Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

\~\~\~ Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, що розташована по вул. Рабкоровській, 10 в м. Часів Яр Донецької області площею 0,0866 га, кадастровий номер 1410370600:00:002:0451. В обґрунтування вимог позивач вказує, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ДН № 0588 від 31 січня 1995 року земельна ділянка, розташована по вул. Рабкоровській, 10 в м. Часів Яр Донецької області, виданого Часів Ярською міською радою на підставі рішення Часів Ярської міської ради № 6/6 від 25 січня 1995 року площею 0,0866 га належала його батькові [PERSON]. Вказаний акт було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 588. Також йому належав жилий будинок із будівлями та прибудовами, що знаходиться по вул. Рабкоровській, 10 м. Часів Яр Донецької області. Позивач вказує, що 29 грудня 2003 року помер його батько. Після його смерті на вказане майно відкрилася спадщина, яку прийняла мати позивача [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 лютого 2005 року, виданого державним нотаріусом Часів-Ярської державної нотаріальної контори, спадкове майно, на яке видане свідоцтво складається з вищезазначеної земельної ділянки. Як вказано у позовній заяві, 05.09.2014 року померла мати позивача [PERSON]. Позивач звернувся до Часів Ярської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 жовтня 2015 року ним був успадкований зазначений жилий будинок разом із будівлями та прибудовами. Проте, що стосується земельної ділянки, то нотаріусом було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що оскільки [PERSON] при житті оформила спадщину на вище вказану земельну ділянку після смерті свого чоловіка, [PERSON], але не зареєструвала її належним чином, що стало причиною звернення його до суду з вказаним позовом. Просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, що розташована по вул. Рабкоровській, 10 м. Часів Яр Донецької області, кадастровий номер 1410370600:00:002:0451. \~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення, посилаючись на обставини, викладені в позові. При цьому він суду пояснив, що, оскільки за життя\~ його мати не оформила право власності на земельну ділянку у встановленому законом порядку, а саме не зареєструвала його, то у звязку із її смертю він не може оформити спадщину у позасудовому порядку. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що позивач [PERSON] є сином [PERSON], померлого 29.12.2003 року та [PERSON], померлої 05.09.2014 р. і є спадкоємцем першої черги\~за законом. (а. с. 6,8, 10). Із поданих суду свідоцтв про смерть\~ встановлено, що [PERSON] помер 29.12.2003 року /а.с.8/. Після його смерті\~\~відкрилась спадщина, до складу якої входила земельна ділянка розміром 0,08657 га,розташована під номером десять по вулиці Рабкоровській у місті Часів Яр Донецької області, надана як присадибна ділянка, яка належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ДН № 0588, виданого 31 січня 1995 року Часів-Ярською міською радою, на підставі рішення Часів-Ярської міської ради № 6/6 від 25.01.1995 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 588.\~\~Цю земельну ділянку успадкувала [PERSON], отримавши свідоцтво про спадщину за законом, але не зареєструвала у встановленому законом порядку за життя (а.с.9). [PERSON], якій у свою чергу також належав жилий будинок під номером десять, розташований по вулиці Рабкоровській у місті Часів Ярі Донецької області на земельній ділянці площею 0866 га, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 02 лютого 2005 року, померла 05 вересня 2014 р., що підтверджено свідоцтвом про смерть. (а. с. 10). Позивач прийняв спадщину, оскільки подав заяву про її прийняття до нотаріальної контори\~\~та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої 05 вересня 2014 року, на жилий будинок під номером десять, розташований по вулиці Рабкоровській у місті Часів Ярі Донецької області на земельній ділянці площею 0,866 га, (а. с. 11). Однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки [PERSON] при житті оформила спадщину на вищевказану земельну ділянку після смерті чоловіка, але не зареєструвала її належним чином, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.10.2015 року (а. с. 20). З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1401689592015 від 11.09.2015 року вбачається, що земельній ділянці, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Часів Яр, вул. Рабкоровська, 10, площею 0,0866 га наданий кадастровий номер 1410370600:00:002:0451. (а. с. 14). За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність прав власності не випливатиме із закону. Згідно з п. п. 5 п. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004р.\~\~правовстановлювальним документом, на підставі якого провадиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна може бути рішення суду, що набрало законної сили про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами, цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права, а у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання і у випадку невизнання права особи, вона згідно вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Відповідно до п. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що за життя спадкодавиця не оформила належним чином правовстановлюючі документи на земельну ділянку та в суді не встановлено обставин, які б вказували, що вона за життя набула право власності на цю земельну ділянку\~ неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на вказане спадкове майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved