Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви про стягнення аліментів до суду та до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач не надає добровільно допомоги на її утримання. У позовній заяві позивач [PERSON] вказує про те, що вона та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що був розірваний згідно рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області 23 липня 2013 року. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати з нею. Відповідач [PERSON] працевлаштований, має постійне місце роботи та отримує заробітну плату, інших осіб на утримання не має, а тому може сплачувати аліменти на утримання дитини. Позивач [PERSON] у позовній заяві, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] добровільно допомоги на утримання дитини не надає, просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви про стягнення аліментів до суду та до досягнення дитиною повноліття, а рішення суду в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі та вказує про те, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі та зазначає про те, що позовні вимоги позивача [PERSON] визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В силу вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог, не встановлено. Як встановлено із Свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8), Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7), копії рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23 липня 2013 року (а.с. 9-10) [PERSON] народилася [INFO] року, її батьком вказаний відповідач [PERSON], а матір'ю позивач [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. П. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23 липня 2013 року (а.с. 9, 10) після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], їх малолітня дочка [PERSON], [INFO], залишена проживати з матір'ю [PERSON] Приймаючи до уваги ту обставину, що відповідач [PERSON] має основне місце роботи, отримує заробітну плату, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], у частці від заробітку (доходу) відповідача. При визначенні розміру аліментів, суд враховує положення ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, яка передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір суд стягує з відповідача [PERSON] з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року щодо встановленого мінімального розміру судового збору. Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 174, 214, 215, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved