Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру стягнення аліментів та визначити їх в твердій грошовій сумі. В обґрунтування позову позивач вказує, що проживали з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, [INFO] в них народився син [PERSON] . 16 січня 2020 року судовим наказом Рокитнівського районного суду Рівненської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з 08 січня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. На даний час сімейний стан позивача значно ускладнився, змінилося і його матеріальне становище, позивач ніде не працює і не працював, не має підробітку, проживає разом із батьками в багатодітній сім`ї. Посилаючись на норми статтей 180, 181, 182, 184, 192 СК України просить змінити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , зменшивши з 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову суму у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк подала відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнає повністю та зазначила, що позов вважає безпіставним, необгрунтованим, таким, що порушує чинне законодавство та права дитини. У абзаці 2 ч.3 ст.181 СК України чітко вказано, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержавача аліментів, а одержувачем аліментів є вона, на підставі судового наказу Рокитнівського районного суду Рівненської області від 16.01.2020, тому лише вона може звертатись до суду з позовною заявою щодо зміни способу стягнення аліментів, а не позивач, так як він має статус платника аліментів, у зв`язку з цим позов категорично не підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ст.185 СК України, у позивача наявний обов`язок, навіть при визначенні судом за рішенням суду щодо ситягнення аліментів додатково нести на утримання дитини ще і додаткові витрати, у яких відповідач жодної участі не приймає. Також просить врахувати і те, що позивач є фізично розвинений, має стабільний дохід за рахунок підробітків на будівництві як в Україні, так і за кордоном. Такий дохід він укриває. В задоволенні позовної заяви просить відмовити, так як позивач не надав належних і допустимих доказів, які обгрунтовували підставу для зменшення аліментів. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Тележинський О.С. не з`явилися, він представника позивача адвоката Тележинського О.С. надійшла заява в якій просить справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять зменшити розмір стягнення аліментів та визначити їх в твердій грошовій сумі- 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлений у встановленому порядку. У відзиві відповідач зазначила, що у разі її неявки, не заперечує щодо розгляду справи без її участі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 20 червня 2016 року зареєстрували шлюб у Березівській сільській раді Рокитнівського району Рівненської області. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с. 6,7). Згідно судового наказу Рокитнівського районного суду Рівненської області від 16.01.2020 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з 08 січня 2020 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10). Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу вимог статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Частина третя статті 181 СК Украни визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Аналізуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із зміною сімейного стану, значним покращенням чи погіршенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення чи зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дитини позивач посилається на те, що змінився його майновий стан, позивач не працює, постійного доходу не має, проживає з батьками в багатодітній сім`ї. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Згідно довідки Блажівської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області №1181 та №1182 від 11.02.2020 [PERSON] проживає з батьками, крім нього в проживають два брати, дві сестри та племінниця. [PERSON] не працює з дня повноліття, трудової книжки не має (а.с. 8,9). Відповідно дост.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Також даною статтею визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено, що у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2021 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Судом встановлено, що згідно судового наказу з позивача стягнуто аліменти у частці від заробітку (доходу), проте, позивач не працює, постійного доходу не має. З урахуванням встановлених обставин справи, приймаючи до уваги обов`язок обох батьків утримувати дітей, суд дійшов висновку про зміну розміру аліментів з 1/4 частки заробітку (доходу) на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що цілком, з урахуванням обов`язку позивача по її утриманню забезпечить подальше утримання і виховання дитини. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved