Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивач в особі голови правління Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] з 28 січня 2016 року є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія». 12 вересня 2016 року вона подала заяву про надання їй кредиту, на підставі якої у той же день між нею та відділенням "Азов" КС «Азовська кредитна компанія» був укладений кредитний договір № 963/16-А. За умовами договору остання отримала кредит в сумі 8000 гривень строком на 10 місяців зі сплатою за користування коштами 0,12% від суми залишку кредиту за кожен день користування грішми. За час користування кредитними коштами відповідач жодної плати у погашення кредиту не здійснила. Станом на 25 березня 2017 року заборгованість відповідача по кредиту становить 9852,80 гривень, з яких 8000 гривен - залишок за кредитом, 1852,80 гривень - проценти за користування грішми за період з 13 вересня 2016 року по 24 березня 2017 року. На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач звертається до суду та просить стягнути вказану заборгованість з відповідача, а також витрати з оплати судового збору в сумі 1600 гривень. Заявою від 26 червня 2017 року позивач в особі представника за довіреністю [PERSON] позовні вимоги збільшив, зазначивши, що станом на 02 серпня 2017 року заборгованість відповідача становить: 8000 гривень залишок заборгованості по кредиту, 3110,40 гривень - проценти за користування кредитом за період з 13 вересня 2016 року по 02 серпня 2017 року. До зали судових засідань представник позивача не прибув, додав заяву, якою просив розглядати справу за його відсутності, остаточні позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача не заперечує. Відповідач до суду не прибула. Судові повістки надсилались за зареєстрованою адресою її проживання, однак адресат до поштового відділення не прибула, конверти були повернуті на адресу суду за закінчення строків зберігання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 12 вересня 2016 року між Кредитною спілкою «Азовська кредитна компанія» (далі Кредитодавець), з одного боку, та членом кредитної спілки [PERSON] (далі - Позичальник), з іншого, був укладений договір споживчого кредиту № 963/16-А, за умовами якого Кредитодавець надав Позичальникові грошові кошти у кредит у сумі 8000 (вісім тисяч) гривень, строком на 10 місяців та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,12 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Планові платежі у розмірі 972 гривень позичальник зобовязалась вносити щомісяця не пізніше 12 числа кожного місяця та здійснити останній платіж у розмірі 933,19 гривень не пізніше 12 липня 2017 року. При цьому [PERSON] була ознайомлена із умовами зазначеного договору, а також із графіком та строками погашення отриманого кредиту і сплати відсотків за користування грішми, що підтверджується її особистим підписом у договорі та графіку. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] згідно графіку платежів (додаток № 1 до кредитного договору) жодного платежу у погашення заборгованісті за кредитом не здійснила, заборгованість за договором станом на 02 серпня 2017 року складається з заборгованості за кредитом в сумі 8000 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитними коштами за період з 13 вересня 2016 року по 02 серпня 2017 року в сумі 3110,40 гривень, а всього 11110,40 гривень. Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним обовязків за кредитним договором, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з неї відшукуваних позивачем грошових сум та їх розміру. На підставі наведеного, суд вважає встановленим факт порушення [PERSON] умов договору кредиту, заборгованість в сумі 11110,40 гривень є доведеною, та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1378,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved