Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, який згодом уточнила, в якому просить поділити майно, набуте у шлюбі, а саме визнати квартиру [ADDRESS] розі спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. Розподілити спільне сумісне майно подружжя. Виділити [PERSON] у власність 1/2 квартири [ADDRESS] Виділити [PERSON] у власність 1/2 квартири [ADDRESS] В обгрунтування своїх позовних вимог вказує, що між позивачем та відповідачем укладено шлюб 02.10.2004 року про, що виконавчим комітетом Кам'янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області відділом РАЦС Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області у книзі реєстрації шлюбів 02.10.2004 року зроблено відповідний актовий запис № 08. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. 29.01.2008 року за спільні кошти подружжя , а саме за 142324, 15 грн. , за договором купівлі-продажу придбали у власність квартиру [ADDRESS]. На момент купівлі квартири не було встановлено частки у праві власності на квартиру. Вказана квартира була оформлена на [PERSON] За останній час сторони не проживають разом, відповідач відбуває покарання у колонії. Надалі позивач не планує жити разом з відповідачем та планує розірвати шлюб. Відповідач відмовляється в добровільному порядку визнати вищевказану квартиру спільною сумісною власністю подружжя , оскільки з моменту її купівлі розпоряджався нею як своєю особисто. Позивач вказує, що оскільки квартира придбана в період шлюбу , то їй належить 1/2 частина, яку вона просить їй виділити рішенням суду. У судовому засіданні позивач позов підтримала, дала пояснення відповідно позовних вимог, просила задовольнити. Представник позивача [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з якої вбачається, що він не заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає їх законними та обгрунтованими, просить розглядати справу за його відсутності, погоджується, що позивач має право на 1/2 частину їх спільного майна, що вони придбали за час шлюбу. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв про відкладення справи не надходило. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Так в судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено шлюб 02.10.2004 року про, що виконавчим комітетом Кам'янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області відділом РАЦС Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області у книзі реєстрації шлюбів 02.10.2004 року зроблено відповідний актовий запис № 08. (а.с. 105). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. (а.с. 106). 29.01.2008 року за спільні кошти подружжя , а саме за 142324, 15 грн. , за договором купівлі-продажу придбали у власність квартиру [ADDRESS]. (а.с. 107-108). На момент купівлі квартири не було встановлено частки у праві власності на квартиру. Вказана квартира була оформлена на [PERSON] (а.с. 115, 116). За останній час сторони не проживають разом, відповідач відбуває покарання у колонії. Надалі позивач не планує жити разом з відповідачем та планує розірвати шлюб. Відповідач відмовляється в добровільному порядку визнати вищевказану квартиру спільною сумісною власністю подружжя . Згідно ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст.69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У відповідності до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. На підставі ст.372 ЦК України вважається, що при поділи спільної сумісної власності частки співвласників є рівними. Така ж позиція міститься у ст.22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, який діяв під час придбання зазначеної квартири, якою передбачається, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Аналогічна позиція міститься у п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», №11 від 21.12.2007 року, згідно з яким поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. З огляду на те, що відповідач [PERSON] визнав позов не заперечує проти визнання квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя, не заперечує проти виділення позивачеві 1/2 частини цієї квартири, враховуючи те, що дана квартира придбана під час шлюбу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved