Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою, відповідно до якої просить: встановити факт народження [PERSON] , дані про дату та місце її народження та про її батьків. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що вона є бабою [PERSON] , яка народилась [INFO] в м.Севастополь. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту народження необхідно заявнику для отримання свідоцтва про народження, у зв`язку з чим [PERSON] звернулась до суду з даною заявою. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2021 справу передано для розгляду судді Садовському К.С. Ухвалою суду від 04.10.2021 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. У судове засідання заявник не з`явилась, подала заяву про розгляд заяви про встановлення факту народження дитини без її участі, заяву підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, 06.10.2021 до суду подано пояснення, в яких заступник начальника відділу просить розглянути справу на розсуд суду за відсутності представника. При цьому, вказує, що відділ щодо встановлення факту народження дитини заперечень не має, однак звертає увагу на те, що заявником додано до заяви копію свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 13.11.2019, яке видано на тимчасово окупованій території України, відповідно вказане свідоцтво на території України є недійсним. Походження дитини визначається відповідно до ст..122 СК України. Таким чином, дані про батьків в актовому записі про народження дитини повинні зазначатися відповідно до ст..133 СК України, на підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.08.2007, актовий запис про шлюб №759 від 04.08.2007, відповідно дані про дитину повинні зазначатись за прізвищем « [PERSON] », по батькові - « [PERSON] ». Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та заінтересованих осіб. Відповідно до п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що від встановлення даного факту залежить виникнення особистих прав заявника, виходячи з наступного. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У відповідності до п.1 постанови Пленуму ВС України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У зв`язку з тим, що місто Севастополь, в якому народилась дитина, визначено тимчасово окупованою територією відповідно до п. 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», факт народження [PERSON] не було зареєстровано в органах реєстрації актів громадянського стану, в установленому законом порядку. Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду за результатами розгляду листа Віце-прем`єр-міністру України - Міністру з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України ід 07 квітня 2021 року № 22/4-1801-21 відповідно до ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з метою забезпечення апеляційних та місцевих судів методичною інформацією з питань правозастосування було надано роз`яснення щодо особливостей розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, згідно з якими, положення цивільного процесуального закону не вимагають від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення відповідного факту, подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів. Звернуто увагу, що згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. З огляду на наведене, роз`яснено, що під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження факту народження дитини заявник надала копію виписки з карти розвитку новонародженого № [NUMBER] , де зазначено, що [INFO] о 08 год. 05 хв. у матері [PERSON] (37 років, не заміжня) народилась дівчинка. Відповідно до довідки про народження №Р-01274, виданої відділом записів актів цивільного стану Балаклавського району міста Севастополя Управління ЗАЦС міста Севастополя, [PERSON] народилась [INFO] у м.Севастополі Російської Федерації, батьки [PERSON] та [PERSON] . Запис акту про народження №110209920000100372003 від 23.07.2020, складений відділом запису актів цивільного стану Балаклавського району міста Севастополя Управління ЗАЦС міста Севастополя. Відповідно до наданої копії свідоцтва [NUMBER] про встановлення батьківства, [PERSON] , [INFO] , визнаний батьком дитини [PERSON] , яка народилась [INFO] у м.Севастополі, у [PERSON] , [INFO] , з присвоєнням дитині прізвища « [PERSON] », імені « [PERSON] », по батькові « [PERSON] », про що 23.07.2020 складено запис акту про встановлення батьківства № 140209920000100041008 у відділі запису актів цивільного стану Балаклавського району міста Севастополя Управління ЗАЦС міста Севастополя. 23 липня 2020 року відділом запису актів цивільного стану Балаклавського району міста Севастополя Управління ЗАЦС міста Севастополя видано свідоцтво [NUMBER] про народження [PERSON] , що народилась [INFO] у м.Севастополі, про що 23.07.2020 складено запис акту про народження №110209920000100372003, батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] у м.Донецьк Калінінського району Донецької області, про що у книзі записів актів громадянського стану про народження 21.02.1986 зроблено відповідний запис за №268. Батьками є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [INFO] народилась [PERSON] у с.Піщане Бахчисарайського району Кримської області, про що в книзі реєстрації актів про народження 25.06.1983 зроблено запис за №72. 04 серпня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 16.02.2019 на підставі рішення суду від 15.01.2019, про що 13.11.2019 складено запис акту про розірвання шлюбу №130199920000300479003. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] не змінювала. Відповідно до ст.ст.3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. За ч.ч.3, 4 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Частиною 3 статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. У випадку неможливості надати до відділу ДРАЦС належним чином оформленого медичного свідоцтва про народження (форми № 103/о) або його дублікат, підставою для державної реєстрації народження дитини буде рішення суду про встановлення факту народження, як це передбачено ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відповідно до «Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні» від 18.10.2000 року № 52/5 якщо реєстрація народження дитини, народженої в іншій державі, не була проведена компетентним органом такої держави або дипломатичним представництвом чи консульською установою України, підставою для проведення державної реєстрації в Україні є документ іншої держави, що підтверджує факт народження дитини, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Встановлення даного факту заявникові необхідно для проведення державної реєстрації народження своєї онуки, та отримання свідоцтва про її народження. Відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, а у разі відсутності спільної заяви, запис про батька дитини здійснюється відповідно до ст. 135 СК України. Враховуючи зазначене, суд приймає до уваги те, що у рішенні суду, ухваленому в порядку статті 317 ЦПК України, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження дитини, її стать, а також відомості про її батьків. Таким чином, в судовому засіданні факт народження особи в певний час підтверджений в повному обсязі, оскільки позасудове поновлення прав заявника в даному разі неможливе, а тому заяву слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved