Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 06 грудня 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Усатівської об`єднаної територіальної громади Одеської області, Одеської районної державної адміністрації Одеської області (далі - відповідачі); третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області в якому просить визнати недійсним державний акт на право власності на частку (пай) розміром 5,44 га. 2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] смерть якого зареєстрована відділом актів громадського стану Суворовського районні го управління юстиції м. Одеси, запис № 2484. Після його смерті залишилась спадщина це земельна частка (пай) розміром 5,26 га на території Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який він отримав на підставі сертифікату на право на земельну частку пай Серії ОД за № 270 від 02 липня 1999 року. Позивач в строк, який передбачений ст. 1270 ЦК України звернувся до Державного нотаріуса Біляївського р-ну Одеської області з заявою про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] , [INFO] отримав свідоцтво про право на спадщину, зареєстрованому у реєстрі за № 1451 на право на земельну частку (пай) 5,26 га на підставі вищевказаного сертифікату на земельну частку (пай) та заповіту. Зараз у 2019 році він звернувся до Августівської сільської ради та інженера землевпорядника для оформлення право власності на земельну частку пай, який успадкував після смерті батька [PERSON] , але сільська рада в усній формі, а інженер землевпорядник відмовив йому у наданні дозволу на розробку технічної документації па земельну частку (пай) площею 5,26 га, на яку він маю право на підставі свідоцтва про право на спадщину, якого копія надана до позову. Державний нотаріус також надав йому відмову у зв`язку з тим, що оформлено право власності і присвоєний кадастровий номер 5121080300:01:002:0110 за його померлим у 2004 році батьком [PERSON] і виписаний 07 грудня 2004 року державний акт Серії [NUMBER] на право власності на його батька [PERSON] , але після його смерті. Таким чином він не може приватизувати у власність цю земельну ділянку, так як на померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] оформлено право власності і виписаний державний акт серії ЯА № 084447, зареєстрований 07 грудня 2004 року за № 01.04.51600251 у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Таким чином, вказаний державний акт на право власності на всі рішення, розпорядження, виписані Біляївською райдержадміністрацією після смерті [PERSON] , являються дійсними. На підставі викладено, позивач не може використовувати своє право на отримання права власності на земельну частку (пай) земельну ділянку, на яку він у порядку спадкування за заповітом отримав своє законне право на підставі свідоцтва про право на спадщину, а тому змушений звернутися до суду з вказаною позовною заявою. Далі, позивачем 12 жовтня 2021 року було уточнено позовні вимоги про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку (пай), в якій просить ухвалити рішення, яким: визнати недійсним державний акт на право власності на земельну частку (пай) розміром 5,44 га на території Августівської сільської ради Біляївського р-ну Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серія ЯА № 084447 виданого 07 грудня 2004 року Біляївської районною державною адміністрацією, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 0104516002512 кадастровий № 5121080300:01:002:0110 наданої у приватну власність на ім`я померлого [INFO] [PERSON] та скасувати розпорядження Біляївської районної державної адміністрації від 22 липня 2004 року № 542/2204, щодо надання у власність земельної ділянки (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Августівської сільської ради Одеської області стосовно [PERSON] , та у Державному земельному кадастрі в електронній та паперовій формі відомості про державну реєстрацію прав щодо земельної ділянки кадастровий №5121080300:01:002:0110 наданої у приватну власність [PERSON] на підставі вищевказаного державного акту. 3. Відповідачі до суду відзив на позов не надали. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи, інші процесуальні дії у справі. 4. Позивач у судове засідання не з`явився, але його представник надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав, та не заперечував проти прийняття заочного рішення. (а.с. 91) 5. Представник Усатівської об`єднаної територіальної громади Одеської області - у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. (а.с.79) 6. Представник третьої особи - у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. (а.с.67) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 7. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 грудня 2019 року справа № 496/4754/19 була передана судді Галич О.П. 8. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 12 грудня 2019 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання. 9. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 29 березня 2021 року було залучено у якості співвідповідача до участі у розгляді справи за позовом [PERSON] до Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну частку (пай) - Біляївську райдержадміністрацію Одеської області (місце знаходження: 67600, Одеська область, м. Біляївка, пр. Незалежності, 11) та третю особу - Головне управління держкадастру в Одеській області (місце знаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83). 10. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 02 червня 2021 року було замінено неналежних відповідачів - Августівську сільську раду Біляївського району Одеської області на Усатівську об`єднану територіальну громаду Одеської області, що знаходиться за адресою: пров. Урядовий, 3, с. Усатове, Біляївського району, Одеської області та Біляївську районну державну адміністрацію Одеської області на Одеську районну державну адміністрацію Одеської області, що знаходиться за адресою: пр-т. Шевченко, 4, м. Одеса. 11. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 14 вересня 2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду. 12. Відповідачі в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подали до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 13. Оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України - шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Біляївського районного суду Одеської області, в судове засідання не з`явилися без поважних причин, а позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. 14.Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 15.Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7) 16. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] , помер [INFO] . (а.с. 8) 17. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВВС №452061, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна (земельна ділянка (пай) у землі розміром 5,26 в умовах кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) [PERSON] , померлого [INFO] , є його син [PERSON] (а.с. 9) 18. На підставі державного акту від 07 грудня 2004 року серії ЯА №084447 на право власності на земельну ділянку [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,44 га (а.с. 10) 19. На підставі листа Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області від 02 листопада 2007 року № 3316 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в зв`язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 084447 виданий Біляївською районною радою державною адміністрацією 07 грудня 2004 року, тобто після смерті [PERSON] (а.с. 11) 20. Відповідно до листа сертифікованого інженер- землевпорядника [PERSON] від 20 листопада 2019 року № 104, [PERSON] , повідомлено, що земельна ділянка (кадастровий номер 5121080300:01:002:0110), на яку оформлено право власність за [PERSON] на підставі державного акту серії АЯ №084447, зареєстровано 07 грудня 2004 року за № 01.04.516.00251. [PERSON] , помер [INFO] , відповідно державний акт було видано на його ім`я після його смерті, а також було рекомендовано звернутися до суду з питань визнання недійсним вище зазначеного державного акту (а.с.12) 21. На підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області про надання громадянам у власність земельних часток (паїв) на території Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області за № 542/2004 від 33 липня 2004, передано із земель колективної власності колишнього КСП ім. Котовського Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області, за межами населеного пункту, у власність земельні ділянки загальною площею 873,44 га громадянам, власникам сертифікатів, згідно додатку до розпорядження (всього 169 чоловік) з них [PERSON] (5,44 га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 30-33) 22. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5115185162020 від 01 жовтня 2020 року(та додатку до даного витягу), [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка, загальною площею 5.4407 га., кадастровий номер 5121080300:01:002:0110. (а.с. 34) V. Оцінка Суду. 23. Положеннями статей 15, 16 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), статтею 4 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. 24. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 25. Відповідно до власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 26. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 27. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). 28. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 29. Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 30. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. 31. У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 32. Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 вказаної постанови у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 33. Відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 34. Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. 35. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. 36. Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом (ст. 1235 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. 37. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 38. Відповідно до статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. 39. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. 40. Згідно зі статтею 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). 41. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК України). 42. Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. 43. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 14 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", право користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або землекористувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладання договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). 44. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. 45. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 46. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. 47. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 48.Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 49. Враховуючи викладене, а також той факт, що позивачу відмовлено щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його батька [PERSON] , інших осіб, які заявили про своє право на спадщину немає, належне померлому майно обтяжено не було, обставини, які б свідчили про усунення позивача від спадкування, судом не встановлені, обраний спосіб захисту цивільного права відповідає вимогам закону, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved