overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , та просила стягнути з нього аліменти на своє навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, щомісячно, до закінчення нею навчання. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву якою просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, але подав заяву про визнання позовних вимог, та справу просить розглядати без його участі. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як встановлено судом, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.12.1999 року, батьком [PERSON] , [INFO] , записаний відповідач [PERSON] (а.с.4). Згідно довідки № 248 від 02.09.2019 року, [PERSON] з 01.09.2019 року є студентом ОР Бакалавр 1 курсу денної форми навчання за напрямом "Ветеринарна медицина" факультету ветеринарної медицини Національного університету біоресурсів і природокористування України, рік закінчення навчання 30.06.2022 року (а.с. 3). Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ч.1). При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 2). Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою пред`явлення позову є 23.09.2019 року. Виходячи з обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на її утримання врозмірі 1/4 частини його заробітку, щомісячно, починаючи стягнення з 23.09.2019 року до закінчення [PERSON] навчання, тобто до [INFO] . В силу статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір у дохід держави в сумі 768,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягенння аліментів з [PERSON]на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з 26 листопада 2005 року позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі . Від вказаного шлюбу [INFO] року народився син [PERSON] . Шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач не надає допомоги на утримання своєї дитини в добровільному порядку тому позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку , але не менше 30% прожиткового мімімуму для дитини певного віку . В судове засідання представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності . Просив позов задовольнити в повному обсязі . Відповідач до суду повторно не з"явився . Причину своєї неявки суду не повідомив . На підставі наявних в справі доказах суд ухвалив провести заочний розгляд справи . Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява про стягнення аліментів підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами справі було укладено шлюб 26 листопада 2005 року . Від вказаного шлюбу [INFO] року народився син [PERSON] , що стверджується Свідоцтвом про народження від 04 травня 2006 року , серія [NUMBER] (а.с.4) . В даний час дитина проживає спільно зі своєю матір"ю позивачкою по справі та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Відповідно до вимог ст.. 182ч.2 СК України , мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ,ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . При призначенні розміру аліментів суд враховує , що відповідач по справі в суд не зявився, своєї позиції у вирішенні вказаного спору не вказав, однак сам працює , отримує заробітну плату, має молодий, працездатний вік тому суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів ,щомісячно і до повноліття дитини , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . За таких підстав , суд вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, в якій зазначає, що її донці [INFO] виповнилося 18 років [PERSON] є батьком доньки [PERSON], що підтверджує свідоцтво про народження. З 1 вересня 2012 року донька навчається в Запорізькому професійно торгово - кулінарному ліцеї. В позивача тяжке матеріальне становище яке потребує допомоги. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/6 усіх його видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, до закінчення навчання доньки , або до досягнення 23 річного віку, починаючи з дня подачі заяви. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та показала, що її донька [PERSON] навчається в Запорізькому професійно торгово-кулінарному ліцеї. В квітні цього року їй виповнилося 18 років. До її повноліття відповідач виплачував аліменти. Оскільки донька потребує матеріальної допомоги в зв'язку із навчанням, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/6 частини з усих видів заробітку відповідача, до закінчення навчання доньки або до досягнення нею 23 річного віку. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та показав, що дійсно він має доньку [PERSON] яка навчається в ліцеї. Але оскільки він є інвалідом 3 групи і потребує лікування він не спроможний виплачувати аліменти. Просить у задоволенні позову відмовити. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов повинен бути повністю задоволений. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 05 лютого 1997 року Великобілозерським відділом реєстрації актів громадського стану Запорізької області [PERSON] народилася [INFO] і її батьком записаний [PERSON]. Згідно довідки про склад сім'ї Великобілозерської сільської ради № 595 від 10.04.2014 року, позивач має склад сім ї: чоловік - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Запорізького професійного торгово - кулінарного ліцею № 116 від 01.04.2014 року [PERSON] навчається на II курсі денного відділення, бюджетної групи. Згідно ст. 199 СК України "Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років…". Дійсно згідно довідки МСЄК відповідач є інвалідом 3 групи. Але суд вважає, що відповідач спроможний виплачувати аліменти, оскільки отримує пенсію, тримає домашнє господарство. Суд вважає, що оскільки повнолітня дочка сторін продовжує навчатися і потребує матеріальної допомоги відповідач повинен сплачувати аліменти на її утримання досягнення нею 23 років. Враховуючи матеріальне становие сторін, суд вважає, що аліменти на утримання дочки повинні стягуватись у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку. . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON]звернулася до суду з позовом, вказавши, що 01.06.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] зареєстрованим у відділі ВРАЦС Соломянського РУЮ у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 826. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, втрачене взаєморозуміння. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинили. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалася остаточно, і не підлягає поновленню, просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву, згідно якої просить розглянути справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.10 - заява). Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку (а.с.9- оголошення в газеті "Вісті Придніпров'я") . У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.06.2013 року про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 826 ( а.с. 5 - копія свідоцтва про шлюб ). Позивачка згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена. Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка надала до суду заяву про залишення прізвища, суд вважає необхідне залишити їй прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, з відповідачем не проживає, не підтримує близьких стосунків, не веде спільного господарства, не примирилися, спору відносно поділу майна та місця проживання неповнолітньої дитини між сторонами на даний час немає. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що на позові наполягає та просить розглянути справу у її відсутність. Просить залишити їй прізвище, взяте при реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Відповідач в підготовче засідання не з`явився, надав суду письмову заяву в якій проти позову не заперечує. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого засідання. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.07.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.07.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили подружнє життя, не ведуть спільного господарства, не примирилися, на даний час спору відносно поділу майна та місця проживання неповнолітньої дитини між сторонами немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхньої дитини. За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, інтересам дитини, тому надалі є недоцільним. При реєстрації розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище, взяте при реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог п.9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, з відповідачем не проживає, не підтримує близьких стосунків, не веде спільного господарства, не примирилися, спору відносно поділу майна між сторонами на даний час немає. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище, взяте при реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що на позові наполягає та просить розглянути справу в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.09.1963 року, що підтверджено повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11.09.2019 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Сторони припинили подружнє життя, не ведуть спільного господарства, не примирилися, спору відносно поділу майна між сторонами на даний час немає. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому надалі є недоцільним. При реєстрації розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище, взяте при реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави у розмірі 768,40 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона влітку 2017 року привезла з м. Єнакієво де мешкає зі своєю родиною, на підконтрольну територію України грошові кошти у розмірі 10000,00 доларів США та передала їх своїй матері [PERSON] з метою покладення на депозитний рахунок, відкритий на ім`я позивача. Проте в подальшому вона дізналася, що [PERSON] поклала кошти на депозитний рахунок на своє ім`я, і на даний час з урахуванням нарахованих процентів сума вкладу становить 10621,70 доларів США. Оскільки вказаний депозитний договір не підлягає достроковому розірванню, а відповідач не повертає їй грошові кошти, позивач змушена звернутись до суду із позовом, в якому просила визнати за нею право власності на грошові кошти в сумі 10621,70 доларів США, що розміщені на депозитному рахунку в КБ "Приватбанк", відкритий на ім`я [PERSON] . Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя від 28.02.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Позивач\~ [PERSON] в судове засідання надала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до ст.4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та не заперечувалося сторонами факт передачі [PERSON] грошових коштів у розмірі 10000,00 доларів США відповідачу [PERSON] , з метою відкриття депозитного рахунку в установі банку. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Статтею 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За наведених обставин у інший спосіб, крім як за рішенням суду, позивач не може захистити своє право, тому з метою захисту майнових прав позивача, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 20 грудня 2012 року вона і відповідач уклали шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Ганнівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, актовий запис №. 03. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені з травня 2015 року, спільного господарства вони не ведуть. Просить розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем в судовому порядку. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явилася, до позову додала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просить задовольнити, у разі неявки в судове засідання відповідача, ухвалити заочне рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судові повістки направлялась йому за зареєстрованим місцем проживання і були повернені підприємством поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання". На підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Приймаючи до уваги згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що 20 грудня 2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Ганнівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, актовий запис №. 03. Позивач заявила позов про розірвання шлюбу у зв'язку з тим, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося, шлюбні стосунки вони припинили з травня 2015 року, проживають окремо один від одного, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем та знаходиться на її утриманні, спільного господарства не ведуть, не пов'язані спільним побутом, на примирення вона не згодна, що свідчить про неможливість їх подальшого подружнього проживання. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки суперечить інтересам [PERSON], тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що їй відповідно до договору дарування належить житловий будинок, що знаходиться в м. Кобеляки, вул. Франка, 18 Полтавської області, загальною площею, який належав її дідові [PERSON]. В будинку значиться зареєстрованою її сестра [PERSON], [INFO], яка фактично у даному помешканні не проживає з 2001 року. Однак відповідач [PERSON] на вимоги знятися з реєстраційного обліку не реагує. Позивач прохає суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою м. Кобеляки, вул. Франка, 18 Полтавської області, зобовязати її надати свій паспорт громадянина України до Кобеляцького районного сектору Управління державної міграційної служби України в Полтавській області для зняття з реєстрації, зобовязати Кобеляцький районний сектор Управління державної міграційної служби України в Полтавській області зняти [PERSON], [INFO] з реєстраційного обліку в будинку за адресою м. Кобеляки, вул. Франка, 18 Полтавської області. Позивач [PERSON], надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Представник позивача [PERSON] [PERSON], надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та дату розгляду справи через оголошення в пресі, в газеті "Зоря Полтавщини", в судове засідання не зявилася. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачу належить житловий будинок, що знаходиться в м. Кобеляки, вул. Франка, 18 Полтавської області, в якому зареєстрована її сестра [PERSON], [INFO], яка фактично у даному будинку не проживає з 2001 року (а.с. 9-13, 20). Тому оскільки відповідач [PERSON] не проживає у спірному житлі, не реагує на вимоги позивача добровільно знятися з реєстрації, відповідно до ст.ст. 107, 171 ЖК України, ст.ст. 15, 16, 319, 346, 356, 391 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», її слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зобовязати відповідача надати свій паспорт до Кобеляцького районного сектору Управління державної міграційної служби України в Полтавській області та зобовязати Кобеляцький районний сектор Управління державної міграційної служби України в Полтавській області зняти [PERSON] із реєстраційного обліку.

Outcome: approved