Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчається. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 1997 року по 25.08.2005 року позивачка перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Позивач та відповідач мають спільного сина [PERSON], який народився 21.12.1999 року та на даний час перебуває на утриманні позивача і навчається в м. Київ на першому курсі денної контрактної форми навчання у Національному університеті харчових технологій. До 21.12.2017 року, тобто до досягнення сином повноліття, позивач сплачував аліменти на утримання сина, у звязку з чим у позивачки була можливість забезпечувати потреби сина. Після припинення сплати аліментів доходів позивача недостатньо для утримання сина, оскільки позивачка працює на мінімальну зарплату, щомісячно витрачає на повсякдення потреби сина (продукти харчування, проїзд у громадському транспорті, витрати на навчальні засоби, предмети особистої гігієни та ін.) близько 3000 грн., крім того витрати позивача на щорічне придбання одягу та взуття для сина складають 8000-10000 грн., а також позивачка сплачує плату за навчання сина та проживання в гуртожитку 23300 грн. Позивач також вказує на те, що відповідач має можливість та зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини його доходів. У звязку з наведеним, у позовній заяві позивачка просить розглядати справу в порядку спрощеного провадження та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітної плати (доходу) щомісячно на утримання сина [PERSON] ([INFO]), починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення сином 23-річного віку або до закінчення навчання. Відповідач надав суду письмову заяву зі змісту якої вбачається, що він визнає позовні вимоги [PERSON] та погоджується на стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який 25.08.2005 року розірвано, про що відділом РАЦС Нетішинського МУЮ у Хмельницькій області видано свідоцтво про розірвання шлюбу 1-БВ №005105 від 14.10.2005р. Згідно свідоцтва про народження 1-БВ №294328 від 10.10.2000р. батьками [PERSON], який народився 21.12.1999 року, є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]. Згідно довідки Національного університету харчових технологій №23-5664 від 11.12.2017р. [PERSON] є студентом 1-го курсу денної форми навчання факультету ГРТБ Національного університету харчових технологій, початок навчання 01.09.2017р., закінчення навчання 30.06.2021р. Зі змісту договору про надання освітньої послуги, укладеним 14.08.2017р. між виконавцем послуг - Національним університетом харчових технологій та замовником послуг - позивачем [PERSON] щодо надання освітньої послуги одержувачу - [PERSON], вбачається, що Національний університет харчових технологій за рахунок коштів позивача [PERSON] здійснює надання освітніх послуг зі здобуття вищої освіти [PERSON] за ступенем «Бакалавр» з денною формою навчання на факультеті Готельно-ресторанного та туристичного бізнесу, строк навчання з 01.09.2017р. по 30.06.2021р., загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання складає 75600 грн., що становить 18900 грн. на рік. Крім того, факт проживання [PERSON] в гуртожитку університету на платній основі підтверджується угодою на проживання в гуртожитку Національного університету харчових технологій від 01.09.2017р. Згідно свідоцтва про народження 1-БВ №294328 від 10.10.2000р. [PERSON] народився 21.12.1999 року, тобто на час розгляду справи судом йому виповнилося 18 років, у звязку з чим на даний час стягнення аліментів на його утримання припинено, що також підтверджено і не заперечується сторонами. Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Обставинами, які враховуються судом при призначенні аліментів, відповідно до ст.182 СК України є: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення Згідно роз'яснень, викладених в п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 16.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, судом встановлено, що на утриманні позивачки перебуває син [PERSON], який є студентом денної форми навчання Національного університету харчових технологій та самостійних доходів немає, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина на період навчання, оскільки зазначене не спростовано ним та не заперечувалось, крім того відповідач повністю визнав позов. На підставі вищевикладеного, враховуючи обов'язок батьків утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити повністю та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення сином [PERSON] віку 23 років. На думку суду, такий розмір аліментних зобовязань буде достатнім для виконання відповідачем обовязку по утриманні повнолітнього сина, який навчається. У відповідності з ст.141 ЦПК України і Закону України "Про судовий збір", з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved