Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд, визнати за [PERSON] право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок №3 з відповідними господарськими будівлями та спорудами: житловий будинок літ. А, прибудова літ. А1, прибудова літ. А2, тамбур літ. а, ганок літ. а1, погріб літ. В, сарай літ. Г, вбиральня літ. З, колонка літ. К, ворота №1, хвіртка №2, ворота №3, огорожа №4, які розташовані за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що [INFO], померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку [ADDRESS]. Спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця, який прийняв спадщину, є [PERSON], інші спадкоємці його брати - [PERSON], [PERSON] та сестри [PERSON], [PERSON], не виявили бажання отримати свідоцтво про право на спадщину на зазначений житловий будинок. 03.05.1994р. за р. № 2-1504 видано свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON], [PERSON], [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS], але свідоцтво про право на спадщину за законом видане [PERSON], [PERSON], [PERSON] 03.05.1994 р. за р. №2-1504 визнано недійсним на підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 02.04.1997 р. справа 2-47. З метою належного оформлення права власності у 2014 році, Позивач звернувся до нотаріальної контори, однак йому повідомили, що нотаріальна контора немає змоги видати Свідоцтво про право на спадщину через те, що на прибудову А2 не оформлено технічно-правову документацію. Таким чином, в порядку ст. 3 ЦПК України Позивач змушений звернутись до суду, за захистом своїх прав. Позивач - [PERSON], в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити. Відповідач 1 - [PERSON], в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідач 2 - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідач 3 - [PERSON], в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідач 4 - [PERSON], в судове засідання не з'явилась, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи - Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області, у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої проти задоволення позову не заперечував та просив проводити розгляд справи у його відсутності. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO], померла мати Позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09 квітня 2002 року серії [NUMBER], актовий запис №225 (а.с.9). [PERSON], є рідним сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10). Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку [ADDRESS] (а.с.15). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно з статтею 524 Цивільного кодексу Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з частиною 1 статті 529 Цивільного кодексу Української РСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Оскільки [PERSON] не залишила розпорядження на випадок своєї смерті, то після її смерті спадкування здійснюється за законом. Згідно зі статтею 548 Цивільного кодексу Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Пунктом 1 частини 1 статті 549 Цивільного кодексу Української РСР встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач після смерті матері прийняв спадщину, подавши заяву до Чугуївської державної нотаріальної контори. 03.05.1994 р. за р. № 2-1504 видано свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON], [PERSON], [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS], але свідоцтво про право на спадщину за законом видане [PERSON], [PERSON], [PERSON] 03.05.1994 р. за р. №2-1504 визнано недійсним на підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 02.04.1997 р. справа 2-47. Відповідно до Глави 10 п. 4.9, 4.10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" свідоцтво про право на спадщину видається на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. У вказаному будинку Позивач проживає з моменту смерті своєї матері, доглядає за будинком, здійснює оплату за комунальні послуги (а.с.12-14), здійснює необхідні ремонтні роботи. З метою належного оформлення права власності у 2014 році, Позивач звернувся до нотаріальної контори, однак йому повідомили, що нотаріальна контора немає змоги видати Свідоцтво про право на спадщину через те, що на прибудову А2 не оформлено технічно-правову документацію. Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно довідки ТОВ «ТВО «СХІДБУД» від 15.10.2013 здійснена Позивачем реконструкція відповідає усім вимогам встановленим чинним законодавством України (а.с.27). Здійснена реконструкція не суперечить основним вимогам функціонально-планувальної структури території міста, визначеної генеральним планом міста Чугуєва, не суперечить суспільним інтересам, не порушує права та інтереси інших осіб, не має істотних порушень будівельних норм і правил. Згідно Наказу Міністерства юстиції України №914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved