Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення частки померлого у спільному сумісному майні. В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що, [INFO] помер її батько [PERSON] Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після померлого батька. У зв'язку з цим звернулась до нотаріуса з заявою про оформлення права на спадщину. До складу спадкового майна входив будинок та земельна ділянка. Оскільки частка померлого батька у житловому будинку була визначена - позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 49/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та оформлено право власності на це майно. Крім житлового будинку до складу спадкового майна входить частина земельної ділянки, загальною площею 0,0987 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою [ADDRESS] та перебуває у спільній сумісній власності померлого батька та відповідача [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та додатку до нього серії [NUMBER], а також вказана обставина підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку позивач звернулась до приватного нотаріуса, однак постановою від 05.07.2018 р. № 436/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки після померлого батька, у зв'язку з тим, що не виділена ( визначена) частка померлого у спільному майні. Вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому після уточнення позовних вимог позивач просить визначити , що частка померлого [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0987 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться по [ADDRESS], становить 49/100. Ухвалою суду від 08.08.2018 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Відповідач за первісним позовом [PERSON] подала зустрічний позовом до [PERSON] про визначення частки у спільному сумісному майні. В обгрунтування позовних вимог позивач за зустріч позовом вказала, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.02.1970 р. за [NUMBER], а також свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.02.1988 р. [NUMBER] вона є власником 51/100 часток у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Власником 49/100 часток у праві власності на вказаний житловий будинок був [PERSON], яким помер [INFO] Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці, загальною площею 0,0987 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою [ADDRESS] та перебуває у спільній сумісній власності померлого [PERSON] та [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та додатку до нього серії [NUMBER], а також вказана обставина підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Після визначення частки у праві спільної власності на земельну ділянку у розмірі 49/100 за [PERSON] позивач за зустрічним позовом буде позбавлена можливості реалізувати своє право власності на належну їй частку, а тому після уточнення позовних вимог [PERSON] просить визначити, що її частка у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0987 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться по [ADDRESS], становить 51/100. Ухвалою суду від 12.09.2018 р. прийнято до спільного розгляду зустрічний позов. Ухвалою суду від 17.10.2018 р. закрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач- відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. На адресу суду від представника позивач - відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи в їх відсутність позовні вимоги за первісним позовом підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Щодо зустрічного позову [PERSON] позовні вимоги визнали в повному обсязі та не заперечили щодо його задоволення. В судове заідання відповідач- позивач - [PERSON] не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду подала заяву про розгляд справи в її відсутність. Позовні вимоги за первісним позовом визнала в повному обсязі та не заперечила щодо їх задоволення, а також підтримала позовні вимоги за зустрічним позовом та просила їх задовольнити з підстав викладених в позові. Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд приходить до наступних висновків. Так, судом достовірно встановлено, що позивач за первісним позовом [PERSON] є дочкою померлого [INFO] [PERSON] Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] та копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER]. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.10.2017 року, виданого приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №1704, позивач за первісним позовом [PERSON] є власником 49/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Інша частина житлового будинку 51/100 частки належить відповідачу - позивачу по справі [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.02.1970 р. за [NUMBER], а також копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.02.1988 р. [NUMBER], змістом технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений КП «КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації " Житомирської обласної ради від 10.08.2009 року (а.с.30-34). Відповідно до рішення Коростишівської міської ради «Про перейменування назв вулиць та провулків в м. Коростишів» від 13.10.2015 року №1055 вулицю [ADDRESS] перейменовано на вулицю [ADDRESS] . Таким чином, на даний час житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] є об'єктом спільної часткової власності сторін, [PERSON] належить 49/100 частки вказаного будинку, а [PERSON] належить у вказаному житловому будинку з господарськими спорудами 51/100 частки. Вказана обставина сторонами не заперечується та підтверджується маеріалами справи. Разом з тим, житловий будинок з господарськими спорудами розташований на земельній ділянці, загальною площею 0,0987 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка на праві власності належить [PERSON] та батьку [PERSON], [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] з додатком серії [NUMBER], в якому [PERSON] зазначений як співвласник земельної ділянки. Проте, у зв'язку з тим, що частки співвласників у спільній сумісній власності на земельну ділянку не виділені, позивач за первісним позовом [PERSON] не має можливості оформити свої спадкові права на частину земельної ділянки після смерті батька, про що свідчить постанова приватного нотаріуса Коростишівського районного нотаріального округу про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих.№436/02-31 від 05.07.2018 року (а.с.18). Згідно ч.1 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч.2 ст.370 ЦК України). Згідно ч.5 ст.89 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. В той час як законом встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди (ч.4 ст.120 ЗК України). Таким чином, вищезазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість, про що також звернув увагу Верховний Суд у своїй постанові від 12.09.2018 року у справі №127/50/16-ц (провадження №61-5958зпв18). А тому, зважаючи на вищевикладене, є всі достатні підстави вважати, що частка [PERSON], який помер [INFO], у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку становила 49/100 часток, а [PERSON] відповідно 51/100. Враховуючи вищевикладене, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом та зустрічним позовом знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати залишити за сторонами, як на тому наполягали останні. На підставі викладеного та

Outcome: approved