Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача - [PERSON], третя особа без самостійних вимог Районний відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, про розстрочення сплати заборгованості за аліментами шляхом зобовязання Районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції утримувати з усіх його видів доходів 25% щомісячно. В обґрунтування позву позивач зазначив наступне. Позивач є інвалідом 3-ї групи. Інвалідність підтверджена пенсійним посвідченням, серії ААЖ, №520027, виданим Пенсійним фондом України. З липня 2015 року він отримує пенсію з вирахуванням аліментів. У листопаді 2015 року йому нараховано 609,79 грн. Підтверджено довідкою Ужгородського РУ Пенсійного фонду України. Відрахування аліментів проводиться районним відділом державної виконавчої служби Ужгородського МРУЮ (виконавче провадження №2864189), на підставі постанови головного державного виконавця №3-192/15 від 15 червня 2015 року. У постанові зазначено, що при примусовому виконання виконавчого листа № 2- 4004/04 від 15.11.2004р., виданого Ужгородським міськрайсудом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньок Ганни, 29.05.1986р.н. та Христини, 24.02.1992р.н. в розмірі 1/3 частини від його заробітку, починаючи з 21.03.1994 року, встановлено, що боржник отримує доходи в УПФУ в Ужгородському районі. Враховуючи, що заборгованість складає 25 001,25 грн., постановлено звернути стягнення на доходи боржника і проводити щомісячно утримання з усіх видів його доходів в розмірі 50% до погашення заборгованості. Даний граничний розмір передбачений абз. 2 ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження". Однак, позивач, крім пенсії по інвалідності, інших джерел існування не має, наявність інвалідності позбавляє його можливості працевлаштування, позивач знаходиться в тяжкому майновому та матеріальному становищі. Вважає, що не в змозі сплачувати аліменти, оскільки при таких умовах перебуває за межею виживання. Крім того, з 15 по 28 грудня 2015 року він перебував на стаціонарному лікуванні в Ужгородській районній лікарні з діагнозом: Стенокардія, кардіосклероз атеросклеротичний, гіпертонічна хвороба. Разом з тим, від сплати заборгованості він не відмовляється. З урахуванням викладеного та у відповідності до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 197 СК України позивач просить суд розстрочити сплату заборгованості за аліментами. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач позов не визнала, просила суд відмовити у його задоволенні. Треті особа - Районний відділ Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції за листом від 24.03.2016 року № 3-96/16 просила суд розглянути спарви за наявними матеріалами без участі її представника. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 15.11.2004 року був виданий виконавчий лист у справі № 2-4004, про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання доньок Ганни, 29.05.1986р.н. та Христини, [INFO] в розмірі 1/3 частини від заробітку, але не менше 25% місячної зарплати щомісячно, починаючи з 21.03.1994 року. За постановою від 17.11.2004 року було відкрите виконавче провадження із виконання вищезазначеного виконавчого листа. Відповідно до постанови Районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 15.06.2015 року ВП № 2864189 було постановлено проводити щомісячне утримання з усіх видів доходів, що належать до виплати боржнику [PERSON] в розмірі 50% доходів щомісячно до погашення заборгованості по аліментам в розмірі 25\~001,25 грн. Позивач надав суду копію пенсійного посвідчення серії ААЖ № 520027, виданого 27.02.2012 року Пенсійним фондом України, з якого вбачається, що він є довічно пенсіонером по інвалідності за загальним захворюванням. Довідкою Пенсійного фонду України від 02.11.2015 року № 1382 підтверджується, що позивач [PERSON] отримував пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи у період з червня 2015 року по листопад 2015 року за вирахуванням аліментів у наступних розмірах: червень 2015 року 1094,57 грн., липень 2015 року 547,29 грн., серпень 2015 року 547,29 грн., вересень 2015 року 609,79 грн., жовтень 2015 року 609,79 грн., листопад 2015 року 609,79 грн. Наданою суду довідкою Ужгородської районної лікарні м. Чоп підтверджується, що в період з 15.12.2015 року по 28.12.2015 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні. Відповідно до\~ст. 197 СК України\~з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. Як зазначено у п. 1, 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 р. № 189 «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме» цей Порядок визначає механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме (далі - тимчасова допомога). Якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Судом у судовому засіданні 02.06.2016 року було зясовано, що відповідач отримувала державну допомогу від органу соціального захисту населення до повноліття обох дітей. Як вбачається з додатково наданих на вимогу суду доказів, станом на 30.06.2016 року позивач має заборгованість із сплати аліментів у розмірі 17\~798,45 грн. Листом від 22.06.2016 року № 599/35.09-07 Управління праці та соціального захисту населення підтверджується, що [PERSON], [INFO], не перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Ужгородської міської ради як одержувач будь якого виду соціальної допомоги. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки суду належними та допустимими доказами доведена наявність заборгованості із сплати аліментів позивача, розмір його доходів не дозволяє сплачувати заборгованість у розмірі, визначеному відповідно до постанови Районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 15.06.2015 року ВП № 2864189, оскільки йому залишається на проживання менше 50% від прожиткового мінімуму 725,00 грн., який становить 1450 грн. для працездатної особи відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік». Стан здоровя позивача також перешкоджає його ефективному працевлаштуванню. Крім того, суд враховує, що позивачем не ставиться питання щодо звільнення від сплати заборгованості по аліментам, а лише про зменшення розміру щомісячного платежу. Оскільки позивач був звільнений судом від сплати судового збору питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Outcome: approved