Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В якій прохала: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 28.04.2015 Київським відділом ДРАЦС реєстраційної служби ПМУЮ за актовим записом №84. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «Муравська». Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 1 000 грн., щомісячно до її повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду. Стягнути на користь [PERSON] понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. В обґрунтування позову зазначила, що 28.04.2015 між [PERSON] (дошлюбне прізвище Чеснокова) та [PERSON] Київським відділом ДРАЦС РС ПМУЮ було зареєстровано шлюб. До реєстрації шлюбу вони проживали з відповідачем однією сімєю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Від цих стосунків мають дитину доньку [PERSON], [INFO], яка на час звернення з заявою до суду є неповнолітньою. З квітня 2017 року між сторонами почали виникати суперечки, взаємопорозуміння зникло, відновити стосунки не вдається. Сімя фактично розпалася, кожен із подружжя веде власне господарство, спільний бюджет відсутній. Спорів щодо поділу майна подружжя та порядку спілкування і виховання доньки [PERSON] не виникають. Між сторонами досягнуто згоди, що донька після розірвання шлюбу буде проживати з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Причинами розлучення стали постійні сварки, відсутність порозуміння між ними, подальше сумісне життя і збереження сімї стали неможливими. Між сторонами не досягнуто угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини, навпаки [PERSON] ухиляється від надання матеріальної допомоги, і дитина знаходиться повністю на утриманні [PERSON]. Відповідач на даний час не працює і має нерегулярний заробіток, просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1 000 грн., щомісячно, через що звертається до суду з позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що сторони з 28.04.2015 перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №84, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ №129580, зареєстроване та видане Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції 28 квітня 2015 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №225742, зареєстроване та видане Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 18 серпня 2015 року (а.с.7). Таким чином, батьками малолітньої [PERSON], [INFO] є : [PERSON] батько; [PERSON] мати. Як установлено в судовому засіданні, сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. Проживають окремо. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу, через що позов про розірвання шлюбу задовольняється. Частина 1 ст.18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, [PERSON] зобовязаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини. Як установлено в судовому засіданні, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає не достатньо. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, п ри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037-VШ від 17.05.2017 частину другу ст.182 СК України викладено в такій редакції: "2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 за №2246-VШ встановлено : у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 01 січня 2018 року 1 700 гривні, з 1 липня 1 777 гривні, з 1 грудня 1 853 гривень; дітей віком до 6 років з 01 січня 2018 року 1 492 гривні, з 1 липня 1 559 гривні, з 1 грудня 1 629 гривень; дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року 1 860 гривні, з 1 липня 1 944 гривні, з 1 грудня 2017 гривень. Таким чином, з 01.01.2018 мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (1492/2) гривень, 746 гривень. 13 серпня 2017 року дитині [PERSON], [INFO], виповнилось 2 роки. Як слідує із п.17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» : що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 ЗУ від 21.04.1999 № 606-XIV Про виконавче провадження він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 1 000 грн. та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до вимог ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів. Стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з моменту звернення до суду до досягнення нею повноліття, оскільки матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає в недостатньому розмірі. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 640 грн.(а.с.1). Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Також стягнути з [PERSON] судові витрати сплачені позивачем при подачі позову. Також стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 769 гривень 60 копійок, від сплати якого звільнена при подачі позову позивач.

Outcome: approved