Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь грошові кошти у розмірі 42 371 грн. 61коп. за завдану шкоду та 2102 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 04.03.2017 року о 15 год. 00 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме за участю автомобіля «Опель Кадет», державний номерний знак « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] , який допустив зіткнення з транспортним засобом « ВА32108 », державний номерний знак « [NUMBER] » та транспортним засобом «Сhеггу Е5», державний номерний знак « [NUMBER] ». Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Кіровського районного суду міста Кіровограда - справа № 404/2227/17 від 20.04.2017 року відповідач визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення. Оскільки на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, позивачем було виплачено на користь [PERSON] 34 598 грн. 28 коп., [PERSON] 5 973,33 грн., у зв`язку з чим позивач набув право на отримання такої суми від відповідача як особи, винної у заподіянні шкоди. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, в позові вказав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повному обсязі, не заперечив проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся судом за місцем його реєстрації, а тому суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про день розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяви про перенесення розгляду справи суду не надіслав, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Згідно ст.280 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Представник позивача згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судом встановлено, що 04.03.2017 року о 15 год. 00 хв. в м. Кропивницькому по вул. Андріївській автомобіль «Опель Кадет», державний номерний знак « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] під час обгону допустив зіткнення з автомобілем « ВА32108 », державний номерний знак « [NUMBER] », яким керував [PERSON] та з автомобілем «Сhеггу Е5», державний номерний знак « [NUMBER] », яким керував [PERSON] . Автомобіль яким керував [PERSON] належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, а автомобілі яким керували [PERSON] та [PERSON] належать їм на праві власності. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.04.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.124 КУпАП (а.с. 5). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] станом на 04.03.2017 року не була застрахована потерпілі [PERSON] та [PERSON] звернулися із заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, до МТСБУ (а.с. 49-50). Згідно звіта суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи [PERSON] № 9872 від 12.04.2017 року про оцінку автотранспортного засобу марки «Сhеггу Е5», державний номерний знак « [NUMBER] » вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням фізичного зносу складає 6563, 20 грн. (а.с. 15-20). Згідно звіта суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи [PERSON] № 40219-16 від 28.03.2017 року про оцінку автотранспортного засобу марки « ВА32108 », державний номерний знак « [NUMBER] », розмір збитків станом на 04.03.2017 року складає 49 703,28 грн. (а.с. 26-30). Вартість проведення експертизи № 40219-16 та встановлення розміру матеріального збитку становить 500,00 грн. На підставі Наказу МТСБУ № 7676 від 18.08.2017 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, на користь [PERSON] було виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 34 598 грн. 28 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1236429 від 19.08.2017 року (а.с. 62). На підставі Наказу МТСБУ № 7131 від 31.07.2017 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, на користь [PERSON] було виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 34 598 грн. 28 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1235999 від 02.08.2017 року (а.с. 63). Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 1300 грн. за надання ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» послуг МТСБУ з врегулювання події № 40380 на підставі договору № 2016/3 від 01.07.2016 року та АВР № 40380 , підтвердженням чого є рахунок - фактура № 40380 від 09.06.2017 року. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне /транспортне/ страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст. 38 п. 2 ч. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги /регресу/ до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Як визначено ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи відповідальної за завдані збитки. Відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за збитки. Таким чином, виконавши свої зобов`язання, тобто виплативши страхове відшкодування [PERSON] та [PERSON] позивач, отримав право вимоги до особи, винної за спричинену шкоду, відшкодувати здійснені фактичні затрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved