Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визначення часток у спільному майні. Посилався на те, що на підставі свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ №518499 від 14.12.2006 року, виданого Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] володіють на праві приватної спільної сумісної власності 32/100 частками житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований по вул. Кармелюка, 148 м.Чернівці. Крім того, відповідно до державного акта на права власності на земельну ділянку від 20.08.2009 року, площею 0,1000 га, кадастровий номер:7310136600:38:003:0068, що розташована в м.Чернівці по вул.Кармелюка, 148 м.Чернівці, власниками зазначеної земельної ділянки є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 09.09.2015 року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно померлого, а саме частку у праві власності на земельну ділянку та будинковолодіння, що розташовані по вул.Кармелюка, 148 м. Чернівці. Позивач у визначеному Законом порядку звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Проте нотаріус повідомив його про неможливість видачі свідоцтва, оскільки частка померлого у майні визначена не була. Таким чином, іншого способу захистити свої права, окрім судового у нього не має. Просив визначити, що у праві спільної сумісної власності на 32/100 часток житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований по вул.Кармелюка, 148 м.Чернівці, частка [PERSON] становить 32/300 частки, частка [PERSON] становить 32/300 частки, частка померлого [PERSON] становить 32/300 частки. Припинити спільну сумісну власність на 32/100 часток житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами, що розташований по вул.Кармелюка, 148 м.Чернівці. Також просив визначити у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер: 7310136600:38:003:0068, що розташована в м.Чернівці по вул.Кармелюка, 148 м.Чернівці частки співвласників, а саме: частка [PERSON] становить 1/6, частка [PERSON] становить 1/6, частка [PERSON] становить 1/6, частка [PERSON] становить 1/6; частка [PERSON] становить 1/6; частка померлого [PERSON] становить 1/6. Припинити спільну сумісну власність на земельну ділянку, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер: 7310136600:38:003:0068, що розташована в м.Чернівці по вул.Кармелюка, 148 м.Чернівці. Представник позивача у підготовче засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та представник відповідачів [PERSON], [PERSON] також у підготовче засідання не зявились. Подали до суду заяви про визнання позову, просили ухвалити рішення за наслідками підготовчого провадження. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у засідання усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, так як обставини, викладені в заяві знайшли своє підтвердження у підготовчому засіданні. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди, проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 ЦПК цього Кодексу. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено, що земельна ділянка, площею 0,1000 га, кадастровий номер 7310136600:38:003:0068, що розташована за адресою м.Чернівці вул. Кармелюка, 148/1, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №121756, належала на праві спільної сумісної власності шістьом співвласникам: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.10). У відповідності до свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ №518499 від 14.12.2006 року, виданого Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] володіють на праві приватної спільної сумісної власності 32/100 частками житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований по вул. Кармелюка, 148 м. Чернівці (а.с. 8). Частки співвласників у майні визначені не були. У відповідності до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Таким чином, право власності на земельну ділянку та будинковолодіння, що розташовані по вул. Кармелюка, 148 м. Чернівці належало у рівних частках. 09.09.2015 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно померлого, а саме на 1/6 частку земельну ділянку та 1/3 частку будинковолодіння, що розташовані по вул.Кармелюка, 148/1 м.Чернівці. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або законом( ст.1217 ЦК України). Як вбачається з дослідженої у судовому засіданні відповіді приватного нотаріуса [PERSON], [PERSON] є спадкоємцем померлого за заповітом (а.с.11). З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що у даному випадку наявний один спадкоємець майна спадкодавця, який має право на отримання спадщини. Як було встановлено судом, [PERSON] у визначеному законом порядку звернувся до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з тим, що частка померлого у спадковому майні визначена не була (а.с. 25). У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" розяснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Статтею ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. З огляду на вище вказане та враховуючи, що у спадкоємця відсутня можливість іншого способу, окрім судового, захистити свої права, визнання позову відповідачами не порушує їх прав та законних інтересів, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved