Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася в суд з даним позовом, в якому просить визначити їй, як спадкємиці за заповітом, додатковий строк для прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , [INFO] , яка [INFO] померла. Позов обгрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивач, являється спадкоємцем на майно померлої за заповітом. Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину звернулася з відповідною заявою до нотаріуса, проте їй було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, причиною відмови стало те, що вона не прийняла спадщину у встановлений законом строк та рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про визначення її додаткового строку для прийняття спадщини. Щодо пропуску строку для прийняття спадщини, позивачка вказує, що оскільки не являється близькою родичкою померлої, про заповіт дізналася лише в грудні 2020 року. Крім того, зазначає, що нотаріальними органами не вживалися заходи щодо повідомлення її як спадкоємця за заповітом про його наявність. Вищевказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом. Дана позовна надійшла до суду 14.01.2021 року та відповідно до автоматизованого розподілу судових справ між суддями була передана на розгляд судді Хмель Р.В.. Ухвалою суду від 18.01.2021 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач, [PERSON] та її представник, адвокат Куцяк Ф.Г., в судове засідання не з`явилися, проте через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача, міський голова В.Драган, також в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що [INFO] , у с. Маньківка, Бершадського району Вінницької області, померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Маньківської сільської ради Вінницької області. Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: земельну частку (пай), розміром1,46 га, що перебуває у колективній власності КСП "Лан", яка належала їй згідно сертифіката серії ВН 0469403, виданого 22.04.1999 року. Позивач, [PERSON] , являється спадкоємцем на майно померлої за заповітом, що підтверджується копією заповіту від 28.01.2004 року, посвідченого секретарем Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області та довідкою №1926 від 21.12.2020 року, виданою виконкомом Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Маючи на меті належним чином реалізувати своє спадкове право та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, позивач звернулася до приватного нотаріуса, з відповідною заявою, проте постановою від 25.12.2020 року за вих. №558/02-31 їй було відмовлено у видачі вищевказаного свідоцтва, оскільки вона належним чином не прийняла спадщину та пропустила строк для прийняття спадщини. Причиною пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач вказує те, що їй не було відомо про існування заповіту, оскільки вона з померлою [PERSON] не є близькими родичами. В п. 24 Постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, що у випадку, коли особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини вказані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року №6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання зави про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а відтак позовні вимоги позивача слід задовольнити.

Outcome: approved