Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк терміном три місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , обґрунтовуючи вимоги тим, що пропустив строк для прийняття спадщини, з поважних причин, - у зв`язку з тим, що не знав до жовтня 2018 року про існування заповіту від 23.07.2007 року, яким остання заповіла йому належну їй земельну ділянку площею 4,25 га, яка розташована в межах території Сирівської сільської ради Врадіївського району, Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, необхідністю отримання дублікату цього заповіту. До того ж послався, як на підстави поновлення строку обставини того, що він є інвалідом третьої групи (глухонімою особою), та віддаленість свого постійного місця проживання від місця відкриття спадщини та місцезнаходження нерухомого спадкового майна. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, звернулись до суду з заявами (вх. № 2056 від 08.05.2020р., № 4885 від 06.11.2020р.), в яких просять розглядати справу по суті в їх відсутність, в яких просили позов задовольнити та дали згоду на заочний розгляд справи, судові витрати по сплаті судового збору просили залишити за позивачем. Відповідач [PERSON] , двічі повідомлялася про час та місце судового розгляду ( на 08.05.2020 р. та 29.10.2020р.) шляхом направлення листів - роз`яснень, з зазначенням дат судового засідання та роз`ясненням їй наслідків неявки визначених ст. 223 ЦПК України, які залишалися відповідачем без реагування (лист вих. № 04-30/199/2020р., лист вих. № 4152 від 29.10.2020р., рекомендоване поштове відправлення № 5630100332142). Вона ж двічі будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи (29.10.2020р. та 06.11.2020 року, в порядку передбаченому ч. 8 та ч. 11 ст. 128 ЦПК України (судова повістка про виклик на 29.10.2020р., з зазначенням резервної дати судового засідання, як 06.11.2020 року, направлена рекомендованим повідомленням штрих-код № 5630100332142, яка була вручена адресату 13.10.2020 року, а також шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України), у судові засідання 29.10.202 року та 06.11.2020 року, не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив не надала, з заявою про розгляд справи в її відсутність чи його відкладення до суду не зверталася. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Так, як в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд за згодою позивача визнав можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, у відповідності до приписів ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, з огляду, суд з урахуванням неявки в судове засідання всіх учасників справи, прийняв рішення про розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: - 15.10.2001 року [PERSON] набула право власності на земельну ділянку загальною площею 4,25 га., з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Сирівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області (державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 039974, виданий 15.10.2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 238, інформація з Державного реєстру речових првав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 137767494 від 14.09.2018р.); - за життя, [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким на випадок своєї смерті заповіла позивачу [PERSON] вищевказану земельну ділянку та відповідачу [PERSON] - житловий будинок по [ADDRESS] (дублікат заповіту, що має силу оригіналу, посвідчений приватним нотаріусом Демченко Т.М. Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області від 23.07.2007 року, зареєстрований в реєстрі за № 856, заповіт №119 від 23.08.2017р.); - [INFO] [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане повторно 27.10.2017 року); - спадкодавець [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини з нею був зареєстрований і проживав співмешканець [PERSON] (довідка Сирівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області за вих. № 625 від 10.10.2018 року); - згідно Державного реєстру актів цивільного стану громадян, смерть [PERSON] зареєстровано виконавчим комітетом Луполівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області (відповідь щодо відсутності актового запису № 540/15.14-4.3 від 14.05.2019р. Врадіївського районного відділу ДРАЦС); - після смерті [PERSON] , померлої [INFO] відкрито спадкову справу № 01/2018 за заявою [PERSON] , якій 14.09.2018р. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Інші спадкоємці за заповітом, законом відсутні (довідка про надання інформації № 265/01-16 від 13.11.2019р. приватного нотаріуса Лавріненко М.І., свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14.09.2018р., зареєстровано в реєстрі за № 767, Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 53303713 від 14.09.2018р., Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 137774741 від 14.09.2018р.); - у заяві про прийняття спадщини відповідач [PERSON] не повідомляла нотаріуса про наявність інших спадкоємців за заповітом чи за законом (заява №1/2018 від 07.02.2018р.); - 23.07.2018р. та 20.08.2018р. приватним нотаріусом Лавріненко М. І. позивачеві [PERSON] направлено повідомлення про наявність заповіту на його ім`я, в якому нотаріус також повідомляє про пропуск ним терміну для прийняття спадщини, з огляду на що він не прийняв спадщину та не має права на неї. Та роз`яснено ст. 1272 ЦК України (повідомлення №178/02-14 від 23.07.2018р., №208/02-14 від 20.08.2018р.); - 18.12.2016 року державним нотаріусом Поплужною К.А. Врадіївської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», гл. 10 розд. ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» - не подання заяви про прийняття спадщини на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини (відповідь № 1399/01-16 від 18.12.2016 року державного нотаріуса Врадіївської державної нотаріальної контори Поплужної К.А. щодо надання роз`яснення); - позивач [PERSON] у строки встановлені для прийняття спадщини, заяву до нотконтори не подав у зв`язку з тим, що не знав до жовтня 2018 року про існування заповіту від 23.07.2007 року та був змушений виготовляти його дублікат, а також хворобу, оскільки є інвалідом третьої групи загального захворювання довічно (глухонімий), віддаленість його ж місця проживання ( [ADDRESS] ) (дублікат заповіту посвідчений приватним нотаріусом Демченко Т.М. Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області від 23.07.2007 року, копія паспорту гр. [PERSON] серії [NUMBER] , виданий Центральним РВ у м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області, пенсійне посвідчення № [NUMBER] , видане 23.12.2009р., терміном дії довічно). При прийнятті рішення, суд керується: Статтею 1216 ЦК України, якою визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1218 ЦК України, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦПК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду україни №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьоїстатті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При цьому, згідно практики ВС/КЦС, справа № 565/1145/17, 26.06.19, в якій суд визнав, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України, докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними. Тому, з огляду на поважність причин пропуску строку прийняття спадщини, неможливість позивача в інший спосіб захистити своє невизнане право, вимога позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом підлягає задоволенню. Достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, суд вважає надання йому строку в три місяці. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, думку позивача судові витрати по сплаті судового збору залишаються за ним.

Outcome: approved