Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що Пирятинською державною нотаріальною конторою Полтавської області їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті матері [PERSON], на підставі того, що у правовстановлюючих документах на спадкове майно та у свідоцтві про смерть спадкодавця містяться розбіжності у написанні прізвища, а саме замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]». Просила встановити факт належності правовстановлюючих документів В судове засідання заявник не з'явилася, згідно заяви просила розглядати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити. Представники заінтересованої особи - Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області та Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області у судове засідання не з'явилися, надіславши до суду заяви, із яких вбачається, що проти задоволення заяви не заперечують, просять справу розглянути без їх участі. Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно із Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 23.04.1960 року Давидівською сільською радою Пирятинського району Полтавської області, актовий запис № 22, батьками заявниці записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.07). [INFO] померла мати заявника, [PERSON], що підтверджутьсґ Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 23.03.2015 року, виданим Давидівською сільською радою Пирятинського району Полтавської області, актовий запис № 11 (а.с.09). З метою переоформлення спадщини, заявник звернулася до Пирятинської державної нотаріальної контори. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки у правовстановлюючих документах на спадкове майно та у Свідоцтві про смерть спадкодавця було допущено помилку у написанні її прізвища. Так, із матеріалів справи вбачається, зо прізвище матері заявника помилково записано як «[PERSON]» у наступних документах: Свідоцтві про смерть; Свідоцтві про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 03.09.2010 року; Витязі № 27341647 про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 16.09.2010 року; Державному акті на право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд серії [NUMBER] площею 0,1500 га, що розташована в с. Давидівка Пирятинського району Полтавської області, виданого на підставі рішення Давидівської сільської ради від 20.11.2009 року № 34, кадастровий номер - [NUMBER]; Державному акті на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства серії [NUMBER] площею 0,1400 га, що розташована в с. Давидівка Пирятинського району Полтавської області, виданого на підставі рішення Давидівської сільської ради від 20.11.2009 року № 34, кадастровий номер - [NUMBER] (а.с. 09, 13-16). Той факт, що прізвище матері заявника дійсно «[PERSON]» підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 17.10.1987 року; Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16.06.1994 року; Свідоцтвом про народження заявника серії [NUMBER]; Свідоцтвом про народження рідної сестри заявника, [PERSON], серії [NUMBER] від 18.02.1964 року (а.с. 07-08, 10-12). Заявник звернулася до Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області для отримання Свідоцтва про право на спадщину на своє ім'я, але їй було відмовлено у зв'язку з тим, що в поданих нею документах маються розбіжності різночитання прізвища спадкодавця. Згідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні рішення судові витрати не відшкодовуються. Враховуючи вищевикладене, суд вважає факт, що має юридичне значення - встановленим.

Outcome: approved