Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . З кінця 2019 року вони проживають окремо, відповідач ніякої участі в утриманні та вихованні дитини, яка проживає разом з нею не приймає, свої батьківські обов`язки не виконує, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться її станом здоров`я. Аліменти на дитину які були присуджені судом не сплачує. З часу призначення аліментів за період з 09.01.2020 року по 31.09.2020 року утворилась заборгованість в розмірі 20925 грн. 00 коп.. Вважає, що відповідач свідомо ухиляються від виховання своєї малолітньої доньки, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться її станом здоров`я, не спілкуються з дитиною, не надає матеріального утримання, якого потребує дитина, свідомо нехтує своїми обов`язками. Просить позбавити відповідача батьківських прав щодо їхньої малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 15.03.2021 року відкрито провадження по даній справі в порядку загального позовного провадження, при цьому позивачем додано клопотання про проведення судового засідання за її участі та за участі представника третьоої особи Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області в режимі відеоконференції з приміщення Бородянського районного суду Київської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] , повністю підтримала заявлені вимоги і просить їх задовольнити. Представник третьої особи - Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позовних вимог [PERSON] , вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив; заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надав, своїм правом надання відзиву та заперечень на позовну заяву, не скористався. Відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухавши позивача по справі та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] - [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначені батько [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с.6). Згідно копії акту встановлення фактичного місця проживання від 23.09.2020 року наданої депутатом по 01 округу Бородянської селищної ради за адресою [ADDRESS] зареєстрована та фактично проживає [PERSON] , разом з її сином [PERSON] , донькою [PERSON] , [INFO] , та братом [PERSON] .. [PERSON] за данною адресою не проживає та не з`являється з кінця 2019 року, участі у вихованні доньки не приймає. Вихованням дитини [PERSON] , займається мати [PERSON] (а.с.8) Згідно копії судового наказу виданного Бородянським районним судом Київської областіф від 11.01.2020 року з відповідача [PERSON] , стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. (а.с.9) Згідно копії довідки про неотримання аліментів №16460/18.3-39 від 18.08.2020 року та копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданих Бородянським РВ ДВС Центральним міжрегіональним управлінням міністерства юстиції (м.Київ) від 22.10.2020 р., відповідач має заборгованість по сплаті аліментів за період з -09.01.2020 року по 31.09.2020 рік в розмірі 20925 грн. 00 коп. (а.с.10,11) Згідно копії рішення ВК Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області від 08.02.2021 року за №38 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та копії висновку служби у справах дітей Бородянської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , вбачається, що служба у справах дітей Бородянської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . (а.с.12,13) Отже, своїми діями відповідач порушує свої зобов`язання, закріплені в ст. 51 Конституції України, а саме, " Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття ". У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ухиляєся від виконання батьківських обов`язків, свідомо не виконує свої батьківські обов`язки. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно своєї дитини наявні в матеріалах справи. Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Так, судом встановлено, що [PERSON] , є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . Однак, відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а саме: не піклується про свою малолітнью доньку, не цікавиться про стан її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально свою доньку не утримує, з дитиною взагалі не спілкуються. При розгляді даної справи судом також враховано, що з аналізу рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року в справі «Савіни проти України» вбачається, що національні органи повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу. З положень ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року, зі змінами схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, вбачається, що дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Однак, відповідач по справі - батько дитини не виявляє інтересу до дитини, не підтримує з нею особисті відносини протягом тривалого часу, матеріально та морально не підтриму. Таким чином, на думку суду, позбавлення відповідача батьківських прав, не завдасть шкоди інтересам дитини. Як встановлено при розгляді справи, інтересами малолітньої [PERSON] , [INFO] , піклується лише її мати [PERSON] , матеріально забезпечує та докладає зусиль щодо духовного розвитку дитини. Враховуючи встановлені судом обставини, суд погоджується з доводами позивача, про доцільність позбавлення [PERSON] , батьківських прав у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] і вважає що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2, ч.3 ст.166 СК України, - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Крім того, відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved