Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

На підставі договору на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки № 006-28014-290711 від 29 липня 2011 року, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON] перебувають у договірних правовідносинах. Відповідно до умов цього договору позивач відкрив позичальникові відновлювану відкличну кредитну лінію на загальну суму 100 тисяч гривень, яка на день укладення кредитного договору становила ліміт на рахунку в сумі 4700 гривень. Сторонами домовлено, що Банк самостійно один раз на місяць, може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах Кредитної лінії, а також здійснювати з Рахунку договірне списання грошових коштів. За цим договором [PERSON] зобов'язувався щомісяця в строки, визначені Правилами здійснення операцій за картковими рахунками, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникає за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованість за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені у разі порушення строків сплати. Відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 06 квітня 2015 року допустив прострочену заборгованість на загальну суму 1228 гривень 47 копійок, яку Банк просить стягнути з [PERSON] у примусовому порядку. Представник позивача у п. 3 позовної вимоги просив справу розглянути у його відсутності (зворот а.с. 1). Позовні вимоги підтримав та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи (а.с. 21, 23-24) у судові засідання 29 травня та 11 червня 2015 року не з'явився, про причину своєї неявки суд не повідомив та не надав суду заяви про розгляд справи у його відсутності. Судом на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» підлягають до задоволення, виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки № 006-28014-290711 від 29 липня 2011 року (а.с. 2-3), Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON] перебувають у договірних правовідносинах. Предметом договору є відкриття відповідачеві відновлюваної відкличної Кредитної лінії в загальному розмірі 100 тисяч гривень, яка на день укладення договору становила ліміт на рахунку в сумі 4700 гривень (п. 1.3 Договору). Ліміт Кредитної лінії розраховувався Банком самостійно, Банк самостійно міг змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії та/або загальний розмір кредитної лінії, без укладення Додаткової угоди до договору. Також, відповідно до п. 3.4 Договору відповідач [PERSON] доручив Банку здійснювати з Рахунку договірне списання грошових коштів. Пунктом 2.4 передбачено, що проценти за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом нараховуються Банком у валюті рахунку щоденно, на суму використаних коштів станом на кінець кожного дня виходячи з кількості днів в періоді нарахування (факт/факт). При нарахуванні процентів враховується день виникнення та не враховується день повернення заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом по рахунку. Відповідно до п. 3.6 позичальник [PERSON] зобов'язувався щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу складові якого зазначаються у тарифах. Обов'язковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. Тарифами, затвердженими рішенням тарифного комітету АТ «Дельта Банк» протокол № 319 від 02 березня 2011 року (зворот а.с. 3) на обслуговуання платіжних карток, тарифний пакет «Кредитна картка № 1 на все» передбачено, що держатель зобов'язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді Обов'язкового мінімального платежу, який складається із частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит, плати за обслуговування, овердрафту, процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафт, пені за прострочену заборгованість та суми заборгованостей минулих періодів. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 6), доведено, що відповідач - позичальник [PERSON], починаючи із жовтня місяця 2013 року не виконував свої зобов`язання по кредитному договору. З доданих до позовної заяви розрахунків заборгованості (а.с. 6) слідує, що станом на 06 квітня 2015 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» складає 1228 гривень 47 копійок, з них: 376 гривень 92 копійки - тіло кредиту, 513 гривень 21 копійка - прострочене тіло кредиту, 338 гривень 34 копійки - заборгованість за відсотками. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Таким чином грошова вимога позивача є законною, обґрунтованою вимогами цивільного законодавства та умовами Договору, а тому підлягає до задоволення. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч. 1 ст. 88 ЦПК України). На підставі постанови Правління НБУ від 02 березня 2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02 березня 2015 року прийнято рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», згідно з яким з 03 березня 2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» Кадрова В.В. З дня призначення уповноважена особа Фонду гарантування набула всі повноваження органів управління та органів контролю банку і розпочала здійснювати заходи для її забезпечення збереження активів Банку, запобігання втрати майна, захисту інтересів вкладників і кредиторів банку. На підставі п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, як уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача, в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 3 ст. 88 ЦПК України). Пунктом 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставку судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру визначено як 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Тобто, станом на день звернення позивача з позовом до суду, мінімальна ставка судового збору за позовами майнового характеру становила 243 гривні 60 копійок. Таким чином судовий збір має бути стягнений з відповідача у дохід держави в розмірі, передбаченому п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" .

Outcome: approved