Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню В обґрунтування позову зазначає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинений виконавчий напис за реєстровим №7017 від 29.07.2019 року про стягнення з нього, [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» не сплачену в строк заборгованість за кредитним договором зі страхування життя позичальника (каса) №879/5052LCLIB від 28.03.2013 року за період з 20.07.2015 року по 14.06.2019 року в розмірі 13825,88 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6578,20 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 2023,90 грн., заборгованість за пенею в розмірі 5073,78 грн., та 150,00 грн. витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису. На підставі зазначеного виконавчого напису 30.04.2021 року головним державним виконавцем міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антоновою А.Г. відкрито виконавче провадження № 65301987 щодо стягнення вищезазначеної суми. Просить виконавчий напис, вчинений 29.07.2019 року та зареєстрований в реєстрі за № 7017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, яким запропоновано стягнути заборгованість з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» у розмірі 13825,88 грн. визнати таким, що не підлягає виконанню. У судове засідання позивач не з`явився, згідно заяви підтримує позовні вимоги, просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач - ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ у судове засідання не з`явився, згідно заяви позов визнає повністю, просить справу розглядати без його участі. Третя особа- приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи - Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Харків) у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно ч. 2ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинений виконавчий напис за реєстровим №7017 від 29.07.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» не сплачену в строк заборгованість за кредитним договором зі страхування життя позичальника (каса) №879/5052LCLIB від 28.03.2013 року за період з 20.07.2015 року по 14.06.2019 року в розмірі 13825,88 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6578,20 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 2023,90 грн., заборгованості за пенею в розмірі 5073,78 грн., та 150,00 грн. витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису. На підставі виконавчого напису 30.04.2021 року головним державним виконавцем міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антоновою А.Г. відкрито виконавче провадження № 65301987 щодо стягнення з позивача вищезазначеної суми. Укладений між ПАТ «Платинум Банк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія управління активами», та позивачем кредитний договір №879/5052LCLIB від 28.03.2013 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Матеріали виконавчого провадження та матеріалів наданих приватним нотаріусом, не містять претензію щодо погашення заборгованості перед відповідачем, а також відомості про її одержання позивачем або повернення конверту за терміном зберігання. Отже, у нотаріуса при вчиненні спірного виконавчого напису був відсутній документ, який би підтверджував виконання вимог п. 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, тобто був порушений порядок повідомлення боржника досудовою вимогою про усунення порушень умов Кредитного договору. Відповідно до ч.1ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач до початку розгляду справи по суті надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, отже суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, що складає 454.00 грн. Решту 50 відсотків судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved