Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому після зменшення розміру позовних вимог просить визначити в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя розмір часток [PERSON] та [PERSON] у праві власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], рівними, по ? частки за кожним, а саме: [PERSON] належить на праві власності ? частка квартири за адресою: [ADDRESS]; [PERSON] належить на праві власності ? частка квартири за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову\~ [PERSON] зазначив, що 17.12.1994 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб у Дзержинському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова. Спільних дітей у них немає. 11.03.2005року він з відповідачем, перебуваючи у шлюбі, купили квартиру [ADDRESS], про що було укладено договір купівлі-продажу квартири. Вказана квартира була куплена в основному за його особисті кошти. Оскільки квартира була придбана ним з відповідачем під час перебування в шлюбі, то квартира є їх спільною сумісною власністю подружжя. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав викладених вище. Заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не подала. Суд, вислухавши\~ пояснення\~ представника позивача,\~ дослідивши\~ письмові докази по справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 17.12.1994року, про що зроблено актовий запис №1242 /а.с.4/. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.01.2017року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення не набрало законної сили. /а.с.47/. Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №547, квартиру №140, що знаходиться в м. Харкові, пр. Тракторобудівників, буд.102 придбано [PERSON] 11.03.2005року, тобто в період зареєстрованого шлюбу сторін. Відповідно до вимог ст.ст.\~\~60,\~57,\~69,\~70 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до\~Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених\~Земельним кодексом України. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п. 23,24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року\~вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті\~60,\~69 СК, ч. 3\~ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2,\~\~3\~ст.\~\~325 ЦК\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом\~\~не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування. З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що квартира була придбана в період зареєстрованого шлюбу сторін, а тому вона є спільним майном подружжя. За таких обставин позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved