Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому, з врахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,1158 га, цільове призначення: для обслуговування нежитлових будівель, кадастровий номер: 6310136600:02:019:0011, яка розташована за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Сумська, 120 (сто двадцять). До початку судового засідання, представник Позивача надав до канцелярії Київського районного суду м. Харкова письмову заяву з проханням розглядати дану справу та винести судове рішення - без його участі. Від Представника Відповідача до надійшло клопотання та відзив на позовну заяву в якій він просить слухати дану справу без його участі та не заперечує проти задоволення даного позову на підставі закону . В обґрунтування позовних вимог Позивач посилався на те, що 23.12.2011р., між громадянином України [PERSON] та Харківською міською радою, було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки № 64/11, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Харківської області [PERSON] за реєстровим № 948 , на підставі Рішення 5 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 23.02.2011р. № 169/11. Згідно п. 1.1. вищезазначеного Договору, предметом продажу є земельна ділянка площею 0,1158 га, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 120, Київський район (кадастровий номер 6310136600:02:019:0011). Відповідно до п. 6.2 Договору, право власності на земельну ділянку виникає у Покупця після сплати ним першого платежу від вартості земельної ділянки та одержання Державного акту на право власності на землю, зареєстрованого у встановленому порядку. 26.02.2016р. [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 531273, видане 27.02.2016р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову, так і не встигши отримати Державний акт на право власності на землю. У судовому засіданні досліджено лист-довідку Департаменту земельних відносин Виконавчого комітету Харківської міської ради № 7125/0/225-16 від 19.10.2016р.щодо надання інформації про стан розрахунку за земельну ділянку згідно договору купівлі-продажу від 23.12.2011р. № 64/11, якою повідомлено, що по даним управління Державної казначейської служби України у місті Харкові Харківської області покупцем земельної ділянки площею 0,1158 га за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 120 сплачено повну вартість ділянки, що становить 421 826,00 грн. (без ПДВ). Судом встановлено, що 26 лютого 2016 року в м. Харкові помер батько Позивача [PERSON], [INFO], який на день смерті постійно мешкав в м. Харкові по проспекту Пятдесятиріччя СРСР (нинішня назва проспект [PERSON]), будинок № 44 (сорок чотири)[ADDRESS] (шістдесят три). Його єдиним спадкоємцем є Позивач [PERSON] дочка спадкодавця, оскільки інших заяв про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] не надходило. Спадщину Позивач прийняла, оскільки подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] Спадщина складається з земельної ділянки площею 0,1158 га, цільове призначення: для обслуговування нежитлових будівель, кадастровий номер: 6310136600:02:019:0011, яка розташована за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Сумська, 120 (сто двадцять). Державний акт на право власності на землю [PERSON], який помер 26 лютого 2016 року, не одержував, земельна ділянка в Державному земельному кадастрі зареєстрована не була. Згідно інформації, наданої Управлінням Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області у листі від 19.10.2016р. за № 19-20.08-3-4505/20-16, правовстановлюючий документ на земельну ділянку з кадастровим номером: 6310136600:02:019:0011, яка розташована за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Сумська, 120 (сто двадцять), за [PERSON], не обліковується. Відповідно до пп. 4.15 п. 4 глава 10 розділ 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Виходячи з вищевикладеного, суд знайшов підтвердження факту тієї обставини, що хоча [PERSON] і є єдиним спадкоємцем [PERSON], видати свідоцтво про право на спадщину нотаріусом не виявляється можливим. Суд, вивчивши матеріали справи та давши їм правової оцінки, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 510 Цивільного кодексу України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор, а відповідно до ст. 521 ЦК України, боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як передбачено ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Тобто, є всі підстави для заміни сторони договору та переведення прав та обовязків покупця на [PERSON], як єдиного спадкоємця. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції 05.10.2011р.), право власності на земельну ділянку посвідчувалося державним актом, крім випадків, права власності, набутого із земель приватної власності. Як передбачено ст. 126 Земельного кодексу України в діючій редакції, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема: - державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; - рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; Таким чином, Позивач станом на день подання позовної заяви, не має жодної можливості отримати державний акт на право власності на земельну ділянку, та іншого вибору, ніж як звернення до Суду за захистом своїх прав шляхом визнання права власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права;зміна правовідношення. При цьому, Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Всупереч викладеним вище нормам Позивач не може в повній мірі здійснити своє право власності щодо зазначеної земельної ділянки та обмежений у своєму праві розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, Позивачем надано всі докази для задоволення позовної заяви. Виходячи із наведеного, Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, вони підтверджуються доданими до матеріалів справи доказами, не спростовані Відповідачем та суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved