Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач 27.09.2017 звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини з матір'ю. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вони з відповідачем з 23.06.2015 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. В подальшому 11.05.2016 року шлюб між сторонами було розірвано, та з дати їхнього з відповідачем розлучення, останній зустрічався з позивачем та сином лише одного разу, матеріальної допомоги на утримання спільної дитини не надає, життям сина не цікавиться, а також не піклується про його здоров'я, духовний та моральний розвиток. Враховуючи, що відповідач фактично самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов'язків, позивач змушена звертатись до суду із вказаним позовом, відповідно до вимог якого просить суд позбавити відповідача - [PERSON] батьківських прав відносно їхнього сина - [PERSON], [INFO], а також визначити місце проживання дитини разом з нею. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва [PERSON]. від 30.10.2017, після надходження інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2018, у зв'язку із звільненням судді [PERSON]., справу було передано на розгляд новому складу суду - головуючому Зотько Т.А. Ухвалою судді від 26.01.2018 вищевказану справу було прийнято до свого провадження, та призначено її до розгляду у підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 20.02.2018 по вищевказаній справі було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд про їх задоволення, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. Як вбачається з відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м.Києві від 10.10.2017 наданої на запит суду, відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Згідно з вимогами ч.ч.6, 7 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином за адресою його місця проживання зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак, конверти з судовими повістками про виклик повернулись до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», про що свідчать матеріали справи. Згідно вимог ч.ч.1,3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Представник третьої особи - у судове засіданні не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Окрім цього, від представника на адресу суду надійшла письмова заява, згідно якої останній просив суд проводити розгляд справи за його відсутності, підтримавши при цьому позов [PERSON] та наданий висновок органу опіки та піклування Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації від 19.09.2017 за №8076/413/103. Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу без участі нез'явившихся відповідача та представника третьої особи на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, враховуючи положення ст.ст. 280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі. Заслухавши вступне слово позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони з 23.06.2015 перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Деснянського районного суду м.Києва від 11.05.2016 було розірвано (а.с.5). Сторони по справі мають спільного сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження (а.с.4). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] з 2016 року ухиляється від виконання юридичного обов'язку по вихованню дитини [PERSON] З моменту розірвання між сторонами шлюбу дитина проживає разом з позивачем, яка повністю піклується про дитину, утримує її, займається її вихованням та розвитком. Відповідно до Висновку № 8076/41/3/103 від 19.09.2017 року Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров?я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно ст. 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Підставою звернення з позовною вимогою до суду про позбавлення відповідача батьківських прав, є ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не створюють умов отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні не встановлено будь-яких обставин, які перешкоджають відповідачу виконувати обов'язки по вихованню дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористувався своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174,191 ЦПК України та не подав суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Частиною ст. 161 СК України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено під час судового розгляду, малолітній син сторін проживає разом із матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дитини, а також те, що батько [PERSON] не піклується про здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток сина, суд вважає за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO] з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн.

Outcome: approved