Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання часток співвласників земельної ділянки в якому просить визначити, що розмір часток співвласників [PERSON] Нині покійного), [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку є рівними та становлять 1/4. Позов мотивовано тим, що рішенням Чорноморської селищної ради від 14.12.2007 року №288-V [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] була надана у власність земельна ділянка площею 0,2197 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер чоловік позивачки та батько відповідачів [PERSON] . Позивач як спадкоємець померлого не може отримати свідоцтво про право на спадщину на частку земельної ділянки, оскільки розмір часток співвласників земельної ділянки не визначено. Позивач позбавлена можливості оформити своє право на успадковану частину земельної ділянки без визначення часток співвласників, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши у підготовчому засіданні обставини справи, суд приймає визнання відповідачами позову та вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, на 09 липня 2008 року [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2197 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, співвласниками земельної ділянки без визначення часток в державному акті вказані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 04 вересня 2018 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Державним нотаріусом Лиманськогої районної державної нотаріальної контори Одеської області у зв`язку з відмовою спадкоємців першої черги - сина спадкодавця [PERSON] та доньки [PERSON] видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на ј частку житлового будинку під [ADDRESS] . Однак, у видачі позивачу після смерті чоловіка свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки було відмовлено через неможливість, встановити склад спадкового майна. Згідно ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення часток спадкодавця та інших співвласників (сторін по справі) у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку з метою реалізації права позивача на спадкування за законом. Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, визначені нормами спадкового права, а також нормами ЦК України щодо спільної власності. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Задовольняючи позов суд враховує положення вказаних вище норм законодавства про рівність часток, визнання відповідачами позовних вимог, а також ту обставину, що жодних інших домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, жодних доказів щодо домовленостей про інший розмір часток суду не представлено, а також те, що частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. При цьому суд враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Тому, з огляду на викладене, враховуючи те, що позивач як спадкоємець не може юридично закріпити своє право на спадщину без попереднього визначення розміру часток спадкодавця в спадковому майні, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності на земельну ділянку, підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved