Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача. У грудні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом, про поділ майна, що є об`єктом сумісної власності подружжя. На обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] , яка мала дошлюбне прізвище [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , зареєстрованому 08.09.2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено відповідний актовий запис № 682, у зв`язку з чим вона змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від спільного шлюбу вони мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 11.11.2019 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська винесено рішення про розірвання шлюбу, в якому зазначено, що сімейно-шлюбні відносини між позивачем і відповідачем припинені з червня 2019 року, що підтверджується копією рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська. 24.11.2014 року позивач разом з відповідачем, в період їхнього шлюбу, для сумісного проживання однією сім`єю придбали двокімнатну квартиру [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 24.11.2014 року приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Морозовою Олесею Василівною та зареєстрованого в реєстрі за № 1519. Власником вищезазначеної квартири в договорі купівлі-продажу зазначений відповідач. За купівлю спірної квартири відповідач сплатив частину коштів, які він отримав після продажу однокімнатної квартири [ADDRESS] , яка належала йому на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого 18.12.2007 року нотаріусом Другої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Ісаковою Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 6353, а 4000,00 доларів США сплатила позивач. Стосовно походження належних позивачу коштів у розмірі 4000 доларів США, які вона вклала в купівлю спірної квартири, зазначає, що 23.12.2005 року Постійно діючим Третейським Судом при Корпорації «Верітас» було винесено рішення по справі № 3-2005 за її позовом, а також її матері [PERSON] , сестри [PERSON] та брата [PERSON] до ТОВ «Агро-Союз» та ТОВ «Спектр-Захист» про відшкодування шкоди в зв`язку зі смертю її батька [PERSON] внаслідок нещасного випадку та відшкодування моральної шкоди, згідно якому Позивач отримала 11120,00 грн., її мама [PERSON] отримала 8400,00 грн., сестра [PERSON] -10752,00 грн., брат [PERSON] - 4400,00 грн. Після отримання в 2006 році грошових коштів в гривневому еквіваленті, [PERSON] , яка є матір`ю позивача, подарувала їй свою суму грошей - 8400,00 грн., після чого позивач обміняла належні їй 11120,00 грн. та отримані від матері 8400,00 грн., на загальну суму 19520,00 грн., на долари США (згідно курсу НБУ в 2006 році 100 доларів США = 505 грн.). Таким чином, 3800 доларів США позивач сплатила за купівлю квартири як отриманих згідно рішення Постійно діючого Третейського Суду від 23.12.2005 року, а 200,00 доларів - їй подарувала матір [PERSON] на День народження. Таким чином, двокімнатна квартира [ADDRESS] , є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя у зв`язку з тим, що була придбана в період шлюбу на спільні кошти подружжя. На даний час в спірній квартирі зареєстровані відповідач, позивач та їхні двоє неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Хоча відповідач є зареєстрований за вказаною адресою, однак фактично він не проживає. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить: здійснити поділ спільного майна подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності. Визнати право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , за [PERSON] , [INFO] . Визнати право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , за [PERSON] , [INFO] . Не стягувати з відповідача [PERSON] судовий збір, сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду. Одночасно з поданням позовної заяви, позивачем надано до суду заяву про витребування доказів та заяву про виклик свідків. Відповідачем [PERSON] 23.03.2021 року надано відзив на позовну заяву, згідно змісту якого зазначено, що двокімнатна квартира [ADDRESS] була придбана дійсно в шлюбі, але за його особисті кошти, які він отримав від продажу двокімнатної квартири [ADDRESS] та однокімнатної квартири [ADDRESS] . Двокімнатна квартири [ADDRESS] належала йому, його матері [PERSON] , та його сестрі [PERSON] , тобто кожному по 1/3 частини, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Управлінням комунальної власності м. Дніпродзержинська 29.10.2007 року за № 5/3671- р, (в порядку приватизації). Дана квартира була продана згідно договору купівлі-продажу від 19.11.2007 року, посвідченого 19.11.2007 року нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кир`як С.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 2797, квартира була продана за 166 650,00 грн. В зв`язку з тим, що йому належала 1/3 частина даної квартири він отримав 55 550,00 грн., після чого він обміняв дані грошові кошти на долари США ( курс на 19.11.2007 рік був 100 доларів США = 505 грн), у нього вийшло - 11 000 доларів США. Дані грошові кошти він залишив та зберігав для придбання свого особистого житла. Квартира [ADDRESS] належала йому на підставі договору дарування, посвідченого 18.12.2007 року нотаріусом Другої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Ісаковою Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 6353 укладеного між його матір`ю [PERSON] та ним. 18 жовтня 2014 року було укладено попередній договір купівлі-продажу його однокімнатної квартири [ADDRESS] . Згідно пункту 2 даного договору вартість квартири складала - 10500 доларів США. В цей же день, 18 жовтня 2014 року було укладено попередній договір купівлі - продажу двокімнатної квартири [ADDRESS] . Згідно пункту 2 даного договору вартість квартири складала 13 500 доларів США. 24 листопада 2014 року згідно договору купівлі-продажи, який був посвідчений приватним нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Морозовою Олесею Василівною, була продана його однокімнатна квартира [ADDRESS] за 10500 доларів США. В цей же день, 24 листопада 2014 року згідно договору купівлі-продажи було придбано двокімнатну квартиру [ADDRESS] . за 13 500 доларів США. Таким чином, двокімнатна квартира [ADDRESS] була придбана в шлюбі за 13 500 доларів США за його особисті кошти, які він отримав від продажу квартири [ADDRESS] , від якої він отримав 11 000 доларів США, та продажу однокімнатної квартири [ADDRESS] за 10500 доларів США. Тобто від продажу двох квартир у нього було 21 500 доларів США, з яких він витратив 13 500 Доларів США на покупку квартири в шлюбі за адресою: [ADDRESS] . Залишок коштів він витратив на ремонт в квартирі та сімейні потреби. За весь час перебування в шлюбі з [PERSON] , позивач не працювала, постійно працював та отримував дохід тільки він. Враховуючи викладене просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Судові витрати по справі покласти на позивача. 27.04.2021 року представником позивача - адвокатом Малюк О.П. надано відповідь на відзив, відповідно до якого зазначає, що позивач не погоджується з запереченнями відповідача проти позову, так позивач, починаючи з 03.05.2005 року, постійно працювала і працює до теперішнього часу в ТОВ «Крона-Пласт», ЗАТ «Карло Пазоліні Трейдінг», ТОВ «Юність», у приватного підприємця [PERSON] , у приватного підприємця [PERSON] , а з 18.05.2014 року по теперішній час - в ПАТ «Оріль-Лідер». Заперечує проти твердження відповідача, що залишок своїх коштів він витратив на ремонт квартири [ADDRESS] , та сімейні потреби, яке не відповідає дійсності, оскільки за місяць раніше до придбання вищезазначеної квартири позивач за свої кошти, зі згоди продавців, почала робити ремонт в спірній квартирі: заміна вікон кухні та дитячої кімнати на металопластикові, скління подвійної лоджії, встановлення металопластикового балконного блоку у великій кімнаті (вікно та двері), ремонт у великій кімнаті, заміна кімнатних дверей. Крім того, в 2015 році на гроші, які позивач отримала після народження дитини як державну післяпологову допомогу, вона зробила ремонт в коридорі та дитячій кімнаті, в 2016 році - ремонт на кухні. твердження Відповідача, що при купівлі квартири [ADDRESS] , він частково сплатив особисті кошти, які отримав від продажу квартири [ADDRESS] , не відповідають дійсності. Про наявність цих коштів позивач дізналася з відзиву на позов і зазначає, що ці кошти відповідач не витрачав на придбання квартири і на сімейні потреби. Таким чином, Позивач наполягає, що 4000,00 доларів США вона вклала у вартість вищезазначеної квартири та ремонт, здійснений за місяць раніше до її купівлі, тому вважає, що двокімнатна квартира [ADDRESS] , є спільним майном подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності, і придбана в період її шлюбу з Відповідачем на спільні кошти з метою сумісного проживання їхньої сім`ї. Просила позов задовольнити у повному обсязі. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.02.2021 року позов прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.06.2021 року витребувано від Приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Морозової Олесі Василівни належним чином засвідчені копії:- договору купівлі-продажу від 24.11.2014 року квартири [ADDRESS] , який було посвідчено приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Морозовою О. В.; - договору купівлі-продажу від 24.11.2014 року квартири [ADDRESS] , який було посвідчено приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Морозовою О.В. укладений між [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.09.2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті, постановлено допитати свідків. Заяви (клопотання) учасників справи Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивача - адвокат Малюк О.П. заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, просила розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник відповідача - адвокат Долгов О.О. заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у повному обсязі, розглянути справи на підставі наявних доказів без фіксування технічними засобами, про що надав суду відповідну заяву. Допитаний в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні 21.10.2021 року зазначив, що він є рідним братом позивачки, та знає, що його сестра з чоловіком спочатку мешкали у однокімнатній квартирі її чоловіка, а потім вирішили придбати більшу за площею квартиру. Гроші на придбання квартири у його сестри були в наявності, які вона отримала як компенсацію після загибелі їх батька за рішенням третейського суду, а також їх мати віддала свою частину сестрі [PERSON] . До купівлі квартири сестра працювала на різних посадах. Знає, що зараз в спірній квартирі проживає сестра з дітьми, а відповідач висловлює погрози на адресу сестри. Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні 21.10.2021 року зазначила, що вона є матір`ю позивачки [PERSON] а відповідач є її колишнім зятем. З приводу обставин справи зазначила, що вона давала своїй доньці на придбання квартири 4000 доларів США, які вони отримали за рішенням третейського суду як компенсацію після загибелі її чоловіка, батька їх дітей. На купівлю квартири не вистачало 200 доларів та її брат з Білорусії подарував їх позивачці. Її донька працювала з 15 років, у тому числі на різних посадах, окрім часу перебування у декретній відпустці. Також зазначила, що вона була присутня при оформленні договору купівлі-продажу квартири. Ремонт у квартирі робила її донька [PERSON] за власні кошти, а також вона допомагала з сином. Зазначила, що до купівлі спірної квартири донька з чоловіком мешкали у однокімнатній квартирі чоловіка. Допитаний в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні 21.10.2021 року зазначив, що він є знайомим позивача та відповідача з 2005 року. Зі слів відповідача він знає, що в кінці листопада 2007 року його мати продала квартиру та дала кошти йому та сестрі. Зазначив, що відповідач з дружиною проживали деякий час в однокімнатній квартирі, яка належала матері відповідача. Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні 21.10.2021 року зазначила, що вона є рідною сестрою відповідача. Повідомила, що квартиру позивач та відповідач купували у шлюбі приблизно в 2014-2015 році, за кошти, які були отримані від продажу однокімнатної квартири їх матері та коштів, які її брат зберігав від продажу їхньої з матір`ю квартири, за яку вони кожен отримали по 10000 доларів США. Зазначила, що брат та його дружина працювали. Однак ремонтом квартири займався відповідач, та наймав для цього свого друга. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вислухавши представників сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , зареєстрованому 08.09.2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено відповідний актовий запис № 682, у зв`язку з чим вона змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.16). Від спільного шлюбу вони мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.17, 18). 11.11.2019 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська винесено рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.19). З матеріалів справи вбачається, що 23.12.2005 року Постійно діючим Третейським Судом при Корпорації «Верітас» було прийнято рішення по справі № 3-2005 за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до ТОВ «Агро-Союз» та ТОВ «Спектр-Захист» про відшкодування шкоди в зв`язку зі смертю [PERSON] внаслідок нещасного випадку та відшкодування моральної шкоди, згідно якого на підставі затвердженої мирової угоди із ТОВ "Агро-союз" позивачу присуджено до виплати відшкодування 11120,00 грн., [PERSON] присуджено 8400,00 грн., [PERSON] -10752,00 грн., [PERSON] - 4400,00 грн. (а.с.24-28). Згідно копії договору купівлі-продажу від 19.11.2007 року, посвідченого 19.11.2007 року нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кир`як С.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 2797, була продана квартира [ADDRESS] за ціною 166650, 00 грн., яка належала позивачу [PERSON] , його матері [PERSON] , та його сестрі [PERSON] (а.с.72, 73). Судом встановлено, що 18 жовтня 2014 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) в простій письмовій формі було укладено попередній договір купівлі-продажу однокімнатної квартири [ADDRESS] . Згідно пункту 2 даного договору вартість квартири складала - 10500 доларів США (а.с.66-67). Крім того, 18 жовтня 2014 року між [PERSON] (покупець) та [PERSON] (продавець) в простій письмовій формі було укладено попередній договір купівлі - продажу двокімнатної квартири [ADDRESS] . Згідно пункту 2 даного договору вартість квартири складала 13500 доларів США (а.с.68-69). 24.11.2014 року між [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені [PERSON] та [PERSON] укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , зареєстрованого в реєстрі за № 1519 (а.с. 62-63). Пунктом 2.1 вказаного договору обумовлено, що продаж квартири здійснено за 62963,00 грн. У пункті 1.5. договору купівлі-продажу зазначено, що згода дружини покупця [PERSON] підтверджується заявою [PERSON] , справжність підпису на якій засвідчено [PERSON] , приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Морозовою О.В. 24.11.2014 року за реєстровим № 1518. Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності право приватної власності на квартиру [ADDRESS] 24 листопада 2014 року зареєстровано за [PERSON] (а.с. 21-23). З матеріалів справи вбачається, що 24.11.2014 року відповідно до договору купівлі-продажу, відповідач [PERSON] продав [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п. 2.1 Договору вартість квартири склала 35700 гривень, що підтверджується нотаріально посвідченою копією договору (а.с.120-121). Згідно копії трудової книжки [PERSON] в період шлюбу працював (а.с.70-71). Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, що не має значення, за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього зареєстровано лише за одним з подружжя. Тлумачення статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Подібні за змістом висновки викладені, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя (правові висновки Верховного Суду у постанові від 13.03.2019 у справі №334/9028/15-ц). Згідно ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина та чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна має бути нотаріально посвідчений. Частиною першою статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.3 ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення (частина друга статті 372 ЦК України). Факт участі сторін у матеріальному забезпеченні родини з часу реєстрації шлюбних відносин підтверджується показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відтак, доводи представника відповідача та покази свідка [PERSON] , яка є рідною сестрою відповідача, про те, що спірна квартира набута тільки за кошти відповідача, які він отримав від продажу належної йому квартири, а також покази свідка [PERSON] , який є роботодавцем матері відповідача, і якому зі слів відповідача відомо про купівлю спірної квартири за рахунок коштів, отриманих від продажу іншої квартири, суд оцінює критично, оскільки матеріали справи містять докази на підтвердження джерел походження у позивача коштів, отриманих як компенсація за рішенням третейського суду на відшкодування шкоди в зв`язку зі смертю батька позивачки. При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що позивач чи відповідач не дбали про матеріальне забезпечення сім`ї, приховували, знищували чи пошкодили спільне майно, витрачали його на шкоду інтересам сім`ї. Судом встановлено, що спірна квартира придбана в період зареєстрованого шлюбу між сторонами, за згодою позивача, право власності на яку зареєстровано за відповідачем, проте, належність вказаного майна до особистої приватної власності [PERSON] у цій справі не доведено, презумпція спільності права власності подружжя на набуте в період шлюбу майно, за якою частки подружжя є рівними, відповідачем не спростована, що є його процесуальним обов`язком. Таким чином, суд дійшов висновку, що спірне нерухоме майно придбане подружжям під час перебування у шлюбі та в інтересах сім`ї, а тому воно підлягає поділу між ними в рівних частинах. Підстав для відступлення від рівності часток у спільному майні подружжя судом не встановлено. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя за [PERSON] та [PERSON] за кожним окремо право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м. На підставі ст.ст 13, 141 ЦПК України, враховуючи результати вирішення справи, судові витрати стягненню не підлягають.

Outcome: approved