Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

Позивач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Івано-Франківського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за заявою на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб у розмірі 27 471 грн. 15 коп. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 13.04.2018 між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було погоджено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з виростанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та підписано заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) відповідно до умов ДКБО, згідно якої відповідачу надано кредит на споживчі потреби на картковий рахунок. Відповідачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] , встановлено кредит у сумі 20000,00 гривень на строк 60 місяців з можливим продовженням на той самий строк, процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 35 процентів річних за користування кредитними коштами. Проте, взятих на себе зобов`язань відповідач не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість, що станом на 21.05.2020 становить 27 471 грн. 15 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив, позов підтримав в повному обсязі та просив такий задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`являвся, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 13.04.2018 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] підписано заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою частиною Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. У п.3.1 Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту)вказано, що підписанням цієї заяви відповідач ініціює та погоджується на одержання (збільшення) Кредиту та погоджується з умовами користування Кредитом відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також підтверджує укладення між ним та Банком Кредитного договору з істотними умовами, викладеними в цій заяві. У п.3.3 Заяви зазначено що строк кредитування становить 60 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Також відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту (Кредитної лінії на БПК), Таблицю визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, які є невід`ємними частинами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Згідно Паспорту споживчого кредиту сума кредитного ліміту становить 250000 грн., строк кредитування складає 60 місяців, процентна ставка відсотків річних становить 35 %, реальна річна процентна ставка, відсотків річних складає 41,16 %, комісія за видачу готівкових кредитних коштів становить 2,5% від суми. Таким чином, судом встановлено, що позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, проте відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав в частині повернення кредиту та сплати відсотків у встановлені договором строки та порядку. Згідно з розрахунком заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання станом на 21.05.2020 року відповідач має заборгованість на загальну суму 27 471 грн. 15 коп., яка складається із заборгованості за основним боргом (кредитом) в сумі 18 191 грн. 11 коп.; заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом - 4 742 грн. 81 коп.; комісії - 0,00 грн.; пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 2 373 грн. 33 коп.; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1 120 грн. 26 коп.; сума сплаченої пені - 22 грн. 78 коп.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 500 грн. 09 коп.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 178,62 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 232 грн. 12 коп.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 155 грн. 59 коп. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.611 ЦК України. Частиною 1 ст.612 ЦК України передбачається, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За правилами статей 525, 526 та 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуюче викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушуються умови укладеного договору зі своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, внаслідок чого утворився борг перед позивачем в сумі 27 471 грн. 15 коп. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості, відповідачем не надано суду жодних доказів, що підтверджували б протилежне. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором, що виникла станом на 21 травня 2020 року у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, у межах позовних вимог у розмірі 27 471 гривню 15 копійок. Крім того, враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп.

Outcome: approved