Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, просила встановити факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. На підтвердження вимог заявниця вказала, що з 2007 року вона проживала разом з [PERSON] по [ADDRESS], мешкали вони там до 2011 року, вели спільне господарство, ремонтували квартиру, покупали речі, автомобіль. В 2010 році [PERSON] завагітніла від [PERSON] та [INFO] у них народилася донька [PERSON]. Факт народження був зареєстрований в органах РАЦС, батьком дитини вказаний [PERSON]. Він за життя визнавав своє батьківство, однак у зв'язку з матеріальними труднощами, пов'язаними з вихованням доньки та матеріальним утриманням заявниця прийняла рішення стати матір'ю одиначкою. Вони продовжували проживати разом до 2014 року, за адресою заявниці по [ADDRESS]. Згодом [PERSON] працевлаштувався в м. Києві, та мав матеріально змогу утримувати [PERSON] та доньку [PERSON]. Щомісяця він надав їм матеріальну допомогу, та наполягав подати заяву до органів РАЦС про визнання себе батьком, однак не встиг цього зробити. 16 червня 2014 року він добровільно написав заяву про направлення його до зони АТО, де воював там у складі батальйону спеціального призначення « Донбас», присилав їм з донькою фотографії , смс - повідомлення, проте у жовтні 2014 року він трагічно загинув, останків його тіла не залишилось, тому похорон не було. На даний час він значиться в списках безвісті відсутнім. За заявою його матері [PERSON] до Криворізького РВ Дніпропетровського обласного управління МВС України, відкрито кримінальне провадження та він оголошений в розшук як безвісно зниклий в зоні АТО. На даний час їй необхідно встановити факт батьківства для отримання пенсії на їх дитину в зв'язку з втратою годувальника. У судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи, надав до суду заяву, в якій просили розглядати справу за їх відсутності, заяву підтримали в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 2007 року [PERSON] проживала разом з [PERSON] по [ADDRESS], до 2011 року, вели спільне господарство.( а.с.13). [INFO] у них народилася донька - [PERSON]. Факт народження був зареєстрований в органах РАЦС, батьком дитини вказаний [PERSON].( а.с.10). Вони продовжували проживати разом до 2014 року, за адресою заявниці по [ADDRESS].( а.с.14). Згодом [PERSON] працевлаштувався в м. Києві, та мав матеріально змогу утримувати [PERSON] та доньку [PERSON]. Щомісяця він надав їм матеріальну допомогу, та наполягав подати заяву до органів РАЦС про визнання себе батьком, однак не встиг цього зробити. 16 червня 2014 року він добровільно написав заяву про направлення його до зони АТО, де воював там у складі батальйону спеціального призначення « Донбас». ( а.с.12). У жовтні 2014 року він трагічно загинув, останків його тіла не залишилось, похорон не було. На даний час він значиться в списках безвісті зниклим в зоні АТО. ( а.с.11). Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, а саме: встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини , коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення такого факту в даному випадку необхідне заявникові для отримання пенсії в зв'язку з втратою годувальника, який зник під час проведення антитерористичної операції в Донецькій області. Таке оформлення неможливе, тому що в свідоцтві про народження [PERSON] в графі " батько" батьком дитини значиться «[PERSON]» (а.с.6). Із роз'яснень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України вбачається , що при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС). Відповідно до ст.53 КпШС при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. П.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлено, що суд розглядає заяви про встановлення факту визнання батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 КпШС. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Факт того, що [PERSON] за життя визнавав себе батьком [PERSON] підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] які ствердили, що [PERSON] дійсно визнавав своє батьківство відносно [PERSON], вважав її рідною донькою та спільно із заявницею виховував та утримував її. В зв'язку з цим, суд вважає, що слід встановити факт визнання батьківства.

Outcome: approved