Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач 5 вересня 2018 року звернувся до суду з цим позовом, в якому просив встановити факт перебування його на утриманні свого дядька [PERSON] з квітня 1998 року по день його смерті [INFO], а також визнати за ним право на земельну частку (пай), яка рахується за цим дядьком (а.с.2-5). Позовна заява прийнята до розгляду 10 вересня 2018 року та відкрито провадження у справі (а.с.44). Підготовче судове засідання 10 жовтня 2018 року не відбулося у зв'язку з перебуванням судді у короткочасній відпустці (а.с.53). Підготовче провадження закрите 25 жовтня 2018 року, справа призначена до розгляду по суті на 20 листопада 2018 року (а.с.57). В судовому засіданні представник позивача підтримує свої позовні вимоги. За його клопотанням пояснення щодо позову надає його представник, яка пояснює, що [INFO] в с.Біликівці Жмеринського району помер рідний дядько позивача [PERSON], який при житті мав право на земельну частку (пай) на території Біликовецької сільської ради. У померлого спадкоємців за заповітом чи законом немає. Позивач проживає у [ADDRESS], є інвалідом 2 групи. Після смерті дядька він фактично прийняв спадщину, оскільки у нього на руках ощадна книжка померлого. В квітні 1998 року позивач посварився зі своєю дружиною і переїхав жити до дядька у [ADDRESS] Позивач перебував на утриманні [PERSON], оскільки той тримав худобу, займався городництвом, готував їсти, купляв йому одяг та ліки. В червні 1999 року дядько помер, позивач ще до вересня проживав у будинку [PERSON], а потім його додому забрала дружина. Сертифікат про право дядька на землю втрачений, позивач тільки зараз взнав про це право. При зверненні до нотаріуса по питанню оформлення спадщини позивачеві було відмовлено, оскільки він не надав доказів перебування на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Просить винести рішення, яким встановити факт перебування позивача на утриманні свого рідного дядька [PERSON] з квітня 1998 року по день смерті дядька [INFO], а також визнати за позивачем право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті свого дядька. Представник відповідача Біликовецької сільської ради у судове засідання не з'явився. Наразі подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність (а.с.51). Представник відповідача Жмеринської районної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Про причини неявки суд не повідомив, заяв з приводу неявки до суду не подавав. Відповідно до вимог статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За клопотанням представників позивача та враховуючи положення закону щодо неявки учасників розгляду справи у судове засідання суд, порадившись на місці, ухвалив провести судовий розгляд справи у відсутність представника відповідача Жмеринської районної державної адміністрації. В судовому засіданні встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні показали, що проживають по-сусідству з покійним [PERSON], який помер влітку 1999 року. Його племінник [PERSON] в квітні 1998 року посварився з дружиною і переїхав жити до дядька. [PERSON] був міцним чоловіком, тримав худобу, мав город. Він утримував племінника, який є інвалідом, купляв йому ліки, прав одежу, готував їсти. У покійного не було дружини, дітей, батьки повмирали. З матеріалів справи вбачається, що : - позивач [PERSON], народився [INFO] в с.Біликівці Жмеринського району, про що свідчить ксерокопія його паспорту (а.с.9); - позивач є інвалідом 2 групи, що видно з ксерокопії довідки до акта огляду МСЕК та пенсійного посвідчення (а.с.11-12); - батьками позивача були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується ксерокопією його свідоцтва про народження, оригінал якого оглянутий судом у судовому засіданні у зв'язку з неякісною ксерокопією (а.с.13); - [PERSON] - мати дядьки позивача - народилася [INFO], про що свідчить ксерокопія запису № 17 про її народження від 5 березня 1925 року (а.с.15); - ця ж [PERSON] 5 липня 1956 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на "[PERSON]", що видно з ксерокопії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (а.с.16); - [PERSON] померла [INFO], що видно з ксерокопії свідоцтва про смерть (а.с.17); - [PERSON] помер [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть (а.с.18); - позивач [PERSON] у 1998-1999 роках отримував пенсію в розмірі 37 - 39,89 грн, про що свідчить ксерокопія довідки ПФ (а.с.23); - у позивача є ощадна книжка [PERSON], що видно з ксерокопії цієї ощадкнижки (а.с.28); - покійний [PERSON] мав право на земельну частку (пай), що підтверджується ксерокопією сертифікату про право на земельну частку (пай) площею 2,23 умовних кадастрових гектарів на території Біликовецької сільської ради (а.с.29); - цей сертифікат втрачено, що видно з ксерокопії місцевої газети від 5 вересня 2018 року (а.с.30-31); - право [PERSON] на земельну частку (пай) підтверджено листом начальника відділу у Жмеринському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (а.с.32-33), ксерокопією розпорядження першого заступника голови Жмеринської райдержадміністрації № 679 від 3 жовтня 2007 року про передачу у власність та видачу державних актів спадкоємцям померлих власників земельних часток (паїв) (а.с.35), списком громадян, власників земельних часток (паїв), яким передаються у власність земельні ділянки на території Біликовецької сільської ради (а.с.36-37); - заповіти та спадкові справи [PERSON] відсутні, що видно з ксерокопії витягів з відповідних реєстрів (а.с.39-40); - постановою № 1384/02-31 нотаріуса від 27 червня 2018 року відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні документи, що підтверджують факт перебування [PERSON] на утриманні померлого [PERSON] не менше одного року до його смерті (а.с.41). Оцінюючи вище перераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої цієї ж статті). Згідно з пунктом 2 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про перебування фізичної особи на утриманні. При вирішення справи суд застосовує положення ЦК України 1963 року в редакції станом на 27 грудня 1996 року на момент відкриття спадщини та виникнення права на спадкування. Відповідно до статті 524 ЦК України спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 531 цього ж Кодексу визначено, що до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. 531 цього ж Кодексу визначено, що до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. В судовому засіданні встановлений факт перебування позивача на утриманні свого померлого дядька з квітня 1998 року по день його смерті [INFO], а також відсутність інших спадкоємців, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами та показаннями свідків. Тому у суду є всі підстави для винесення рішення про встановлення такого факту. Суд також вважає, що право позивача на земельну ділянку слід визнати у судовому порядку, оскільки сертифікат про право на земельну частку (пай) спадкодавця втрачено і встановлений факт перебування позивача на утриманні спадкодавця.

Outcome: approved