Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про зняття арешту з майна, в якому просить скасувати з Державного реєстру прав відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про обтяження, реєстраційний номер обтяження 2278947, зареєстрований 11.08.2005 об 11-43 год. за №2278947 реєстратором: Зугреська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова від 31.03.1998 видана Харцизьким Міським судом, об`єкт обтяження: все майно, належне [PERSON] . Позовні вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] .. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 0,0500 га, що розташована в с. Новолександрівка, автомобіль марки «ВАЗ-2172», 2008 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] , Ѕ частки квартири [ADDRESS] . В установлений законом строк, позивач звернулась до п`ятої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про відкриття спадщини, де була заведена спадкова справа №196. Постановою п`ятої запорізької державної нотаріальної контори від 27.10.2020 року №2239/02-31 позивачці було відмолено у вчинені нотаріальної дії у зв`язку з тим, що у державному реєстрі речових прав на нерухоме прав на нерухоме майно існує арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 2278947, зареєстрований 11.08.2005 11:43 за №2278947 реєстратором Зугреська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова б/н 31.03.1998, Харцизький Міський суд, об`єкт обтяження невизначене майно, все майно, власник [PERSON] , додаткові дані: архівний номер 5052328DONETSK2301, архівна дата: 17.06.2003, дата виникнення 31.03.1998, № реєстру: 254909-3512, внутр. №2301B3227F44С29693В. На теперішній час позивач не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що згідно відповіді Часів-Ярської державної нотаріальної контори архівні документи з державної нотаріальної контори м. Зугрес (Донецька область) не передавались, а м. Харцизьк та м. Зугрес відносяться до тимчасово окупованої території і мають особливий правовий режим, тому ідентифікувати особу боржника з особою спадкодавця не має юридичної можливості, тому що листування з тимчасово окупованою територією відсутнє, відправити туди нотаріальні запити щодо надання додаткових даних по обтяженню неможливо. Вказаний арешт не пов`язаний із спадковим майном, цей арешт по суб`єкту, де ПІБ - [PERSON] , але дата народження, місце народження, адреса реєстрації та ідентифікаційний код якої невідомі та не співпадають з спадкодавцем. Крім того, [PERSON] ніколи не проживав та не мав власності в м. Харцизьк, м. Зугрес. Так як, всі дані по арешту на об`єкти знаходяться на непідконтрольній території та можливість в позасудовому порядку вирішити ці питання не має можливим. З огляду на вищевикладене, позивач просить зняти арешт. Ухвалою від 24.12.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам надано строк для надання відзиву та заперечення на відзив. Зобов`язано третю особу - П`яту запорізьку державну нотаріальну контору надати копію спадкової справи №196, заведеної 12.06.2020 після смерті [PERSON] 12.01.2021 П`ята запорізька державна нотаріальна контора направила заяву з копією спадкової справи №196, заведеної 12.06.2020 після смерті [PERSON] . В заяві державний нотаріус Сидорук К.В. просить розглядати справу без його участі та вирішення питання про можливість зняття арешту покладає на розсуд суду. Визначений частиною третьою статті 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачі у наданий судом строк та станом на день розгляду справи своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористались, відзив на позов не подали, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідачів до суду не надходило, відтак відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати усунення будь-яких порушень (обмежень) в здійсненні ним права користування розпорядження майном, яке фактично її належить, в тому числі може звернутися з позовом про зняття арешту з майна відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 03.06.2012 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна». Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено випадки зняття арешту з майна боржника державним виконавцем, а у всіх інших випадках відповідно до ч.5 ст.59 цього ж Закону арешт може бути знятий з усього майна боржника або його частини за рішенням суду. Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» усі дії в рамках виконавчого провадження здійснюються виключно стосовно майна, яке належить боржнику. Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що батько позивача, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Запоріжжі (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 26.12.2019 видане Шевченківський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області). 16.06.2020 державним нотаріусом П`ятої запорізької державної нотаріальної контори Сидорук К.В. заведено спадкову справу №196, після смерті [PERSON] 27.10.2020 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про поділ спадщини, відповідно до якого [PERSON] успадковує права на земельну ділянку площею 0,0500 га, місце розташування: Запорізька область, Запорізький район, Новоолександрівська сільська рада, за межами населеного пункту, кадастровий номер: 2322187900:01:002:0955; автомобіль марки ВАЗ-2172, рік випуску 2008, реєстраційний номер [NUMBER] . 27.10.2020 державним нотаріусом Сидорук К.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки на майно, належне [PERSON] , накладено арешт, а відповідно до п.п. 4.17, п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Так, за даними Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виявлено арешт нерухомого майна: реєстраційний номер 2278947 від 11.08.2005 року, дата виникнення обтяження 31.03.1998 р., накладено арешт на майно [PERSON] на підставі постанови б/н 31.03.1998 Харцизького Міського суду. У відповіді на запит державного нотаріуса Сидорук К.В. щодо ідентифікації особи [PERSON] , №1590/02-14/196-2020 від 14.08.2020 завідувача Часів-Ярської державної нотаріальної контори Явнюк С.В. зазначила, що особу [PERSON] , 1949 р.н., померлого [INFO] ідентифікувати не можливо, оскільки Зугреська державна нотаріальна контора тільки зареєстрована за поштовою адресою у [ADDRESS] . Архівні документи до нотаріальної контори м. Часів-Яра не передавались, а знаходяться у державній нотаріальній конторі м. Зугрес, Донецької області, доступ до яких відсутній. Судом встановлено, що, по-перше, особу боржника, на майно якого накладено арешт на підставі постанови від 31.03.1998 Харцизького Міського суду, ідентифікувати будь-яким чином неможливо, адже наразі відсутні відомості щодо місця проживання цієї особи, його місця народження, номеру картки платника податків тощо. По-друге, підстави для реєстрації обтяження виникли ще до набуття батьком позивачки права власності на квартиру [ADDRESS] , яке відповідно до Свідоцтва № [NUMBER] набуто 24.01.2002 на підставі розпорядження Шевченківської райадміністрації № 251 (а.с. 14), а також до придбання ним автомобіля марки «ВАЗ-2172», реєстраційний номер [NUMBER] , 2008 року випуску (а.с. 13). По-третє, за відповіддю Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, який міститься в матеріалах спадкової справи, батько позивачки з 17.08.1977 по день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з вищевикладеним, судом встановлено, що виконавче провадження стосувалось іншої особи, а не батька позивачки, який має таке саме прізвище, ім`я та по батькові. Позасудовим шляхом вирішити питання зняття арешту не можливо, адже місто Харцизьк (у тому числі м. Зугрес) Донецької області внесений до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085. За таких обставин суд дійшов до висновку, що позивач обґрунтовано звернулася із позовом за захистом свого порушеного права, та право позивача підлягає захисту відповідно ст. 16 ЦК України, тому суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved