Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

На підставі ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.12.2020 до Балаклійського районного суду Харківської області 09.02.2021 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" до [PERSON] про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 69368,19 грн., 3% річних в розмірі 5896,29 грн., інфляційні втрати - 10474,61 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 2102,00 грн. В обґрунтування позову вказує про те, що ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» надавались відповідачу послуги з постачання природного газу на підставі типового договору про постачання природного газу побутовим споживачам, до якого відповідач приєднався шляхом сплати рахунку (квитанції) за поставлений природний газ та фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору. Відповідач користувався наданими послугами, але оплату вносив несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка на даний час повністю не погашена. У зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ позивачем нараховані 3% річних та інфляційні втрати. Ухвалою від 14.05.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи просила справу розглянути за її відсутності, позов підтримала. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності неявки не убачається. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача у розгляді справи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» з 01.07.2015р. здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України, згідно Постанови № 1588 від 21.05.2015 р. (переоформлена на безстрокову Постановою № 2283 від 08.09.2015 р.), та з 11.05.2017 р. - згідно Постанови № 633 від 11.05.2017 року (виданої на постачання природного газу на території України). На ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» покладено спеціальні обов`язки щодо постачання Природного газу населенню Харківської області згідно Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу. Згідно матеріалів справи, відповідач був споживачем послуг з постачання природного газу, які надавались ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» за адресою: [ADDRESS] , за якою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015р. (далі - Правила). Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Типовий договір постачання природного газу з побутовим споживачем затверджено постановою НКРЕКП від 01.12.2015 року № 2500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», яка набрала чинності з 01.12.2015 року. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Відповідач приєднався до умов типового договору шляхом сплати рахунку за поставлений природний газ 21.11.2015 в розмірі 664,89грн. та шляхом фактичного його споживання за вказаною адресою (а.с. 5-7, 8). Отже, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з постачання природного газу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За змістом абз. 2 п. 22 Розділу ІІІ Правил (який діяв в період існування договірних правовідносин між сторонами), побутовий споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Відповідно до п. 14 Розділу ІІІ Правил (який діяв в період існування договірних правовідносин між сторонами) розрахунковим періодом є календарний місяць. Згідно п. 17 Розділу ІІІ Правил (який діяв в період існування договірних правовідносин між сторонами) якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу. Постачальник має право здійснити заходи з припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ. З акту про відключення газоспоживаючих приладів (для побутових споживачів) вбачається, що 19.06.2017 за адресою: [ADDRESS] , ПАТ «Харківгаз» було здійснено відключення газоспоживаючих приладів шляхом перекриття крану на вводі та опломбування його в закритому положенні (а.с. 11). 31.01.2020 відповідачу направлялась вимога про оплату заборгованості в сумі 69368,19грн., та було попереджено, що в разі її несплати ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» буде змушено звернутися до суду для її стягнення, а також 3% річних та інфляційних втрат (а.с. 10). Згідно довідки про розрахунок заборгованості за природний газ за особовим рахунком № [NUMBER] , заборгованість за послуги з газопостачання з липня 2015 року станом на 01.10.2020 становить 69368,19грн., сума 3% річних - 5896,29грн., інфляційні втрати - 10474,61грн. (а.с. 8). За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з цього, відповідач повинен сплатити заборгованість за послуги з постачання природного газу, а також 3% річних та інфляційні втрати. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved