Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явив до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що шлюб зареєстрований 28 серпня 1999 року у відділі РАГС Тернопільської міської ради, про що зроблено актовий запис № 985. Від шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок сварок, байдужості та неповаги один до одного між ними припинилися подружні відносини, вони перестали вести спільне господарство та вирішили розірвати шлюб. За таких обставин просить шлюб розірвати, проти примирення категорично заперечує, оскільки перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явилася, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позовну заяву не подавала. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи в порядку статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) зареєстрували шлюб 28 серпня 1999 року, про що зроблено актовий запис за №985 відділом РАГС Тернопільської міської ради та 28 серпня 1999 року видано свідоцтво про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу у сторін [INFO] народилась дочка [PERSON], про що зроблено актовий запис №167 відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, яким видано свідоцтво про народження [NUMBER]. Спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок непорозумінь та сварок, байдужості та неповаги один до одного між ними припинилися подружні відносини, та вони перестали вести спільне господарство. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд вважає , що сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved