Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Орган опіки та піклування Тарутинської РДА Одеської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що в службі у справах дітей Тарутинської РДА на обліку «діти, які опинилась в складних життєвих обставинах» згідно наказу № 82 від 03.10.2016 року перебуває малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Згідно розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації від 13.01.2017 року № 2/А-2017 малолітню [PERSON],[INFO], за заявою матері, у зв'язку із тяжкими життєвими обставинами було влаштовано до Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини. За час перебування дитини в притулку мати жодного разу її не навідала, матеріально не допомагала, не цікавилась станом здоров`я та розвитком доньки, не подзвонила, не поцікавилася здоров'ям, байдуже віднеслася до даної ситуації - повністю самоусунулась від виконання батьківських обов'язків. Батько дитини - [PERSON], відомості внесені згідно ч.1 ст.135 СК України. [PERSON], [INFO], є матір`ю чотирьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO]. По відношенню до [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO] - мати позбавлена батьківських прав заочним рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 06 червня 2011 року. Діти на даний час знаходяться під опікою у бабусі [PERSON], [INFO], малолітня [PERSON],[INFO], має статус «дитина позбавлена батьківського піклування», у зв'язку з тривалою хворобою батьків, згідно висновкам лікарсько-консультативної комісії від 30.01.2015 року № 77 та 78, виданими КУ "Тарутинською центральною районною лікарнєю" . Крім того, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі на користь закладу, де перебуватиме малолітня дитина в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття з індексацією відповідно до закону. Враховуючи викладене, з метою захисту прав дитини позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву, з якої вбачається, що він позов підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі та розглянути справу за його відсутністю, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.20). Відповідач повторно в судове засідання не з'явилася. Викликався належним чином шляхом надіслання судових повісток на зареєстровану адресу місця проживання, однак до суду повернувся конверт з відміткою «прописана але не проживає». В силу положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців, надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином(а.с.17, а.с.19). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 12 січня 2017 року Тарутинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 9). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України в графі «відомості про батька» зазначено «[PERSON]» (а.с.10). Наказом служби у справах дітей Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області № 82 від 03 жовтня 2016 року [PERSON], [INFO] поставлена на облік як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах (а.с.5). На підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області № 2/А-2017 від 13.01.2017, за заявою матері, відповідача у справі [PERSON], малолітня [PERSON] тимчасово влаштована до державного закладу на повне державне утримання (а.с.8). З акту Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини від 05.07.2017 року № 02/06-28 вбачається, що за час перебування дитини мати, відповідач по справі, не відвідувала дитину, не цікавилась станом здоров'я та розвитком дитини, тобто фактично самоусунулась від її виховання та утримання (а.с. 6). Згідно довідки Петрівської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської №501 від 06.07.2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO], на території Петрівської Другої сільської ради зареєстрована але не проживає, не проживала та місце знаходження невідоме (а.с.7). 21 липня 2017 року № 7 Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області України комісією з питань захисту прав дитини було вирішено органу опіки та піклування підготовати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], щодо їй доньки [PERSON] (4). 31 липня 2017 року Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області було винесено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON]. щодо їй малолітньої доньки [PERSON] (а.с.3). Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у п.п. 15,16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до виповнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника чи одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що відповідно до ч.3 ст.184 СК України позивач має право на державну грошову компенсацію в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів та 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву органу опіки та піклування Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів слід задовольнити, так як позбавлення відповідача батьківських прав відносно її доньки є доцільним та відповідає найвищим інтересам дитини. Статтею 168 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст. 169 Сімейного кодексу України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах. Згідно п.3 ч.1 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 1280 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved