Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просила: - шлюб між нею та відповідачем розірвати; після розірвання шлюбу залишити прізвище «Бородіна». В обгрунтування своїх вимог вказала, що 07.10.2000 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, за час перебування в шлюбі в них народилася донька [PERSON], [INFO], причиною розірвання шлюбу є те, що ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини та відновлювати їх немає. Крім цього, зазначила, що вони мають різні погляди на сімейне життя, сімейні цінності та ведення спільного господарства, почуття любові та взаємоповаги втрачені, збереження сімї та примирення неможливе. Між ними досягнуто згоди щодо проживання доньки з нею. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.09.2018 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 27.09.2018 р. о 10:00 годині. Ухвалою суду від 27.09.2018 року призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на\~11.10.2018\~року\~о\~08\~год.\~30\~хв. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, пояснила, що з 2006 року з відповідачем разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують, проти примирення категорично заперечувала, вважає відновлення шлюбних відносин неможливим. Судові витрати просила залишити за нею. Відповідач у судовому засіданні факт окремого проживання з позивачем з 2006 року не заперечував, але пояснив, що на духовному рівні вони продовужють проживати однією сім'єю, з 2006 року позивач навідувалася до нього. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89,\~263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.10.2000 року сторони уклали шлюб, про що Вишняківською сільською радою Хорольського району Полтавської області в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №18 та видано свідоцтво про одруження серії І-КЕ № 053693. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №099947. Мета подальшого спільного життя подружжя та збереження родини відсутня. Стаття 21 Сімейного Кодексу України\~визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3\~статті 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 Сімейного Кодексу України. Статтею 110 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На вимогу\~ст. 111 Сімейного Кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 114 Сімейного Кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно п. 10 роз'яснень ППВС України № 11, від 21.12.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України шлюб\~ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 55 СК України\~дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позивач та відповідач однією сімєю фактично не проживають з 2006 року, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суперечки щодо розподілу спільного майна подружжя у сторін на даний час немає. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя. Таким чином, заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved