Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги позивачки обґрунтовані тим, що 18 жовтня 2018 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] , про що 18 жовтня 2018 року складено відповідний актовий запис №1908. Як зазначається в позовній заяві, що від спільного шлюбу позивачка та відповідач мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач інших дітей не має. Відповідно до позовної заяви, що з січня 2020 року сімейні відносини між позивачкою та відповідачем було фактично припинено. На даний час шлюб не розірвано. Позивачка в позовній заяві зазначає, що відповідач від виховання дитини самоусунувся, дитина знаходиться повністю на її утриманні, відповідач з ними не проживає, та не приймає участі в додаткових тратах на дитину. На думку позивачки утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги є природним обов`язком батьків, що випливає зі змісту положення статті 180 Сімейного кодексу України, яке зобов`язує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких позивачка не має можливості належним чином самостійно, без участі батька, утримувати їхню спільну дитину. Тому, з урахуванням наведених вище підстав позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою та просить в прохальній частині стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , на її користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. 26 листопада 2020 року було відкрито провадження у справі, про що головуючим суддею було постановлено відповідну ухвалу (а.с.23-24). При цьому, в ухвалі про відкриття провадження було вирішено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, що передбачено приписам пункту 1 частини 4 статті 274 ЦПК України. В ухвалі про відкриття провадження роз`яснено відповідачеві про його процесуальні права, в саме подати відзив на позовну заяву, пред`явити зустрічний позов та подати заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, що передбачено вимогами ст.178, ст.193, та ч.4, ч.5 ст.277 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що 02 лютого 2021 року копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з доданими до неї документами отримала представник відповідача [PERSON] . Частиною 2 статті 60 ЦПК України визначено, що під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу. У відповідності із частиною 6 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства). Відповідно до доданої до матеріалів справи копії довіреності посвідченої приватним нотаріусом Мар`їнського районного нотаріального округу Донецької області 25 січня 2021 року [PERSON] відповідач [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , уповноважив [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , бути його повноваженим представником в всіх судових інстанціях, при розгляді справ з усіма процесуальними правами, які надано законом позивачу, відповідачу, третім особам, у тому числі з правом пред`явлення позову, повної відмови від позовних вимог відповідачів, визнання повністю або частково позову (а.с.52). У судове засідання 04 лютого 2021 року з`явилася позивачка [PERSON] та представник відповідача за довіреністю [PERSON] . У судовому засіданні позивачка [PERSON] в наданих усних поясненнях зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача за довіреністю Радченко З.О. у судовому засіданні зазначила, що відповідач підтримує позовні вимоги позивача в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Суд, взявши до уваги пояснення позивачки, представника відповідача та перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що заявлені вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі. Так, при розгляді справи встановлено: Позивачкою у справі є [PERSON] , [INFO] , уродженка м.Черкаси, Черкаської області, проживаюча за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України у вигляді ID-картки № [NUMBER] виданого 24 жовтня 2018 року, органом №7118 Золотоніським РС УДМС у Черкаській області (а.с.3), та довідкою виданою 06 жовтня 2020 року Ананьївською міською радою за №3126 (а.с.10). Відповідачем у справі є [PERSON] , [INFO] , уродженець с.Висунськ, Березнегуватського району Миколаївської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданий 26 листопада 1998 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.6). Як зазначалося в позовній заяві, що 18 жовтня 2018 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Однак, на даний час шлюб не розірвано. Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , в відомостях про батьків зазначений батьком [PERSON] , а матір`ю зазначена [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 03 серпня 2019 року Золотоніським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Черкаській області (а.с.9). З копії довідки №3126 виданої 06 жовтня 2020 року Ананьївською міською радою вбачається, що позивачка [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , та до складу її сім`ї входять: син [PERSON] , [INFO] ; - донька [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Згідно копії довідки №12/25 виданої 15 січня 2020 року військової частини [NUMBER] полковником [PERSON] , відповідач [PERSON] в період з 11 вересня 2019 року по день її видачі бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони (а.с.12). В зв`язку з тим, що відповідач по справі самоусунувся від виховання неповнолітньої доньки, та не приймає участі в додаткових тратах позивачка звернулася до суду з позовною заявою та просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до частини 1 статті 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XIIта набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею статті 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до частини 1 та 2 статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання них окремо від дитини не впливає на об`єм їх прав та не звільняє від обов`язків відносно дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. У відповідності до частини 2 статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 статті 182 СК України визначено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до частини 1 статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням викладеного, суд взявши до уваги пояснення позивачки, пояснення представника відповідача, в яких вона позовні вимоги позивача підтримала, та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та вважає за доцільне призначити до стягнення з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь позивачки [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня пред`явлення позову 13 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто 13 жовтня 2020 року. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивачка у справах звільнена від сплати судового збору та враховуючи вимоги статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] в прибуток держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved