Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем 04.06.2014 року та стягнення з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви і до повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що відносини між нею та відповідачем не склалися, втрачено почуття поваги та любові, спільного господарства не ведуть, не проживають разом. Крім того, вказала, що на даний момент перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує допомогу при народженні дитини, інших доходів немає, а відповідач самоусунувся від виконання свого обовязку щодо забезпечення своєї сімї, а тому просила стягнути з відповідача аліменти у частині від його заробітку, оскільки останній офіційно працевлаштований. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з наведених у ньому підстав та просила позов задовольнити, вказувала, що не заперечує проти стягнення з відповідача аліментів в розмірі 500-600 грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти розірвання шлюбу, зазначив, що на даний час офіційно не працює, заробляє на життя нерегулярними заробітками. Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 04.06.2014 року між [PERSON] та [PERSON] (після укладення шлюбу - [PERSON]В.) відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб, актовий запис №720 (а.с.4). З пояснень позивача та відповідача, наданих у судовому засіданні та обставин викладених у позові вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Згідно положень частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки не відповідає їх волі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають до задоволення на підставі ст. 112 СК України. Щодо вимог про стягнення аліментів на дитину суд зазначає наступне. Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (частина 2 ст. 182 СК України) Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, враховуючи усі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29.12.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 19.08.2032 року. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесений нею судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. за вимогу про розірвання шлюбу та до державного бюджету України судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. за вимогу майнового характеру про стягнення аліментів, оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Outcome: approved