overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач 05 лютого 2014 року звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 28/4643АСLAPT від 08 листопада 2011 року на суму 7616,56 грн. на строк до 10 квітня 2012 року. На підставі договору про відступлення права вимоги, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС», та договору факторингу від 08 жовтня 2012 року, укладеного між ТОВ «ФК БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів», право вимоги до відповідача перейшло до позивача. Оскільки відповідачка не виконала свої зобов"язання за кредитним договором, її заборгованість складає 9332,45 грн., з яких 6972,45 грн. - заборгованість по тілу кредита, 1585,12 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 774,88 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Тому позивач просив стягнути з відповідачки суму заборгованості та судові витрати. У попереднє судове засідання представник позивача не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідачка у попереднє судове засідання не з'явилися, надала заяву про розгляд справи без її участі, з позовом згодна. Оскільки відповідачка визнала позов, що не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи з положень ст.ст. 525, 526, 530, 611, 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України, що регулюють правовідносини, пов"язані з укладенням та виконанням договорів позики, та наслідки їх невиконання. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача сплачені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач 06.03.2015 року, звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій сумі грошовій сумі в розмірі 800 грн. до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що вони з відповідачем перебували в шлюбі від якого мають дитину, 2006 року народження. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в житті та вихованні дитини участі не приймає. Дитина перебуває на її утриманні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсзі, посилаючись на викладене в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 800 грн. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами розірвано. (а.с. 5) Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. (а.с. 3) Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: · стан здоров"я та матеріальне становище дітей; · стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; · наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; · інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідач не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. Зокрема, пояснив, що офіційно працевлаштований, однак доказів зазначеного суду останнім не надано. Згідно зі ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дитини в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 06 березня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач 06.04.2015 року звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Підставою своїх вимог вважає те, що в шлюбі з відповідачем у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Вона працює в Монастирищенській ЦРЛ, заробітна плата складає 1218 грн., інших доходів не має. Відповідач участі у вихованні сина не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути із відповідача на її користь, аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], на період його навчання в розмірі ? частини всіх видів його доходів, але не менше встановленого мінімального розміру на період навчання. У судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позову. \~ У судове засідання відповідач [PERSON] не з"явився, подав заяву про визнання позову та про розгляд справи за його відсутності. Розгляд справи проведено без фіксації технічними засобами на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України. У відповідності до ст.199 СК України батьки зобов»язані утримувати повнолітніх дітей до 23 років на період навчання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і вважає, за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно на підставі ст.ст.199, 200 СК України. Судові витрати підлягають стягненню із відповідача на підставі ст.88 ЦПК України. \~ Рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць на підставі ст.367 ЦПК України. \~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач 06.04.2015 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 10.08.1994 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], та малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось з причини систематичних конфліктів із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, права та обов'язки подружжя. Внаслідок чого ними було втрачено почуття любові та поваги один до одного, що є перешкодою для подальшого існування сім'ї. З січня 2015 року шлюбні відносини між ними припинені. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше сумісне проживання та збереження шлюбу неможливим та таким, що суперечить їх спільним інтересам. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „[PERSON]". Малолітня дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею, про що досягнута домовленість. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.13). Вказала, що шлюбні відносини припинені з січня 2015 року. Майнового спору немає. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „[PERSON]". Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.12). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з січня 2015 року. Проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Майнового спору немає. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 10.08.1994 року зареєстрували шлюб, від якого мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], та малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.3-5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з січня 2015 року з причини систематичних конфліктів із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, права та обов'язки подружжя. Почуття любові та поваги між ними втрачені. Сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Малолітня дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач 06.08.2013 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 7396,83 грн., яка утворилася за період з 01.01.2008 року по 01.07.2013 року та стягнення судового боргу з урахування індексу інфляції 3 % річних 7396.83 грн. в сумі 229.40 грн. та понесені витрати на оголошення в пресі 216 грн. В судове засідання представник позивача не з»явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність , в якій просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про дату та час слухання справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд розглядає справу по суті на підставі наявних по справі доказів та постановляє заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], куди позивач надає послуги теплопостачання. Однак відповідач несвоєчасно вносив плату за надані послуги у зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.01.2008 року по 01.07.2013 року з урахування індексу інфляції в сумі 276.87 грн. та 3 % річних в сумі 387,1грн., що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с. 4-7/. Відповідно до "Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення" затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, плата за надані послуги вноситься щомісяця за нормами і тарифами, встановленими обласною державною адміністрацією.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач 06.12.2013 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 26.08.2000 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З квітня 2013 року шлюбні відносини між ними припинені. Тривалий час вони проживають окремо. Сімейне життя не склалось з причини систематичних конфліктів, відсутності взаєморозуміння між ними через різні погляди на права та обов'язки подружжя. Відповідач проживає з іншою жінкою. Вважає подальше сумісне проживання та збереження шлюбу неможливим, оскільки це буде суперечити їх інтересам. Примирення між ними неможливе. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Майнового спору немає. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „[PERSON]". У прохальній частині позову просила розглянути справу за її відсутності. Також до позову було додано заяву позивача про розгляд справи за її відсутності (а.с.10), згідно якої позивач на позовних вимогах наполягає, діти після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею, майнового спору немає. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „[PERSON]". Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.15). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 26.08.2000 року зареєстрували шлюб, від якого мають двох малолітніх дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.7-9). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з квітня 2013 року з причини систематичних конфліктів, відсутності взаєморозуміння через різні погляди на права та обов'язки подружжя. Сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведеться. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Позивач 06.12.2018 року звернувся в суд з даним позовом, в якому просив стягнути заборгованість по кредитному договору. При цьому посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 17.06.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 9500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив. Таким чином станом на 28.11.2018 року створилась заборгованість в сумі 24945,00 грн. з них: - 683,70 грн. тіло кредиту; - 13370,31 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; - 9226,94 грн. нараховано пені; - 500,00 грн. (фіксована частина); - 1164,05 грн. (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив позов задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає положенню ст.\~280-282\~та ч. 3 ст.\~211 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами існують зобовязальні правовідносини, які регулюються ст. ст.\~509,\~510,\~526,\~527,\~530,\~651 ЦК України. Судом встановлено, що 17.06.2013 року між АТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем було укладено договір б/н, відповідно відповідач отримав кредит у розмірі 9500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок./10-24/. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, таким чином станом на 28.11.2018 року створилась заборгованість в сумі 24945,00 грн. з них: - 683,70 грн. тіло кредиту; - 13370,31 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; - 9226,94 грн. нараховано пені; - 500,00 грн. (фіксована частина); - 1164,05 грн. (процентна складова). Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. В порушенні умов договору відповідач не виконав свої зобовязання і станом на 28.11.2018 року створилась заборгованість в сумі 24945,00 грн. Відповідно до вимог\~ст. 523 ЦК України\~одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до вимог ч.3\~ст. 549 ЦК України\~пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до\~ст. 141 ч.2 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач 07.10.2014 р. звернувся до суду з позовом про стягнення вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією, в якому вказав, що відповідач заподіяв йому збитки безобліковим користуванням електричною енергією за адресою: [ADDRESS]. Просить суд стягнути з відповідача збитки у сумі 3621 грн. 38 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Належно повідомлений відповідач, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, в судове засідання не з'явився. Відповідно положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідач порушив Правила користування електричною енергією для населення безобліковим користуванням електричною енергією, а саме самовільно підключив електрообладнання до електричної мережі енергопостачальника без порушенням схеми обліку за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією акту № 184879 про порушення Правил користування електричною енергією від 07.06.2013 року, у результаті чого позивачеві завдано збитки у розмірі 3621 грн. 38 коп. відповідно розрахунку збитків за актом. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У відповідача, відповідно до ст.ст. 509, 11 ЦК України, виникло зобов'язання безпосередньо з актів цивільного законодавства, а саме з ЗУ "Про електроенергетику" та Правил користування електроенергією для населення затверджених постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 року. Це зобов'язання відповідач порушив. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У зв,язку з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач 07.10.2014 р. звернувся до суду з позовом про стягнення вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією, в якому вказав, що відповідачі заподіяли йому збитки безобліковим користуванням електричною енергією за адресою: [ADDRESS]. Просить стягнути з відповідача збитки у сумі 8654 грн. 58 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Належно повідомлені відповідачі, від яких не надійшли повідомлення про причини неявки, в судове засідання не з'явилися. Відповідно положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідачі порушили Правила користування електричною енергією для населення безобліковим користуванням електричною енергією, а саме самовільно підключили електрообладнання до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією акту № 184871 про порушення Правил користування електричною енергією від 18.06.2013 року, у результаті чого позивачеві завдано збитки у розмірі 8654 грн. 58 коп. відповідно розрахунку збитків за актом. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У відповідачів, відповідно до ст.ст. 509, 11 ЦК України, виникло зобов'язання безпосередньо з актів цивільного законодавства, а саме з ЗУ "Про електроенергетику" та Правил користування електроенергією для населення затверджених постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 року. Це зобов'язання відповідачі порушили. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У зв,язку з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач 08.07.2016 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обгрунтування позову зазначено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач - бабуся позивача, зареєстрована за вказаною адресою з 1978р., однак з 1986 року вона переїхала на постійне проживання до [INFO]. На підставі викладеного, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. У судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, зазначено, що позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд в порядку ст. 169 ЦПК України\~за згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку про можливість розгляду питання про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (свідоцтво про право власності на житло від 18.12.1992р. а.с. 7). Згідно довідки ОСББ "Електрон" від 06.07.2016р., у вказаній квартирі також зареєстрована відповідач [PERSON] - бабуся власника, зареєстрована з 11.09.1978р. /а.с. 9/. Як слідує із пояснень позивача у позові, відповідач не проживає у спірній квартирі понад один рік. Вказані обставини підтверджуються і актом про непроживання відповідача, складеного за участю сусідівМорозюк О.Г., [PERSON], [PERSON] /а.с. 10/. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Зважаючи на вищевикладене, судом встановлено, член сім'ї власника спірного житла не проживає за вказаною адресою понад один рік. За таких обставин суд вважає позовну заяву обгрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню. Оскільки у позовні заяві позивач не просить про стягнення із відповідачів судових витрат, суд вважає можливим віднести судові витрати на рахунок позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач 08.08.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] відповідач про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 1839, 38 грн., яка утворилася за період з 01.05.2013 року по 01.07.2014 року та стягнення судового боргу з урахування індексу інфляції 3 % річних 1839. 38 грн. в сумі 243.60 грн. В судове засідання представник позивача не з»явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність , в якій просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час слухання справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач проживає в [ADDRESS], куди позивач надає послуги теплопостачання. Однак відповідач несвоєчасно вносив плату за надані послуги у зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.05.2013 року по 01.07.2014 року з урахування індексу інфляції 3 % річних в сумі 1839,38 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с. 5-8/. Відповідно до "Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення" затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, плата за надані послуги вноситься щомісяця за нормами і тарифами, встановленими обласною державною адміністрацією.

Outcome: approved