Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Керівник Кіровоградської місцевої прокуратури Кіровоградської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави до відповідачів, відповідно до якого просить суд визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про затвердження [PERSON] документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення від 31.08.2017 № 11 -7108 /14-17- СГ; витребувати у [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області площею 2 га з кадастровим номером [NUMBER] на користь Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області вартістю 64 228 грн. та стягнути пропорційно з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, [PERSON] та [PERSON] на користь прокуратури Кіровоградської 3 524 грн. судового збору. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] не мав законного права на отримання спірної земельної ділянки, оскільки він вже раніше таким правом скористався і отримував у власність земельну ділянку такого ж виду в межах норм безоплатної приватизації площею 2 га, яка розташована за межами населених пунктів Згароцької сільської ради Дережнянського району Хмельницької області, що мало місце 24.03.2017 року. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в призначене судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку. 12.04.2019 від Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що Головне управління заперечує проти позову, оскільки позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. До Головного управління Держгеокадастру 06.02.2017 звернувся [PERSON] з заявою про надання йому дозволу щодо відведення земельної ділянки у власність, в межах норм безоплатної приватизації, відповідно до ст. 188 ЗК України, де є чіткі підстави для відмови такого права, а саме ч. 7 вказує, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відповідно до заяви [PERSON] , право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ним не використано. Тому в ході розгляду звернення [PERSON] 31.08.2017 було видано наказ про затвердження проекту щодо відведення у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства площею 2 га, на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області. Відповідач [PERSON] в призначене судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав. Відповідач [PERSON] таа її представник [PERSON] в призначене судове засідання не з`явились, про час, дату та місце судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили. Від представника відповідача надійшов до суду відзив на позов, відповідно до якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог тк, як [PERSON] набула земельну ділянку у свою власність на законних підставах згідно відплатного договору купівлі-продажу, сплатила [PERSON] повністю її вартість. [PERSON] отримав земельну ділянку у власність в порядку вимог статей 116, 118, 121, 122 Земельного кодексу України за рішенням державного органу після виготовлення, погодження та затвердження проекту землеустрою, який пройшов позитивну землевпорядну експертизу. Прокурором не надано доказів того, що [PERSON] була обізнана з певними порушеннями, які можливо міг допустити державний орган - ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, при наданні земельної ділянки у власність [PERSON] . Третя особа на стороні відповідача - Фермерське господарство «РУСЛАН`свого представника до суду не направила, про час, дату та місце судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили, пояснень не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що за результатами розгляду заяви [PERSON] від 15.08.2017 № Ч-16672/0/5-17 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 31.08.2017 № 11-7108/14-17-СГ [PERSON] затверджено проект землеустрою та передано у власність земельну ділянку площею 2 га, в тому числі: рілля площею 2 га (кадастровий номер [NUMBER]) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у резерві, без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області. У подальшому, державним реєстратором Смалиус В.В. Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області 18.09.2017 зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] . 08.11.2017 приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Бабіч Л.Ю., на підставі посвідченого договору купівлі - продажу №3842 від 08.11.2017 припинено право власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек на даний час вищевказана земельна ділянка належить на праві власності [PERSON] . В свою чергу, відповідно до інформації відображеної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек спірну земельну ділянку [PERSON] на підставі договору оренди від 05.12.2017, посвідченого державним реєстратором Кіровоградської районної державної адміністрації Шведенко О.Ю., передано в оренду Фермерському господарству «Руслан» строком до 05.12.2037 з правом пролонгації. Разом із тим, згідно опрацьованих 19.06.2018 даних Публічної кадастрової карти, Державного реєстру на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що [PERSON] (РНОКГТП [NUMBER] ) на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області № 22-4678-СГ від 21.03.2017 отримав у власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер [NUMBER] ) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Згароцької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, відомості до реєстру внесено 24.03.2017 приватним нотаріусом Лаврентьєвою Ю.В. Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області. 20.06.2017 приватним нотаріусом Деражнянського районного нотаріального округу Янцаловською В.О., на підставі посвідченого договору купівлі - продажу № 600 від 20.06.2017 припинено право власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек на даний час вищевказана земельна ділянка належить на праві власності Фермерському господарству «ОСНОВА РОДУ». Вирішуючи позовну вимогу щодо визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про затвердження [PERSON] документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення від 31.08.2017 № 11 -7108 /14-17- СГ, суд приходить до висновку про її обґрунтованість, виходячи із такого. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч.4 ст.116 ЗК України). Відповідно до ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара. Отже, [PERSON] на час отримання спірної земельної ділянки (наказ від 31.08.2017 № 11-7108/14- 17-СГ) використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання (наказ від 21.03.2017 № 22-4678-СГ), а отже скористався своїм правом, передбаченим ст.116 ЗК України повторно, з порушенням визначеного земельним законодавством порядку. П. (г) ч.3 ст.152 ЗК України визначено спосіб захисту прав на земельні ділянки у спосіб визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. За таких обставин, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи позовну вимогу щодо витребування у у [PERSON] земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області площею 2 га з кадастровим номером [NUMBER] на користь Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області вартістю 64 228 грн., суд приходить до висновку про її обґрунтованість, виходячи із такого. Згідно з ст.ст.13-14 Конституції України, земля, її надра атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської ) економічної зони з об`єктами права власності Українського народу. Від Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Земля є основним багатством, що перебуває під охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою включно відповідно до закону. Чинним законодавством України визначено способи захисту порушеного права власності на землю. Так, за змістом ст.90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно зі ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Право власності дійсного власника презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна, відтак право держави на спірну земельну ділянку підлягає захисту шляхом пред`явлення віндикаційного позову. Водночас на наявність прав власника на майно не впливає і та обставина, що воно було предметом угоди щодо відчуження, укладеної іншими способами, оскільки дійсний власник не був стороною такої угоди. При цьому ст.346 ЦПК України не передбачено підстав припинення права власності дійсного власника у зв`язку із передачею земельної ділянки, реєстрацію права власності на неї за іншими особами, у тому числі після її продажу, що відбулося без участі та поза волею дійсного власника. У таких випадках чинність таких правочинів, державної реєстрації прав на його майно за іншими особами чи наявність у них правовстановлюючих документів не є перешкодою для витребування власником свого майна від добросовісного набувача на підставі ст.388 ЦК України, що є належним способом захисту. Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права, яка викладена у постановах від 21.02.2018 року у справі №363/2936/15-ц, від 12.06.2018 року у справі №916/3727/15, від 09.07.2018 року у справі №910/3513/17. При цьому для застосування віндикації не має самостійного правового значення наявність «ланцюжка» правочинів, за яким річ послідовно передавалася від однієї особи до іншої, що в кінцевому результаті призвело до перебування речі у володінні набувача. Визнання недійсними всіх правочинів щодо відчуження речі не вимагається. Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України у постановах від 05.10.2016 року у справі 916/2129/15 та від 17.12.2014 року у справі №6-140цс. За таких обставин, позовні вимоги в цій частині є також обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо підставності представництва інтересів держави прокурором в даному випадку, суд вважає його належним та обґрунтованим і виходить із такого. Аналіз положень ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави для висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: - якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; - у разі відсутності такого органу. При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання повернення земельних ділянок у державну власність, що незаперечно становить суспільний інтерес. Обґрунтування прокурором наявності підстав для представництва інтересів держави є мотивованим, зважаючи на відсутність повноважень у Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальних підрозділів щодо звернення до суду з позовом цієї категорії, а також те, що Покровська сільська рада Кіровоградського району Кіровоградської області є відповідачем у справі. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 23.10.2018 у справі №906/240/18, від 01.11.2018 у справі №910/18770/17, від 05.11.2018 у справі № 910/4345/18, від 05.12.2018 у справі № 923/129/17. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved