Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач в листопаді 2015 року звернувся до суду з вищезазначеними вимогами, просив визнати його батьком дитини [PERSON], [INFO]. При цьому зазначив, що в момент зачаття дитини з матір'ю [PERSON] без реєстрації шлюбу спільно проживали, вели разом господарство, пов'язані були спільним побутом. Після народження сина, Нікіти, 17.12.2013 р. н., батьком дитини був записаний відповідач, оскільки відповідачі на той час перебували в зареєстрованому шлюбі. Просить визнати батьківство відносно сина та виключити [PERSON] з відомостей про батька в свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] та включити його, як батька дитини, а також змінити прізвище з «[PERSON]» на «[INFO]». В судове засідання сторони не з'явилися, надіслали заяви про розгляд справи в їх відсутності. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст. 128, 129 СК України. Дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" із змінами та доповненнями, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01.01.2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Згідно до вимог ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно ЦПК України. У відповідності до вимог ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Судом встановлено, що в свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON] /а.с.6/. Як вбачається із змісту заяви відповідачів [PERSON] від 18.01.2016 року та [PERSON] від 18.01.2016 року останні позовні вимоги визнали. У відповідності до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення в позові. Встановленим фактам, що підтверджені письмовими матеріалами справи, відповідають сімейні правовідносини. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, у відповідності до вимог ст. 61 ЦПК України. Обставини щодо кровного споріднення між позивачем та дитиною, народженою [PERSON] не підлягають доказуванню, оскільки відповідач визнав позовні вимоги і не заперечував щодо їх задоволення. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими, ґрунтуються на достовірних та допустимих доказах та вимогах чинного законодавства, а відтак підлягають до задоволення. За таких обставин, доводи позивача вбачаються переконливими, а позовні вимоги обґрунтованими, які підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved