Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач мотивує свій позов тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 18 червня 2004 року. В шлюбі народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. На даний час сторони перебувають у процесі розірвання шлюбу. Оскільки відповідач не надає позивачу допомоги на утримання дітей в добровільному порядку, у позивача склалось тяжке матеріальне становище щодо утримання неповнолітніх дітей, тому вона просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] скерував до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга\~статті 247 ЦПК України). Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши наявні в матеріалах справи надані сторонами письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно свідоцтва про одруження серії 1-ЕГ № 075696, виданого 18 червня 2004 року Берестечківською міською радою Горохівського району Волинської області, 18 червня 2004 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.2). Як вбачається із свідоцтва про народження серії 1-ЕГ № 030033, виданого 16 травня 2006 року та свідоцтва про народження серії 1-ЕГ № 058665, виданого 29 жовтня 2007 року Берестечківською міською радою Горохівського району Волинської області, [PERSON] народився 14 травня 2006 року, [PERSON] народилася 23 жовтня 2007 року, їх батьком є [PERSON], матірю [PERSON] (а.с.3-4). Згідно довідки №573, виданої виконавчим комітетом Берестечківської міської ради від 22 травня 2018 року (а.с.9), вбачається, що на утриманні позивача перебувають діти: [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки №574, виданої виконавчим комітетом Берестечківської міської ради від 22 травня 2018 року (а.с.9), вбачається, що сторони та їх діти проживають в [INFO]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ст.8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.3\~ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Поряд з цим відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ч.1,\~ч.2\~ст.183\~СК України,\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Як вбачається із посвідчення серії ЮА №016395, виданого 24 липня 2015 року Командуванням Високомобільних десантних військ Збройних Сил України, [PERSON] має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. Отже, виходячи з наведеної правової норми і встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітніх дітей та відповідно до реальних матеріальних можливостей відповідача з останнього слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, так як для цього є законні підстави. Крім того, визнання відповідачем цього позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить. Відповідно до частини шостої статті 141\~ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки відповідач являється учасником бойових дій, то у відповідності до п.13 ч.1\~ст.5 ЗУ «Про судовий збір», останній звільнений від сплати судового збору. Так як в даних правовідносинах позивач та відповідач звільнені від сплати судових витрат і відсутні інші особи, які їх понесли, судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Outcome: approved