Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду даною заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . Вимоги заяви обґрунтував тим, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка на день смерті проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ще раніше, [INFO] помер її чоловік- [PERSON] , після якого вона прийняла спадщину, яка складається з Ѕ частини вказаної квартири, друга Ѕ частина цієї квартири належала їй. Померла була близькою подругою його матері - [PERSON] , вони були як сестри і підтримували одна одну. У подружжя [PERSON] дітей не було, родичів також, вони були самотніми. До нього [PERSON] відносилася як до рідного сина, а він у свою чергу допомагав їй, чуйно до неї ставився. Після смерті чоловіка, [PERSON] на його ім`я склала заповіт, яким заповіла йому все своє майно. Задовго до смерті, а перед смертю особливо, остання дуже хворіла, потребувала стороньої допомоги та постійного догляду, тож він перейшов проживали до неї, в її квартиру за адресою: [ADDRESS] . За життя він доглядав її, підтримував як матеріально так і морально, вона йому віддала заповіт і документи на квартиру. Коли померла [PERSON] він її поховав за свої кошти та кошти надані йому Пенсійним фондом. Після смерті [PERSON] , знаючи що на його ім`я складено заповіт, продовжив проживати у її квартирі, зробив деякі ремонтні роботи, але в силу юридичної необізнаності не знав порядок прийняття спадщини, тож відразу не подав заяви про прийняття спадщини. Перебуваючи у трималому відрядженні в місті Одеса, з приводу спадщини поспілкувався з юристом, який йому роз`яснив, що заява до нотаріуса подається протягом 6 місяців з моменту відкриття спадщини. Тож він, 29 січня 2020 року написав заяву про прийняття спадщини, яку завірив у нотаріуса, та 06 лютого 2020 року переслав її своїй мамі та доручив, щоб заяву вона віднесла до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини та там зареєструвала. Будучи упевненим, що його заява про прийняття спадщини зареєстрована, звернувся у кінці серпня 2020 року до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але як виявлилося його мама заяву нотраусу не віднесла і він пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи сплив шестимісячного строку для прийняття спадщини, для того, щоб прийняти спадщину, йому необхідно встановити факт постійного проживання зі спадкоємцем на момент відкриття спадщини. Заявник як і його представник у судове засідання не з`явилися, представник заявника надала заяву, в якій заяву про встановлення факту постійного проживання спадкодавця разом зі спадкоємцем підтримує у повному обсязі і просить суд розглядати справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання також не з`явився, подав заяву, в якій просив суд розглядати спарву за його відсутності, з вирішенням справи на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , та лікарського свідоцтва про смерть №171/171, [INFO] , померла [PERSON] , [INFO] . На день смерті остання проживала по [ADDRESS] . Смерть настала у стаціонарі міської лікарні (а.с. 10,11-12). У довідці голови ОСББ «Чобіток» від 11 серпня 2020 року, зазначено, що останні пів року до дня смерті [PERSON] , як і на час її смерті, разом з нею за однією адресою: [ADDRESS] , постійно проживав без реєстрації [PERSON] , який здійснював її догляд, підтримував морально і фізично, та здійснив її поховання. Після смерті [PERSON] , [PERSON] продовжує проживати у квартирі [PERSON] , зробив косметичний ремонт, деякі будівельні роботи (а.с. 15). За даними паспорта громадянина України, заявник [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] (а.с. 7). У домовій книзі містяться відомості про те, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.16-18). Відповідно до свідоцтва про право приватної власності на квартиру від 18 лютого 2002 року №1846, квартира [ADDRESS] , належить на праві вланості [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13-14). Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 12 березня 2003 року, [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , Ѕ частину вказаної квартири (а.с. 19). 12 березня 2003 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі, все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право. Заповіт посвідчено державним нотаріусом Знам`янської міської державної нотаріальної контори Георгієвою Л.В. та зареєстровано в реєстрі за №223 (а.с.20). Даних про можливі зміну заповіту чи його скасування, суду не надано та судом не встановлено. Згідно з довідкою завідувача Знам`янською міською державною нотаріальною конторою Георгієвої Л.В. від 30 вересня 2020 року та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру, спадкова справа, після смерті [PERSON] не заводилася (а.с.45,46). [PERSON] відмовлено в оформленні спадщини [PERSON] та роз`яснено, що він вважається таким, що не прийняв спадщини, оскільки на момент смерті спадкодавця разом з ним за однією адресою зареєстрований не був і заяви нотарусу про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подав (а.с. 24). Також заявником до матеріалів справи долучено: довіреність від 06 лютого 2020 року про представництво його інтересів [PERSON] , в тому числі з питань пов`язаних з оформленням спадкових прав на майно, що залишилося після смерті [PERSON] (а.с. 21-22). Його заяву до органів нотаріату про прийняття спадщини [PERSON] , посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстровану в реєстрі за №35 (а.с. 23). З наданих заявником квитанцій вбачається, що [PERSON] сплачував квартирну плату за адресою: [ADDRESS] , за період листопад- грудень 2019 року, січень-травень 2020 року, червень -серпень 2020 року до ОСББ «Чобіток» (а.с. 25,26,27). Відповідно до довідок Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області допомога на поховання [PERSON] у сумі 4073 грн. 83 коп. виплачена у листопаді 2019 року разовим дорученням [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . (а.с.69,70-72). Разом з цим, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] кожна окремо в письмових поясненнях, адресованих суду, зазначили, що [PERSON] була одинокою, ставилася до [PERSON] як до сина, склала на його ім`я заповіт. [PERSON] за рік до смерті [PERSON] перейшов проживати у її квартиру, що по [ADDRESS] , під номером 105, оскільки остання потребувала стороннього догляду, піклувався про неї, доглядав, забезпечував, коли вона померла здійснив її поховання. У квартирі [PERSON] , [PERSON] залишився проживати і після її смерті. Встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем необхідно заявнику для реалізації права на оформлення спадкового майна. Відповідно до положеньст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті - [INFO] в її помешканні, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне [PERSON] для реалізації права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити та встановити фактпостійного проживання [PERSON] , зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved