Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатись. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. В шлюбі народилося двоє дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.10.2019 року визначено стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 2000 грн., на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 07 жовтня 2018 року та до досягнення старшою дитиною повноліття. Вказує, що на даний час син [PERSON] досяг повноліття та навчається у Коледжі технологій, бізнесу та права Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки на денній формі навчання. Зазначає, що відповідач ухиляється від утримання дитини та матеріальної допомоги добровільно не надає. Також вказує, що не має можливості в повній мірі самостійно забезпечити всі необхідні потреби сина [PERSON] , оскільки, вони є значними. Просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення сином 23-х років. Ухвалою суду від 11 грудня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності. Просила суд, позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач до початку судового засідання також надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Третя особа до початку судового засідання також надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності. Просив суд, позов задовольнити. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, однак, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 жовтня 2018 року шлюб між ними було розірвано (а.с.10). В шлюбі народилося двоє дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.11-12). Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2018 року визначено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 2 000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.10.2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття(а.с. 17-18). Відповідно до довідки від 28.10.2020 року вбачається, що [PERSON] навчається у Коледжі технологій, бізнесу та права Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки на денній державній формі навчання (а.с. 15). Судом встановлено, що [PERSON] не приймає належної участі в утриманні сина, хоча спроможній надавати матеріальну допомогу дочці, яка продовжує навчання і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не є меншим 23 років; продовження навчання ними; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дочки, сина, тощо. Відповідачем не надано суду доказів його непрацездатності та наявності на його утриманні інших дітей тощо. З урахуванням того, що повнолітній син відповідача, [PERSON] , продовжує навчання на денній формі навчання, можливості працевлаштуватися немає, перебуває на утриманні у матері, а тому суд вважає, що [PERSON] дійсно потребує матеріальної допомоги. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі - 2000 грн. щомісячно до закінчення дитиною навчання. У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 420,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 75, 82, 84, 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved