Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 02 жовтня 1999 року Радомишельською сільською радою Луцького району Волинської області 02 жовтня 1999 року, про що складено запис за № 5 - розірвати. Позивачка також просить у разі розірвання шлюбу залишити їй право надалі іменуватися прізвищем - [PERSON] . В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що у шлюбі у них народилися [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім та [PERSON] , [INFO] . У шлюбі вони прожили понад 19 років. Однак, спільне життя з відповідачем не склалось. Сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Під час спільного проживання з`ясувалось, що вони різні по характеру люди, у них різні погляди на життя, і як результат цього, у них постійно виникають конфлікти і суперечки на побутовому грунті. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, суперечить її інтересам та інтересам відповідача, за глибоким переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Розлад у сім`ї носить систематичний, тривалий характер. Останнім часом сторони втратили почуття любові і поваги один до одного. Представник позивачки - адвокат Махацький Ю.М. звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності за відсутності позивачки. Позовні вимоги підтримав повністю. /а.с.17/. Відповідач на розгляд не з"явився. Відзиву на позов не подав. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності. Відносно розірвання шлюбу не заперечує. /а.с.18 /. Згідно ч.ч.1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом вирішено справу в межах заявлених позивачем позовних вимог. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи в суді встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб 02 жовтня 1999 року /а.с.4/. Заходи для збереження сім`ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини подружжя не підтримує, з січня 2019 року сторони проживають роздільно. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя стало неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення повністю. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно даної правої норми, суд надає право позивачці після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем - [PERSON] . У позовній заяві позивачка, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалася на положення ст.ст. 105, 110, 113 Сімейного кодексу України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими. Позивачкою по справі, відповідно до квитанції № 72 від 25 червня 2019 року сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн.. Оскільки позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню повністю, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачкою витрати підлягають відшкодуванню та стягненню з відповідача. На підставі ст.ст. 24, 110, 111, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved