Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] з вимогами про стягнення аліментів на своє утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно і до досягнення сином трирічного віку, посилаючись на те, що 06 вересня 2015 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося, батько дитини проживає окремо, участі в утриманні та вихованні дитини не бере. На даний час дитина проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Позивач не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. В судове засідання позивач не з`явилася, проте подала заяву в якій просить позов задовольнити, справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, справу просить слухати у його відсутності. Справу розглянуто в порядку\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Відповідно ст. 48 Конституції України\~кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Згідно зі\~статтею 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. В силу ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В силу ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання жінки до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому\~ст. 206 ЦПК України. Відповідно до абзацу 3 пункту 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009\~\~№ 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. З урахуванням обставин, передбачених\~ст. 182 СК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з 13 жовтня 2021 року і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 454 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved