Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

ПАТ «ОТП Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості в сумі 58740,85 долара США яка виникла в результаті невиконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору від 15 жовтня 2008 року, укладеного між позивачем та ним, згідно якого останньому надано кредит в сумі 49900 доларів США строком до 16 жовтня 2023 року зі сплатою 5,99% річних за його користування. Поручителями виконання взятих [PERSON] зобов`язань по вказаному договору виступають [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В подальшому [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «ОТП Банк» третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання кредитного договору недійсним, укладеного між ними 15 жовтня 2008 року, посилаючись на те, що банком не було надано достовірних відомостей стосовно сукупної вартості кредиту, чим було порушено останнім його права споживача. Д ослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний задоволенню не підлягає. Так, судом встановлено, що 15 жовтня 2008 року між ЗАТ «ОТП банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого останньому надано кредит в сумі 49900 доларів США строком до 16 жовтня 2023 року зі сплатою 5,99% за його користування. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1056-1 ч. ч. 1 та 2 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Розмір процентів та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. 15 жовтня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», [PERSON] , та [PERSON] , а також 15 травня між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] , укладено договора поруки, п 1.1. яких передбачено відповідальність поручителів перед кредитором у разі невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань. Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Станом на 1 липня 2016 року прострочена заборгованість за кредитом становила в сумі 58740,85 долара США. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача за первісним позовом є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 215 ч. 1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Однак, таких підстав для визнання недійсним вищезазначеного кредитного договору суд не вбачає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що у вимогах зустрічного позову необхідно відмовити.

Outcome: approved