Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що з 1 березня 2014 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, який було зареєстровано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис 125. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що починаючи з кінця січня 2020 року шлюб з відповідачем носить формальний характер, сімейні відносини не підтримуються протягом тривалого часу, спільним побутом та бюджетом вони не пов`язані. Причиною розлучення є конфлікти, сварки та непорозуміння. Вважає, що подальше перебування у шлюбі неможливе та буде шкодити її інтересам. В зв`язку з вказаним позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Крім того, позивач вказує, що діти проживають та надалі будуть проживати разом із нею та перебувають на її утриманні. Відповідач є працездатною особою та зобов1язаний брати участь в матеріальному утриманні дітей. В зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 4 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги на підставі доводів, викладених в останньому, просила позов задовольнити. Відповідач не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши сторін, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як було встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 1 березня 2014 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб. Шлюб зареєстровано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис 125. Після одруження позивачу присвоєне прізвище [PERSON] (а.с. 11). Згідно зі ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності зі ст. 112 СК України, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, якими є фактичне припинення шлюбних відносин та відсутність бажання в подальшому підтримувати шлюбні стосунки. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі, як відсутність спільного господарювання, фактичне припинення шлюбних відносин протягом тривалого часу, суд дістається висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого цей позов підлягає задоволенню. Крім того, ухвалюючи дане рішення, суд вважає доцільним задовольнити клопотання позивача та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище, набуте у шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 13) батьками [PERSON] , [INFO] є: [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 12) батьками [PERSON] , [INFO] є: [PERSON] , [PERSON] . Відповідач, являючись батьком дитини, зобов`язаний згідно ст. 180 СК України утримувати дітей до досягнення ними повноліття, але матеріальної допомоги на утримання не надає. Діти проживають разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Разом з тим, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Згідно ст.179 Сімейного Кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Із наведених доказів вбачається, що позивач виховує і утримує дітей самостійно. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, проте має можливість утримувати дітей, так як працездатний, аліменти на утримання інших дітей не виплачує, інших обставин, які могли би вплинути на визначення аліментів в іншій частці від заробітку (доходу), аніж просить в своєму позові позивач відсутні. А тому позивач довела своє право на стягнення аліментів з відповідача на утримання їх дітей. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати за вимогу про розірвання шлюбу необхідно стягнути з відповідача на користь позивача в сумі 840,80 грн, яка була сплачена при подачі позову до суду згідно квитанції. Судові витрати за вимогу пов`язану зі стягненням аліментів стягнути з відповідача на користь держави в сумі 840,80 грн, оскільки позивачі за цією категорією справ звільнені від сплати судового збору. Згідно статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved