Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» та просила постановити судове рішенням, яким визнати виконавчий напис про стягнення з неї заборгованості у розмірі 41110 гривен 80 копійок, вчинений 01 лютого 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною за номером в реєстрі №746, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування посилалася на те, що вона не укладала кредитний договір від 05 березня 2008 року та не отримувала кошти, вважає, що при вчиненні виконавчого напису не були дотримані вимоги, такий був вчинений понад три роки з дня виникнення права вимоги, та це спростовує безспірність вимог. Позивач [PERSON] та її представник на підставі ордеру про надання правової допомоги [PERSON], належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду даної справи, в судове засідання не з'явились. До початку розгляду справи повноважний представник позивача [PERSON] подав письмову заяву згідно якої просив позов задовольнити та розглянути справу без його участі та участі його довірителя. Відповідач ПАТ КБ «Приватбанк», яке належним чином повідомлене про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направило, про поважність причин його неявки суд не повідомило. Відповідач приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась. До початку судового засідання подала письмову заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі. Дослідив матеріали справи і надані в ній докази на обґрунтування та спростування вимог, а також матеріали нотаріальної справи, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за вх. № 797/02-20 від 01.02.2017 року до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. звернувся з заявою стягувач ПАТ КБ «Приватбанк», відповідно до якої просив вчинити виконавчий напис про стягнення грошових коштів з боржника [PERSON] у розмірі 38110 грн. 80 коп., а також витрати пов'язані із вчиненням виконавчого напису у розмірі 3000 грн. 00 коп. (а.с. 62). Згідно належним чином завіреної копії виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі під № 746 та вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною від 01.02.2017 року, вбачається та підтверджується вчинення даного виконавчого напису на стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача ПАТ КБ «Приатбанк» заборгованості за період з 05.03.2008 року по 30.11.2016 року у розмірі 41110 грн. 00 коп., з яких: 2432 грн. 38 коп. - залишок заборгованості за кредитом; 30114 грн. 56 коп. - залишок заборгованості за відсотками; 3749 грн. 06 коп. - пеня та комісія; 1814 грн. 80 коп. - штраф, а також витрати пов'язані із вчиненням виконавчого напису у розмірі 3000 грн. 00 коп. (а.с.61). Підставою для вчинення даного виконавчого напису було неналежне виконання боржником за кредитним договором № б/н від 05.03.2008 року своїх зобов'язань щодо своєчасної сплати відсотків та погашення кредиту. З матеріалів нотаріальної справи встановлено, що для підтвердження безспірності заборгованості [PERSON] перед стягувачем ПАТ КБ «Приватбанк» приватному нотаріусу Бондар І.М. було надано оригінал кредитного договору у вигляді заяви-анкети позичальника від 05.03.2008 року та виписку з особового рахунку боржника (а.с. 69,71). Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як встановлено, договір кредитування між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено 05.03.2008 року, що витікає та підтверджується анкетою-заявою позичальниці. Згідно виписки за рахунком боржника [PERSON] станом на 30.11.2016 року, позивачкою було сплачено останній платіж за даним договором 15.01.2014 року у розмірі 0,01 коп. Таким чином вбачається, що остання сплата заборгованості позивачкою була здійснена 15.01.2014 року, а виконавчий напис нотаріуса було вчинено 01.02.2017 року, тобто виконавчий напис було вчинено після закінчення строку для пред'явлення права на вимогу. Крім того, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України (п. 1.2 ст. 1 глави 16 Порядку). Відповідно до п.3.2 ст. 3 Глави 16 Порядку заборгованість підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Пунктом 3.5. статті 3 глави 16 Порядку встановлено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. З матеріалів нотаріальної справи, вбачається, що приватний нотаріус Бондар І.М. при вчиненні виконавчого напису прийшов до висновку про безспірність заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк», оцінюючи надані стягувачем як оригінал примірника кредитного договору між сторонами лише заяву-анкету та виписку з рахунку боржника. Однак договір кредитування в даному випадку за формою є договором приєднання, тобто не обмежується лише підписанням [PERSON] заяви-анкети про надання послуг, але це є ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, ознайомлення з Тарифами Банку, зміни умов кредитування, ознайомлення з якими останньої має бути підтверджено та подано нотаріусу. Але як вбачається нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, ці обставини не були враховані, оскільки стягувачем ПАТ КБ «Приватбанк» при зверненні із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, дані документи не були надані. Згідно п. 10 узагальнення "Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" винесеного Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року роз'яснено, що судам слід мати на увазі, що вчиняючи виконавчий напис нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом № 3425-XII. Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості по наданим документам. У разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. При цьому для суду не є важливим який предмет позову визначив позивач. Суд має право визначити предмет позову відповідно до вимог закону, якщо саме на це спрямована підстава позову, тобто обставини, якими позивач обґрунтовував свої вимоги. З урахуванням наведеного, суд вбачає, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності підстав та розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, стягувачем ПАТ КБ «Приватбанк» не дотримані законні вимоги щодо строку вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Таким чином, право [PERSON] при вчиненні виконавчого напису нотаріуса відносно неї як боржника на договорі кредитування та документах на умовах безспірності, тобто яким засвідчується безспірність на момент вчинення, є порушеним та підлягає захисту. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. слід визнати таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved