Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач 28 квітня 2014 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 18 березня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк», та відповідачем був укладений кредитний договір № R53100403196В, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 42 600,00 грн., зі сплатою 24 % річних на строк до 18 березня 2016 року. У свою чергу відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів передбачених умовами договору, чим не виконав зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 13.02.2014 р. за договором виникла заборгованість на загальну суму 73 424,82 грн., з яких: 42 065,39 грн. - заборгованість за кредитом; 16 217,72 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 01.04.2013 по 12.02.2014 року; 15 141,71 грн. - пеня по кредиту за період з 29.05.2013 по 13.02.2014 року. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 73 424,82 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином. Надійшла письмова заява з проханням слухати справу у відсутність представника Банку, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпров'я», про причини неявки суду не повідомив. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. При розгляді даної цивільної справи суд бере до уваги роз`яснення Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин". Встановлено, що 18 березня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R53100403196В, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 42 600,00 грн., зі сплатою 24 % річних на строк до 18 березня 2016 року (а.с.5-8). Відповідно до кредитного договору, відповідач, який є позичальником, взяв на себе зобов'язання погашати кредит та сплачувати позивачеві нараховані проценти за користування кредитом відповідно наведеного у кредитному договорі графіку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що Банк свої зобов'язання по договору виконав належним чином, що підтверджується меморіальним ордером № 21248 від 18.03.2013 року (а.с.10). У свою чергу відповідач порушив умови укладеного договору, в частині своєчасного погашення платежів передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 13.02.2014 р. за договором виникла заборгованість на загальну суму 73 424,82 грн., з яких: 42 065,39 грн. - заборгованість за кредитом; 16 217,72 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 01.04.2013 по 12.02.2014 року; 15 141,71 грн. - пеня по кредиту за період з 29.05.2013 по 13.02.2014 року. (а.с.4). Так, з матеріалів справи, вбачається, що Банк 13 січня 2014 року на адресу [PERSON] направив претензії з повідомлення про вимогу дострокового погашення заборгованості (а.с.11-12). Однак, відповідач до сьогодні ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільнює винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню, та з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 73 424,82 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 734,24 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved