Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Приазовського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить визначити додатковий строк в три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Заява обґрунтована тим, що [INFO] року в с. Дівнинське Приазовського району Запорізької області помер дядько позивачки [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 7,25 гектарів для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Дівнинської сільської ради Приазовського району Запорізької області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 09 вересня 2004 року Приазовською районною державною адміністрацією Запорізької області. Заповіту [PERSON] складено не було, тому відповідно до спадкової черги, право на отримання спадщини перейшло до його сина - [PERSON], [INFO]. Однак, [INFO] року в с. Дівнинське Приазовського району Запорізької області [PERSON] помер. Оформити спадщину [PERSON] не встиг. Після його смерті право на отримання спадщини перейшло до матері позивачки - [PERSON], що є його рідною тіткою. 23 січня 2018 року мати позивачки [PERSON] у приміщенні Дівнинської сільської ради Приазовського району Запорізької області склала письмову заяву, в якій відмовилася від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON]. Таким чином, єдиною спадкоємицею майна, що належало померлому [INFO] року [PERSON], залишилася позивачка. 19 січня 2018 року [PERSON] звернулася до Приазовської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено йому у прийнятті заяви про прийняття спадщини, оскільки вона пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини. Встановлений шестимісячний строк позивач пропустила у зв'язку з тим, що в неї не було оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, а отримала вона його тільки після того, як її мати [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Її представник [PERSON] надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та участі позивачки, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач Дівнинська сільська рада, в судове засідання уповноваженого представника не направила, відзив на позовну заяву не надіслала. 20.04.2018 року в особі голови сільської ради Сивун С.С. надала заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника Дівнинської сільської ради, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, 04.04.2018 року надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25 березня 2014 року. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 7,25 гектарів для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Дівнинської сільської ради Приазовського району Запорізької області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 09 вересня 2004 року Приазовською районною державною адміністрацією Запорізької області. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05 квітня 2017 року. Відповідно до інформації завідчувача Приазовської районної державної нотаріальної контори Шевченко С.О. від 02.03.2018 року, наданої на запит суду, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Згідно заяви від 23.01.2018 року, посвідченої секретарем Дівнинської сільської ради Авраменко О.Г., [PERSON], яка є спадкоємицею за законом після смерті [INFO] року племінника [PERSON], відмовилася від прийняття належної їй частки спадщини. Письмовим поясненням нотаріуса від 12.01.2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини, який був пропущений позивачем. Згідно довідки Дівнинської сільської ради від 22.01.2018 року № 26, [PERSON] був зареєстрований та постійно мешкав з 1982 року по день смерті [INFO] року за адресою: [ADDRESS]. Звісні спадкоємці: тітка [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Беручи до уваги нетривалість пропущеного строку для прийняття спадщини, а також те, що позивачка не була обізнана про наявність підстав для поданн я заяви про прийняття спадщини, оскільки можливість оформлення нею спадщини залежало від її прийняття [PERSON] суд вважає, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Строк у три місяці суд вважає достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Оскільки виникнення даного спору не пов'язано з діями відповідачів, суд вважає, що даний спір виник внаслідок неправильних дій позивача, який хоча і з поважних причин, але все ж таки не прийняв спадщину у встановлений строк, і тому в силу ч. 9 ст. 141 ЦПК України покладає на нього судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved