Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON],звернулася до суду з названою позовною заявою в якій просить суд позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 (одна тисяча п'ятсот) грн., щомісячно з урахуванням індексації, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи була належним чином повідомлена, підтримала позовні вимоги вказані в позовній заяві, просила суд розглядати справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує, про, що подала відповідну письмову заяву. У судове засідання представник третьої особи по справі - Служби у справах сім'ї та дітей Сквирської районної державної адміністрації Київської області не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений, будь-яких заперечень проти задоволення позовних вимог не надав. Відповідач в судове засідання призначене на 05.09.2017 року та 13.10.2017 року не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не подавав, а тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. По справі встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], згідно Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], виданого виконкомом Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської областівід 10 серпня 2012 року, за актовим записом № 9. У зареєстрованому шлюбі сторони по справі не перебувають та з 2014 року разом не проживають. З 2014 року, відповідач не цікавиться вихованням дитини, її духовним станом та розумовим розвитком, не відвідує дитину, не знає як вона виглядає, на які кошти живе його донька. Згідно пояснюючих записок вихователя та директора дитячого садку, який відвідує малолітня [PERSON] від 30.09.2015 року та 11.05.2016 року встановлено, що [PERSON] відвідує дитячий садок з 12.05.2015 року, її батько, відповідач по справі - [PERSON], жодного разу не цікавився дочкою, не приводив її в садочок і не забирав додому. Участі у вихованні та утриманні дитини не приймав. Згідно Актів обстеження, які складені членами комісії виконкому Великополовецької сільської ради, щодо умов проживання малолітньої - [PERSON] від 12 лютого 2016 року у складі: [PERSON]; [PERSON]; [PERSON] та 20 липня 2017 року у складі: [PERSON]; [PERSON]; [PERSON], встановлено, що у житловому будинку [ADDRESS], створені всі необхідні умови для всебічного розвитку дитини, її проживання та проведення вільного часу. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON], не займаючись вихованням спільної з позивачем дитини - [PERSON], не дбаючи про її стан здоров'я, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дочки, тобто, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному забезпеченню своєї дитини. Судом не встановлено будь-яких поважних обставин, які б звільняли відповідача від обов'язку утримання дитини. У бездіяльності відповідача суд вбачає ухилення від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у зв`язку із чим ст.ст. 141, 150, 155, 157, п. 2 ч. 1 ст. 164, 165 СК України до відповідача передбачена юридична відповідальність. З врахуванням викладеного, рішення Органу опіки та піклування виконавчого комітету Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області від 12 лютого 2016 року та рішення від 25 липня 2017 року «Про доцільність позбавлення, батьківських прав громадянина [PERSON]» відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], встановлено, що існують всі необхдні підстави для позбавлення батьківських прав відповідача по справі - [PERSON], так як останній фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, які передбачені ст. 180 ЦК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Крім того, відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Статтями 10, 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідачем не надано до суду будь-яких доказів, що можуть підтвердити належне виконання батьківських обов'язків відносно своїх дітей. Таким чином, відповідач не виконав вимогу ст.ст. 10, 60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Оскільки відповідач не виявляє щодо дитини батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов'язків по його вихованню та утриманню, суд вважає відповідно до вимоги п. 1 ч.1 ст. 164 СК України позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дочки - [PERSON], [INFO] та вважає стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дочки - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 (одна тисяча п'ятсот) грн., щомісячно з урахуванням індексації, починаючи стягнення з 23 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд вважає допустити обов'язкове негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією № 116 від 08.08.2017 року, він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved