overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької області про визнання права власності на 1/2 земельних ділянок. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON], згідно заповіту спадкоємцями його майна являються його діти [PERSON], тобто позивач та його сестра [PERSON]. Позивач [PERSON], як особа, яка має намір реалізувати своє право на прийняття спадщини, звернувся з відповідною заявою до нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва на право власності за заповітом на 1/2 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що в селі с. Стратіївка Чечельницького району Вінницької області, яка належала його батькові, але нотаріусом було відмовлено оскільки позивач не надав витяги з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на вищевказані земельні ділянки. Згідно листа відділу Держземагенства у Чечельницькому районі від 25.10.2013 року № 02-20/2196 надати витяги по не успадкованій 1/2 земельної ділянки яка належала [PERSON] не має можливості через відсутність їх в Національній кадастровій системі. Позивач в судове засідання не з"явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги по мотивах вказаних в заяві, так-як іншим шляхом не може набути права власності на спадкове майно. Відповідач Стратіївська сільська рада в судове засідання не з"явились, надали суду заяву в якій просять справу слухати без них, проти задоволення не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 1,5970 га, кадастровий номер 0525085300:02:000:0045 вартістю 30 760 грн, та земельна ділянка площею 0.0825 га кадастровий номер0525085300:04:000:0189 вартістю 1 784 грн. розташованої на території Стратіївської сільської ради. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 6) виданого державним нотаріусом на 1/2 майна видано сестрі позивача [PERSON]. Факт того, що [PERSON] володів земельною ділянкою на території Стратіївської сільської ради підтверджується копією державного акту. Згідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач бажає прийняти спадщину. Згідно ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою і свої вимоги мотивує тим, що відповідно до розписки він 24.07.2014 року передав, а відповідач прийняв грошові кошти в сумі 40800 грн. та зобов'язався повернути до серпня 2014 року. Оскільки відповідач не виконав свого зобов'язання, не повернув суму позики, позивач просить ухвалити рішення про стягнення заборгованості за договором. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю і пояснив суду, що не повернув гроші позивачу, так як виникли тимчасові фінансові труднощі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований підлягає задоволенню виходячи з наступного: Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов"язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов"язань не допускається. Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми ( ст. 1047 ЦК України ). Судом встановлено, що відповідно до розписки від 24.07.2014 року позивач передав, а відповідач отримав грошові кошти у сумі 40800 грн. та зобов'язався повернути до серпня 2014 року ( а.с. 17 ). Відповідач взяті на себе зобов'язання, в зазначені в розписці терміни, не виконав, а тому, є підстави для стягнення з відповідача вищевказаної суми заборгованості на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] 01.02.2017р. мотивуючи свої вимоги тим, що зареєстрували шлюб 13 жовтня 2007 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 3608. Від подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON],[INFO]. Позивач зазначає, що тривалий час подружні стосунки з дружиною не підтримують, в сім»ю виникають конфлікти, сварки, спільного господарства не ведуть, сім"я розпалась та вважає, що сім»я існує лише формально,а тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав та додатково пояснив, що термін наданий судом для можливого примирення нічого у їх стосунках з дружиною не змінив, наполягає на розлученні. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та додатково пояснила,що в сім»ї дійсно виникають конфліктні ситуації, подружні стосунки вони не підтримують тривалий час, термін наданий судом для примирення нічого у їх відносинах не змінив. Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13 жовтня 2007 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 3608. Від подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON],[INFO]. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони на протязі тривалого часу подружні стосунки не підтримують, проживають окремо, в сім»ї виникають постійні скарги та непорозуміння, позивач заперечує подальше збереження шлюбу, строк наданий судом для примирення нічого у відносинах сторін не змінив, отже подальше збереження сім"ї є недоцільне, оскільки шлюб існує лише формально, т.я. подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу із [PERSON] , в якій просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 18 жовтня 2007 року виконавчим комітетом Антонівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, за актовим записом №10. В обґрунтування заявлених вимог позивач [PERSON] зазначає, що він на даний час проживає спільно із відповідачкою [PERSON] , але фактично не ведуть спільного сімейного життя, шлюбні стосунки припинені. Від шлюбу є дитина [PERSON] , [INFO] , якого позивач просить залишити проживати із відповідачкою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб, заперечуючи відносно надання строку на примирення, оскільна на даний час в нього нова сім`я. Відповідачка [PERSON] не з`явилась в судове засідання, не повідомивши суд про причини неявки, хоча належним чином двічі повідомлена про дату, час та місце судового засідання. Сторонам по справі надавася чотирьохмісячний строк на примирення, але за спливом вказаного строку 06 листопада 2019 року сторони не примирились. Вивчивши представлені докази, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд встановив, що згідно наданої світлокопії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що 18 жовтня 2007 року виконавчим комітетом Антонівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, за актовим записом №10, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка після одруження набула прізвище « [PERSON] ». Згідно світлокопії свідоцтва про народження: серії [NUMBER] , встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записано позивача та відповідачку. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторони не ведуть спільного господарства, сім`я розпалась та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та дитини, приймаючи до уваги безрезультативність наданого строку на примирення, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, але не клопотала до суду про відновлення дошлюбного прізвища, тому слід залишити їй після розірвання шлюбу прізвище " [PERSON] ".