Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. У жовтні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Билбасівської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO] за місцем свого мешкання померла її бабця [PERSON] , [INFO] , мати її батька [PERSON] , [INFO] . На час народження батька вона була одружена з [PERSON] , шлюб з яким було розірвано 26.07.1977 року. 10.08.1981 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Бабуся прийняла спадщину після померлого чоловіка та відповідно до постанови нотаріусу від 15.07.1989 року отримала свідоцтво про право на спадщину по закону, яке зареєстроване в реєстрі за №939. 10.03.1990 року [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Її батька [PERSON] помер [INFO] . На час відкриття спадщини після померлої бабці [INFO] позивач була неповнолітньою, тому вважає, що прийняла спадщину відповідно до ч.4 ст. 1268 ЦК України. Постановою державного нотаріусу Другої Слов`янської нотаріальної контори від 16.09.2020 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її бабусі [PERSON] , а саме на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] а оскільки спадкоємцем не надано нотаріусу документу, що встановлює право власності на вказаний будинок. У зв`язку з чим просить суд визнати за собою в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] вартістю 78\~493 грн. 00 коп. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 2. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Винник З.Г. що діє\~на підставі\~ордеру \~серія ДН\~№130248\~від 08.10.2020\~року (а.с.21), в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи у суді повідомлялись належним чином, справу просили розглядати за своєї відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутністю та за відсутності її представника. 3. Представник відповідача Билбасіської селищної ради в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги просив задовольнити (а.с.34). ІІІ. Процесуальні дії у справі. 4. Ухвалою від 02.11.2020 року по справі проведено підготовче засідання, закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд (а.с.31). ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 5. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.8) батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . 6. 26.07.1977 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] (а.с.9) 7. Відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу серія [NUMBER] (а.с.10), укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.10), прізвище [PERSON] присвоєно [PERSON] . 8. 15.07.1989 року [PERSON] , отримала свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , а саме на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] а посвідчене державним нотаріусом Другою Слов`янської нотаріальної контори Бочко В.П., зареєстровано в реєстрі за №939. 9. Відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу № [NUMBER] (а.с.12), 10.03.1990 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.10), прізвище [PERSON] присвоєно [PERSON] . 10. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.13), [PERSON] померла у с. Нікополь Барвінківського району Харківської області, після її смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с.14) 12. Спадкоємцем після [PERSON] є її онука [PERSON] . 13. Постановою державного нотаріусу Другої Слов`янської нотаріальної контори від 16.09.2020 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її бабусі [PERSON] , а саме на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки спадкоємцем не надано нотаріусу документу, що встановлює право власності на вказаний будинок. V. Оцінка Суду. 14. Так, згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. 15. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. 16. У відповідності зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав й обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 17. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 18. У відповідності до норм ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 19. Спадкоємцем після померлої [PERSON] є її онука [PERSON] , яка відповідно до ч.4 ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину. Позивач не може оформити у нотаріуса спадщину, у зв`язку з відсутністю у спадкодавця [PERSON] оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок Відповідно до листа державного нотаріусу Другої Слов`янської нотаріальної контори Грецької Т.П. від 12.11.2020 року №662/02-17 (а.с.33), вбачається, що після померлих [PERSON] [INFO] та [PERSON] 11.05.2016 року, спадкові справи не заводились. Вирішуючи питання про визнання права власності на квартиру, суд виходить з наступного. 20. У відповідність до вимог ст. 1297 ЦК України, спадкоємець,\~який прийняв\~спадщину,\~у складі\~якої є\~майно та/або\~майнові права,\~які обтяжені,\~та/або\~нерухоме майно\~та інше\~майно,\~щодо якого\~здійснюється державна\~реєстрація,\~зобов`язаний звернутися\~до нотаріуса\~або в\~сільських населених\~пунктах -\~до уповноваженої\~на це\~посадової особи\~відповідного органу\~місцевого самоврядування\~за видачею\~йому свідоцтва\~про право\~на спадщину\~на таке\~майно. Таким чином, в нього немає іншої можливості оформити право на спадщину, ніж звертатися з цими вимогами до суду. 21. Згідно до статей 1261, 1268 ЦК України, спадкуванням с перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, враховуючи, що в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті [INFO] . Згідно із п. 4.14 та п.4.15 гл.10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 встановлено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. 23. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 24. Згідно п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13: якщо нотаріус або орган державної реєстрації прав відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину. 25. У відповідність статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велі Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. 26. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті\~6\~та статті\~13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). 27. Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України, набуття права власності\~це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 цього Кодексу. 28. Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст. 392 ЦК України, є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. 29. Крім того, відповідно до положень частини 4\~статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у\~Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що представник відповідача визнав позовні вимоги, суд приймає визнання представником відповідачем позову. При цьому судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а також те, що визнання позову є не добровільним чи є умовним. 30. Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі, визнання представником відповідача позову, суд прийшов до висновку, про наявність підстав про визнання права власності за позивачем [PERSON] на житловий будинок, тому позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 31. Позивач, відповідно до позову не вимагає компенсації за понесені нею судові витрати по справі.

Outcome: approved