Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

орган опіки та піклування Козелецької районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] про відібрання малолітньої дитини від матері без позбавлення її батьківських прав. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка на час звернення до суду перебуває в Козелецькій районній центральній лікарні. [PERSON] є матір'ю-одиначкою, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] за час проживання на території Красилівської сільської ради Козелецького району зарекомендувала себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, належним чином не доглядає за дитиною, не створила умови для проживання, виховання та всебічного розвитку дитини, в будинку незадовільний санітарний стан, житловий будинок потребує капітального ремонту. [PERSON] веденням домашнього господарства не займається, земельну ділянку не обробляє. На зауваження працівників Красилівської сільської ради, районного ЦСССДМ, служби у справах дітей щодо неналежного догляду за дитиною, невживання спиртних напоїв не реагує. На підставі повідомлення виконавчого комітету Красилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 15 вересня 2015 року про виникнення загрози життю та здоров'ю малолітньої дитини, відповідно до розпорядження в.о. голови Козелецької районної державної адміністрації від 15 вересня 2015 року № 294 «Про негайне відібрання малолітньої дитини» службою у справах дітей районної державної адміністрації, Козелецьким РВ УМВС України в Чернігівській області, центральною районною лікарнею вжито заходів щодо негайного відібрання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у матері [PERSON], у зв'язку з виникненням загрози життю та здоров'ю малолітньої дитини; [PERSON] влаштовано до Козелецької центральної районної лікарні. [PERSON] рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 05 липня 2013 року була позбавлена батьківських прав відносно свого малолітнього сина. Також [PERSON] притягувалась до відповідальності за ч. 1 ст. 184 та ч. 1 ст 178 КУпАП. Позивач змушений звернутись до суду з проханням про відібрання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у матері [PERSON], без позбавлення її батьківських прав з урахуванням обставин, викладених вище. Представники позивача в судовому засіданні підтримали позов з підстав, викладених в ньому, та наполягали на його задоволенні. Додатково представники позивача повідомили суду, що будинок, в якому фактично проживає відповідач зі своєю малолітньою дитиною, не придатний до проживання, так як в ньому немає ремонту /підлога в будинку взагалі відсутня, вона вкрита цементом і зверху іншого покриття не має/, будинок не опалюється. Крім того, коли працівники органу опіки та піклування приїжджали до будинку, то дитини була не доглянута, дитяча білизна була брудною, в будинку було багато сміття /недопалки, пусті пляшки з-під спиртних напоїв/. В той день, коли у відповідача намагалися забрати дитину, остання, щоб спровокувати плач дитини, кусала її за носа. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказавши, що вона має умови для проживання дитини, в дитини мається своє ліжко, а дитина завжди нагодована та чисто одягнена. Відповідач підтвердила суду, що будинок, в якому вона проживає, на час розгляду справи не опалюється. В подальшому, відповідач повідомила суду, що вона має намір змінити місце проживання - переїхати в с. Олешівка Чернігівського району Чернігівської області, де проживає сестра її співмешканця і де дитині будуть забезпечені належні умови. В судовому засіданні неодноразово оголошувалася перерва з наданням відповідачу додаткового часу для подачі до суду документів на підтвердження того факту, що відповідачем створені належні умови для проживання дитини. 23 листопада 2015 року відповідачем надано суду Акт обстеження умов проживання в [ADDRESS]. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився та надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника та не заперечення щодо задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі Свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. В графі «батько» дані вказані згідно зі статтею 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (серія бланку АМВ 207666, № витягу 00015656162). З повідомлення Красилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 15 вересня 2015 року, адресованого начальнику Козелецької районної служби у справах дітей, вбачається, що життю та здоров'ю дитини [PERSON] виникла загроза; мати залишала її без догляду; на території сільської ради комісія у справах дітей дитини не виявила; [PERSON] була затримана у стані алкогольного сп'яніння без дитини. Згідно з розпорядженням Козелецької районної державної адміністрації від 15 вересня 2015 року «Про негайне відібрання малолітньої дитини» у зв'язку з виникненням загрози життю та здоров'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], останню було влаштовано до Козелецької центральної районної лікарні. Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] від 15 вересня 2015 року комісія з осіб: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] встановила, що на час обстеження є загроза життю та здоров'ю дитини [PERSON]. Відповідно до Актів обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] від 15 липня 2015 року та 07 серпня 2015 року житлові умови проживання сім'ї [PERSON] є незадовільними. Згідно Характеристики виконавчого комітету Красилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області № 131 від 05.08.2015 року [PERSON] за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями тощо. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Козелецької районної державної адміністрації про доцільність відібрання [PERSON], [INFO], у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав № 01-24/1634 від 17 вересня 2015 року було вжито заходів щодо негайного відібрання малолітньої дитини [PERSON] в зв'язку з виникненням загрози її життю та здоров'ю, та влаштовано до Козелецької центральної районної лікарні. 03 липня 2015 року Центром соціальних служб для сімї, дітей та молоді Чернігівської районної державної адміністрації на адресу Козелецького районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді було скеровано лист, з якого вбачається що сімя [PERSON] перебувала на обліку вказаного центру як така, що опинилася в складних життєвих обставинах та потребує системного контролю; жінка разом із співмешканцем - [PERSON] періодично вживають спиртні напої, що може привести до випадків бездоглядності дитини. Свідок [PERSON] (оперуповноважений кримінальної міліції у справах дітей) повідомила суду, що в серпні 2015 року нею у складі оперативної групи було здійснено виїзд в с. Красилівка на предмет виявлення викрадених речей. В дворі, де проживала родина [PERSON], стояла миска з водою, в якій без нагляду сиділа дитина. В будинку було дуже брудно, навкруги валялися пляшки. В вересні 2015 року до райвідділку була доставлена [PERSON], яка тривалий час не зізнавалася де перебуває її дитина. Через певний час місце дитини встановити вдалося, вона була залишена у подруги [PERSON], яка перебувала в нетверезому стані. Коли того дня в приміщенні служби у справах дітей у [PERSON] намагалися відібрати дитину, вона її почала кусати, щоб спровокувати плач дитини. Свідок [PERSON] (фельдшер і завідуюча Красилівської сільської лікарської амбулаторії закритої практики сімейної медицини) повідомила суду, що з липня 2015 року на території с. Красилівка проживає [PERSON] разом з малолітньою дитиною. Вказану сім'ю вона час від часу навіщала, інколи [PERSON] давала молочні продукти та гроші. Малолітня дитина [PERSON] завжди була чисто одягнена та нагодована. Свідок [PERSON] (дитяча патронажна медична сестра) дала показання, що приблизно з середини серпня до 15 вересня 2015 року вона з певною періодичністю навідувала родину [PERSON] Під час візитів завжди [PERSON] заставала готуючою їжу, дитина була завжди охайно одягнена. В дитину було ліжко та одяг. Свідок [PERSON] (мешканка с. Красилівка) засвідчила, що вона особисто дала ліжко для дитини [PERSON], подушки, одяг, іграшки. Дитина завжди була накормлена та одягнена. Свідок [PERSON] (директор районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області), яка здійснювала соціальний супровід родини [PERSON], повідомила суду, що в липні 2015 року з Чернігівського центру надійшло повідомлення, що до с. Красилівка переїхала родина з малолітньою дитиною, мати якої зловживає спиртними напоями та не доглядає дитину. В серпні 2015 року вона разом з іншими співробітниками соціальних служб навіщала родину [PERSON] і з побачено зробила категоричний висновок, що в таких умовах дитина проживати не може. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Сімейним кодексом України встановлено, що батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину (ст. 150). Відповідно до Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. [PERSON] на підтвердження того, що нею створені умови для проживання дитини, надано Акт обстеження умов проживання з якого вбачається, що предметом обстеження був будинок [ADDRESS] власником якого є [PERSON]. Аналіз вказаного Акта дає підстави суду дійти висновку, що він не може бути судом взятий до уваги як належний доказ створення відповідачем умов для проживання своєї малолітньої дитини, так як в ньому не вказана дата проведення огляду; не мається печатки відповідного органу, а також з Акта не вбачається, що в будинку, який оглядався, проживає [PERSON] та створені умови для належного проживання саме її дитини - [PERSON]. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не створила належні умови для проживання своєї малолітньої дитини - [PERSON], всупереч моральним засадам суспільства виконувала свої батьківські обов'язки, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння (згідно з показаннями свідків та характеристики), 15 вересня 2015 року допустила негідну, недопустиму та таку, що суперечить закону поведінку відносної своєї малолітньої дитини - намагалася нанести їй тілесні ушкодження (укус), тому виникла безпосередня загроза життю та здоров`ю дитини, що є підставою для їх захисту - прийняття рішення про відібрання малолітньої [PERSON] від матері - [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, й передачу дитини органу опіки й піклування. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати в розмірі 487,20 грн. стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved