Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , на її користь кошти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] трьох років, тобто до [INFO] , починаючи з моменту звернення до суду. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі, який вони уклали 17.03.2017 року в Уманському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Черкаській області, актовий запис №126. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та має тяжке матеріальне становище, доходів, окрім щомісячної одноразової допомоги при народженні дитини у розмірі 860 грн. вона не отримує. Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, зазначила, що потребує матеріальної допомоги, яку може надавати їй відповідач, оскільки знаходиться в працездатному віці та може працювати, однак у добровільному порядку допомоги на її утримання не надає, у зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з"явилась. Надала заяву в якій справу просила розглянути без її участі. Позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з"явився, проте про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис в поштовому повідомленні про вручення судової повістки, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності на надсилав. Тому суд вважає відповідача належно сповіщеним про час і місце розгляду справи. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.03.2017 року в Уманському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Черкаській області, актовий запис №126 (свідоцтво про реєстрацію шлюбу серія [NUMBER] від 17.03.2017 року). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження №274 (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ), яка утримується матір`ю. Згідно зі ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84 СК України, «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, може працювати, інших аліментних зобов`язань не має, відповідно суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі, який запропоновано у позовній заяві, зважаючи на відсутність заперечень з боку відповідача до позову. Згідно ч.1 ст.79 СК України передбачено, що аліменти на дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення коштів на утримання дружини слід рахувати з 29.05.2019 року. Долю судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved