Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач 03.12.2014 року звернувся до суду із позовом до ВДВС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, третя особа: [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. Свої вимоги обґрунтовує тим, що наявність накладеного постановою про відкриття виконавчого провадження ВДВС Білгород-Дністровського МУЮ від 15.03.2011 року арешту на заставне майно згідно договору застави транспортного засобу унеможливлює реалізацію заставного майна, у зв'язку із чим позивач просить суд: звільнити з-під арешту транспортний засіб, а саме: напівпричіп контейнеровоз марки DENNISON, 1998 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований РЕВ-1 МРВ ДАІ ГУМВС України в Одеській області 02.08.2007 року, та належний [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданого РЕВ-1 МРВ ДАІ ГУМВС України в Одеській області 02.08.2007 року, та яке знаходиться в заставі АТ «Ощадбанк», згідно договору застави транспортного засобу від 03.08.2007 року, накладеного постановою відділу ДВС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 15.03.2011 року про накладення арешту на все майно, належне [PERSON]; скасувати постанову ВДВС Білгород-Дністровського МУЮ від 15.03.2011 року. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність (а.с.44). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти їх задоволення (а.с.45). [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.42,43). Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01.08.2007 року між ВАТ «Державний Ощадний Банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1794-н (а.с.4-9). В якості забезпечення належного виконання кредитних зобов'язань за договором № 1794-н від 01.08.2007 року, між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] 03.08.2007 року був укладений договір застави транспортного засобу, відповідно до якого заставодавець, тобто [PERSON] заставив заставодержателю належний йому на праві приватної власності транспортний засіб, а саме: напівпричіп контейнеровоз марки DENNISON, 1998 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований РЕВ-1 МРВ ДАІ ГУМВС України в Одеській області 02.08.2007 року, та належний [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданого РЕВ-1 МРВ ДАІ ГУМВС України в Одеській області 02.08.2007 року (а.с.10). Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.09.2010 року позовну заяву Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури в інтересах ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» 20068,14 долларів США, що складає 154524,67 грн. (а.с.11). У відповідності до постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.03.2011 року боржнику надано строк до 21.03.2011 року самостійно виконати рішення суду, або безпосередньо сплатити борг на користь стягувача. Накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] (а.с.12). Постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 12.04.2013 року повернуто виконавчий лист № 2-1134 виданий 26.11.2010 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 154524,67 грн. на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» стягувачу у зв'язку із тим, що на момент перевірки у боржника відсутні кошти та майно, на яке можна звернути стягнення для погашення боргу (а.с.46). Відповідно до ч.2 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника. І тільки у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно. В силу частин 1, 2, 3 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження»особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно з п. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. Відповідно до п. 2. ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно ст. 17 ЗУ «Про заставу» заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором. Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно ч. 4 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження»- про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Таким чином, на даний момент зобов'язання за вказаним кредитним договором не виконані і у сторони заставодержателя даного майна можуть виникнути всі правові підстави одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Накладення арешту на транспортний засіб, що перебуває у заставі ВАТ «Державний Ощадний банк України», обмежує забезпечене заставою право позивача на задоволення своїх вимог за Кредитним договором № 1794-н від 01.08.2007 року. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved