Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги по підставам вказаним у позовній заяві та просив суд визнати дійсним договір купівлі - продажу від 15 березня 2013 року, укладений між ним - [PERSON] та [PERSON] автомобіля марки БМВ 7281 ЗНГ, 2000 року випуску, державний номер [NUMBER], номер кузову [NUMBER] та визнати за ним - [PERSON], [INFO] право власності на автомобіль марки БМВ 7281 ЗНГ, 2000 року випуску, державний номер [NUMBER], номер кузову [NUMBER]. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» № 05 (1498), про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив залишити його без задоволення по підставам вказаним у запереченні. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт придбання [PERSON] автомобіля марки «БМВ» у [PERSON], що мало місце 15 березня 2013 року та факт передання [PERSON] грошових коштів у розмірі 13.000 доларів США [PERSON] за вказаний автомобіль. Письмова розписка відображає правдиві відомості щодо вчинення договору купівлі - продажу транспортного засобу. Суд, вислухавши пояснення позивача, пояснення представника третьої особи, свідків [PERSON], [PERSON], дослідив матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 15 березня 2013 року у м. Орджонікідзе Дніпропетровської області було здійснено правочин, а саме договір купівлі - продажу між позивачем - [PERSON] та відповідачем - [PERSON], відповідно до якого останній продав позивачеві автомобіль марки БМВ 728І ЗНГ 2000 року випуску, державний номер [NUMBER], який зареєстрований на ім'я [PERSON], який його продав іншій особі, а та в свою чергу автомобіль продала [PERSON] - відповідачеві по справі, а відповідач в свою чергу продав автомобіль позивачеві - [PERSON]. Відповідно до ст.. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Вказаний вище автомобіль був придбаний позивачем у відповідача за 13000 (тринадцять тисяч) доларів США, що в перерахунку на державну одиницю складає 108 тис. грн.. Вказана обставина підтверджується розпискою від 15.03.2013 року, яку надав [PERSON] при продажі автомобіля позивачеві, поясненнями допитаних свідків, а також не оспорюється і представником третьої особи по справі. Відповідно до змісту розписки від 15.03.2013 року відповідач [PERSON] продає автомобіль БМВ 728І ЗНГ 2000 року випуску, державний номер [NUMBER] позивачеві за 13000 (тринадцять тисяч) доларів США, що в перерахунку на державну одиницю складає 108 тис. грн.. Вказану суму коштів згідно розписки відповідач отримав від позивача, що свідчить про виконання позивачем домовленості з приводу правочину купівлі-продажу автомобіля, відповідач в свою чергу передав позивачеві ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Відповідно до ч. 4 ст. 203 Цивільного кодексу України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст. 208 Цивільного кодексу України, у письмовій формі належить вчиняти: - правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. З вищенаведених норм вбачається, що сторони при укладенні договору дотримались вимог Закону, а сам правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, так як його зміст зафіксований в розписці від 15.03.2013 року та підписаний сторонами. Також в тексті розписки зазначено, що відповідач зобов'язується по першій вимозі позивача посвідчити договір нотаріально. Відповідно до ст.. 209 Цивільного кодексу України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Така домовленість була передбачена розпискою. Коли у позивача виникла необхідність посвідчити даний договір купівлі-продажу автомобіля на своє ім'я, позивач звернувся до відповідача з даним запитанням, однак відповідач повідомив позивачеві, що у зв'язку з передачею йому грошей за автомобіль у повному обсязі та тим, що він передав позивачеві ключі і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, необхідності зустрітись для належного (нотаріального) оформлення договору купівлі-продажу автомобіля як це зазначено у розписці не має. Згідно до вимог ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися відносно усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і сталося повне або часткове виконання умов договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Як вбачається з наданих письмових доказів позивачем, пояснень свідків у судовому засіданні, усі істотні умови договору купівлі-продажу як позивач, так і відповідач виконали. Позивач розрахувався з відповідачем за придбаний ним автомобіль і сплатив відповідачу всю суму грошей, а відповідач у свою чергу передав позивачеві автомобіль (ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу). В даний час позивач позбавлений законного права, яке було оговорено та викладено у розписці від 15.03.2013 року щодо нотаріального посвідчення договору, так як відповідач вважає, що у зв'язку з тим, що між ним та позивачем був укладений договір купівлі-продажу, кошти він отримав, автомобіль передав і вже цей автомобіль вважає позивача, а тому не бажає нести будь-яких розходів з оформлення нотаріального договору. Але суд вважає необхідним зазначити, що для встановлення моменту виникнення права власності на автомобіль не є обов'язковий вимогою посвідчення такого договору нотаріально, так як автомобілі згідно ст.181 ч.2 ЦК України є речами рухомими і до нерухомості поки не віднесені. Також суд, вважає необхідним застосувати при розгляді даної справи узагальнення ВССУ "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав", відповідно до якого виникнення ж права власності безпосередньо регулюють всього дві норми. Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 334 ч.1 Цивільного кодексу України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, для визнання права власності на автомобіль за позивачем відповідно до вищезазначених норм Закону достатньо доведено фактом сплати грошей покупцем ([PERSON]) та передачі автомобіля продавцем, що також було доведено письмовими доказами та стабільними поясненнями позивача та свідків у судовому засіданні. Також суд дає критичну оцінку письмовим та усним запереченням [PERSON] та його представника з приводу необхідності застосування ст.. 330 ЦК України, яка є відсильною до ст.. 338 ЦК України: якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: - було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння. Жодного доказу про викрадення у власника або особи, якій він передав майно у володіння, а ні [PERSON], а ні його представником суду не було надано. Посилання [PERSON] та його представника на наявність кримінального провадження відносно шахрайських дій у відношенні до [PERSON] з боку [PERSON] під час розгляду даної справи є передчасними та безпідставними так як не має жодного рішення яке б набрало законної сили та в якому було б встановлено факт таких дій. Тому суд, беручи до уваги пояснення позивача, представника третьої особи [PERSON], свідків які засвідчили факт виконання позивачем та відповідачем вимог передбачених ст..ст. 655, 334 ЦК України, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, чинне законодавство та практику його застосування, вважає необхідним визнати дійсним договір купівлі - продажу від 15 березня 2013 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] автомобіля марки БМВ 7281 ЗНГ, 2000 року випуску, державний номер [NUMBER], номер кузову [NUMBER] та визнати за [PERSON], [INFO] право власності на автомобіль марки БМВ 7281 ЗНГ, 2000 року випуску, державний номер [NUMBER], номер кузову [NUMBER].

Outcome: approved