Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач 21 жовтня 2015 року звернулась до суду з позовом до відповідача про поділ спадкового майна та визнання права власності на нього після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO] року. В позовній заяві позивач [PERSON], посилається на те, що [INFO] року після смерті батька - [PERSON], відкрилась спадщина у вигляді: земельної ділянки площею 4,68 га, вартістю 85684,68 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на адміністративній території Петрівської сільської ради за межами села на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], який був виданий Кодимською районною державною адміністрацією; земельної ділянки площею 3,89 га, вартістю 85684,68 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на адміністративній території Петрівської сільської ради за межами села на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], який був виданий Кодимською районною державною адміністрацією; житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS]; грошових вкладів на рахунку [NUMBER], компенсаційному рахунку [NUMBER], рахунку [NUMBER], компенсаційному рахунку [NUMBER], компенсаційному рахунку [NUMBER]. На час відкриття спадщини спадкоємцями за заповітом була вона, її сестра - відповідач [PERSON], а також сестри - [PERSON] і [PERSON]. В подальшому сестри - [PERSON] і [PERSON] від спадщини відмовилися. Отримати свідоцтво про право на спадщину вона не в змозі, оскільки між нею і відповідачем виник спір щодо розміру часток у спадковому майні. Добровільно вирішити спір не вдалося. Більш того, відповідач заволоділа оригіналами правовстановлюючих документів, що не дає їй можливості оформити спадщину. Ця обставина і змусила її звернутися до суду. Просить поділити спадщину таким чином: визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 4,68 га, вартістю 85684,68 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на адміністративній території Петрівської сільської ради за межами села на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], який був виданий Кодимською районною державною адміністрацією; житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS]; грошові вклади на рахунку [NUMBER], компенсаційному рахунку [NUMBER], рахунку [NUMBER], компенсаційному рахунку [NUMBER], компенсаційному рахунку [NUMBER]. Визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 3,89 га, вартістю 85684,68 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на адміністративній території Петрівської сільської ради за межами села на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], який був виданий Кодимською районною державною адміністрацією. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явилась, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. До початку розгляду справи по суті вона і позивач врегулювали спір мирним шляхом. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов повинен бути задоволеним в повному обсязі з таких підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно статті 1278 ч.1 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Судом установлено наступне. [INFO] року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 16 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області). Відкрилась спадщина у вигляді: земельної ділянки площею 4,68 га, вартістю 85684,68 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на адміністративній території Петрівської сільської ради за межами села на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], який був виданий Кодимською районною державною адміністрацією; земельної ділянки площею 3,89 га, вартістю 85684,68 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на адміністративній території Петрівської сільської ради за межами села на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], який був виданий Кодимською районною державною адміністрацією; житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі Кодимської державної нотаріальної контори за №69 від 16 липня 1974 року; грошових вкладів на рахунку [NUMBER], компенсаційному рахунку [NUMBER], рахунку [NUMBER], компенсаційному рахунку [NUMBER], компенсаційному рахунку [NUMBER] в АТ "Ощадбанк" ТВБВ №10015/0395. Спадкоємцями за заповітом стали діти спадкодавця: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях (заповіт від 03 червня 2014 року, зареєстрований в реєстрі Петрівської сільської ради Кодимського району Одеської області за №08). В подальшому, [PERSON] і [PERSON] від спадщини відмовилися, надавши відповідні заяви. Між сторонами по справі виник спір щодо поділу спадкового майна, що стало однією з причин того, що нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу (лист Кодимської державної нотаріальної контори №1195/02-14 від 22 жовтня 2015 року). До початку розгляду справи по суті, відповідач визнала позов і не заперечувала проти його задоволення. Тобто, судом установлено, що [PERSON] і [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON]. Частиною 5 статті 1273 ЦК України визначено, що відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Згідно частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Виходячи з вище викладеного, суд прийшов до висновку, що сторони дійшли згоди щодо поділу спадкового майна, а тому вимоги позивача суд визнає обґрунтованими і такими, що не порушують права та законні інтереси інших осіб, а тому повинні бути задоволеними. Тобто, за [PERSON] суд визнає в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно після смерті [PERSON]: на земельну ділянку площею 4,68 га, вартістю 85684,68 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на адміністративній території Петрівської сільської ради за межами села на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], який був виданий Кодимською районною державною адміністрацією; житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS]; грошові вклади на рахунку [NUMBER], компенсаційному рахунку [NUMBER], рахунку [NUMBER], компенсаційному рахунку [NUMBER], компенсаційному рахунку [NUMBER], а за [PERSON], в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 3,89 га, вартістю 85684,68 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на адміністративній території Петрівської сільської ради за межами села на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], який був виданий Кодимською районною державною адміністрацією. На підставі ст. 55 Конституції України, ст.ст. 1278, 1273 ЦК України,

Outcome: approved