Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач 07 вересня 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 09 квітня 2014 року Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] уклали договір, поліс № АІ/1309841 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «АЗЛК», д/н [NUMBER]. 15 червня 2014 року в районі Усть-Самарського мосту в м. Нікополі відбулася дорожньо-транспортна пригода. Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2014 року, дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення ПДР [PERSON]. 16 червня 2014 року власник пошкодженого транспортного засобу «Peugeot-107», д/н [NUMBER], [PERSON] звернулася із повідомлення про настання випадку, згодом звернулася з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до реєстру одержувачів страхових відшкодувань від 23 вересня 2014 року позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 8003,35 грн., яке і просили стягнути в порядку регресу з відповідача та судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з`явився про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином. Надійшла заява з проханням слухати справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву визнав та не заперечував проти її задоволення. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що 15.06.2014 року, водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], по дорозі в районі Усть-Самарського мосту у м. Нікополі Дніпропетровської області, при виникненні перешкоди не вжив заходів аж до зупинки свого транспортного засобу або безпечного її обїзду, через що допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода, постраждалих не має. Водій [PERSON] керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. В силу ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2014 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.9). 09 квітня 2014 року між Приватним акціонерним товариством «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] укладено договір, поліс № АІ/1309841 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «АЗЛК», д/н [NUMBER] з 30 квітня 2014 року по 29 квітня 2015 року (а.с.3). Встановлено, що автомобіль [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] (а.с.6). 31 липня 2014 року [PERSON] звернулася до Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку з пошкодженням автомобіля [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 15.06.2014 року (а.с.30). Відповідно до звіту № 2030 складеного експертом-товарознавцем [PERSON], вартість матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу «Peugeot-107», д/н [NUMBER] склала 10\~855,07 грн. (а.с.10-16). Встановлено, що Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» сплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 8003,85 грн. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, нормами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст.36 Закону України № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач як страхувальник прийняв відповідне рішення та здійснив виплати страхового відшкодування потерпілим особам. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується у зв'язку з неправомірними діями, особою, яка її завдала. У відповідності зі ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі ч.1 ст.1191 ЦК України та ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 38.1. статті 38 Закону України №1961-IV встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Оскільки постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2014 року було встановлено, що саме водій [PERSON] винен у пошкодженні транспортних засобів, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, суд вважає, що у позивача виникли законні підстави для подання регресного позову до відповідача про стягнення страхового відшкодування, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд встановив, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у сумі 243,60 грн., і тому він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved