Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] та стягувати з нього 2500 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, за рішенням Жмеринського міськрайонного суду Віниицької області з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 800 грн. щомісячно до повноліття дитини. На даний час вказана сума аліментів є недостатньою для утримання дитини. Крім того відповідач має заборгованість по сплаті аліментів. Син перебуває на диспансерному обліку у Жмеринському РМЦ ПМСД з діагнозом хронічний тонзиліт, вторинна кардіопатія, він часто та довго хворіє на ГРВІ, за станом здоров`я потребує індивідуального нагляду. Додаткових витрат на лікування дитини відповідач не несе. Відповідач їздить на роботу до Росії та має гарні доходи. Позивачу одній важно утримувати сина, оскільки вона має на утриманні ще й неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній день позивач не отримує навіть мінімального розміру аліментів, передбаченого ст.182 СК України Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши заяву в якій змінила заявлені позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, просила розгляд справи провести у її відсутність. Відповідач [PERSON] змінені позовні вимоги визнав повністю, просив розгляд справи провести у його відсутність. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження їз повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити враховуючи таке. Згідно ч.1 ст.192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Встановлено, що сторони являться батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.5). При одруженні позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Дитина проживає з позивачем, перебуває на її утриманні, також на утриманні позивача перебуває дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.14-15). Згідно виконавчого листа №130/2829/16-ц (а.с.11) на підставі рішення Жмеринського міськрайонного суду від 06.04.2017 року з відповідача на користь позивача стягувалися аліменти на утримання дитини в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 02.12.2016 року і до досягнення сином повноліття (а.с.8). Згідно ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. У ст.180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом об`єктивно встановлено, що після винесення рішення суду про стягнення аліментів у зв`язку із збільшенням вікових потреб дитини, зростанням цін, витрати, які несе позивач на утримання дитини значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, в зв`язку з чим матеріальне становище отримувача аліментів погіршується. Наведене є підставою для застосування положень ч.1 ст.192 СК України. Можливість змінити розмір аліментів в сторону їх збільшення, яка в даному випадку, обумовлена також мінливістю життєвих обставин, зазначених в ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Розмір аліментів та спосіб його визначення не є величинами сталими. З урахуванням встановлених судом обставин та наведених правових норм, суд вважає можливим збільшити розмір стягуваних аліментів. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved