Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

ПАТ " ВіЕйБіБанк " в особі представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації [PERSON] звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, з тих підстав, що 29.09.2011 року між позивачем - ПАТ «Всеукраїнський [PERSON] банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування №BLaЖГА00081577, згідно якого [PERSON] надав Позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 6000 грн. з процентною ставкою за Договором\~\~на рівні 15,00% річних та щомісячною платою у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту з кінцевим терміном повернення кредиту 29.09.2014 року. Відповідно до п.2.4.2, 2.5.2. Кредитного договору проценти та комісію за управління Кредитом Позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту поповнюючи рахунок Банку у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням у сумах не менших за суми платежів, встановлених в графіку погашення заборгованості за кредитом та процентами. Посилається на те, що позивач зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за Договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобовязань, передбачених п.2.5 Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та плати за управління Кредиту, ухиляється. Внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобовязань станом на 26.08.2015 року в нього виникла заборгованість в розмірі 8379 грн. 41 коп., з яких: сума кредиту 4851,68 грн., сума відсотків 522,94 грн., сума комісії за управління кредитом 850,16 грн., штраф (пеня) за несвоєчасне виконання зобовязань 2154,63 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, але попередньо надіслала на адресу суду клопотання про підтримання позовних вимог, просила справу розглянути без її участі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Тому, виходячи зі змісту ч.1 ст.224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити, з таких підстав. й Судом встановлено, що 29.09.2011 року між позивачем - ПАТ «Всеукраїнський [PERSON] банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування №BLaЖГА00081577, згідно якого [PERSON] надав Позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 6000 грн. з процентною ставкою за Договором\~\~на рівні 15,00% річних та щомісячною платою у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту з кінцевим терміном повернення кредиту 29.09.2014 року (а.с.6-13). Відповідно до п.2.4.2, 2.5.2. Кредитного договору проценти та комісію за управління Кредитом Позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту поповнюючи рахунок Банку у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням у сумах не менших за суми платежів, встановлених в графіку погашення заборгованості за кредитом та процентами. В силу вимог ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до ст.ст.549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно п.4.3. Договору, у випадку прострочення позичальником сплати за Графіком, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити пеню, яка розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав, а вони не були виконані на день прострочення виконання. Ставка пені 0,50% і така пеня розраховується за методом «факт/360» відповідно до п.9 Спеціальної частини Договору (а.с.6). Відповідно до п.3.3.2 Позичальник повинен щомісячно виконувати свої боргові зобовязання відповідно до графіку та в порядку, передбаченому п.2.5 у випадку невиконання Позичальником даного обовязку, при тому, що прострочення виконання боргових зобовязань перевищило 60 календарних днів, [PERSON] має права вимагати від Позичальника додатково сплатити штраф у розмірі, зазначеному в п.8 Спеціальної частини 25,00% від суми кредиту. Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Позивач виконав свої договірні зобовязання перед відповідачем за Договором в повному обсязі(а.с.6). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязання виникають з договорів та інших правочинів. Відповідно до вимог ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання. Згідно із ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В порушення умов договору відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов'язання і станом на 26.08.2015 року допустив заборгованість в сумі 8379,41 грн., з яких: сума кредиту 4851,68 грн., сума відсотків 522,94 грн., сума комісії за управління кредитом 850,16 грн., штраф (пеня) за несвоєчасне виконання зобовязань 2154,63 грн.(а.с.4-5). Згідно з вимогами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.623 цього Кодексу, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Положенням ст.610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом.\~\~ В силу вимог ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України). . Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. За встановлених в судовому засіданні обставин позов слід задовольнити. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст.509, 525, 526, 530, 549-552, 610, 611, 612, 623, 625, 629, 1048, 1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved