Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

І. Суть спору Позивач 18.12.2020 року звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 26.07.2007 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у Грядівській сільській раді Іваничівського району Волинської області за актовим записом № 4. Зазначає, що за час шлюбу у них народилося четверо дітей: два сини - [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] та дві дочки - [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що підставою для звернення до суду із даним позовом про розірвання шлюбу є зрада дружини, відсутність спільних інтересів з відповідачем, наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Вважає, що подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу є неможливе. З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. ІІ. Позиція учасників справи В судове засідання позивач не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Судові витрати по справі просить залишити за ним. Відповідач в судове засідання також не з`явився, проте подав заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі та зазначає, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 18.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 12.01.2021 року. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. ІV. Обставини справи, встановлені судом. Сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 26 липня 2007 року Грядівською сільською радою Іваничівського району Волинської області за актовим записом № 04. За час шлюбу у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами, а саме: свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4) та копіями свідоцтв про народження народження дітей: [PERSON] , [INFO] свідоцтво серії [NUMBER] видане Мишівською сільською радою Іваничівського району Волинської області 10.06.2008 року (зворот а.с. 5), [PERSON] , [INFO] - свідоцтво про народження [NUMBER] видане виконавчим комітетом Грядівської сільської ради Іваничівського району Волинської області 14.03.2013 року (зворот а.с. 6), [PERSON] , [INFO] - свідоцтво про народження [NUMBER] видане виконавчим комітетом Мишівської сільської ради Іваничівського району Волинської області 17.08.2010 року (а.с. 6), [PERSON] , [INFO] - свідоцтво про народження [NUMBER] видане виконавчим комітетом Грядівської сільської ради Іваничівського району Волинської області 07.11.2016 року (а.с. 5). Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивача, між подружжям часто виникають непорозуміння, відсутні почуття любові та взаємоповаги один до одного. Як подружжя сторони разом не проживають та жодних шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. З матеріалів справи також вбачається, що [INFO] [PERSON] народила доньку - [PERSON] . Однак, зважаючи, що позивач заперечив факт батьківства щодо цієї дитини, відтак відомості про [PERSON] , як про батька дитини [PERSON] , [INFO] , виключено з актового запису про її народження № 1 від 28 січня 2020 року, складеного виконавчим комітетом Грядівської сільської ради Іваничівського району Волинської області. Вказана обставина підтверджується рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 09.11.2020 року, яке набрало законної сили 10.12.2020 року (а.с.7-8). Позивач несе моральні страждання у зв`язку із подружньою зрадою і народженням дитини від іншого чоловіка, тому наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає. Відповідач позов визнав та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. V. Застосоване судом законодавство Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Європейський суд\~з прав\~людини вказав,\~що пункт\~перший статті\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод\~зобов`язує\~суди давати\~обґрунтування своїх\~рішень,\~але це\~не може\~сприйматися як\~вимога надавати\~детальну відповідь\~на кожен\~аргумент.\~Межі цього\~обов`язку\~можуть бути\~різними,\~залежно від\~характеру рішення.\~Крім того,\~необхідно брати\~до уваги,\~між іншим,\~різноманітність аргументів,\~які сторона\~може представити\~в суд,\~та відмінності,\~які існують\~у державах-учасницях,\~з огляду\~на положення\~законодавства,\~традиції,\~юридичні висновки,\~викладення та\~формулювання рішень.\~Таким чином,\~питання,\~чи виконав\~суд свій\~обов`язок\~щодо подання\~обґрунтування,\~що випливає\~зі статті\~6\~Конвенції,\~може бути\~визначено тільки\~у світлі\~конкретних обставин\~справи (пункт\~23\~рішення ЄСПЛ\~від 18\~липня 2006\~року у\~справі "Проніна\~проти України"). VI. Висновки суду При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сім`я сторін розпалась остаточно і зберегти її не можливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача та дітей, а тому згідно з\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~є всі підстави для розірвання шлюбу. Враховуючи, що судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними не можливо, суд дійшов до висновку, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і згідно з\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~є всі підстави для його розірвання. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує його права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] . VII. Розподіл судових витрат між сторонами За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно квитанції позивачем [PERSON] було сплачено 840,80 грн. судового збору. Однак, позивачем [PERSON] заявлено клопотання про залишення за ним судових витрат по даній справі. Суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні клопотання позивача.

Outcome: approved