Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Заявник звернулась в суд із заявою, в якій просить встановити факт її спільного проживання із [PERSON], який помер [INFO] з грудня 2006 року, за адресою: [ADDRESS] без реєстрації шлюбу. Свою заяву мотивує тим, що з кінця 2006 року проживала разом із [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. Із [PERSON] знайома ще з 2005 року, однак переїхала у його квартиру за адресою: [ADDRESS] у січні 2007 року, після розірвання шлюбу із законним чоловіком. На той час у вказаній квартирі із ними проживала і мати громадянського чоловіка [PERSON], яка померла [INFO]. Попередній шлюб [PERSON] розірвано ще у 1980 році, дітей від у останнього немає. Не зважаючи на відсутність законної реєстрації шлюбу, вони з [PERSON] були пов'язані спільним побутом, господарством, мали відносини притаманні подружжю. Спільно проживали з кінця 2006 року і до дня смерті останнього, до [INFO]. Після смерті [PERSON] позивач залишилась проживати у вказаній квартирі, яку утримує, сплачує комунальні послуги, займається її поточним ремонтом. За життя [PERSON] доглядала за ним та опікувалась, оскільки останній цього потребував. Заяву подано з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки заповіту на її ім'я останній скласти не встиг, а вона являється єдиною спадкоємицею за законом четвертої черги. У судовому засіданні заявник вимоги своєї заяви підтримала, просить задовольнити, з підстав, викладених у такій. Представник заінтересованої особи Львівської міської ради в судовому засіданні проти задоволення вимог заяви [PERSON] не заперечив. Допитані у судовому засіданні у якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт спільного проживання заявника із померлим [PERSON] за адресою: [ADDRESS] протягом тривалого часу. Суд, вислухавши пояснення заявника, думку заінтересованої особи та покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, здійснюючи правосуддя, на засадах верховенства права, забезпечуючи захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави, вважає за необхідне задовольнити вимоги заяви [PERSON], виходячи із наступного. Як встановлено судом та сверджено матеріалами справи, квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про право власності на квартиру [NUMBER] від 30.12.1993 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 4747, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертична Е.В., [PERSON] успадкував ? ідеальної частки вказаної вище квартири після смерті своєї матері [PERSON] Факт смерті останньої стверджено копією свідоцтва про смерть від [INFO] серії [NUMBER], долученою до матеріалів справи. Як вбачається із свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 22.05.2012 року, [PERSON] помер [INFO]. При цьому, судом встановлено, що до дня смерті [PERSON] проживав разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з грудня 2006 року і до дня своєї смерті, що стверджується позами допитаних у суді свідків та Актом комісії ЛКП «№504» від 09.12.2015 року, згідно якого, [PERSON] 1958 р.н. проживала разом із [PERSON] 1939 р.н. до дня смерті останнього. Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Статтею 234 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" у тому разі коли є спір про право він розглядається в порядку позовного провадження. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Таким чином, аналізуючи наведені законодавчі норми та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі, суду надано достатньо доказів для встановлення факту проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Outcome: approved