Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що [INFO] у її сина, [PERSON] та [PERSON] народилась донька, [PERSON] . Відповідачі у зареєстрованому шлюбі не перебували, фактично з 2012 року стосунки між відповідачами припинено, вони стали проживати окремо. Спочатку її онука [PERSON] проживала разом з [PERSON] , але починаючи з 2013 року остання почала зловживати спиртними напоями, залишати дитину напризволяще, не з`являтися додому по декілька тижнів, залишаючи дитину на свою мати. У 2013 році онука пішла до першого класу, але вона була недоглянутою та непідготовленою до школи, погано читала, не робила уроки, не вміла рахувати, оскільки її мати самоусунулась від її виховання та утримання, її життям та здоров`ям не цікавилася взагалі, постійно зникала з дому на тривалий час. Коли дитині було 9 років, тобто у 2015 році, позивачка забрала її до себе проживати, перевела дитину до школу за своїм місцем мешкання. Позивач зазначає, що фактично онуку виховує вона разом зі своїм чоловіком, її дідусем, оскільки батьки її покинули та не приймають жодної участі у вихованні дитини. Відповідач [PERSON] у період з 2015 року по 2018 рік спочатку іноді цікавився дитиною, брав її на вихідні до себе, допомагав незначно матеріально її утримувати. Але у 2018 році внаслідок систематичного зловживання спиртними напоями, втратою роботи, значними накопиченими боргами припинив спілкування з дитиною і перестав цікавитися її життям, самоусунувся від виховання дитини, жодної матеріальної допомоги на її утримання не надає. Позивач вказує, що вона вже 3,5 років створює онуці належні умови виховання, утримує її, забезпечує її навчання, проживають у двокімнатній квартирі. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між нею та дитиною склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Просила суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи неодноразово повідомлялася своєчасно та належним чином, відзиву на позов не надала, будь-яких заяв (клопотань) від неї не надходило, тому суд розглянув справу за її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи до суду не з`явився, надіславши на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника, при ухваленні рішення просили максимально врахувати інтереси дитини. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 859, [PERSON] народилася [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до акту про фактичне проживання, складеного 01 квітня 2019 року головою КСН «Успенівка», [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] . Згідно довідки № 107, виданої 05.04.2019 року КЗ «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 56 Маріупольської міської ради Донецької області», [PERSON] , [INFO] , навчається в 6-Б класі зазначеної школи. Як вбачається з характеристики учениці 6-Б класу [PERSON] , складеної директором школи та класним керівником КЗ «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 56 Маріупольської міської ради Донецької області», Наталя навчається в навчальному закладі з 2015 року, за час навчання дівчина виявила середній рівень навчальних досягнень. Наталя спокійна, доброзичлива. Має вади здоров`я: перебуває на обліку з вадами зору. Бабуся дитини здійснює регулярні амбулаторні огляди, курси лікування в дитячому офтальмологічному відділенні. Дівчинка мешкає разом з бабусею та дідусем, вони відповідально ставляться до виховання та навчання дитини. Бабуся підтримує постійний зв`язок зі школою та класним керівником, постійно відвідує батьківські збори. Мати дитини зв`язку зі школою та класним керівником не підтримує. Батько [PERSON] за час навчання дівчини двічі був на батьківських зборах. Актом обстеження житлово-побутових умов за адресою: [ADDRESS] , складеним комісією КЗ «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 56 Маріупольської міської ради Донецької області» 04 квітня 2019 року, вихованням дитини [PERSON] займаються бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] , створено всі умови для проживання та навчання дитини. Згідно висновку Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради від 28.08.2019 року № 13-31-119, встановлені факти можуть бути достатньою підставою для позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН Про права дитини, держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно зі ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Проте, згідно матеріалів справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, діють всупереч інтересам та потребам своєї доньки [PERSON] , що на думку суду є неприпустимим. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Разом з тим, відповідачка [PERSON] , не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання нею батьківських обов`язків, тим самим не оспорює наявних підстав для позбавлення його батьківських прав, а відповідач [PERSON] не заперечував проти позбавлення його батьківських прав, що також розцінюється судом як ухилення від виховання дитини. Жодного доказу на підтвердження виконання відповідачами своїх батьківських обов`язків щодо їх доньки в матеріалах справи немає. Будь-які відомості, які б свідчили про те, що відповідачі піклуються про фізичний та духовний розвиток доньки, забезпечують необхідне харчування, спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, чи взагалі виявляють інтерес до її внутрішнього світу, в матеріалах справи відсутні. Виходячи з інтересів дитини, обставин, що були встановлені в судовому засіданні, приймаючи до уваги, що дитина тривалий час не проживає з батьками і вони не опікуються її долею, з дитиною не спілкуються, не цікавляться її життям, малолітня дитина не отримує від них тепла та батьківської турботи, суд вважає за можливе позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого задовольняє позовні вимоги [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved