overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилається на те, що 22.02.2008 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований в Молодіжненській селищній раді Сімферопольського району АРК, актовий запис №5. В підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя у них не склалося по тій причині, що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння. На протязі останніх двох років стосунки між ним погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення між ними відносин. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить розірвати їх шлюб, оскільки зберегти його неможливо. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце слухання справи рекомендованою кореспонденцією. За таких обставин, суд вважає неявку відповідача неповажною та ухвалив продовжити розгляд справи за її відсутності, провівши заочний розгляд справи, про що не заперечила позивач в своїй заяві. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що сім'я «Локтіонових» остаточно розпалась і зберегти її неможливо. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Висновок суду в даному випадку відповідає вимогам ст.112 СК України та п.10 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", згідно яких суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. За таких обставин суд вважає, що позивачем надано суду доказів, які свідчать про те, що їх із відповідачем подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим. Відтак, позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилається на те, що 22.08.2008 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований в Стебницькій міській раді Львівської області, актовий запис №62. В підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що від даного шлюбу у них 03 листопада 2008 року народилася дочка [PERSON]. Спільне подружнє життя у них не склалося. Виникали сварки, скандали, шо супроводжувалися інколи і фізичним насильством. Намагання змінити ситуацію, налагодити нормальні стосунки не дало позитивного результату. З кожним днем, їхні взаємовідносини погіршувалися. Вони не ведуть спільного господарства і не підтримують жодних відносин, як подружжя. З листопада 2016 року проживають окремо. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить розірвати їхній шлюб, оскільки зберегти його неможливо. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що сім'я «Павлюк» остаточно розпалась і зберегти її неможливо. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Висновок суду в даному випадку відповідає вимогам ст.112 СК України та п.10 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", згідно яких суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. За таких обставин суд вважає, що позивачем надано суду доказів, які свідчать про те, що їх із відповідачем подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим. Відтак, позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилається на те, що 22 вересня 2005 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований в Рибницькій сільській раді Дрогобицького району Львівської області, актовий запис №4. В підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне їхнє подружнє життя спочатку складалося непогано. Однак, протягом останнього часу стосунки між ними суттєво погіршилося. Протягом останнього року проживають окремо. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач знайшов собі іншу жінку, з якою проживає на даний час. Участі в утриманні та вихованні сина не приймає. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить розірвати їхній шлюб, оскільки зберегти його неможливо. Крім того, наголосила на стягненні з відповідача судових витрат. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу та відшкодування позивачу судового збору. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що сім'я «Кулинич» остаточно розпалась і зберегти її неможливо. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Висновок суду в даному випадку відповідає вимогам ст.112 СК України та п.10 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", згідно яких суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. За таких обставин суд вважає, що позивачем надано суду доказів, які свідчать про те, що їх із відповідачем подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим. Відтак, позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилається на те, що 24.02.1994 уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у відділі ЗАГСу Дрогобицького міськвиконкому, актовий запис за №104. В підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що від даного шлюбу у них народилося двоє доньок, які на даний час вже повнолітні. Вказує на те, що тривалий час між ними немає взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Спільного господарства вони не ведуть. Шлюб носить формальний характер. Вони не мають бажання бути разом. Кожен з них живе своїм життям, примирення між ними неможливе. В зв»язку з цим вона дійшла до висновку, що стосунки зберегти неможливо, так як вони стали чужими людьми. Позивач в судове засідання не зявилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Не заперечила щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши причин, хоча був своєчасно повідомлений про дату, час та місце слухання справи. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи, про що не заперечила позивач. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що сім'я «Гамбарових» остаточно розпалась і зберегти її неможливо. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, не підтримують шлюбних відносин, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення. Висновок суду в даному випадку відповідає вимогам ст.112 СК України та п.10 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", згідно яких суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. За таких обставин суд вважає, що позивачем надано суду доказів, які свідчать про те, що їх із відповідачем подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим. Відтак, позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилається на те, що 24 червня 2003 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Стебницькою міською радою Львівської області, актовий запис №51. В підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Спільне їхнє подружнє життя спочатку складалося непогано. Однак, протягом останніх трьох років воно суттєво погіршилося. Почали виникати різного роду конфлікти та непорозуміння. Намагання змінити ситуацію, налагодити нормальні стосунки не дало позитивного результату. Більше року не проживають однією сім»єю. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить розірвати їхній шлюб, оскільки зберегти його неможливо. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сім'я «Ілик» остаточно розпалась і зберегти її неможливо. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Висновок суду в даному випадку відповідає вимогам ст.112 СК України та п.10 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", згідно яких суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. За таких обставин суд вважає, що позивачем надано суду докази, які свідчать про те, що їх із відповідачем подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим. Відтак, позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилається на те, що 31 липня 2008 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану м.Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №350. В підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що протягом двох років сімейне життя між ними суттєво погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення сімейних відносин. Відповідач зловживає спиртними напоями, нехтує сімейними цінностями. В зв»язку з цим вона дійшла до висновку, що сім»я їхня існує лише формально, стосунки зберегти неможливо, так як вони стали чужими людьми. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимог з підстав, викладених в позові. Не заперечила щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши причин, хоча був своєчасно повідомлений про дату, час та місце слухання справи шляхом оголошення в пресі. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи, про що не заперечила позивач. Заслухавши думку позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що сім'я «Шевчук» остаточно розпалась і зберегти її неможливо. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення. Висновок суду в даному випадку відповідає вимогам ст.112 СК України та п.10 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", згідно яких суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. За таких обставин суд вважає, що позивачем надано суду доказів, які свідчать про те, що їх із відповідачем подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим. Відтак, позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом , посилаючись на те , що 24 січня 2010 року між сторонами був зареєстрований шлюб . Від спільного подружнього життя з відповідачем вона народила сина [PERSON] , [INFO] в свідоцтві про народження якого батьком значиться відповідач [PERSON] Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. Він не піклується про дитину. Відповідач ніде не працює. Працездатний, може надавати матеріальну допомогу. Покликаючись на наведені обставини, та обставини зазначені в позовній заяві просить задовольити її вимоги. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, суду пояснив, що він не заперечує проти стягнення аліментів на користь позивачки на утримання сина в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Буде приймати участь у вихованні та наданні матеріальної допомоги сину . Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цього обов"язку передбаченого законом відповідач не виконує. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначені розміру стягуваних аліментів з відповідача суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, а також позивачки. Аліменти на дитину суд приходить до висновку слід присудити від дня пред'явлення позову з 18 березня 2014 року. Відповідно до ст.367 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом , посилаючись на те , що 25 липня 2010 року між сторонами був зареєстрований шлюб , який 27 серпня 2014 року розірваний згідно рішення Володимир - Волинського міського суду . Від спільного подружнього життя з відповідачем вона народила дочку , [PERSON] , [INFO] в свідоцтві про народження якої , батьком значиться відповідач [PERSON] Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] в частці від заробітку( доходу ) відповідача в розмірі 1/4 частин щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. Він не піклується про дитину. Відповідач працює. Отримує заробітну плату. Спроможний надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала , просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] , в частці від заробітку( доходу ) відповідача в розмірі 1/4 частки щомісячно до досягнення дитиною повноліття , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Покликаючись на наведені обставини, та обставини зазначені в позовній заяві просить задовольнити її вимоги . В судовому засіданні відповідач [PERSON]. позов визнав, суду пояснив, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання дочки [PERSON] в частці від його заробітку ( доходу ) в розмірі 1/4 частин щомісячно до досягнення дитиною повноліття , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Буде приймати участь у вихованні та наданні матеріальної допомоги дочці . Заслухавши пояснення сторін , перевіривши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає до задоволення Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цього обов"язку передбаченого законом відповідач не виконує. Згідно ст.183 СК України, частка заробітку ( доходу ) матері , батька , яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом . Суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку ( доходу ) батька дитини у розмірі ? частки від заробітку ( доходу ) , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . При стягненні з відповідача аліментів суд враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, а також позивачки. Аліменти на дитину суд приходить до висновку слід присудити від дня пред'явлення позову з 27 серпня 2014 року. Відповідно до ст.367 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом , посилаючись на те , що 25 травня 2012 року між сторонами був зареєстрований шлюб . Від спільного подружнього життя з відповідачем вона народила дочку , [PERSON] [INFO] в свідоцтві про народження якої , батьком значиться відповідач [PERSON] Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] , в частці від заробітку( доходу ) відповідача в розмірі 1/3 частин щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. Він не піклується про дитину. Відповідач працює. Отримує заробітну плату. Працездатний, Спроможний надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні позивач [PERSON] зменшила розмір позовних вимог , просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] , в частці від заробітку( доходу ) відповідача в розмірі 1/4 частки щомісячно до досягнення дитиною повноліття , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Покликаючись на наведені обставини, та обставини зазначені в позовній заяві просить задовольнити її вимоги . В судовому засіданні відповідач [PERSON] . позов визнав, суду пояснив, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання дочки [PERSON] в частці його заробітку( доходу ) в розмірі 1/4 частин щомісячно до досягнення дитиною повноліття , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Буде приймати участь у вихованні та наданні матеріальної допомоги дочці . Заслухавши пояснення сторін , перевіривши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає до задоволення Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цього обов"язку передбаченого законом відповідач не виконує. Згідно ст.183 СК України, частка заробітку ( доходу ) матері , батька , яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом . Суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку ( доходу ) батька дитини у розмірі ? частки від заробітку ( доходу ) , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . При стягненні з відповідача аліментів суд враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, а також позивачки. Аліменти на дитину суд приходить до висновку слід присудити від дня пред'явлення позову з 22 липня 2014 року. Відповідно до ст.367 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved