Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] в позовній заяві посилається на те, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з листопада 2011 року. Під час їх спільного проживання з відповідачем у них народилось двоє дітей: [PERSON] , 14 березеня [INFO] та [PERSON], [INFO]. Батьком неповнолітніх дітей являється відповідач [PERSON]. Позивач зазначила, що вони з відповідачем припинили сімейні стосунки, та між ними розірвано шлюб відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду від 06 липня 2015 року . Згідно даного рішення дітей залишено проживати з нею, позивачкою. Вказує, що відповідач [PERSON] як батько неповнолітніх дітей, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Вважає, що матеріальне становище відповідача дають йому можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, оскільки він офіційно не працевлаштований однак має нерегулярний мінливий дохід (займається різьбою по дереву). Оскільки діти проживають з нею, позивачкою і знаходяться на її утриманні, а їй самій важко утримувати дітей , забезпечити їх усім необхідним, просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1 200 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи . Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належно через вебсайт Судова влада, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав і від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст. 280ЦПК України. Врахувавши заяву позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновків Згідност. 8 Закону України Про охорону дитинствакожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно дост. 180Сімейного кодексу Українибатькизобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідност. 181СК Україниспособи виконання батьками обов язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суми прожиткового мінімуму на 2018 рік встановленоЗаконом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік"і на даний час (з 01 січня ) прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1492 грн. , від 6 до 18 років - 1860 грн., де прожитковий мінімум -це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 листопадад 2006 року. Сімейне життя не склалось і рішенням Коломийського міськрайонного суду від 06 липня 2015 року шлюб між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] розірвано (а.с.3). За час спільного проживання сторін у них народилось двоє дітей : [PERSON] , 14 березеня [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.4,5), з яких видно, що батьком дітей є відповідач [PERSON]. Згідно довідки про склад сім»ї відділу ведення реєстру територіальної громади Управління надання адміністративних послуг Коломийської міської ради № 11237 від 05.12.2017 р. діти [PERSON] та [PERSON] проживають з матір'ю за адресою м. Коломия вул.. Галечко, 19 (а.с.7). Враховуючи викладене, а також, що відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON] , 14 березеня [INFO] та [PERSON], [INFO], і відповідно до ст. ст.180,181 СК України зобов язаний надавати утримання своїм неповнолітнім дітям до досягнення ними повноліття, суд вважає, що позов позивача [PERSON] слід задовільнити та стягувати на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей в розмірі по 1 200 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття . Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогамист. 141ЦПК України. На підставі наведеного ст.ст.181, 182, 184 СК Українита

Outcome: approved