Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Заявник звернулась із заявою про визнання фізичної особи [PERSON] Джелялівни недієздатною. Обґрунтовуючи заяву, посилається на те, що громадянка [PERSON]-Ш. Д. є інвалідом І групи з дитинства. Захворювання [PERSON]-Ш. Д. призводить до того, що вона не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного медичного нагляду та лікування у лікарів-психіатрів. Вказує, що здійснює за донькою постійний догляд, оскільки [PERSON]-Ш. Д не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, просить суд визнати недієздатною громадянку [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою [INFO], та встановити над нею опіку, призначивши її ([PERSON]Е.) опікуном. У судовому засіданні заявник підтримала вимоги, просить їх задовольнити. Представник зацікавленої особи в судовому засіданні підтримав заяву, вважає, що її слід задовольнити та визнати [PERSON]-Ш. Д. недієздатною, також не заперечує проти призначення опікуном [PERSON]-Ш. Д. її мати [PERSON] Суд, зясувавши думку сторін, дослідивши та оцінивши всі наявні докази в справі в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Факт родинних відносин заявниці із [PERSON]-Ш. Д. підтверджується копією повторного свідоцтва про народження, серії І-КГ № 155616 від 28.02.2013 року, згідно до якого [PERSON]-Ш. Д. народилась 09.03.1998 року. В відомостях про матір вказана заявниця. Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 22 березня 2016 року, серія 12ААА № 280443 [PERSON] є інвалідом 1-ої групи (А), причина інвалідності з дитинства. Потребує постійного стороннього догляду. Згідно рішення Партизанської селищної ради Генічеського району №51 від 16.06.2016р. дозволено призначити піклувальником [PERSON] Джелялівни, [INFO] її рідну мати [PERSON], [INFO] Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 409 від 30.08.2016 року, судово-психіатричними експертами зазначено, що [PERSON] страждає тяжкою розумовою відсталістю в стадії вираженої імбецильності внаслідок хвороби Дауна. У своєму психічному стані [PERSON]-Ш.Д. не може сприймати значення своїх дій і керувати ними. Відповідно до п.1 ч.2\~ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною. Відповідно до вимог ст.240 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника та представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом з урахуванням стану її здоровя. Згідно ч. 1 ст. 241 ЦПК України, суд, ухвалює рішення про визнання особи недієздатною встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки призначає їй опікуна. Згідно\~ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Постановою Пленуму ВСУ № 3 від 28.03.1972 року "Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним", із змінами та доповненнями, передбачено, що встановлений ст.ст.\~15\~і\~16 ЦК\~судовий порядок вирішення питання про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним є важливою гарантією захисту прав і законних інтересів громадян.\~\~\~\~ Відповідно до\~ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється\~Цивільним процесуальним кодексом України. Як вбачається із роз'яснень, даних в п. 6\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» № 3 від 28 березня 1972 року\~рішення суду в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним повинно відповідати вимогам\~ст.203 ЦПК. В резолютивній частині рішення слід зазначати лише висновок суду про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним або про відмову в задоволенні заявлених про це вимог. Згідно ч.1\~ст.40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що [PERSON] [INFO] за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому заяву [PERSON] слід задовольнити, та визнати [PERSON]-Ш. Д. недієздатною та встановити над нею опіку, опікуном призначити її мати, заявника у справі [PERSON] З огляду на вищенаведене та

Outcome: approved