Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. В обґрунтування позову посилається на те, що 11.08.2016 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Завадівської сільської ради Турківського району Львівської області. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Після одруження вони з відповідачем проживали в будинку його батьків. Через деякий час відносини в сім`ї зіпсувалися, оскільки відповідач почав вчиняти скандали та сварки. Також сварки постійно відбувалися з його матір`ю, внаслідок чого вона змушена була покинути сім`ю і на даний час вони спільно з відповідачем не проживають. Вона винаймає житло в м.Турці, де і проживає з дитиною. Відповідач грошей на утримання дитини не виділяє, внаслідок чого дитина знаходиться на її повному утриманні, тобто відповідач своїх батьківських обов`язків по утриманню дитини в добровільному порядку не виконує. Постійного місця праці на території України відповідач не має, однак протягом останнього року отримує нерегулярний мінливий дохід від заробітків за кордоном в Республіці Польщі, в сумі приблизно 30 000 грн. на місяць, про що постійно вихваляється перед односельчанами та перед нею Вона неодноразово зверталася до нього з проханням виділяти гроші на утримання їхньої дитини. Коштів, які вона має інколи не вистачає на повноцінне утримання дитини, багато витрат іде на дитяче харчування, засоби гігієни, ліки, одяг. На даний час відповідач своїх зобов`язань про добровільне надання матеріальної допомоги на утримання дитини не виконує. Відповідач є молодою, працездатною, фізично здоровою людиною, інвалідності або інших важких хронічних захворювань не має, а відтак має всі можливості для виділення коштів на утримання їх малолітньої дитини. Просить стягувати щомісячно з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з часу подання нею позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 19.04.2019 року постановлено цивільну справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали судді Турківського районного суду Львівської області від 19.04.2019 року відповідач отримав особисто згідно витягу із офіційного сайту Укрпошти 26.04.2019 року. 24.05.2019 року відправлення на ім`я позивача повернулося до суду із відміткою у поштовому повідомлені "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомлені відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що судове поштове відправлення направлялося на адресу позивача, яку нею зазначено в позовній заяві, а згідно позначки працівника поштового відділення позивач не отримав у зв`язку із закінченням терміну зберігання, а тому в суду є підстави вважати, що позивач отримала ухвалу про відкриття спрощеного провадження та повідомлена про порядок розгляду справи. Відповідач у встановлений судом строк подав заперечення на позов. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 серпня 2016 року виконавчим комітетом Завадівської сільської ради Турківського району Львівської області зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис №4. 28 лютого 2019 року від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , який проживає разом з матір`ю і перебуває на її повному утриманні, що підтверджується довідкою №1094 від 16.07.2019 року, виданою виконавчим комітетом Завадівської сільської ради Турківського району Львівської області. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, хоч є працездатною особою. Твердження відповідача, що він не є батьком дитини, і просить суд викликати та допитати в якості свідків осіб, які підтвердять даний факт, суд до уваги не приймає, оскільки по-перше згідно норм ст.13 Цивільного процесуального кодексу України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог; і по-друге у відповідності до ст.136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Батьком [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження вказано відповідача - [PERSON] , отже він повинен виконувати всі покладені на нього обов`язки батька, що передбачені законом, зокрема і обов`язок утримання. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч.3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На підставі наведеного, врахувавши розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; те, що обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття покладений на обох батьків, суд приходить до висновку, що позов є підставним і обґрунтованим та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі, зазначеному в позовній заяві. Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №9 від 29.03.2019 року та опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги від 29.03.2019 року позивач поніс витрати на правничу допомогу у розмірі 800,00 грн. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 800,00 грн. Відповідно до п.5 ч1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір`з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. Разом з тим, суд приходить до висновку, у відповідності до вимог п.1 ч.1ст.430 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved