Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Заяву мотивує тим, що він є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстрований його син [PERSON] , який є відповідачем по даній справі. З 05 січня 2001 року і по даний час відповідач не проживає за місцем реєстрації, а саме у квартирі, що належить позивачу. Реєстрація відповідача у вищезазначеній квартирі перешкоджає [PERSON] у реалізації його права на користування та розпорядження належним йому майном. Тому позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В судове засідання від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином через оголошення. Причини його неявки суду невідомі. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 223 та частини 1 статті 281 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про день, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин і не повідомив причини неявки та не подав відзив на позов. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 07.12.2006 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.12.2006 року. Згідно акту обстеження по факту проживання від 16.04.2021 та довідки від 16.04.2021 року, [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , однак з 05.01.2001 року не проживає за вказаною адресою. Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] з 2001 року без поважних причин не проживає за місцем своєї реєстрації, тому втратив право на користування квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved