоги на оздоровлення дітей, її розмір, періодичність, документи з їх ідентифікацією (дата, номер, назва, реєстраційні дані вхідної кореспонденції) на підставі яких приймалось рішення щодо надання позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення дитини в період з 01.11.2013 по 31.05.2020 включно. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, з підстав, викладених у позові. Представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечували, пославшись на обставини, викладені у відзиві. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON] народився [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві 29.09.2009 року зроблено актовий запис №3299. Батько- [PERSON] , мати - [PERSON] ( а.с. 17). Відповідно до рахунку-фактури»200229/73 від 29.02.2020 ФОП [PERSON] отримав від [PERSON] 27662 грн. 35 коп. за туристичні послуги за межами України ( а.с. 33). Згідно із договором №200229/73 на туристичне обслуговування від 29.02.2020, який укладено між ТОВ «ТЕЗ ТУР» та [PERSON] , туроператор відповідно до замовлення за плату зобов`язується надати комплекс туристичних послуг загальною вартістю туристичного продукту 27662 грн. 35 коп. ( а.с. 30-31). Відповідно до платіжного доручення №13 від 29.02.2020 [PERSON] сплатила ФОП [PERSON] 27662 грн. 35 коп. ( а.с. 34). 30.03.2020 [PERSON] звернулась до ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» із заявою щодо надання відповідно до умов колективного договору матеріальної допомоги на оздоровлення дитини - [PERSON] , 2009 р.н. ( а.с. 25). Відповідно до листа за вих. №5ртк від 16.04.2020 голова Рада трудового колективу Коцар М.В. повідомила позивачу про те, що Раді трудового колективу та адміністрації ДП ДГ ЗІФ «Укрінмаш» для подальшого розгляду звернення позивача необхідно надати підтверджуючі документи про понесені витрати на оздоровлення дитини або інші підтвердження цільового використання коштів на оздоровлення дитини для подальшого їх відшкодування ( а.с. 42). 18.05.2020 позивач звернулась до Ради трудового колективу ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» із заявою відповідно до якої додала копії договру від 29.02.2020 №200229, копію рахунку-фактури від 29.02.2020, копію платіжного доручення, копію паспортів для виїзду за кордон ( а.с. 28-29). Відповідно до листа за вих. №8ртк від 09.06.2020 голова Рада трудового колективу Коцар М.В. надіслала позивачу витяг з протоколу зборів Ради трудового колективу про розгляд звернення ( а.с. 43). Згідно із Витягу з Протоколу №15uim зборів ради трудового колективу та адміністрації ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» за результатом розгляду звернень працівника [PERSON] про надання матеріальної допомоги на оздоровлення дитини прийнято рішення розгляд питання припинити, оскільки з наданих [PERSON] документів не вбачається можливим встановити фактичні витрати на оздоровлення дитини чи оздоровлення дитини в цілому, оскільки подані документи не відображають обсяг наданих послуг та кількість осіб, яким ця послуга була надана ( а.с. 44). Згідно із довідкою №16 для одержання путівки на санаторно-курортне лікування, виданої 23.06.2020 терміном дії на 12 місяців [PERSON] , [INFO] , якому рекомендовано санаторно-курортне лікування в гастроентерологічному санаторії у визначеному місці:Трускавець, Моршин, «Орлятко», Миргород, Ворзель ( а.с. 39). 27.07.2020 позивач втретє звернулась до ради трудового колективу ДП ДГ ЗІФ «Укрінмаш» із заявою щодо надання матеріальної допомоги на оздоровлення дитини, додавши копію довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дарницького району м. Києва» ( а.с. 38). 25.08.2020 позивачем висловлено недовіру Раді трудового колективу ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» ( а.с. 49). Згідно із ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із Протоколом засідання складу Ради трудового колективу від 14.01.2014 №2 uim голова Ради трудового колективу звітувала про хід виконання колективного договору в тому числі щодо надання матеріальної допомоги на самостійне оздоровлення дитини ( а.с. 18); згідно з Протоколом засідання складу Ради трудового колективу від 17.02.2015 №19/1 uim, голова Ради трудового колективу звітувала про хід виконання колективного договору в тому числі щодо надання матеріальної допомоги на самостійне оздоровлення дитини - 37 чол.( а.с. 19);, згідно з Протоколом засідання складу Ради трудового колективу від 12.01.2016 №1/1 uim, голова Ради трудового колективу звітувала в тому числі про надання матеріальної допомоги на самостійне оздоровлення дитини - 43 чол. ( а.с. 20); згідно з Протоколом засідання складу Ради трудового колективу від 10.01.2017 №2 uim, голова Ради трудового колективу звітувала про хід виконання колективного договору, в тому числі надання матеріальної допомоги на самостійне оздоровлення дитини - 24 чол. ( а.с. 21); згідно з Протоколом засідання складу Ради трудового колективу від 06.02.2018 №5 uim, голова Ради трудового колективу звітувала про хід виконання колективного договору, в тому числі надання матеріальної допомоги на самостійне оздоровлення дитини - 56 чол. ( а.с. 22); згідно з Протоколом засідання складу Ради трудового колективу від 21.02.2019 №3 uim, голова Ради трудового колективу звітувала про хід виконання колективного договору, в тому числі надання матеріальної допомоги на самостійне оздоровлення дитини - 58 чол. ( а.с. 23). Відповідно до Протоколу №4 uim зборів Ради трудового колективу та Адміністрації ДП ДГЗІФ «Укріфнмаш», належно забезпечувався соціальний захист працівників та розвиток соціальної сфери підприємства ( а.с. 24). В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила задовольнити, вказала на те, що дитина хворіє. Матеріальну допомогу на оздоровлення отримувала на підставі заяви та копії свідоцтва про народження дитини. У 2020 році було відмовлено, оскільки не було надано документи на підтвердження цільового використання коштів, тому додатково було надано договір, копії закордонних паспортів, суму оплати, довідку про те, що дитина потребує оздоровлення. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Вказала на те, що позивач з відповідачем перебувала в трудових відносинах з 2012 року, була ознайомлена з умовами колективного договору. Редакція колективного договору змінювалась, сторони переглядали умови, було укладено новий колективний договір, але соціальні гарантії було збережено. Відповідно до п.2.2. колективного договору та Положення про матеріальну допомогу матеріальна допомога надається за рахунок прибутку підприємства не частіше одного разу на рік на одного працівника і була фіксована для усіх працівників на підставі заяви та документів, що підтверджують право на надання допомоги, що у працівника є дитина, яка не досягла 16-річного віку, тобто заява і свідоцтво про народження. Ненадання допомоги представник позивача пов`язує із зміною керівництва. Заяви не реєструються, немає журналу, рішень, які відображаються в розпорядчих документах. Керівник ставив резолюцію, оформлялись рішення протоколом, який надавався бухгалтерії. Яка здійснювала виплату. У 2020 році позивач у тій же формі звернулась. Але заява не була прийнята, потім звернулась письмово. Засідання Ради виключало участь колективу, рішення приймались лише керівником і головою ради, яка зажадала від позивача документів на підтвердження цільового використання коштів. Позивач надала договір, який підтверджував, що позивач разом з дитиною отримала послугу в Єгипті. Усно позивачу було зазначено про те, що нічого не нададуть. Позивач звернулась до медичного закладу для підтвердження захворювання дитини, але отримала витяг з протоколу на підставі якого їй було відмовлено. Представник відповідача Медецька А.О. в судовому засіданні вказала на те, що враховуючи положення п.2.2. колективного договору в кошторисі можуть бути передбачені кошти, але в 2019 підприємство спрацювало в нуль, відбулись скорочення більш як 60% штату, зменшилась кількість контрактів, підприємство не відмовило в наданні, пропонували надати документи на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку. Представник відповідача Алексєєв А.А. вказав на те, що протягом 2019-2020 10% працівників із 100% працівників отримали допомогу, але з підстав, які трудовий колектив визнав поважними. Відповідно із ст. 10 КЗпПУ, колективний договір укладається на основі, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. Згідно із п.2.2. колективного договору на 2017-2018 роки, схваленого Протоколом загальних зборів трудового колективу від 26.09.2017 №120 uim, сторони домовились. Що в кошторисі витрат підприємства можуть бути передбачені витрати на фінансування соціальних, оздоровчих, культурно-масових заходів та програм. Згідно із ст.2-1 КЗпПУ, забороняється будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників залежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, гендерної ідентичності, сексуальної орієнтації, етнічного, соціального та іноземного походження, віку, стану здоров`я, інвалідності, підозри чи наявності захворювання на ВІЛ/СНІД, сімейного та майнового стану, сімейних обов`язків, місця проживання, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, участі у страйку, звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав або надання підтримки іншим працівникам у захисті їх прав, повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції", а також сприяння особі у здійсненні такого повідомлення, за мовними або іншими ознаками, не пов`язаними з характером роботи або умовами її виконання. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки витяг з Протоколу №15uim зборів ради трудового колективу та адміністрації ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» за результатом розгляду звернень працівника [PERSON] про надання матеріальної допомоги на оздоровлення дитини не містить посилань на локальні нормативні акти, внутрішні документи підприємства, які стали підставою для припинення розгляду звернення позивача. В тому числі у вказаному витягу з Протоколу №15uim не зазначено посилання на внутрішній акт, який містить вичерпні вимоги до документів необхідних для отримання матеріальної допомоги на оздоровлення дитини, їх перелік. Тому рішення відповідача носить суб`єктивний характер, а відтак при його прийнятті не враховано норми КЗпПУ, колективного договору. При цьому, судом враховано що у протоколах засідання Ради трудового колективу за період з 2014 по 2018 роки матеріальна допомога надавалась на самостійне оздоровлення дитини, тобто оздоровлення дитини працівником самостійно, відтак не потребувала здійсненню контролю використання коштів Радою трудового колективу. Контроль цільового використання коштів не передбачено умовами колективного договору. Зважаючи на викладені обставини та враховуючи відсутність обов`язкових вимог для подання документів на оздоровлення, враховуючи здійснення оздоровлення дитини працівником самостійно, суд приходить до висновку про безпідставність покладення обов`язку на позивача щодо надання додаткових документів, що підтверджують оздоровлення дитини вцілому. Інші обставини, про які вказує відповідач у відзиві не спростовують висновків суду щодо порушення прав позивача при розгляді її звернення. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставини, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи та наданих в їх обґрунтування доказів,

Outcome: approved