Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Лубенський міжрайонний прокурор звернувся в суд в інтересах держави в особі Державної казначейської служби України до [PERSON] про стягнення збитків в порядку регресу. У позові вказав, що вироком Лубенського міськрайонного суду від 11.01.2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 365, ч.3 ст. 365, ч.1 ст. 366 КК України і призначено йому покарання у вигляді 7 років позбавлення волі. Водночас [PERSON] звернувся в суд з позовом до дільничного інспектора Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області [PERSON], УМВС України в Полтавській області, Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області та Державного казначейства України про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди завданої злочином в сумі 83 грн. 59 коп. відшкодування судових витрат, 2000 грн. за надання юридичної допомоги та 4500 грн. завданої моральної шкоди, а всього 6583 грн. 59 коп. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області позов [PERSON] було задоволено та стягнуто з державного бюджету України шляхом зобов»язання Державної казначейської служби списати в безспірному порядку присуджені кошти з єдиного казначейського рахунку державного бюджету України на користь [PERSON] 6583 грн. 59 коп. 23.06.2014 року Державним казначейством України згідно з виконавчими листами Апеляційного суду Полтавської області від 21.10.2013 року по справі № 1618/3387/12, були перераховані кошти в сумі 6583 грн. 59 коп. на користь [PERSON] Враховуючи , що відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, та що згідно Конституції України і Закону України "Про прокуратуру" на органи прокуратури покладається обов'язок представництва інтересів держави в суді у випадках визначених законом, прокурор прохає суд стягнути з [PERSON] на користь Держави в особі Державної казначейської служби України кошти в порядку регресу в сумі 6583 грн. 59 коп. В судовому засіданні прокурор Чепурна Л.І. заявлені в позові вимоги підтримала, прохає їх задовольнити. Не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.30,36) В даний час відбуває покарання в Менській ВК - 91. Заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажним, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п.9 ч.9 розділу VI Бюджетного кодексу України кошти, відшкодовані державою з державного бюджету вважаються збитками державного бюджету. Судом встановлено, що вироком Лубенського міськрайонного суду від 11.01.2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 365, ч.3 ст. 365, ч.1 ст. 366 КК України і призначено йому покарання у вигляді 7 років позбавлення волі (а.с.13-29). Водночас потерпілий по даній справі [PERSON] звернувся в суд з позовом до дільничного інспектора Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області [PERSON], УВС України в Полтавській області, Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області та Державного казначейства України про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди завданої злочином в сумі 83 грн. 59 коп. відшкодування судових витрат, 2000 грн. за надання юридичної допомоги та 4500 грн. завданої моральної шкоди, а всього 6583 грн. 59 коп. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області позов [PERSON] було задоволено та стягнуто з державного бюджету України шляхом зобов»язання Державної казначейської служби списати в безспірному порядку присуджені кошти з єдиного казначейського рахунку державного бюджету України на користь [PERSON] 6583 грн. 59 коп. 23.06.2014 року Державним казначейством України згідно з виконавчими листами Апеляційного суду Полтавської області від 21.10.2013 року по справі № 1618/3387/12, були перераховані кошти в сумі 6583 грн. 59 коп. на користь [PERSON] (а.с. 5-10). Згідно ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладено обов'язок здійснювати представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Враховуючи вищевикладене, позов слід задовольнити. При подачі до суду матеріалів позовної заяви, на підставі п.11 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. При таких обставинах судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави, відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України

Outcome: approved