Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 03.03.2008 року у розмірі 6994, 73 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, на думку позивача, у порушення умов кредитного договору, а також ст..ст. 509, 526, 1054 ЦК України, [PERSON] зобовязання за вказаним кредитним договором не виконав. Позивач у судове засідання не з'явився, згідно письмової заяви від 12.12.2017 року просить справу розглядати без участі представника банку, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістив. Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.12.2014 року позовна заява Банку була задоволена повністю. В подальшому, ухвалою суду від 11.10.2017 року заява [PERSON] про скасування заочного рішення була задоволена та скасовано заочне рішення від 03.12.2014 року з призначенням справи до розгляду. Однак, будучи обізнаним про положення ст.. 11 ЦПК України, а саме щодо обовязку надання доказів на підтвердженнях своїх доводів та заперечень на позовні вимоги, [PERSON] свідомо нехтує своїм обовязком та з моменту скасування заочного рішення не проявив будь-якої зацікавленості у ході розгляду справи. Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до розяснень в пункті 41 рішення Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року по справі «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03), «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Аналогічна позиція висловлена також в пункті 27 рішення Європейського Суду з прав людини від 26 квітня 2007 року по справі «Шевченко проти України» (Заява N 8371/02), де Європейський Суд зазначив, що заявник не зміг довести, що він вчиняв будь-які кроки між вереснем 2002 року та груднем 2003 року та після 2 червня 2004 року, щоб довідатись про стан провадження у його справі. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне розглянути справу у порядку статті 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку всім наявним доказам, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги Банку, які підтверджуються відповідними доказами та не спростовані відповідачем. Згідно з ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як вбачається з матеріалів справи, 03 березня 2008 року між сторонами був укладений кредитний договір, згідно з яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 2 000,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України: договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, \~позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та [PERSON]), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення [PERSON], згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Проте, в порушення зобовязань, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до п 5.5.1 «Правил користування платіжною карткою», за несвоєчасне виконання боргових обов'язків, боржник сплачує відсотки за повишеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлені "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті httр://privatbank.uа/tегms/раgеs/70/. Згідно п. 5.6 «Правил користування платіжною карткою» боржник доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з будь-якого рахунку відкритого в банку вчасності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п. 6.4 Умов та правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною Правил та/або Тарифів Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ualterms/pages/70/ позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно п. 5.2 «Умов та правил надання банківських послуг», у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.08.2014 \~року має заборгованість - 6994,73 дол.США., що за курсом 13,60 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.08.2014 року складає 95128,28 грн., яка підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 7-8) та складається з наступного: - 1947,81 дол. США - заборгованість за кредитом; - 3797.34 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1050.78 грн. - заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом; - 881.48 дол. США - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 36,76 дол. США - штраф (фіксована частина). - 331.33 дол. США - штраф (процентна складова). Вказаний розрахунок надавався позивачем під час звернення до суду та в подальшому [PERSON] не надавав суду заяву про збільшення розміру позовних вимог. Таким чином, у ході судового розгляду справи відповідач не довів протилежне, не спростував факт невиконання своїх зобовязань за кредитним договором № б/н від 03.03.2008 року. Тому, оцінивши докази, які є у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 951,28 грн.

Outcome: approved