Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати дійсним договір № 929в від 02.04.2002 року, посвідчений Первомайською філією Універсальної Біржі «Південь», зареєстрований у Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації 05.04.2002 року за реєстровим № 2171, купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] , укладений між нею та [PERSON] та визнати за останньою право власності на вищезазначений житловий будинок, загальною площею 19,5 м2. Обґрунтовуючи вимоги тим, що під час укладення договору купівлі-продажу на біржі сторони здійснили та виконали всі суттєві умови вказаного договору, який був підписаний сторонами та було вказано, що він є дійсним і подальшого нотаріального посвідчення не потребує, тому договір нотаріально не посвідчувався. При зверненні до державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] , їй було відмовлено у вчиненні дії, а саме у проведенні державної реєстрації права власності зазначеного житлового будинку, і тому позивач не може в іншому, окрім судового порядку, визнати вказаний договір дійсним та відновити своє право власності на придбане нерухоме майно, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом, тому просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Крім цього, просили судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем. У судове засідання, призначене на 31.01.2020 року, позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не з`явилися, звернулися на адресу суду з заявами (вх. № 5508, № 5509 від 27.11.2019р.), в яких просять закінчити розгляд даної справи по суті в їх відсутність та позовні вимоги підтримують повністю та наполягають на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти визнання дійсним договору № 929в від 02.04.2002 року, посвідченого Первомайською філією Універсальної Біржі «Південь», купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] , укладеного між ним та [PERSON] та визнання за останньою права власності на зазначений житловий будинок. У судове засідання, призначене на 31.01.2020 року, відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, звернувся на адресу суду з заявою (вх. № 5510 від 27.11.2019р.) про закінчення розгляду даної справи по суті в його відсутність та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в порядку передбаченому ч. 8 ст. 128 ЦПК України (судова повістка направлена по зареєстрованому місцю проживання третьої особи, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 5630100240256, яка вручена адресату), в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи в її відсутність не надала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - Універсальної Біржі «Південь», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в порядку передбаченому ч. 8 ст. 128 ЦПК України (судова повістка направлена рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 5630100240248, яка вручена адресату), в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи в його відсутність не надав. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, з урахуванням неявки в судове засідання всіх учасників справи, суд прийняв рішення про розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність визнання відповідачем позову, судом встановлено наступне: - 02.04.2002 року між відповідачем (продавцем) [PERSON] та позивачем (покупцем) [PERSON] був укладений договір № 929в купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , посвідчений Первомайською філією Універсальної біржі «Південь», зареєстрований у Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Первомайської міської ради народних депутатів Миколаївської області 05 квітня 2002 року за № 2171, на виконання умов якого покупець передав продавцеві кошти в сумі 500 грн., а продавець передав покупцеві житловий будинок у власністьта правовстановлюючі документи на нього (договір № 929в купівлі-продажу нерухомого майна від 02.04.2002 року, показання позивача, відповідача в якості свідка); - житловий будинок, що був предметом зазначеного договору, 05.04.2002 року зареєстрований у Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Первомайської міської ради народних депутатів Миколаївської області на праві особистої власності за позивачем [PERSON] , на підставі цього ж договору, що підтверджується реєстровим написом в реєстровій книзі № 2д стор. 47 за реєстровим № 2171 (реєстраційне посвідчення, інвентаризаційна справа на будинок по [ADDRESS] , інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 161357550 від 28.03.2019р., показання позивача в якості свідка); - сторони виконали всі суттєві умови договору купівлі-продажу: продавець передав покупцю [PERSON] вказаний житловий будинок та правовстановлюючі документи на нього, а [PERSON] , як покупець, заплатила продавцю [PERSON] гроші в сумі 500 грн. та з 02.04.2002 року почала користуватися та постійно проживати в ньому, як новий господар, а 04.06.2002 року офіційно зареєструвалася у будинку та на даний час проживає в ньому, здійснює поточний та капітальний ремонти, обробляє присадибну земельну ділянку, сплачує комунальні платежі (відмітка про реєстрацію місця проживання у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого на ім`я позивача 04.05.1998 року Врадіївським РВ УМВС України в Миколаївській області, довідка Врадіївської селищної ради Миколаївської області № 1356 від 26.03.2019 року, показання позивача, відповідача в якості свідка); - 11.06.2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] відмовлено позивачу [PERSON] у вчиненні державної реєстрації права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пунктами 18, 23 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. № 1127, - подані документи для проведення державної реєстрації прав не відповідають вимогам та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 47289317 від 11.06.2019 року, показання позивача в якості свідка); - рішеннями сесій від 01.10.1978р. та № 5 від 27.12.2000 року Врадіївської селищної ради Миколаївської області проведено пере нумерацію будинків з 17 на 23 та назву вулиці Жданова перейменовано на Визволення (довідка Врадіївської селищної ради Миколаївської області № 1355 від 26.03.2019 року). Встановивши вказані обставини, суд вважає, що між сторонами склалися відносини щодо купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на це майно. При прийнятті рішення, суд керується: Відповідно до вимог ст. 5 ЦК України та п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правовий статус майна, а також права та обов`язки суб`єктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття. Положеннями ст. 42 ЦК Української РСР 1963 року, який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми (простої або нотаріальної). Згідно з вимогами ст. 227 ЦК Української РСР 1963 року, договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням. Невиконання цих вимог, тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч. 2 ст. 48 ЦК Української РСР 1963 року. В той же час, відповідно до правил ст. 15 Закону України "Про товарні біржі", угоди, які укладені учасниками біржі щодо купівлі-продажу товарів або об`єктів нерухомості, допущених до обігу на товарній біржі та зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Така угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року, якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати угоду дійсною. Крім того, так як право власності у покупця за договором купівлі-продажу виникає з моменту виконання всіх суттєвих умов договору (ст. 224 ЦК Української РСР 1963 року) позивач набув права власника на вказаний житловий будинок, що не оспорювалось ні однією із сторін вказаного правочину чи їх правонаступників. Враховуючи факт доведеності, що сторони виконали всі суттєві умови договору купівлі-продажу вказаного житлового будинку та одна із сторін в силу об`єктивних обставин не може нотаріального посвідчити договір, що унеможливлює вказаний договір купівлі-продажу житлового будинку посвідчити нотаріально, та з врахуванням визнання позову відповідачем, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову та визнання вказаного договору купівлі-продажу дійсним. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з врахуванням думки позивача та її представника судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Outcome: approved