Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та уточнивши позовні вимоги просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.12.2015 року по 30.04.2016 року в розмірі 1574,77 грн., мотивуючи тим, що рішенням суду з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на її утримання на час навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох річного віку. Добровільно виконувати рішення суду відповідач відмовився. 15 грудня 2015 року постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження із примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів. Однак і після цього відповідач продовжує ухилятися від сплати аліментів. У зв'язку з несплатою відповідачем аліментів, вона вимушена звернутися до суду з дійсним позовом та просити стягнути з нього неустойку (пеню). В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, з яких підстав навести суду не зміг. В подальшому в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 1 вересня 2015 року на весь період навчання у Державному ВНЗ «Національний гірничний університет», але не більш ніж до досягнення нею двадцяти трьох річного віку. На підставі даного рішення 2 грудня 2015 року було видано виконавчий лист №206/4840/15-ц,2/206/1307/15. Згідно з довідкою державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області станом на 01.02.2016 року заборгованість відповідача по аліментам складає 5180,15 грн. Відповідач в судовому засіданні не спростовував розмір заборгованості по аліментам та не зазначав, що сплачував якісь суми по аліментам за рішенням суду. За час розгляду справи, в рахунок погашення заборгованості по аліментам відповідачем [PERSON] нічого сплачено не було та розмір заборгованості збільшився ще за три місяці (лютий 2016 року, березень 2016 року, квітень 2016 року). Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються щомісяця, тому за змістом ст.196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості і її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць в якому не проводилось стягнення аліментів. У пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Аналізуючи докази у справі, суд приходить до висновку, що факт ухилення відповідача [PERSON] від сплати аліментів знайшов своє підтвердження. Поважних причин несплати аліментів у вказаний період часу відповідачем судом не встановлено. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України, в Постанові від 1 липня 2015 року в справі №6-94 цс 15, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості на той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому вникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Позивач звертаючись до суду з позовом просив стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів не за весь період її утворення, а лише з грудня 2015 року по квітень 2016 року. Відповідно ч 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За розрахунком суду розмір неустойки (пені) склав: - за грудень 2015 року аліменти, які підлягали сплаті у розмірі 1036,03 грн. боржником не сплачено, пеня складає суму 321,16 грн. (1036,03 грн. х 31 дн. : 100 = 321,16 грн.); - за січень 2016 року аліменти, які підлягали сплаті у розмірі 1036,03 грн. боржником не сплачено, пеня складає суму 321,16 грн. (1036,03 грн. х 31 дн. : 100 = 321,16 грн.); - за лютий 2016 року аліменти, які підлягали сплаті у розмірі 1036,03 грн. боржником не сплачено, пеня складає суму 300,45 грн. (1036,03 грн. х 29 дн. : 100 = 300,45 грн.); - за березень 2016 року аліменти, які підлягали сплаті у розмірі 1036,03 грн. боржником не сплачено, пеня складає суму 321,16 грн. (1036,03 грн. х 31 дн. : 100 = 321,16 грн.); - за квітень 2016 року аліменти, які підлягали сплаті у розмірі 1036,03 грн. боржником не сплачено, пеня складає суму 310,81 грн. (1036,03 грн. х 30 дн. : 100 = 310,81 грн.). Всього пеня за період з 01.12.2015 року по 30.04.2016 року, на яку має право позивачка у зв'язку з виникненням заборгованості по аліментам за цей період складає 1574,77 грн. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню та стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок нарахованої пені на заборгованість по аліментам за період з 01.12.2015 року по 30.04.2016 року в сумі 1574,77 грн. Питання судових витрат вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved