Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] у січні 2014 року пред'явив до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання, посилаючись на те, що продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, відповідач є його батьком, будь-якої допомоги на його утримання не надає. У зв'язку з цим просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку, до закінчення навчання чи досягнення ним двадцяти трьох років. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав із викладених у позовній заяві обставин, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позову не визнавав, стверджуючи, що не має можливості утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, оскільки має кредитні зобов'язання. У зв'язку з цим просив оголосити в розгляді справи перерву для подання ним доказів на підтвердження обставин, якими він обґрунтовував свої заперечення проти позову. Після оголошеної судом перерви відповідач [PERSON] ніяких доказів не надав, пояснив, що на даний час має відповідний медичний висновок про те, що не може працювати за станом здоров'я, але разом із тим вирішив визнати позов, оскільки згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітку до закінчення навчання сина, але не довше, ніж до досягнення ним 23 років. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Позивач [PERSON] народився [INFO] від шлюбу відповідача [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 15 лютого 1996 року. [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON], [INFO], що слідує з довідки № 13 Зеленівської сільської ради Амвросіївського району Донецької області від 14 січня 2014 року. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач добровільно коштів на його утримання не надає, у зв'язку з чим він повністю перебуває на утриманні матері. Згідно з довідкою № 11790 від 21 листопада 2013 року позивач [PERSON] навчається в Харцизькому металургійному технікумі Державного вищого навчального закладу Донецького національного технічного університету денної (бюджетної) форми навчання. Дата закінчення навчання - 30 червня 2016 року. Судом установлено, що у зв'язку з навчанням на денному відділенні позивач [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки повністю перебуває на утриманні матері, самостійних доходів, крім стипендії, не має. Судом не встановлено, а відповідачем не наведено ніяких доказів про те, що він за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може надавати утримання сину, який продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Зокрема, в судовому засіданні судом роз'яснено відповідачу його право подати всі необхідні докази на обґрунтування заперечень проти позову. За клопотанням відповідача судом оголошувалася перерва у розгляді справи для подання ним таких доказів. Однак зазначеним правом відповідач [PERSON] не скористався та не надав суду жодного доказу, який би свідчив про те, що він не має можливості надавати сину матеріальне утримання, якого той потребує у зв'язку з продовженням навчання. Натомість відповідач зазначив, що визнає позов та згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітку до закінчення навчання сина, але не довше, ніж до досягнення ним 23 років. Судом роз'яснено позивачу наслідки визнання ним позову, передбачені статтею 174 ЦПК України, зокрема те, що за наявності для того законних підстав суд ухвалить рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, беручи до уваги, що відповідач ніяких доказів на обґрунтування заперечень проти позову не надав та визнав позов, суд перевіряє наявність законних підстав для його задоволення, зокрема: Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у в'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На підставі наданих позивачем доказів, аналіз яких наведено вище, судом установлено, що позивач [PERSON] продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Жодних доказів про те, що відповідач [PERSON] не може надавати сину такої допомоги судом не встановлено. Таким чином судом установлено наявність у відповідача обов'язку, передбаченого ст. 199 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як пояснив у судовому засіданні відповідач [PERSON], на його утриманні нікого з перелічених осіб немає. Будь-яких інших обставин, що мають істотне значення, судом також не встановлено. З цих підстав, з урахуванням зазначених вище вимог закону щодо визначення розміру аліментів, позов [PERSON] підлягає до задоволення шляхом стягнення в його користь із відповідача щомісячно 1/4 частини всіх видів заробітку, на утримання позивача у зв'язку з продовженням ним навчання та потребою у зв'язку з цим матеріальної допомоги, до закінчення навчання, але не довше, як досягнення ним двадцяти трьох років відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України. Крім цього, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів у межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved