Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивач 14 грудня 2017 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. 03 жовтня 2016 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, який був посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області. Відповідно до умов вказаного договору, відповідач отримала від позивача суму грошових коштів у розмірі 12 620 грн. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується її підписом на договорі позики. Відповідно до п. 1 вказаного договору позики, кінцевий строк повернення позики 18 листопада 2016 року. На даний час відповідач свої зобовязання не виконала, тому він вважає, що вказана сума боргу має бути стягнута з відповідача примусово. Згідно п. 5 договору позики, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, то позикодавець вправі предявити до стягнення з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми. Три відсотки річних , за його розрахунками, за 389 днів прострочення складають 403, 00 грн. Сума пені складає 3560, 91 грн. Витрати від інфляції складають 1838, 62 грн. Таким чином, загальна сума боргу станом на день подачі позову складає 18422, 53 грн. На підставі зазначеного, просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 18422,53 грн., з яких основна сума боргу 12620 грн. 00 коп, три відсотки річних - 403,00 грн., пеня - 3560 грн. 91 коп. та витрати від інфляції у розмірі 1838 грн. 62 коп. Також просив стягнути з відповідача на його користь судовий збір у розмірі 640,00 грн., сплачений при подачі позову. 15 грудня 2017 року набув чинності\~Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII\~від 03.10.2017 року\~(надалі - Закон № 2147-VIII), Розділом\~2\~якого внесено зміни до\~Цивільного Процесуального кодексу України\~та викладено його у новій редакції. Згідно п.11 ч. 1\~Розділу ХІІІ (Перехідні положення) ЦПК України, в редакції\~Закону\~№ 2147-VIII, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. (а.с. 18). Відповідач у судове засідання не зявилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за місцем реєстрації (а.с.12). До суду повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 05.04.2018 року о 15.30 год., як не вручений у звязку із закінченням терміну зберігання (а.с.17). Судова повістка у відповідності до ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученою. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд на підставі\~ст.280 ЦПК України\~розглянув справу заочно. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 03 жовтня 2016 року між сторонами було укладено договір позики, який було посвідчено [PERSON], приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, реєстровий номер 4005 (а.с. 8). Відповідно до п. 1 вказаного договору [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти в сумі 12620,00 грн., а [PERSON] зобовязалася повернути [PERSON] такуж суму грошових коштів гривнях в термін до 18 листопада 2016 року включно у порядку, що встановлений цим договором. Згідно п. 5 вказаного договору, якщо [PERSON] своєчасно не поверне суму позики, [PERSON] вправі предявити у строки, передбачені чинним законодавством України, цей договір до стягнення, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми. Звернення стягнення здійснюватиметься як за рішенням суду, так і на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені\~родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. На теперішній час відповідач ухиляється від виконання свого зобовязання та повернення суми коштів позивачу. У відповідності до\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між позивачем та відповідачем був укладений договір позики від 03 жовтня 2016 року за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 12620,00 грн. За розрахунками позивача витрати від інфляції станом на 13.12.2017 року складають 1838,62 грн., пеня складає 3560,91 грн. та 3 % річних за період з 19.11.2016 року по 13.12.2017 року складають 403,00 грн. Таким чином, згідно розрахунків позивача сума заборгованості за договором позики з урахуванням інфляційних збитків, трьох процентів річних та пені станом на день подання позовної заяви складає - 18422 грн. 53 коп., з якою суд погоджується та вважає її такою, що відповідає вимогам чинного законодавства. Виходячи з викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню у повному обсязі. \~ Також, на підставі\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн., сплачений останнім при подачі позову (а.с. 1) . \~\~\~\~\~

Outcome: approved