Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], звернулась 05.10.2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 26 липня 2016 року їй стало відомо, що на квартиру [ADDRESS] (колишня назва Котовськ) Одеської області, яка належить їй та її малолітній дочці [PERSON], [INFO], постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АН 345979 державного виконавця Нуждіной Н.М. було накладено арешт. Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АН 345979 від 03.05.2007 року державного виконавця Нуждіной Н.М., арешт накладено на все майно боржника - [PERSON], до якого ні вона, ні її малолітня дочка не мають жодного відношення. Боржник - [PERSON] не є та ніколи не була власником цієї квартири й вони ніколи не були з нею знайомі. В їх квартирі вона ніколи не проживала. Вважає, що арешт на квартиру [ADDRESS] (колишня назва Котовськ) було накладено помилково, оскільки аналогічною постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АН 345683 державного виконавця Нуждіной Н.М було накладено арешт на все майно боржника - [PERSON] за адресою: Одеська область, м.Котовськ, вул. Шевченко,2. Вважаю, що дії Державного виконавця є незаконними та таким, що порушують її охоронювані законом інтереси як власника майна. У звязку з цимпросила постановити рішення суду яким зняти арешт з квартири [ADDRESS] (колишня назва Котовськ) Одеської області, накладений згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АН 345979 державного виконавця відділу державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області [PERSON] від 03.05.2007 року, зареєстрованої 13.07.2007 року 13:53:12 реєстратором приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за №5297399та виключити цей запис з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Позивачка та її представник за довіреністю [PERSON] в ході судового розгляду підтримали позов та просила його задовольнити. Представник Котовського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судове засідання не зявився без пояснення причин. Заперечнь до позову не виказав. Тому за згоди сторони позивача справу розглянуто у відсутність цього представника. Представник Публічного акціонерного товариства «Одесаобленерго» у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у позові не заперечував. Вислухавши сторону позивача та дослідивши обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та її малолітній доньці [PERSON], [INFO], на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Подільської міської ради від 12.07.2016 року, на підставі рішення виконкому Подільської міської ради №128 від 30.06.2016 року. Постановою державного виконавця відділу ДВС [PERSON] від 02.03.2007 року було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] по вул. Шевченко, 2 у м. Котовську (нині Подільську) та оголошена заборона на його відчуження. Постановою державного виконавця відділу ДВС [PERSON] від 03.05.2007 року було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] [ADDRESS] (нині Подільську) та оголошена заборона на його відчуження. Накладені арешти на вказане майно та оголошення заборони на їх відчуження були виконані в зв'язку з наявністю у [PERSON] заборгованості перед ВАТ «Одесаобленерго» за спожиту електроенергію. Позивачка звернулась з заявою до відділу ДВС Котовського МРУЮ в Одеській області про зняття арешту з належної їй квартири. Листом №11860/02-35 від 22.08.2016 року Котовського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області позивачці було повідомлено, що виконавчі провадження в рамках яких винесена постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження завершене та передане для зберігання в архів. Згідно положень «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» від 25.12.2008 року №2274/5, термін зберігання завершених виконавчих проваджень та книг обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю, становить 3 роки, завершені виконавчі провадження знищені. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Згідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно дост.57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Оскільки виконавче провадження завершено, немає підстав для збереження арешту. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Відповідно до ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду, за наявності арешту (обтяження) накладеного на нерухоме майно позивачів, порушується їх право власності, внаслідок чого вони позбавлені змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність поновити порушені права позивачів, шляхом зняття арешту з належного їм нерухомого майна.

Outcome: approved