Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Лікар-психіатр Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька Островик В.В. звернувся до суду із заявою про госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON]. Свою заяву мотивує тим, що [PERSON] поступив на лікування до Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька 19 грудня 2013 року за добровільною письмовою згодою з попереднім діагнозом «Гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії». В подальшому, 03 січня 2014 року від подальшої госпіталізації категорично відмовився, наполягав на виписці. Вказує, що зі слів батька, психічні розлади почались близько двох років тому, після повернення з заробітків з Херсону. [PERSON] був тривожним, вважав, що за ним слідкують, що його переслідують. Не доїхавши додому зіскочив з поїзда, додому повернувся через декілька днів (де перебував невідомо) в одній футболці і брюках (глибокою осінню). Поведінка і висловлювання носили неадекватний характер, не спав вночі, неадекватно сміявся, іноді сам з собою розмовляв, вважав, що його переслідують цигани. В жовтні 2013 року поїхав в Одесу працювати, але з невідомих причин зійшов з поїзда у Києві. В подальшому був тривожним, переконаним, що за ним слідкують, намагався кудись їхати на таксі, не маючи грошей (таксист забрав багаж). 29 жовтня 2013 року стрибнув з мосту на проїжджу частину вулиці поряд з вантажним автомобілем, в результаті отриманих травми, в наслідок чого з 29 жовтня 2013 року по 07 листопада 2013 року знаходився в Києво-Святошинській районній лікарні. Після повернення додому, проживав з батьками, , вночі не спить, розмовляє з телевізором, сам з собою, неадекватно сміється, весь час намагається кудись йти, агресивний по відношенню до родичів, щоденно вживає алкоголь. Вказує, що у відділенні лікарні напружений, тривожний, підозріливий, в інших хворих впізнає працівників спецслужб Російської Федерації, переконаний, що за ним слідкують, мислення паралогічне з зісковзуваннями та елементами розірваності. Висловлює масу маячних ідей парафренного змісту, себе називає Богом, самим головним спецагентом з інопланетного простору: «...ви не знаєте з ким зв'язались, я можу і вашу лікарню і любу планету взірвати думкою за 10 хвилин...». Заявляє, що може читати думки інших людей, може ними керувати. Не заперечує, що періодично відчуває слухові галюцинації: «.. .голоси.. .то виходять з телевізора люди... я наперед знаю що вони будуть казати, я їх випереджаю і сам їм кажу...». Емоційно не стійкий, легко афектується. Зазначає, що 03 січня 2014 року комісією лікарів-психіатрів встановлено, що [PERSON] продовжує страждати на тяжкий психічний розлад у вигляді гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії, який позбавляє хворого здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку та внаслідок якого він вчиняв та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Потребує продовження лікування в умовах психіатричного стаціонару. Оскільки [PERSON] за психічним станом на даний час потребує психіатричної допомоги, надання якої можливе тільки в стаціонарних умовах, просить вирішити питання про госпіталізацію в примусовому порядку. В судовому засіданні представник Волинської обласної психіатричної лікарні №1 заяву підтримав з підстав, зазначених у ній. Прокурор в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви. В судовому засіданні законний представник не заперечував щодо задоволення заяви. В судовому засіданні [PERSON], щодо якого вирішується питання про надання йому психіатричної допомоги у примусовому порядку, заперечував щодо примусової госпіталізації Заслухавши пояснення сторін по справі, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. З висновку комісії лікарів-психіатрів № 1093/2-23.13 від 14 березня 2013 року вбачається, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії, який позбавляє його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку та внаслідок якого він вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього і оточуючих. Потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару (а.с. 4). Як встановлено в судовому засіданні, на даний час [PERSON] відмовляється від госпіталізації в психіатричному стаціонарі. Відповідно до статті 14 Закону України" Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як пояснив в судовому засіданні лікар-психіатр, [PERSON] виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, а також він не спроможний самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, а тому потребує госпіталізації в психіатричному стаціонарі в примусовому порядку. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що заява лікаря-психіатра Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька про госпіталізацію в психіатричному стаціонарі в примусовому порядку [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved