Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою в якій просить встановити факт його постійного проживання на території України станом на 13.11.1991 року. В обґрунтування вказаних вимог заявник зазначає, що він народився [INFO] в с. Софіївка, Щорського району Чернігівської області. Мати заявника є [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Батько [PERSON] , [INFO] . З часу народження і до березня 2018 року заявник постійно проживав за адресою своїх батьків. З березня 2018 року заявник з батьком переїхав проживати до [ADDRESS] . В період з 01.09.1993 року по 21.06.2002 року заявник навчався в Софіївській неповній середній школі, де здобув базову загальну середню освіту. В період з 01.09.2002 року по 23.06.2004 року навчався в Наумівській загальноосвітній школі І ІІІ ступенів, де здобув повну загальну середню освіту. Після здобуття повної загальної середньої освіти навчання ніде не продовжив, до проходження строкової військової служби не призивався. Коли заявнику виповнилося 16 років, він не звернувся до територіального підрозділу Державної міграційної служби України з метою отримання паспорта громадянина України у звязку з незнанням норм чинного законодавства. Так як вчасно [PERSON] не оформив паспорта громадянина України у нього виникло багато проблем з документами, що не дало йому можливості продовжити навчання, працевлаштуватися. У судовому засіданні представник заявника просила заяву задовольнити з підстав викладених у ній. У судовому засіданні представник Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області не заперечував проти задоволення заяви. Суд, заслухавши покази представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши всі докази, що містяться в матеріалах справи у їх сукупності і дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що\~\~[PERSON] народився [INFO] в с. Софіївка, Щорського (Сновського) району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.07.2019 року. ( а.с. 8). Матір`ю заявника є [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Софіївка, Щорського (Сновського) району Чернігівської області, яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.07.2019 року. ( а.с. 8,19). Батьком заявника є [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Турівка, Корюківського району Чернігівської області. ( а.с. 8, 20). Згідно довідки № 177 від 02.10.2019 року [PERSON] проживав разом з батьками, братами та сестрами з дня народження в [ADDRESS] . ( а.с. 15). Згідно довідки № 339 від 28.10.2019 року, [PERSON] не зареєстрований, але фактично проживає разом з батьком та братом в [ADDRESS] з березня 2018 року і по теперішній час. ( а.с. 14). [PERSON] у 2002 році закінчив Софіївську неповну середню школу Щорського району Чернігівської області, що підтверджується копією свідоцтва про базову загальну середню освіту серії [NUMBER] від 21.06.2002 року. ( а.с. 12). [PERSON] у 2004 році закінчив Наумівську загальноосвітню школу І ІІІ ступенів Корюківського району Чернігівської області, що підтверджується копією свідоцтва про повну загальну середню освіту серії [NUMBER] від 23.06.2004 року. ( а.с. 13). Відповідно до довідки Сновського районного сектору Управління Державної міграційної служби в Чернігівській області від 17.10.2019 року встановлено, що сектором здійснено перевірку та встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави.( а.с. 10). За змістом\~ст.\~76\~ЦПК України,\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України , суд розглядає справу в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до\~ч.2 ст.\~315\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України`громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. ч.2 цього Закону передбачає, що особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" 13 листопада 1991 року проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 р. Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 р. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 293 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним.\~За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Встановлення факту постійного проживання на території України породжує для заявника виникнення його законних прав та інтересів. Надані заявником докази обгрунтовано підтверджують факт його постійного проживання, на території України станом та станом на 13.11.1991 року. В іншому порядку встановити даний факт і реалізувати порушені права неможливо. За таких обставин вимоги заявника обґрунтовані і підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved