Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником 3/25 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Власником іншої частини будинковолодіння являється [PERSON] Відповідно до рішення Вінницької міської ради від 27.08.1953 року за № 28/1063 за будинком закріплено норму землекористування 874 кв.м. Фактичний порядок користування земельною ділянкою зафіксований на кадастровому плані земельної ділянки, виготовленому КП "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації". Позивач вирішив реалізувати своє право власності в повному обсязі, а тому змушений звернутися із даним позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та не заперечила про встановлення порядку користування земельною ділянкою відображеному на кадастровому плані. Представник третьої особи в судовому засіданні при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 22.01.2014 року [PERSON] належить на праві власності 3/25 частки житлового будинку з відповідною часткою госпорарських будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Власником іншої частини будинковолодіння являється [PERSON] Відповідно до рішення Вінницької міської ради від 27.08.1953 року за № 28/1063 за будинком закріплено норму землекористування 874 кв.м. Також фактичний порядок користування земельною ділянкою зафіксований на кадастровому плані земельної ділянки, виготовленому 03.02.2014 року КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації», де [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0,0127 га, яка зазначена жовтим кольором, а [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0,0747 га, зазначена блакитним кольором. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року за №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд не може відмовити в позові або закрити провадження у справі про встановлення порядку користування земельною ділянкою з тих підстав, що його визначено угодою сторін. Якщо при вирішенні спору суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку користування. В частині 4 ст. 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Зазначений в кадастровому плані порядок користування земельною ділянкою відповідає вимогам ст. 120 ЗК України ст.ст. 358, 377 ЦК України. Враховує можливість нормального користування будинком та здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, можливість проходу з вулиць на подвір'я. Згідно ст. 337 ЦК України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщена на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією часткою земельної ділянки на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування, що повністю знайшло своє відображення в кадастровому плані складеному 03.02.2014 року КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації». Відповідно до п. 1 ст. 88 Земельного кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. На даний час угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між сторонами не укладена, тому позивач змушений звернутись в суд з даним позовом для подальшої приватизації своєї частини земельної ділянки. У відповідності до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до пункту п.п. «е» п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7, у випадках, передбачених статтями 86-89 ЗК, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду, а при перебування ділянки в спільній сумісній власності (у подружжя, членів фермерського господарства, якщо інше не передбачалось угодою між ними, співвласників жилого будинку) - за договором або законом. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Учаснику спільної сумісної власності зазначене право належить за умови попереднього визначення розміру рівних земельних ділянок, якщо інше не передбачене законом або не встановлено судом. За таких обставин суд вважає, що визнання позову не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права та охоронювані інтереси. Понесені позивачем судові витрати суд вважає за можливе залишити за позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved