Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Комунальна установа «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» звернулася до суду із заявою про продовження госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку вказуючи на наявність у нього психічного розладу, діагноз: «Тяжка розумова відсталість із значними поведінковими розладами», інвалідність 1 групи та недієздатність. За характером психічного захворювання він потребує стаціонарного лікування, в той же час, в силу неможливості розуміння своїх дій, загострення симптомів психічного розладу, від добровільної подальшої госпіталізації в стаціонарі відмовляється, що може призвести до небезпеки для нього та оточуючих. В судовому засіданні лікар-психіатр [PERSON] повністю підтримала заяву та зазначила, що [PERSON] страждає на психічний розлад, імпульсивний, бігає по відділенню щіпає та кусає оточуючих, сам собі нанести каліцтво. Хворіє тривалий час. [PERSON] в засіданні не висловив своєї думки щодо лікування. Законний представник [PERSON] [PERSON] підтримав заяву та підтвердив стан здоровя брата, необхідність його лікування, оскільки він не може з ним справитися в періоди загострення, а хвороба є невиліковною, тому він повинен постійно вживати лікарські препарати. Прокурор також підтримала подану заяву. Вивчивши матеріали справи, історію хвороби, заслухавши учасників процесу, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Рішенням райнарсуду Жовтневого району м.Одеси від 03.11.1993 року [PERSON] визнано недієздатним, а рішенням виконавчого комітету Жовтневої райради народних депутатів №118 від 28.01.1994 року [PERSON] призначено опікуном недієздатного. Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 19.10.2016 року [PERSON] було призначено примусову госпіталізацію до психіатричної установи КУ «ООМЦПЗ». Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів №1123 від 12.05.2017 року на час огляду, 28.04.2017 року, мовний контакт формальний, орієнтований в особистості (називає імя та прізвище), дезорієнтований в часі та місці перебування, збуджений, метушливий. На більшість простих питань відповідає не по суті, мова дезартрична, фрази аграматичні судження примітивні. Відмічається значне зниження інтелекту памяті. Мислення предметно-конкретне, низьке по темпу, фон настрою знижений, критика до свого стану та поведінки відсутня. Легко афектується стає роздратованим негавістичним. У відділені ні з ким не спілкується, не слідкує за своїм виглядом, періодично конфліктує з оточуючими хворими. У звязку з психічним розладом комісія просить продовжити лікування в примусовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише у стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє або виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи встановлені судом обставини та у зв'язку з тим, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад і виявляє реальні наміри вчинити дії, що становлять небезпеку для оточуючих, тому суд прийшов до висновку про доцільність продовження госпіталізації у примусовому порядку в умовах КУ «ООМЦПЗ».

Outcome: approved