Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] селищної ради Борщівського району про визнання права власності на спадкове майно, що складається з 1/6 частини домоволодіння у селі Лосяч по вулиці Ринок, 3 Борщівського району Тернопільської області та земельної ділянки пл. 1,29 га, яка розташована на території Лосяцької сільської ради Борщівського району, як за спадкоємцем за заповітом після смерті 10 січня 2016 року батька [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON] державною нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, виданих на день смерті спадкодавця. Зазначив, що будинковолодіння станом на 15 квітня 1991 року відносилося до суспільної групи колгоспних дворів, у вказаному домоволодінні станом на 15 квітня 1991 року були зареєстровані і проживали його батько [PERSON], він [PERSON], його дружина [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], усі шестеро, як члени колгоспного двору, володіючи та користуючись будинком, набули на нього права власності по 1/6 частці домоволодіння, однак за життя спадкодавця свого права на нерухомість не зареєстрували. Стосовно державного акта, то через пошкодження останнього, документ неможливо ідентифікувати. Окрім цього, згідно свідоцтва про смерть від 9 лютого 2016 року І-ИД №203001, спадкодавцем є [PERSON], тоді як у його свідоцтві про народження батько зазначений як [PERSON]. Сторони в судове засідання не зявилися. Від сторін поступили письмові заяви, в яких останні просять справу слухати у їх відсутності. Позивач [PERSON] в поданій письмовій заяві позов підтримує повністю, просить задовольнити. Відповідач представник [PERSON] селищної ради в поданій ним до суду письмовій заяві позов визнає. Суд, за наявних підстав, вирішив розгляд справи провести у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з листа [PERSON] державної нотаріальної контори від 21 липня 2016 року №836/02-14 позивач звернувся до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченим Лосяцькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області 6 лютого 2004 року за Р №8, на 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Лосяч по вул. Ринок, 3, Борщівського району Тернопільської області, та земельну ділянку площею 1,29 га, яка знаходиться на території Лосяцької сільської ради, що належали померлому 10 січня 2016 року батькові [PERSON]. 25 лютого 2016 року на підставі заяви позивача про прийняття спадщини та заяв про відмову від спадщини від сина померлого [PERSON] та доньки померлого Тхорик [PERSON] державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу до майна померлого [PERSON] за №40/2016. Свідоцтво про право на спадщину до майна померлого [PERSON] державною нотаріальною конторою не видавалося. Спадкове майно померлого складається із земельної ділянки пл. 1,29 га, що знаходиться на території Лосяцької сільської ради Борщівського району Тернопільської області та 1/6 частини житлового будинку, що знаходиться в с. Лосяч по вул. Ринок, 3 Борщівського району Тернопільської області. При огляді документів, поданих позивачем, державним нотаріусом встановлено, що правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні, а державний акт на право власності на земельну ділянку пошкоджений та не підлягає ідентифікації. Також встановлено, що померлий згідно свідоцтва про смерть від 9 лютого 2016 року серії І-ИД №203001 значиться як [PERSON], тоді як у свідоцтві про народження позивача від 10 травня 1982 року серії ІІ-ИД №340079 його батьком є [PERSON]. Отже, в судовому засіданні підлягає доведенню факт належності 1/6 частки будинковолодіння у селі Лосяч по вулиці Ринок, 3 та земельної ділянки пл. 1,29 га, яка розташована на території Лосяцької сільської ради Борщівського району, як спадкового майна, спадкодавцеві [PERSON] та наступної належності позивачу [PERSON]. З характеристики будинку, господарських будівель та споруд складеної [PERSON] БТІ 12 травня 2016 року, вбачається, що за будинковолодінням по вулиці Ринок, 3 у селі Лосяч Борщівського району рахуються: житловий будинок, господарський будинок усе 1967 року побудови, сарай 1976 року побудови, літня кухня 1987 року побудови, ворота, огорожа, криниця інвентаризаційною вартістю 102684 грн. Як встановлено з записів погосподарських книг села Лосяч, та довідки [PERSON] селищної ради від 29 серпня 2016 року №597, спірне будинковолодіння станом на 01 липня 1990 року відносилося до суспільної групи колгоспних дворів. У вказаному домоволодінні станом на вказану вище дату та станом на 15 квітня 1991 року були зареєстровані та проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У відповідності до Закону України "Про власність", усі шестеро, як члени колгоспного двору, стали власниками будинковолодіння, однак правовстановлюючих документів за життя спадкодавця не оформили. Рішенням 13-ої сесії Лосяцької сільради 21 скликання від 21 січня 1994 року [PERSON] передана безоплатно у приватну власність земельна ділянка площею 0,25 га, в тому числі для обслуговування житлового будинку площею 0.25 га. Отже, вищенаведеними доказами підтверджується той факт, що 1/6 частка спірного будинковолодіння належала на праві власності спадкодавцю [PERSON]. Позивачем в судовому засіданні представлено Державний акт на право приватної власності на землю серії ТР №030660, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за Р № 010465400563 та виданий [PERSON] райдержадміністрацією 24 червня 2004 року на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 27 січня 2004 року № 38, однак такий пошкоджений - неможливо ідентифікувати імя власника земельної ділянки та кадастровий номер такої. За даними довідки, виданої [PERSON] селищною радою 22 липня 2016 року № 500, спадкодавцю [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 1,29 га, що знаходиться на території Лосяцької сільської ради Борщівського району. Позивачем надано копію Державного акту на право приватної власності на землю серії ТР №030660, копія засвідчена начальником відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі. За даними цього документу [PERSON] був власником земельної ділянки площею 1,29 га, що знаходиться на території Лосяцької сільської ради Борщівського району. [PERSON] помер 10 січня 2016 року у віці 91 рік (свідоцтво про смерть серії І-ИД №203001). Згідно заповіту, посвідченого 6 лютого 2004 року секретарем виконкому Лосяцької сільської ради [PERSON] за Р №8, спадкодавець [PERSON] все своє майно заповів позивачу [PERSON]. З довідки, виданої [PERSON] селищною радою 22 липня 2016 року № 500 та копій по господарських книг села Лосяч, вбачається, що на день смерті [PERSON] разом з останнім постійно проживав його син позивач у справі [PERSON]. У представленому позивачем свідоцтві про народження серії ІІ-ИД №340079 від 10 травня 1982 року його батьком зазначений [PERSON]. Суд, з огляду на дані, що містяться у довідці, виданій [PERSON] селищною радою 22 липня 2016 року № 500 та копіях погосподарських книг села Лосяч, а такох, враховуючи дані довідки, виданої [PERSON] селищною радою 29 серпня 2016 року №600 про те, що в с. Лосяч Борщівського району проживав лише один чоловік з анкетними даними [PERSON], особа з анкетними даними [PERSON] в с. Лосяч не проживав та не був зареєстрований, вважає, що у свідоцтві про народження позивача допущена помилка у написанні по батькові його батька. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.16, 1218, 1233, 1235, 1261, 1269 ЦК України, та

Outcome: approved