Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до Криштопівської сільської ради Близнюківського району Харківської області про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після смерті його двоюрідної баби відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) у землях колишнього КСП ім. Кірова с. Криштопівка Близнюківського району Харківської області розміром 7,45 в умовних кадастрових гектарах, що належала спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданому Близнюківською районною державною адміністрацією Харківської області та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 03.12.1999 року за №173 . При зверненні до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивачеві було відмовлено, оскільки згідно Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на день смерті [PERSON], двоюрідні онуки не входили до складу спадкоємців за законом. Крім того, на підставі поданих документів неможливо встановити родинний зв'язок між рим і померлою та належність правовстановлюючого документу, оскільки в сертифікаті вказано ім'я «[PERSON]» замість «[PERSON]». Оскільки іншим шляхом встановити факт родинних відносин, належність правовстановлюючого документу та право власності на вказану земельну частку (пай) неможливо, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом і просить його задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, наведених в заяві. Представник відповідача - голова Криштопівської сільської ради в судове засідання також надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи - завідувач Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області в наданій суду заяві просить розглянути справу без її участі, вирішення питання залишила на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Виходячи із змісту ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23 серпня 2002 року та копією запису акта про смерть № 15 від 23 серпня 2002 року. (а.с.13,124) Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], [PERSON], яка проживає в [ADDRESS] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Кірова, розміром 7,45 умовних кадастрових гектарів. (а.с.27) На підставі ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР 1963 (який діяв на момент смерті), після смерті спадщину прийняв позивач, який є двоюрідним онуком померлої. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру №46055675 від 06 грудня 2016 року. (а.с. 38) Особистого розпорядження (заповіту) або спадкового договору спадкодавець не залишила, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру № 46055683 від 06 грудня 2016 року. (а.с. 37) Рідна сестра спадкодавиці [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Криштопівською сільською радою Близнюківського району Харківської області 11 січня 1994 року. (а.с. 15) Племінник спадкодавця та батько позивача [PERSON] також помер [INFO] року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно Близнюківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 29 липня 2016 року. (а.с. 16) Факт проживання померлої до дня своєї смерті, а саме до [INFO] року, разом зі [PERSON] та його сім'єю за адресою [ADDRESS], підтверджується довідкою виданою Криштопівською сільською радою Близнюківського району Харківської області за вих.. №02-30/1062 від 10 листопада 2016 року. (а.с. 28.) Позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав, однак нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з тим що згідно Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на день смерті [PERSON], двоюрідні онуки не входили до складу спадкоємців за законом Крім того, зазначено, що на підставі поданих документів неможливо встановити факт належності правовстановлюючого документу спадкодавцю - [PERSON], оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданий на ім'я [PERSON]. Крім того, спадкоємцем не були надані документи, які б підтвердили родинний зв'язок спадкодавця зі спадкоємцем. (а.с.36). Відповідно до довідки Криштопівської сільської ради Близнюківського району Харківської області від 07 листопада 2016 року № 02-30/1043 земельна ділянка (пай), яка належить [PERSON] не є комунальною власність територіальної громади Криштопівської сільської ради Близнюківського району Харківської області. (а.с. 29). Як зазначено в п. 1 ч. 1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення, в тому числі: - родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до архівних довідок наданих Державним архівом Харківської області за вих.. № 01-29/3-1922 від 17 жовтня 2016 року та вих..№01-29/3-1695,1696 від 09 вересня 2016 року, та архівної довідки Державного архіву Дніпропетровської області за вих.. № с-199-2016 від 18 серпня 2016 року, судом встановлено, що позивач [PERSON] дійсно є двоюрідним онуком [PERSON]. ( а.с.17-26). Крім того вказаний факт родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцем був підтверджений в судовому засіданні показами свідків: [PERSON] та [PERSON], які вказали що дійсно [PERSON] є двоюрідним онуком [PERSON]. Згідно роз'яснень п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Таким чином, вищевказані докази в сукупності підтверджують факт родинних стосунків, а саме, що [PERSON] є внучатим племінником [PERSON], яка померла [INFO] року, а вона його двоюрідною бабою. Крім того, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, пенсійного посвідчення та свідоцтва про смерть [PERSON], вбачається, що її ім'я українською мовою значиться як «[PERSON]». (а.с.13,33) Однак, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], ім'я спадкодавці зазначено «[PERSON]». (а.с.27) Довідкою наданою сільським головою Криштопівської сільської ради Близнюківського району Харківської області за вих..№02-25/83 від 12 грудня 2016 року встановлено, що громадянка [PERSON], [INFO], дійсно згідно запису по господарської книги №6 по селу Миколаївка Друга за 2001-2005 роки, проживала до дня своєї смерті на території сільської ради за адресою: [ADDRESS] і була членом КСП ім.Кірова с. Криштопівка Близнюківського району Харківської області. [PERSON] виділялася земельна частка (пай) і вона отримала сертифікат на право на земельну частку (пай ) в якому ім'я записано «[PERSON]», а не [PERSON].(а.с.35) Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], також зазначили, що [PERSON] та [PERSON] це одна і та ж особа, оскільки в селі її називали «[PERSON]», а по документах вона була записана «[PERSON]». Інша особа з таким прізвищем, ім'ям, по батькові та роком народження в селі Миколаївка Друга не проживала. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу, про яке просить позивач, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання спадщини після померлої [PERSON]. Таким чином, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], що передбачено п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України. В частині визнання права власності на право на земельну частку (пай) у землі колишнього КСП ім. Кірова в с. Криштопівка Близнюківського району Харківської області, що належало [PERSON], на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], в порядку спадкування за законом, судом встановлено наступне. Позивач відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вчинив дії, що свідчать про прийняття спадщини, а саме: фактично вступив у володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Суд зазначає, що відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 року позивач вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином, слід вважати доведеним, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна, зазначеного в позові, після померлої [PERSON]., і за відсутності інших спадкоємців, відповідно до ст.ст. 1216, 1265 ЦК України, це майно має перейти у його власність в порядку спадкування за законом після смерті своєї двоюрідної бабки як спадкоємця п'ятої черги. Із вивчених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що позовна [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом є законною та достатньо обґрунтованою, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. А тому,

Outcome: approved