Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ "Південспецбуд" про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди. В позові він вказав, що працював у відповідача з 04.06.2015р. виконавцем робіт та наказом № 54 К від 15.10.2015р. його було звільнений з посади на підставі ст. 38 КЗпП України, тобто за власним бажанням. Відповідач, в порушення вимог ст.115 КЗпП України, щомісячно не виплачував заробітну плату в повному обсязі, в зв`язку з чим станом на жовтень 2015р. утворилася заборгованість по заробітній платі в сумі 5721 грн. 00 коп. В день звільнення, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, відповідач не провів з ним повний розрахунок та не виплатив заборгованість по заробітній платі. При звільненні також не виплачено компенсацію за невикористану відпустку в кількості 12 днів, що становить 746 грн. 46 коп. Середній заробіток за весь час затримки розрахунку за період з 15.10.2015р. по 15.02.2016р. становить 7592 грн. 06 коп. Його середньоденний заробіток становить - 62 грн. 23 коп. Позивач надав розрахунок заборгованості по заробітній платі, невикористаної щорічної відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку. Вважає також, що діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду в розмірі 5000 грн., оскільки він мав скрутне мате6ріальне становище. Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 5721 грн. 00 коп., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 746 грн. 46 коп., середній заробіток за період затримки розрахунку з 15.10.2015р. по 15.02.2016р. в сумі 7592 грн. 06 коп. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. 00 коп. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином неодноразово, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень та розрахунків суду проти позову не надав, у звязку з чим проведено заочний розгляд справи зі згоди позивача. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися працівникам регулярно, не рідше 2-х разів на місяць. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, адміністрація повинна письмово повідомити працівника перед виплатою. Судом встановлено, що [PERSON] працював у відповідача, що підтверджується записом в його трудовій книжці. 15.10.2015р. його було звільнено з роботи на підставі ст.38 КЗпП України, тобто за власним бажанням, про що зазначено у його трудовій книжці. На момент звільнення позивача заборгованість відповідача перед ним по заробітній платі складає 5721 грн. 00 коп. Заробітна плата, а також інші суми, що належать до виплати працівникові, має бути виплачено в день звільнення,\~як того вимагає\~ст. 116 КЗпП України.\~ У відповідності до ст.117 КЗпП України, відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Судом не встановлено, що на момент звільнення позивача з роботи не було спору між сторонами про розмір належних робітнику до виплати сум. Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Заборгованість по заробітній платі станом на 15.10.2015р. складає - 5721 грн. 00 коп. При звільненні також не виплачено компенсацію за невикористану відпустку в кількості 12 днів, що становить 746 грн. 46 коп. Позивачем надагл відповідний розрахунок заборгованості , який відповідачем не спростовано. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 5721 грн. 00 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.10.2015р. по 15.02.2016р., що становить 122 календарних дні в розмірі 7592 грн. 06 коп., виходячи із середньоденної заробітної плати 62 грн. 23 коп. Виплата середнього заробітку за час затримки розрахунку повинна бути проведена відповідачем з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів, які проводяться на підприємстві. Відповідач не оспорює вказані обставини. Неправомірними діями відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду, оскільки були порушені його трудові права, він не мав коштів для існування, у звязку з чим вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. Згідно ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у звязку із чим з відповідача слід стягнути 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved