Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на дітей, посилаючись на те, що рішенням Турійського районного суду Волинської області від 10 липня 2014 року ухвалено стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 450 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. На даний час вона не працює, не може забезпечити повноцінні умови для розвитку дітей, розмір аліментів є недостатнім для їх належного утримання, а тому просить суд змінити розмір стягуваних аліментів та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи від дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття. Ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, однак, позивач [PERSON] подала адресовану суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, не заперечує проти заочного розгляду справи, уточнила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти на дітей в розмірі по 1200 гривень на кожну дитину щомісячно, а справу розглядати за її відсутності та відсутності її представника [PERSON] . Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подавав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 2 Ухвалою суду від 05 червня 2020 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Рішенням Турійського районного суду Волинської області від 10 липня 2014 року ухвалено стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 450 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частин першої, третьої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, у зв`язку з чим зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них або існування інших об`єктивних причин, на що посилалася позивач, звертаючись до суду, може бути підставою для вимоги про збільшення розміру аліментів і суд вважає за можливе та справедливим переглянути розмір стягуваних із відповідача аліментів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] не працює та не може в повній мірі забезпечити повноцінні умови для розвитку дітей. Крім того, у зв`язку з значним підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари розмір аліментів, що стягуються з відповідача відповідно до рішення суду від 10 липня 2014 року, не відповідає звичайним потребам неповнолітніх дітей. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років складає: з 1 січня 2019 року - 1626 грн, для дітей віком від 6 до 18 років: - 2027 гривень та постійно змінюється у бік збільшення. Закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 3 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд враховує, що прожитковий мінімум є мінімальною гарантією загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує тільки мінімальні потреби дитини. З огляду на вказане та виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову і вважає за доцільне та достатнім змінити розмір стягуваних аліментів і стягувати з відповідача аліменти на дітей в розмірі по 1 200 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття, що відповідає вимогам статей 182, 184, 191, 192 СК України. Крім того, згідно зі статтею 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути в дохід держави 768 гривень 40 копійок судового збору, так як позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору у відповідності з пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір". Згідно з пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved