Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

Заявниця, звернувшись з даним позовом до суду, просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] з дочкою, [PERSON] , з вересня 1994 року і по день смерті [PERSON] - [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Раніше, [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після смерті матері, її батько був вже поважного віку, безпорадним в зв`язку з тяжкою хворобою. Він не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, і тому вона в 1994 році вирішила забрати його до себе на постійне місце проживання за її, в той час, адресою реєстрації: [ADDRESS] . Стан здоров`я її батька, [PERSON] , був незадовільний, він часто хворів, потребував лікування, постійного догляду та допомоги. Вона впродовж 6 років здійснювала такий догляд, як за членом сім`ї, допомагала йому у побуті, купувала ліки та продукти харчування, а після його смерті здійснила поховання за власні кошти. Після смерті батька залишилась спадщина у вигляді будинку з господарським будівлями та спорудами, розташованого на території села Терло, Самбірського району Львівської області. Заповіт складено не було. Вона не зверталась до нотаріуса щодо прийняття спадщини після смерті батька. Окрім неї в даний час спадкоємців немає, а тому метою цієї заяви є доведення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого вчинення передбачених законом дій для прийняття спадщини. Заявниця, [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоч про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена судом. Скерувала на адресу суду заяву, згідно з якою заявлені вимоги, викладені в заяві підтримує, просить заяву задовольнити, розгляд справи проводити у її відсутності (а.с.22). Представник заінтересованої особи: Долинської міської ради Івано-Франківської області в судове засідання не з?явився, хоч про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений судом. В Долинський районний суд поступила заява, відповідно до якої, міський голова п.І.Дирів, не заперечує щодо задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У зв`язку із неможливістю прибути в судове засідання, розгляд справи просив проводити за відсутності представника Долинської міської ради (а.с.21). Суд, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного: Згідно з ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до вимог ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для заявниці встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати її право на прийняття спадщини, як спадкоємця, у встановленому законом порядку. Згідно з ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,6 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. У п. 23 вищевказаної Постанови вказано, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.09.2000 підтверджує, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.08.1994 встановлено про те, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.7). Родинні відносини між померлим [PERSON] та заявницею [PERSON] , підтверджується: копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 21.07.1960, де в графі батько записаний [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.8) та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28.01.1978 року, згідно з яким [PERSON] після укладення шлюбу з [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.9). Судом встановлено, що батько заявниці, [PERSON] , який помер [INFO] , до дня смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак проживав у [ADDRESS] зі своєю дочкою, [PERSON] , що підтверджується копією листа №81 від 23.09.2021 Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області (а.с.11) та копією акта обстеження Долинської міської ради від 30.08.2021 (а.с.10). Як встановлено в судовому засіданні, спадкодавець [PERSON] хворів і потребував сторонньої допомоги та догляду, тому тривалий час і до самої смерті, проживав разом із заявницею за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно за адресою: [ADDRESS] . Заповіт не складався. Про те, що [PERSON] не зверталась до нотаріуса щодо прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] свідчить копія Витягу з Спадкового реєстру про відсутності інформації щодо відкриття спадкової справи (а.с.13). Таким чином, факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання заявниці [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, як того вимагає положення ч.3 ст.1268 ЦК України, знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину. З огляду на викладене, виходячи з інтересів особи щодо захисту її права на спадкування, зважаючи на те, що заявниця немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини надасть змогу [PERSON] реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті батька [PERSON] у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, ст.ст. 15,16, 29, 1216-1218, 1270, 1221 ЦК України,

Outcome: approved