Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 06.03.2012 року у розмірі 41661,53 грн. В позовній заяві з уточненнями позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 16.01.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2 п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь - який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується його підписом у заяві. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач за вказаним кредитним договором свої зобов'язання належним чином не виконує, своєчасно не вносить кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв'язку з чим станом на 31.08.2016 року має заборгованість 41661,53 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі. [PERSON] подав зустрічну позовну заяву до ПАТ КБ «ПриватБанк» про розірвання кредитного договору, з послідуючими письмовими доповненнями, в яких зазначив, що дійсно ПАТ КБ «ПриватБанк» надав йому кредит в сумі 15000,0 грн., але кредитний договір між ними не укладався у письмовій формі, як передбачено законодавством. По травень 2015 року він сумлінно сплачував кредит, але потім погіршилося його фінансове становище і він більше не може виконувати свої зобов'язання по кредиту, про що повідомив Банк. Він не згоден із сумою нарахованих процентів, так як Банк неправомірно завищив суму процентів по кредиту, а саме на кредит у розмірі 15000,0 грн. нарахував процентів за 15 місяців (з 01.06.2015 року по 31.08.2016 року) на суму у розмірі 22603,45 грн., коли в позовній заяві зазначено, що 15000,0 грн. надані під 30% річних. Отже 15000,0 х30%=4500,0 грн. 4500,0 грн.:12 місяців=375,0 грн. на місяць. 375,0 грн.х15 місяців=5625,0 грн., а за 17 місяців (з 01.06.2015 року по 31.10.2016 року) відсотків виходить 6375,0 грн. Також Банк по декілька разів нараховував йому проценти, штраф, пеню за порушення одного і того ж виду, що є подвійною цивільно-правовою відповідальністю, також стягнення неустойки обмежується строком позовної давності в один рік. Крім того з початку 2015 року його фінансове становище неймовірно погіршилося, захворіла його дружина і на її лікування і правильне харчування потрібно значні кошти, він є єдиним годувальником в родині і на його забезпеченні знаходиться також малолітній син, в країні війна, суттєво збільшилися комунальні платежі і його заробітної плати не вистачає на проживання. Він вважає, що істотно змінилися обставини, якими сторони керувалися при укладанні договору, що є підставою для його розірвання. [PERSON] просить суд розірвати кредитний договір б/н від 06.03.2012 року, зафіксувати остаточну суму до виплати за кредитом, періодом по стягненню грошових зобов'язань за кредитним договором встановити з 01.06.2015 року по 31.10.2016 року, надати розстрочку виконання рішення суду на сім років з обов'язковим щомісячним платежем у розмірі 250,0 грн., зобов'язати позивача відкрити спеціальний рахунок, на який він буде класти обов'язковий щомісячний платіж, визначений судом, зменшити заборгованість по відсоткам за користування кредитом з 22603,45 грн. до 6375,0 грн., зменшити розмір неустойки:штрафу, пені, комісї, застосувати строк позовної давності. 03.04.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подав до суду заяву, в якій уточнив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 16.01.2010 року станом на 31.10.2016 року в розмірі 22973,01 грн., яка складається з 15114,81 грн. заборгованості за кредитом, 6375,0 заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 1483,20 грн. заборгованості за пенею та комісією, та судові витрати по справі. Відповідач змінений позов визнав і просив розглянути справу без його участі, про що подав до суду заяву, від зустрічного позову відмовився. Враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши письмові докази у справі, суд вважає наступне. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до укладеного договору б/н від 16.01.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана, заява разом з запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплати відсотки. Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що не заперечує [PERSON] Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. У зв'язку з порушенням зобов'язань відповідач станом на 31.08.2016 року має заборгованість, яка після уточнення становить 22973,01 грн. і складається з наступного: - 15114,81 грн. - заборгованість за кредитом; - 6375,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1483,20 грн.- заборгованість за пенею та комісією; Частина 1 ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В підтвердження позову в матеріалах справи є письмові докази: розрахунок заборгованості; копія заяви позичальника; Умови та правила надання банківських послуг копія паспорту відповідача. Відповідач, як особа, яка не виконала взяті на себе зобов'язання, повинен відшкодувати збитки заподіяні ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в розмірі 22973,01 грн. та судові витрати по справі в сумі 1378,0 грн., які підтверджені відповідною квитанцією, і які він визнав. Від зустрічного позову до ПАТ КБ "ПриватБанк" про розірвання кредитного договору [PERSON] відмовився. Суд вважає можливим прийняти відмову [PERSON] від зустрічного позову і провадження по справі в цій частині закрити, так як це не суперечить закону й інтересам сторін та третіх осіб. У відповідності до вимог ч.2 ст.174, ч.3 ст.206 ЦПК України він попереджений про наслідки відмови від позову, оскільки провадження по справі закривається і він не зможе повторно звернутися до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет, і з тих самих підстав. На підставі ст.ст. 525, 526, 627, 530, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved