Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищевказаною позовною заявою, в якій вказує, що 06.08.2012 року відповідач [PERSON] отримав від позивача грошові кошти в сумі 6000 грн., що підтверджується борговою розпискою. Згідно даної розписки відповідач [PERSON] зобов"язався повернути гроші позивачу до 07.07.2012 року. Гроші відповідач [PERSON] позичив на лікування своєї дружини [PERSON]. У визначений час відповідач [PERSON] грошові кошти не повернув, а тому позивач [PERSON] просить суд: 1. Стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на його користь суму боргу в розмірі 6000,00 (шість тисяч) гривень та витрати по оплаті судового збору. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задоволити. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що гроші в сумі 6000,00 грн. були передані відповідачу [PERSON], отже між ними склались договірні правовідносини щодо договору позики. Зі слів відповідача, позивач дізнався, що кошти необхідні для лікування дружини відповідача [PERSON] - [PERSON]., яка тривалий час не могла завагітніти та потребувала коштовного лікування від безпліддя. Додатково просив стягнути з відповідачів витрати на розміщення оголошення в пресі. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] проти задоволення позову заперечували. Свої заперечення відповідачка [PERSON] обґрунтовувала тим, що на час укладення договору позики, вони з відповідачем [PERSON] вже не підтримували подружні стосунки та знаходились на стадії розлучення. З січня 2012 року сімейні стосунки між відповідачами припинились, хоч вони і продовжили проживати в одному будинку. На даний час вони з відповідачем [PERSON] розлучились та проживають окремо. Підпис в розписці дійсно схожий на підпис відповідача. Не заперечує, що відповідач дійсно міг брати гроші в борг у позивача. З приводу того, на що були відповідачем витрачені позичені гроші їй нічого не відомо. Відповідач [PERSON] також має боргові зобов"язання перед банками. Вона дійсно проходила обстеження після виявлення підозри на злоякісну пухлину, однак даний діагноз не підтвердився. На оплату медичного обстеження відповідачка витрачала власні кошти. Діагноз безпліддя відповідачці ніколи встановлений не був, а тому вона ніколи не проходила курс лікувати від нього. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку через оголошення в офіційний друкованих виданнях, про причини неявки не повідомив, заяв та заперечень до суду не направив. Суд визнав можливим розглядати справу у відсутність відповідача [PERSON], оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що відповідачку [PERSON] знає добре, вони разом працюють та підтримують дружні стосунки. Про особисте життя відповідачки, в тому числі її стосунки з колишнім чоловіком, свідок обізнана, оскільки відповідачка ділиться з нею такою інформацією. Сімейне життя відповідачів не склалось. Відповідач [PERSON] зловживав спиртним, а тому вони розлучились. У 2012 року відповідачка не лікувалась від безпліддя. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що 06.08.2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів в сумі 6000 грн. зі строком повернення до 07.07.2012 року, що встановлено з боргової розписки відповідача (а.с.10). Шлюб між відповідачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було розірвано 09 липня 2013 року (копія свідоцтва про розірвання шлюбу - а.с.22). В період 02.04.2011 року по 21.06.2014 року у відповідачки [PERSON] ознак безпліддя виявлено не було, відповідне лікування вона не проходила (копія медичної довідки - а.с.87). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п. 1 ст. 1046 ЦК України,за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суми позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. В силу ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. В силу ч. 1 ст. 88 України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Заслухавши пояснення сторін, покази свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що 08.06.2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів в сумі 6000 грн. зі строком повернення до 07.07.2012 року, на підтвердження чого до суду була надана боргова розписка відповідача. Письмова форма договору позики була повністю дотримана сторонами, її чинність не оспорюється. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за договором позики не виконав та у визначений договором позики строк борг не повернув. В ході судового розгляду не було підтверджено, що кошти отримані відповідачем [PERSON] як позика були використано на лікування відповідачки [PERSON], тобто в інтересах сім'ї та є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За вказаних обставин, суд не вважає за можливе визнати відповідачів у справі солідарними боржниками. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] та користь позивача [PERSON] суму заборгованості за договором позики, суму сплаченого судового збору та витрати на розміщення оголошення в газеті про виклик до суду; в задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Outcome: approved