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, вказуючи, що з відповідачем [PERSON] він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 1995 року. Від шлюбу в них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки сумісне життя з відповідачем не склалося з різних причин і подальше спільне проживання неможливе. Позивач в судове засідання не з'явився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася. На адресу суду від відповідача надійшла заява, з якої вбачається, що вона згодна з позовними вимогами позивача та просить розглядати справу без її участі, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 28 жовтня 1995 року уклали шлюб, який був зареєстрований Ганнівською сільською радою Тарутинського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6,7). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір чи спір про місце проживання дітей у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку, що сім'я [PERSON] розпалася, подружжя втратило один до одного відчуття любові й пошани. Шлюб існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач просить залишити їй прізвище "[PERSON]". На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 12 серпня 2012 року він і [PERSON] (дошлюбне Малишко) уклали шлюб, який зареєстрований у відділі ДРАЦС РС Веселівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 42. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем. Спільне життя з [PERSON] не склалося, шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2016 року. Вважає, що причини, які спонукають його наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше їх спільне життя як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Просить суд розірвати шлюб укладений між ним і [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. До позову додав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Проти заочного вирішення справи не заперечує. На примирення не згоден. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, 11.10.2017 року електронною поштою надіслала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, проти задоволення позову не заперечує, після розірвання шлюбу прізвище просить залишити "Бордун". Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що 12 серпня 2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у відділі ДРАЦС РС Веселівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 42. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю [PERSON] Позивач заявив позов про розірвання шлюбу у зв'язку з тим, що подружнє життя у них з дружиною не склалося, шлюбні стосунки вони припинили в серпні 2016 року, через втрату почуття любові та поваги один до одного, між ними постійно виникають сварки, що свідчить про неможливість подальшого збереження сімї. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив усунути перешкоди у користуванні власністю, а саме: [ADDRESS] та визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житлом - [ADDRESS] В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є власником будинку [ADDRESS]. В будинку зареєстровані, проте з 2009 року не проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідачі будинком не цікавляться, комунальні послуги не сплачують, їхнє майно в будинку відсутнє. Позивач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] до суду не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином через оголошення у газеті "Слобідський край", причини неявки суду не повідомили, письмових заперечень на позов не подали. Представник третьої особи - Харківського РВ ГУ ДМС України в Харківській області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи вимоги ч.1 ст.224 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] (а.с.7). У вказаному будинку зареєстровані 16 грудня 2008 року [PERSON] та [PERSON], 25 лютого 2009 року [PERSON] (а.с.17). Відповідачі за вказаною адресою не проживають з 2009 року, майно, яке їм належить, в будинку відсутнє, що підтверджується актом депутата Лук'янцівської сільської ради Харківського району Харківської області Корабель Л.М.(а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст.319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Частиною 1 ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні власністю та визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житлом, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , вказуючи , що шлюб сторонами було укладено 03.12.2014 року під час перебування якого у них народився син, [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та ведення справ сім`ї, що призводило до постійних сварок та скандалів, які негативно впливали на розвиток та виховання малолітньої дитини, подружні відносини між ними припинено, кожен живе своїм життям, шлюб існує лише формально та суперечить їхнім інтересам. В судове засідання сторони по справі не з`явились, заявивши про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує Судом встановлено, що 03.12.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №3506 . Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Сторони проживають окремо, оскільки позивач утримується в ДУ "Київській слідчий ізолятор" з 04.01.2020 року Суд, врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки матеріалами справи доведено, що спільне проживання і збереження сім`ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб між ними існує формально та суперечить їхнім інтересам та інтересам малолітньої дитини. На підставі ст.ст. 110 ч. 1, 112, 114 ч.2, 115 ч.2 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 03.10.1997 року Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис № 617. Вказував, що на даний час шлюбні відносини з дружиною припинені та носять формальний характер, сім'я розпалася через різні погляди на життя, що призвело до фактичного припинення з жовтня 2011 року шлюбних стосунків та небажання їх відновити, спільне господарство не ведуть з жовтня 2011 року. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. Позивач,[PERSON], у судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказував, що позов підтримує. Зазначив, що дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із відповідачем, питання її утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає.\~ Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, в якій з позовом погодилася та просила справу розглянути за її відсутності. Зазначила, що фактично шлюбні стосунки припинені з жовтня 2011 року, дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із нею, питання її утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає.\~Зазначила, що просить залишити прізвище після розірвання шлюбу " Білобородова ". Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 03.10.1997 року Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис № 617. Дошлюбне прізвище відповідача Горбачова /оригінал свідоцтва про укладання шлюбу а.с.4/. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] /а.с.5/, який проживає з відповідачкою. Сторонами не заперечувалось, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2011 року та носять формальний характер черезрізні погляди на життя. Сторони спільне господарство не ведуть.\~ На примирення не згодні. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами немає, неповнолітня дитина залишається проживати із відповідачем, що було добровільно вирішено сторонами, питання її утримання теж вирішено добровільно. Відповідно до вимог ст.113 СК України відповідач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «Білобородова».

Outcome: approved