Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Орган опіки та піклування Тлумацької РДА, який діє в інтересах малолітньої [PERSON], звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно її доньки [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів на її утримання. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є матір'ю малолітньої дочки [PERSON], [INFO], відомості про батька в актовому записі про народження внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері). [PERSON] народила свою дочку в Івано-Франківському обласному перинатальному центрі. Оскільки стан та матеріально-побутові умови не дозволяли відповідачці на належному рівні утримувати та виховувати дочку, тому за заявою [PERSON] від 14.02.2013 року, дитина була тимчасово влаштована в Надвірнянський будинок дитини. Мати дівчинки з 2013 року проживала із співмешканцем [PERSON], 1985 р.н., та має з ним двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З часу поступлення малолітньої [PERSON] в будинок дитини і по сьогоднішній день мати зовсім знехтувала своїми батьківським обов'язками, не турбується про фізичний і духовний розвиток дочки, не цікавиться здоров'ям дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не провідувала та не спідкувалась навіть у телефонному режимі, не цікавилася успіхами чи потребами дочки. 22.02.2013 року наказом служби у справах дітей Тлумацької РДА малолітню [PERSON] взято на облік як таку, що опинилася у складних життєвих обставинах. Важливим та беззаперечним фактом, який підтверджує пасивну та аморальну поведінку відповідачки є те, що першу дитину [PERSON] було усиновлено, оскільки після народження дочки мати зникла в невідомому напрямку і подальшою долею дівчинки не цікавилася. Впродовж 2013 року та до кінця жовтня 2014 року [PERSON] проживала в сел. Глибока Глибоцького району Чернівецької області. Проте, згідно даних Глибоцької селищної ради [PERSON] вибула з їхнього населеного пункту, на даний час місце перебування [PERSON] не встановлено. Оскільки [PERSON] своїх батьківських обов'язків щодо виховання, утримання дитини до досягнення нею повноліття не виконує, не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, Тлумацька РДА, як орган опіки та піклування, просила позбавити відповідачку батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO], місцем проживання дитини визначити Надвірнянський будинок дитини та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі по 450 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття на особистий рахунок дитини, який позивач уточнив 13.03.2016 року, [PERSON], відкритий у відділенні АТ «Ощадбанк» в м. Івано-Франківську. В судовому засіданні представник позивача Органу опіки та піклування Тлумацької РДА - Семків В.Д., позов підтримав, просив його задовольнити. Додатково пояснив, що мати і надалі малолітню дитину не відвідує, не цікавляться її здоров'ям та життя, не виховує та матеріально не утримує, зовсім усунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, місце її проживання невідоме. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причин неявки суду не повідомила. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлені шляхом опублікування оголошення в газеті «Галичина», в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідачка про причини неявки не повідомила, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можна провести заочний розгляд справи. Свідок [PERSON], який є сільським головою с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області де зареєстрована відповідачка з дітьми, в судовому засіданні ствердив, що останній раз бачив відповідачку [PERSON] в 2015 році коли вона приходила до сільської ради з метою зареєструвати своїх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Однак за місцем своєї реєстрації відповідачка більше 10 років не проживає, місце її перебування не відоме. Також зазначив, що після народження [PERSON] відповідачка не мала можливості забезпечити їй належні матеріально побутові умови проживання та виховання, а тому дитину було влаштовано до Надвірнянського будинку дитини. З цього часу відповідачка дитину не провідувала, не спілкувалась, не цікавилась її фізичним та духовним розвитком, матеріально дитині не допомагала. Заслухавши представника позивача, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини зазначає, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Частиною 2 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. В свою чергу статтею 14 зазначеного Закону зазначається, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Аналогічні норми містить і стаття 9 Конвенції ООН про права дитини: «Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини». Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. А ст. 150 Сімейного Кодексу України прямо передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо існують наступні підстави: батьки не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. При вирішенні даного спору суд враховує, насамперед, інтереси неповнолітньої дитини. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновленнябатьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 13.03.2013 року (а.с. 7), де в графі «Мати» вказано [PERSON]. Відповідно до повідомлення Тлумацького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 58/02-3-12 від 14.02.2016 року в архіві відділу знаходиться актовий запис про народження [PERSON], [INFO], уродженки с. Живачів Тлумацького району Івано-Франкіської обасті. Реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 8). Наказом служби у справах дітей Тлумацької РДА Івано-Франкіської обасті № 6-0 від 22.02.2013 року дитину із сім'ї [PERSON], яка зареєстрована в с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області, а саме: [PERSON], [INFO], поставлено на облік, як таку, що опинилася у складних життєвих обставинах (а.с. 11). Розпорядженням Тлумацької РДА Івано-Франківської області № 93 від 25.02.2013 року на підставі заяви [PERSON] від 14.02.2013 року (а.с. 9), малолітню [PERSON], [INFO], влаштовано у будинок дитини м. Надвірна Івано-Франківської області, тимчасово на державне утримання (а.с. 10). Відповідно до актів про невідвідування дитини від 03.10.2013 року, 10.10.2014 року, 15.04.2015 року, 23.10.2015 року, 23.10.2016 року, 13.03.2017 року (а.с. 14, 15, 16, 17, 18, 19, 105) мати [PERSON] не цікавиться долею своєї дитини [PERSON], [INFO], яка знаходиться на повному державному забезпеченні, та жодного разу не провідувала її. У зв'язку з цим адміністрація Надвірнянського будинку 10.10.2014 року зверталось до Служби у справах дітей Тлумацької РДА з проханням вирішити питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо своєї доньки [PERSON] (а.с. 14). Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 02.12.2014 року, 09.09.2015 року, 10.10.2016 року [PERSON] з малолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], однак за зазначеною адресою не проживає, відомості про її місце проживання відсутні, з односельчанами зв'язок не підтримує (а.с. 24, 25, 26). Дані відомості також підтверджуються довідкою Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 205/02-31 від 09.09.2015 року, повідомленням Тлумацького РВ УМВС України в Івано-Франківській області № 5962 від 14.09.2015 року, довідкою Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 235/02-31 від 15.11.2015 року (а.с. 22, 23, 30). Згідно повідомлення Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області № 7453/108/58/01-2016 від 24.11.2016 року [PERSON] веде бродяжницький спосіб життя, місце її перебування не встановлено (а.с. 32). Відповідно до повідомлення Тлумацького районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Тлумацької РДА Івано-Франківської області № 01-10/102 від 18.11.2016 року (а.с. 28) [PERSON], [INFO], з 19.02.2013 року по 08.07.2013 року перебувала під соціальним супроводом Тлумацького районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. 27.02.2014 року [PERSON] знято з обліку сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах, у зв'язку із зміною місця проживання у сел. Глибоке Чернівецької області. Згідно повідомленням Глибоцької селищної ради Чернівецької області № 1050 від 11.11.2014 року [PERSON], [INFO], в даний час на території селищної ради не проживає, зі слів сестри її співмешканця [PERSON], вибули в Івано-Франківську область з 28.10.2014 року разом з дитиною [PERSON], [INFO] (а.с. 20). 22.12.2014 року на адресу служби у справах дітей Тлумацької РДА Івано-Франківської області надійшло повідомлення з служби у справах дітей Глибоцької РДА Чернівецької області № 01-17/759 вих.2014 від 12.12.2014 року, в якому вони просили, у зв'язку з виїздом [PERSON] з дитиною за межі району, розглянути на засіданні комісії з питань захисту прав дитини питання про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав або позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 21). Згідно довідки управління соціального захисту населення Тлумацької РДА № 2666 від 16.11.2016 року [PERSON] на обліку в управління не перебуває та не отримує жодних видів допомог (а.с. 27). На обліку в Тлумацькому районному центрі зайнятості також не перебуває (а.с. 29). Згідно ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Вказаний висновок є обов'язковим при вирішенні даної категорії справ відповідно до ст.ст. 19 СК України. Згідно висновку № 703/01-18/02 від 22.11.2016 року Тлумацької РДА Івано-Франківської області, як органу опіки та піклування, виходячи з інтересів малолітньої дитини, було проведено відповідну перевірку і встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітньої дочки [PERSON], [INFO], відомості про батька в актовому записі про народження дитини внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері). [PERSON] народила свою дочку в Івано-Франківському обласному перинатальному центрі. Оскільки фінансовий стан та матеріально-побутові умови не дозволяли їй на належному рівні утримувати та виховувати дочку, тому за заявою [PERSON] від 14.02.2013 року, дитина була влаштована в Надвірнянський будинок дитини. Після влаштування дитини в заклад, [PERSON] переїхала проживати в Чернівецьку область, проте з 28.10.2014 року зникла з місця проживання у невідомому напрямку. На даний час місце перебування її невідоме. З 2013 року [PERSON] проживала із співмешканцем [PERSON], 1985 р.н., та має з ним двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З часу поступлення її старшої дочки [PERSON] в будинок дитини і по сьогоднішній день мати зовсім знехтувала своїми батьківським обов'язками, не турбується про фізичний і духовний розвиток дочки, не цікавиться здоров'ям дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не провідувала та не спілкувалась навіть у телефонному режимі, не цікавилася успіхами чи потребами дочки. Враховуючи вищенаведене, виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування Тлумацької РДА, вважає доцільним позбавити [PERSON] (відповідачку), [INFO], батьківських прав щодо її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 33). При прийняття рішення по даній справі суд, в першу чергу, виходячи з інтересів малолітньої дитини, враховує висновок органу опіки та піклування щодо обставин спору та про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO], стосовно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO], який узгоджується як із поясненнями учасників процесу щодо обставин справи, так і з фактичними обставинами справи. Отже, судом встановлено, що [PERSON] (відповідачка) за станом свого психічного здоров'я усвідомлювала значення своїх дій та могли керувати ними, а також мала юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку. Вона була зобов'язана брати участь у вихованні дитини і мала право на особисте спілкування з нею. Проте [PERSON] (відповідачка) таким правом не скористалися, самоусунувшись від нього, залишивши дитину без свого піклування та не бажаючи і на сьогоднішній день займатись її утриманням та вихованням. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] (відповідачка) умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO], нездатна забезпечити їй нормальні умови проживання, розвитку та виховання, а тому позбавлення її батьківських прав буде відповідати інтересам дитини, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Враховуючи те, що [PERSON] (відповідачка) слід позбавити батьківський прав щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO], суд вважає, що місцем проживання малолітньої [PERSON], [INFO], слід визначити Надвірнянський будинок дитини, де малолітня дитина перебуває на повному державному утриманні. Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення про поновлення батьківських прав. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. При ухиленні від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З`ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, враховуючи те, що відповідачка в судове засідання не з'явилася та жодних заперечень не подала, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачки аліментів на утримання малолітньої дочки в розмірі по 450,0 грн. щомісячно на дитину підлягають до задоволення, а тому з відповідачки слід стягувати на утримання неповнолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі по 450 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття, які слід перераховувати на особистий рахунок дитини [PERSON], відкритий у відділенні АТ «Ощадбанк» в м. Івано-Франківську (а.с. 104). Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стороні, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. При такому вирішенні позову з відповідачки слід стягнути на користь держави судовий збір в загальній сумі 1102 грн. 40 коп. за позовними вимогами про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: approved