Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця [PERSON], разом зі спадкодавцем, померлою [INFO] року, своєю матір'ю [PERSON], на день її смерті за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] року померла його мати [PERSON], яка, з огляду на стан здоров'я та похилий вік, постійно мешкала без реєстрації місця проживання, за адресою: [ADDRESS], разом зі своїм сином [PERSON] та його родиною. Після смерті матері залишилося спадкове майно, крім того [PERSON] [INFO] року на користь [PERSON] було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Пендюріною Л.С. яким вона все своє майно заповіла сину. Спадщина, що відкрилася після її смерті складається із земельної ділянки площею 4,8653 га в межах згідно з планом розташована на території Золочівської селищної ради, яка була передана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі розпорядження Золочівської районної державної адміністрації Харківської області від 25.11.2002 року за №321. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 11.12.2002 року, виданого Золочівським районним відділом земельних ресурсів, вищезазначена земельна ділянка зареєстрована за спадкодавцем [PERSON]. Протягом шестимісячного строку заявник не заявляв про відмову від спадщини. 07.07.2018 року [PERSON] звернувся до Золочівської ДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, останньою було відмовлено у зв'язку з тим, що документів, підтверджуючих факт прийняття спадщини в порядку, встановленому чинним законодавством, заявником нотаріусу не надано. Встановлення даного факту заявнику необхідно для оформлення своїх спадкових прав. В судовому засідання заявник [PERSON] повністю підтримав обставини, викладені в заяві, та просив їх задовольнити. Додав, що [PERSON] продала належний їй будинок [ADDRESS] 11.01.2011 року, в якому була зареєстрована на той час, та переїхала жити до заявника в будинок [ADDRESS]. 27.08.2013 року спадкодавець [PERSON] знялася з реєстрації у вищезазначеному будинку, однак не зареєструвала місця проживання після цього. Представник заінтересованої особи - Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не з'явився, надавши через канцелярію суду заяву в якій вона просить провадити розгляд справи за її відсутності, рішення по справі покладає на розсуд суду. Представник заінтересованої особи - Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області в судове засідання не з'явився, надавши через канцелярію суду заяву в якій вони просять провадити розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечують. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] з січня 2011 року фактично проживала разом зі своїм сином та його родиною в належному йому будинку [ADDRESS] до її смерті у 2016 році, так як мати була похилого віку, мала поганий зір та потребувала стороннього догляду. Суд, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в окремому провадженні справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 31.03.1993 року Золочівським відділом РАЦС Харківської області, [INFO] року народився [PERSON], його матір'ю є [PERSON], відомості в графі «батько»- відсутні. [PERSON], 16.08.1983 року вийшла заміж обравши прізвище чоловіка, та стала надалі іменуватися як «[PERSON], що вбачається із наданого суду витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, актовий запис №120, що складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області (а.с.7,34). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 11.12.2002 року, виданого Золочівським районним відділом земельних ресурсів [PERSON] належить земельна ділянка площею 4,8653 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Золочівської селищної Ради, землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.15). [INFO] року в смт. Золочів Харківської області, у віці 77 років, померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.04.2016 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції у Харківській області (а.с.8). З інформаційних довідок зі спадкового реєстру про наявність спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину та про наявність заповітів вбачається, що після померлої [INFO] року, [PERSON], 07.07.2018 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся син спадкодавця [PERSON], на підставі якої була відкрита спадкова справа №238/2018. Спадкодавець [PERSON] на користь [PERSON] на все належне майно залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Пендюріною Л.С. 25.03.2016 року за реєстровим №62, більше із заявами про прийняття спадщини чи відмову від неї до шестимісячного строку ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. (а.с.9,40-41,42-43,44-46). Відповідно до постанови державного нотаріуса Четвертої Харківської держнотконтори Харківської області, в порядку виконання обов'язків державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області, Козєєвої С.М. від 07.07.2018 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] року [PERSON], у зв'язку з відсутністю у заявника документів, підтверджуючих факт прийняття спадщини в порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України: спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України: спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. п. 3.21, 3.22 Наказу Міністерства юстиції № 296/5 від 22.02.2012 року "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Протягом шести місяців з дня смерті матері, заявник не заявляв про свою відмову від спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України заявник як єдиний спадкоємець першої черги за законом вважається таким, що прийняв спадщину. Оскільки місце проживання [PERSON] не було ніде зареєстровано, то іншого порядку ніж судового для встановлення зазначеного факту немає. В порядку ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. На підставі ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких установив цей факт. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо. Відповідно до п.23 вказаної Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також слід зазначити, що у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи». [PERSON] на момент смерті, [INFO] року, постійно проживала без реєстровації за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм сином [PERSON], та його родиною, дружиною та дітьми. [PERSON] проживає в будинку без реєстрації (а.с.16). Згідно довідки Золочівського селищного голови [PERSON] від 01.11.2018 року за №02-18/3469 вона видана [PERSON] в тому, що його мати [PERSON], [INFO], була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 23.07.1986 року по 27.08.2013 року, в подальшому проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] по день своєї смерті, тобто [INFO] року. Таким чином, факт постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] року, разом зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] підтверджено матеріалами справи та свідченнями допитаних в судовому засіданні свідків. На підставі викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожної обставини справи окремо, а також достатність та їх взаємний зв'язок в сукупності, суд вважає, що вказана заява підлягає задоволенню, оскільки наведена сукупність обставин справи підтверджує фактичне проживання заявника - [PERSON] із померлою матір'ю [PERSON] на момент її смерті за адресою: [ADDRESS] Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог та на підставі наявних у справі доказів.

Outcome: approved