Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних поглядів на життя, через що у них постійно виникали непорозуміння та сварки. Два роки тому між ними припинилися шлюбні стосунки, вони не ведуть спільного господарства, фактично стали чужими людьми. Даний шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. У судове засідання відповідач не з»явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову заперечив. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18.10.2008 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №048038, виданим відділом РАГСу Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за №1736 від 18.10.2008 року. В шлюбі у сторін народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ИД №098312, актовий запис за №1188, зроблений відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції 26.05.2009р.) та дочка [PERSON],[INFO] (свідоцтво про народження серії І-ИД №146465, актовий запис за №2372, зроблений відділом ДРАЦС Тернопільського міського управління юстиції 06.10.2011р.). Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживав заходів щодо примирення подружжя, надавши їм строк для цього два місяці, однак примирення між сторонами не наступило. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. За нормами ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З роз'яснень, даних у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року, вбачається, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, брати до уваги інші обставини життя подружжя. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 18.10.2008 року відділом РАГСу Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис за №1736 від 18.10.2008 року. В силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати, а саме 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved