Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Лубенський міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином. У позові вказав, що вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.02.2015 року [PERSON] визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Судом встановлено, що 10.05.2014 року відповідач прибув до господарства [PERSON], де під час сварки завдав останньому тяжкі тілесні ушкодження. В результаті злочинних дій [PERSON] був госпіталізований до Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М. В. Скліфасовського, де на його лікування затрачено 2 330 грн. 24 коп. Прокурор прохає стягнути з відповідача на користь Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М. В. Скліфасовського 2330 грн. 24 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити , не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з"явився , причину своєї неявки суду не повідомив, про час, місце розгляду справи був повідомлений , що підтверджується поштовим повідомленням. Суд , враховуючи думку представника позивача, достатність матеріалів, доказів, що відповідач повідомлений в установленому законом порядку , від якого не надійшло ніяких заяв про перенесення розгляду справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представник позивача , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.02.2015 року [PERSON] визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. за яким встановлено, що 10.05.2014 року відповідач прибув до господарства [PERSON] за адресою: [ADDRESS], де під час сварки завдав останньому тяжкі тілесні ушкодження , в результаті удару кулаком руки в область лівого ока . В зв'язку з цим [PERSON] був госпіталізований до Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М. В. Скліфасовського в офтальмологічному відділенні з 11.05.2014 року по 19.05.2014 року, де на його лікування затрачено 2 330 грн. 24 коп., медичні препарати [PERSON] придбав за власні кошти в аптечній мережі, що підтверджується довідкою від 06.03.2015 року № 04-03/635. Частинами 1, 3 ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання». Зокрема, як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від кримінального правопорушення на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно вищезазначеного Порядку, в разі коли при ухваленні ухвали сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом закладу охорони здоров'я, органу Мінфіну або прокуратури. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого, який перебував на стаціонарному лікуванні в Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М. В. Скліфасовського в офтальмологічному відділенні з 11.05.2014 року по 19.05.2014 року, де на його лікування затрачено 2 330 грн 24 коп., через неправомірні дії відповідача, тому заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави у відповідності зі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved