Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з дпним позовом до відповідача територіальної громади в особі Бондарівської сільської ради , в якому просить встановити факт належності 1/2 частини квартири [ADDRESS] спадкодавцю [PERSON] та визнати за ним право власності на спадкове майно. Свій позов обгрунтував тим, що [INFO] померла його дружина - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй на праві власності майно, яке складається з 1/2 частини вказаної приватизованої квартири . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Він звернувся із заявою про прийняття спадщини, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю відомостей про державну реєстрацію даної квартири на праві власності. У зв'язку з цим, спадкоємець не має можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на спадкове майно . В судове засідання позивач не з'явився, надіслав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає та незаперечує проти їх задоволення. А тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами . Дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 21 вересня 1965 року позивач та померла [PERSON] дійсно перебували в шлюбі. Відповідно до свідоцтва на право власності на житло № 839 від 30 січня 1996 року, квартира належить їм на праві спільної сумісної власності (без визначення часток кожного співвласника). При цьому, вказане свідоцтво не містить відомостей про державну реєстрацію права власності . За повідомленням КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації » Житомирської обласної ради від 16 червня 2014 року № 546, реєстрація права приватної власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] не проводилась . Те, що [PERSON] померла , підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12 листопада 2007 року . Спадкоємцем першої черги за законом є позивач по справі - [PERSON], який на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем, що підтверджується матеріалами справи. Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у вказаній квартирі, зважаючи на відсутність на правовстановлюючому документі відомостей про державну реєстрацію права власності на неї,що підтверджується листом Коростенської районної державної нотаріальної контори від 02.07.2014 року 3 711/02-17 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. При здійсненні громадянами свого права на приватизацію квартир державного житлового фонду відбувається відчуження квартири від одного власника до іншого (від держави до громадянина), яке здійснюється без укладення договору про відчуження у вигляді оформленого свідоцтва. Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначив, що передача квартир оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру і не потребує нотаріального посвідчення, при цьому прямо не визначив момент виникнення права власності. Вказаний Закон не пов'язує момент виникнення права власності на приватизовану квартиру з реєстрацією права власності. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (чинного з 04 серпня 2004 року), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, державна реєстрація речового права це лише визнання і підтвердження державою факту виникнення права на нерухоме майно та є лише адміністративним актом. Враховуючи викладене та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя набула право власності на квартиру [ADDRESS]. При цьому, таке право власності померла набула спільно з позивачем по справі - [PERSON] За змістом ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Звернення до суду свідчить про те, що позивач від спадщини не відмовляється, що дає суду підстави для того, щоб визнати його єдиним спадкоємцем за законом на спадкове майно, що раніше належало його дружині. Таким чином, квартира [ADDRESS], у відповідності до ст. 22 КпШС України, чинного на час виникнення спірних правовідносин, була об'єктом спільної сумісної власності подружжя - [PERSON] та [PERSON], які мали рівні частки у праві на майно, а тому даний факт не потребує встановленню в судовому порядку. Викладене є підставою для того, щоб встановити право власності позивача в порядку спадкування по закону на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. На час набуття права власності спадкодавцем на спірний будинок державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, регулювалася підзаконними нормативними актами,зокрема такими як "Інструкція про прядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР", яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомукнгоспу від 13.12.1995 року №56, а підстави набуття права власності на таке майно визначались ст.ст.100,101 ЦК УРСР. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 04.01.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину , мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладені обставини та

Outcome: approved