Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті. Свої вимоги мотивував тим, що за життя [PERSON] , [INFO] , доводився заявнику дідусем. [PERSON] помер [INFO] у віці 83 роки, внаслідок «гострої серцево-судинної недостатності, атеросклеротичної хвороби серця», що підтверджується довідкою про причину смерті № 993, виданної 24.04.2019 року так званим «Республіканським центром судово-медичної експертиз» м.Донецька. Після отримання зазначеного свідоцтва заявник звернувся до Великоновосілківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області з метою державної реєстрації смерті [PERSON] , однак отримав відмову, оскільки форма документа підтвердження факту смерті [PERSON] , не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті". Вказаний медичний документ виданий установою, що згідно з Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсною і не створює правових наслідків. З таким документом (лікарським свідоцтвом про смерть №14) він не може зареєструвати факт смерті дідуся. Встановлення факту смерті дідуся необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану та для оформлення спадщини після смерті дідуся. Просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Горлівка Донецької область, померлого [INFO] у місті Горлівка внаслідок «гострої серцево-судинної недостатності, атеросклеротичної хвороби серця». У судове засідання заявник [PERSON] , повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, не з`явився, просив суд заявлені вимоги задовольнити, справу розглянути у його відсутність. Заінтересована особа Великоновосілківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направив, просив розглянути справу за відсутності представника відділу, щодо предмету розгляду справи заперечень проти задоволення заяви не зазначив. Ухвалою суду від 10.05.2019 року прийнята заява до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з паспортом громадянина України [PERSON] народився [INFO] в м.Горлівка Донецької області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3-4). У відповідності до картки фізичної особи - платника податків [PERSON] присвоєно податковий номер [NUMBER] (а.с.5). У свідоцтві про народження заявника [PERSON] вказано, що він народилася [INFO] в м.Горлівка Донецької області, батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). У свідоцтві про народження [PERSON] вказано, що він народилася [INFO] в м.Горлівка Донецької області, батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Тобто рідним дідусем заявника є [PERSON] . Як вбачається з паспорту громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] у м. Горлівка Донецької області, був зареєстрований: [ADDRESS] (а.с. 11). В довідці про причину смерті № 993 зазначено, що [PERSON] помер [INFO] ; причина смерті: «гостра серцево-судинна недостатність, атеросклеротична хвороба серця»; довідка видана так званим ««Республіканським центром судово-медичної експертиз» м.Донецька» від 24.04.2019 року (а.с. 10). Великоновосілківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 10.05.2019 року видано заявнику відмову у проведенні державної реєстрації смерті та видачі відповідного свідоцтва про смерть [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки не надані медичні документи, оформлені медичними закладами належним чином (а.с. 9). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (ч. 1). Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Воно може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч. 4). Відповідно до п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.95 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Пунктом 18 Постанови передбачено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов`язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Згідно з наказами Міністерства юстиції України від 25.11.2014 №246/7, 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області», «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області», свідоцтва про смерть, видані органом, який знаходиться на не контрольованій території, є недійсним. Використання їх в якості документів, що засвідчують факт смерті, є неможливим. Відповідно до ч. 2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно доп.1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5,підставою для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Пунктом 6 глави 5 розділу ІІІ встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі, зокрема, встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер на тимчасово окупованій території, лікарське свідоцтво про смерть видане органом, який знаходиться на неконтрольованій території України, тому є недійсним і не створює правових наслідків на території України. Заява про встановлення факту смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Горлівка Донецької області, Україна, яка визначена Верховною Радою України як тимчасово окупована територія України, подана рідним онуком померлого до суду за межами такої території України. Дослідивши зазначені докази в судовому засіданні, суд вважає, що факт смерті знайшов підтвердження. Встановлення факту смерті дідуся для заявника має юридичне значення, потрібно йому для реалізації своїх прав та обов`язків, пов`язаних зі смертю його дідуся, отримання свідоцтва про смерть та в подальшому оформлення спадщини. В інший спосіб даний факт не може бути встановлений. Тому вимоги заявника про встановлення факту смерті [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved