Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом та уточнивши позовні вимоги (а.с. 39), позивач [PERSON] просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позов мотивував тим, що він з батьками [PERSON] та матір'ю [PERSON] проживали разом за адресою [ADDRESS]. [INFO] року його батько помер. Після смерті батька, мати зібрала всі свої особисті речі та виїхала з вказаного житлового приміщення у невідомому напрямку. Мати [PERSON] з [INFO] року не проживає в квартирі [ADDRESS] м. Дебальцеве і жодного разу там не з'являлася, і всі обов'язки, що до сплати житлово-комунальних послуг лягли на нього. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеним в заяві, доповнивши, що мати була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] після укладення шлюбу з його батьком. Після того як помер батько, мати не прийшла навіть на поховання. Одразу після поховання мати зібрала свої речі та поїхала у невідомому йому напрямку. Ніяких перешкод у користуванні будинком відповідачу не чинилося. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи, та не повідомила про причини неявки ( а. с. 24,34). Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував. У зв'язку з чим суд вважає можливим, згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України, розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з*явилася, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, вважає що позовна заява підлягає задоволенню. Представник третьої особи без самостійних вимог Комунального підприємства "Веста" в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, не повідомив про причини неявки. (а.с.21,27,31). Свідок [PERSON] друг позивача, в судовому засіданні пояснив, що знайомий з позивачем приблизно 7 років, матір позивача в квартирі за адресою : [ADDRESS] не проживала більше 4 років. Він майже кожного дня буває в дома у [PERSON], але жодного разу не бачив там матері позивача. Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно з ордером №1805 від 30.06.1978 року виданим виконавчим комітетом Світлодарського селища на ім'я [PERSON] має право займати одну кімнату в квартирі [ADDRESS] загальна площа якої складає 16,2 кв.м. (а.с.36). Відповідно до акту на проживання КП «Веста» №210/05-02 від 17.03.2014 року відповідачка [PERSON], за адресою : [ADDRESS] не мешкає. (а.с.6). Відповідно до довідки КП «Веста» №933 від 29.05.2014 року [ADDRESS] зареєстрованими є [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і позивач [PERSON] Таким чином, спірна квартира знаходиться в державній власності, наймачем є баба [PERSON], а позивач [PERSON] і відповідачка [PERSON] зареєстровані в квартирі, як члени сім'ї наймача. Тому суд, вважає необхідним застосувати до виниклих правовідносин норми ст.ст. 71, 72 ЖК України. Відповідно до положень ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п'яти років перебування на військовій службі; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім'ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях; 4) виїзду у зв'язку з виконанням обов'язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов'язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом всього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. В судовому засідання було встановлено,що відповідачка [PERSON]. не мешкає в спірному будинку з [INFO] року до теперішнього часу, оскільки виїхала з житлового приміщення за своєю ініціативою, добровільно, перешкод у користуванні квартирою їй не чинилося. Тому суд приходить до висновку, що з 22.04.2012 року відповідачка не мешкає в спірній квартирі без поважних причин, тобто більше 6 місяців. Тому порушене право позивача підлягає захисту і вимога про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS], задоволенню. На підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved