Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 серпня 1990 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. [INFO] у сторін народився син [PERSON] 17 грудня 2001 року позивач придбав квартиру [ADDRESS] та зареєстрував своє місце проживання та місце проживання своєї сім'ї за вказаною адресою. Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 07 березня 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу, а саме з початку 2008 року [PERSON] вивезла свої та синові речі з квартири позивача, яка належить йому на підставі рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 22 червня 2010 року, з того часу позивач не підтримує зв'язок з колишнього дружиною та сином. З березня 2008 року відповідачі в квартирі не з'являлися та не проживають, не оплачують комунальні послуги та не несуть витрати по утриманню житла. Тому позивач змушений звернутись з даним позовом до суду та просить суд усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування даним житлом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали та не заперечили проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне. 25 серпня 1990 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] у сторін народився син [PERSON] 17 грудня 2001 року [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] та зареєстрував своє місце проживання та місце проживання своєї сім'ї за даною адресою. Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 07 березня 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу, а саме з початку 2008 року [PERSON] вивезла свої та синові речі з даної квартири, яка належить [PERSON] на підставі рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 22 червня 2010 року з того часу позивач з ними зв'язок не підтримує. Отже, відповідачі з березня 2008 року в квартирі не з'являлися та не проживають, не оплачують комунальні послуги та не несуть витрати по утриманню житла. Про відсутність відповідачів за місцем реєстрації також свідчить Акт об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Водник" від 19 листопада 2013 року, про те що з 2008 року у квартирі [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, але не проживають. На даний час у даній квартирі проживає позивач та його дочка [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 405 ЦК України, передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 22 червня 2010 року, а відповідачі зареєстровані у даній квартирі, але не проживають протягом тривалого часу, а саме з березня 2008 року, тобто відсутні без поважних причин понад один рік, що позбавляє їх на право користування даною квартирою та призводить до порушення права позивача на вільне розпорядження моїм правом. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 16, 29, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved