Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що між ними 15.09.2017 року укладений шлюб від якого [INFO] народився син [PERSON] , який проживає з нею, позивачем та перебуває на її утриманні . Вказує, що з травня 2018 року вони з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства, проживають окремо . Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати свою дитину, добровільно не надає кошти на утримання дитини. На сьогоднішній день їй самій важко утримувати сина, враховуючи підвищення цін на оплату комунально-житлових послуг, підвищення цін на продукти харчування. Зазначає, що в повній мірі забезпечити дитину усім необхідним самостійно вона не може . Також відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ч.2 та ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Вказує, що відповідач витрачає кошти на свої потреби, інтересами сім`ї не цікавиться. Відповідач [PERSON] не працевлаштований проте є працездатним і має можливість працювати, а вона, позивач не має змоги вийти на роботу та утримувати себе, у зв`язку з доглядом за дитиною, якій ще не виповнилось одного року. Як їй відомо, чоловік працює закордоном та має доходи. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти та просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 2 000 грн. щомісячно та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 2000 грн. У судовому засіданні позивач підтримала мотиви та вимоги позову. Відповідач у судове засідання не з`явився, представник відповідача адвокат Романчич М.В. подала до суду відзив на позов відповідно до якого відповідач [PERSON] позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини визнає частково, а в частині стягнення аліментів на утримання дружини не визнає. Зазначила, що відповідач добровільно надавав кошти на утримання , купляв одяг, підгузники та харчування для дитини. Вказує, що [PERSON] працював водієм у ТзОВ «Євротрансклас-1» , де одержував заробітну плату в розмірі 4200 грн. в місяць В даний час він не працює, що підтверджується трудовою книжкою .Віза відповідача відкрита до 02.08.2019 р. ,тому при заробітній платі 4200 відповідач не може сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. Враховуючи мінімальний розмір аліментів відповідач згідний сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1000 грн. Позивач сама залишила відповідача та перейшла проживати до своїх батьків , хоча в нього були значно кращі умови для проживання дитини. Крім того, позивач не дає батькові спілкуватися з дитиною із-за чого останній звертався до Печеніжинської селищної ради. Відповідно до вимог ст..84 Сімейного кодексу дружина має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Вказує, що відповідач не має змоги надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, так як в даний час не працює. Виходячи з матеріального стану відповідача він не може сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. та на утримання дружини 2000 грн. Представник позивача просить врахувати відзив та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. а в частині позову про стягнення аліментів на утримання дружини - відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 15.09.2017 року зареєстрували шлюб, про що 15.09.2017 року складено відповідний актовий запис № 44 (а.с.4). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Син [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою № 1257 від 19.06.2019 р., виданої виконкомом Печеніжинської селищної ради ОТГ Коломийського району (а.с.34). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 75 СК України дружина та чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право наутримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Згідно ч.1 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Крім того ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суми прожиткового мінімуму на 2019 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" і на даний час (з 01 липня ) прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1699 гривень, де прожитковий мінімум - це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Доказів того, що відповідач [PERSON] на даний час працевлаштований суду не представлено. Також відсутні дані про матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, а також те, що позивачем не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. щомісячно та аліменти на утримання позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, суд доходить висновку, що буде законним і справедливим проводити стягнення з відповідача аліментів на користь позивача: на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та на утримання позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.В задоволенні решти позову слід відмовити. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141ЦПК України. На підставі наведеного та ст.ст.84, 180, 182, ч.1 ст.184, ст.191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved