Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS]Посилаючись на те, що відповідач [PERSON], будучи зареєстрованим за вищезазначеною адресою, з 2014 року у зазначеному будинку не проживає, просить визнати його такими, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться в [ADDRESS] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. До суду подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Щодо постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи у його відсутності, відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] Як вбачається з будинкової книги та довідки про склад сім'ї № 762 від 09.07.2018 року за адресою: [ADDRESS] зареєстрований в тому числі [PERSON] (а.с.9 -11). Відповідно до актів комісії Суської сільської ради Ківерцівського району Волинської області від 05.02.2018 року та 17.07.2018 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою [ADDRESS], однак з 2014 року не проживає (а.с.7,8). Відповідно до ст. 71 та ст. 163 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї жиле приміщення за ними зберігається протягом шести місяців. Відсутність за місцем проживання зазначеної особи без поважних причин понад встановлені строки є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житлом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] у житловому будинку позивача без поважних причин не проживає, із заявою про продовження цього строку не звертався, тому після спливу цього строку втратив право користування вказаним жилим приміщенням. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати у справі у вигляді судового збору. Тому судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України. На підставі ст. ст. 71, 72, 107 ЖК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст.16, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved