Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

І. Короткий виклад обставин справи Представник позивача АБ «Укргазбанк» Домальчук Р.В. 26.04.2021 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за заявою-договором № 2020/І_С/114-001161 від 16.03.2020 року про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ АКЦІОНЕРНИМ БАНКОМ «УКРГАЗБАНК» та судових витрат. Як зазначено позивачем, Заява-Договір містить Договір № 2020/ОВР/114-000759, який є договором про споживчий кредит, надання якого здійснюється на умовах, визначених четвертим розділом Заяви-Договору. Ця Заява-Договір разом з Правилами, Тарифним планом, умовами банківських Продуктів/Пакетів (що розміщені на сайті банку), є Договором комплексного банківського обслуговування (далі Договір), укладеним між АБ «УКРГАЗБАНК» та клієнтом, про що зазначено в пункті 2.1 Заяви-Договору. Пунктом 3.1 Заяви-Договору передбачено, що підписанням цього Договору Сторони підтверджують досягнення згоди щодо всіх істотних умов Заяви-Договору, що передбачені чинним законодавством України для договорів банківського рахунку фізичної особи, операції за якими, в тому числі, можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, та для кредитних договорів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання за Договором: відкрив клієнту поточний рахунок та надав йому кредит шляхом встановлення ліміту дозволеного овердрафту на цьому рахунку, а також видав клієнту платіжну картку для здійснення операцій за рахунком, натомість відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів згідно з умовами цього Договору не виконав, станом на 27.11.2020 існує така заборгованість, а саме: заборгованість по кредиту (поточна) - 9967,05 грн; заборгованість по кредиту (прострочена) - 0,00 грн; заборгованість по процентах (поточна) - 308,82 грн; заборгованість по процентах (прострочена) - 2264,67 грн, Загальна заборгованість відповідача складає 12 540,54 грн. Відтак позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 12 540,54 грн. та судові витрати у розмірі 2 270,00 грн. ІІ. Позиція учасників процесу Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомленим у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, що підтверджено відповідним рекомендованим повідомленням про вручення відповідачу поштового відправлення (судової повістки) 15.06.2021 року (а.с. 23). Причин неявки [PERSON] суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 14.05.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, проведення розгляду справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження з викликом осіб. Встановлено відповідачці строк для подання відзиву, заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. 10.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті на 02.07.2021 року. У зв`язку із неявкою [PERSON] , у відповідності до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, 02.07.2021 року суд ухвалив провести заочний розгляд справи, без участі відповідача, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, постановивши заочне рішення. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів. ІV. Встановлені судом фактичні обставини справи 16\~березня 2020\~року [PERSON] ,\~як клієнт\~АБ «УКРГАЗБАНК»,\~підписав Заяву-Договір\~№ 2020/ІС/114-001161\~(далі\~-\~Заява-Договір)\~про приєднання\~до Правил\~відкриття та\~обслуговування поточного\~рахунку фізичної\~особи,\~операції за\~яким здійснюються\~з використанням\~електронних платіжних\~засобів,\~та надання\~послуг за\~платіжними картками\~ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ\~ТОВАРИСТВОМ АКЦІОНЕРНИМ\~БАНКОМ «УКРГАЗБАНК»\~ (а.с. 6). Заява-Договір містить Договір № 2020/ОВР/114-000759 (далі - кредитний договір), який є договором про споживчий кредит, надання якого здійснюється на умовах, визначених четвертим розділом Заяви-Договору Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені такі відомості: номер кредитного договору, строк дії цього договору, мета кредиту, тип кредиту, валюта кредиту, строк кредитування, порядок надання та погашення кредиту, порядок сплати відсотків, орієнтовна сума кредиту, можлива сума кредиту, щомісячний платіж по кредиту, відсоткова ставка на строкову заборгованість, відсоткова ставка на прострочену заборгованість, реальна відсоткова ставка та інше. Заява-Договір разом з Правилами, Тарифним планом, умовами банківських Продуктів/Пакетів (що розміщені на сайті банку), є Договором комплексного банківського обслуговування (далі Договір), укладеним між АБ «УКРГАЗБАНК» та клієнтом, про що зазначено в пункті 2.1 Заяви-Договору. Пунктом 3.1 Заяви-Договору передбачено, що підписанням цього Договору Сторони підтверджують досягнення згоди щодо всіх істотних умов Заяви-Договору, що передбачені чинним законодавством України для договорів банківського рахунку фізичної особи, операції за якими, в тому числі, можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, та для кредитних договорів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання за Договором: відкрив клієнту поточний рахунок та надав йому кредит шляхом встановлення ліміту дозволеного овердрафту на цьому рахунку, а також видав клієнту платіжну картку для здійснення операцій за рахунком. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів згідно з умовами цього Договору не виконав, що підтверджується виписками з особових рахунків відповідача за період з 16.03.2020 року по 27.11.2020 року (а.с.8), а також розрахунком заборгованості за Договором № 2020/ОВР/114-000759 від 16.03.2020 року станом на 27.11.2020 року (а.с.7). Згідно з\~наданим представником\~позивача розрахунком\~заборгованості за\~вказаним кредитним\~договором станом на 27.11.2020 року за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 12 540,54 грн, з яких: заборгованість по кредиту (поточна) - 9967,05 грн; заборгованість по кредиту (прострочена) - 0,00 грн; заборгованість по процентах (поточна) - 308,82 грн; заборгованість по процентах (прострочена) - 2264,67 грн. Факт отримання та користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с.8). Оскільки [PERSON] взяті на себе зобов`язання по кредитному договору не виконав, тому представник позивача звернувся до суду із відповідним позовом. V. Застосоване судом законодавство Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 1, 2\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч.1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули\~Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»\~від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч.4\~ст. 42 Конституції України\~участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Приписами п.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У п.26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Відповідно до\~ст.263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). VI. Висновки суду Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Будь-яких доказів, які б спростували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем [PERSON] суду не представлено. На час розгляду справи в суді відповідач простроченої кредитної заборгованості не погасив. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували хоча б часткове належне виконання ним зобов`язань взятих перед банківською установою, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Узагальнюючи, зокрема беручи до уваги те, що відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв`язку з чим вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, суд приходить до висновку, що позов підставний. Одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та відповідно, несе ризик настання наслідків, пов`язаний із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Ураховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, з огляду на наведені положення закону, виходячи із меж заявлених позовних вимог та враховуючи встановлені у сукупності, обставини свідчать про те, що у суду наявні підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача [PERSON] , в користь позивача суму боргу за кредитним договором у розмірі 12 540,54 грн., тобто в межах заявлених позовних вимог. VII. Судові витрати За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно платіжного доручення від 05 квітня 2021 року позивачем було сплачено 2270 грн. 00 коп. судового збору. По справі позивачем заявлено вимогу з ціною позову в розмірі 12 540,54 грн., котра була задоволена в повному обсязі, а тому у зв`язку із задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved