Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогами про скасування права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24 липня 2006 року ним укладено договір дарування житлового будинку в [ADDRESS] реєстровий номер 653. На підставі цього договору дарування відповідач [PERSON] зареєструвала право власності на вищевказане майно в Зборівському РБТІ. Однак, рішенням Зборівського районну суду від 20 липня 2011 року договір дарування житлового будинку від 24.07.2007 року (реєстровий номер 653), витяг з реєстру права власності на цілу частину будинковолодіння в [ADDRESS] на ім'я [PERSON] визнано частково недійсним та рішенням Зборівського районну суду 16 вересня 2015 року визнано недійсним та скасовано рішення Кобзарівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області №35 від 25 листопада 2005 року «Про оформлення права приватної власності на житловий будинок в [ADDRESS]», визнано недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок по [ADDRESS], видане Кобзарівською сільською радою 05 червня 2006 року на ім'я [PERSON], визнано недійсним договір дарування житлового будинку від 24 липня 2006 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований в нотаріальному реєстрі за №653. Позивач 10 травня 2018 року звернувся до державного реєстратора за отриманням інформації з державного реєстру речових прав не нерухоме майно та йому видано офіційну довідку де власником будинковолодіння за адресою [ADDRESS] вказано відповідачку [PERSON]. Із роз'яснення реєстратора я зрозумів, що скасовано всі правовстановлюючі документи на підстав яких подаровано будинок та виписано свідоцтво на право власності, однак саме право власності не було скасовано, тому виникла необхідність звернутися в суд із вимогами про скасування права власності на житловий будинок. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримують з мотивів викладених у позовній заяві та просять їх вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, суд повідомила, що перебуває за межами України. Враховуючи розумні строки розгляду справи, те що відповідачу надано достатній час для вчення процесуальних дій щодо заявлених позовних вимог, про день та час розгляду справи відповідач повідомлена належним чином, що згідно ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, в силу ч.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що рішенням Зборівського районного суду від 20 липня 2011 року договір дарування житлового будинку від 24.07.2007 року, витяг з реєстру права власності на цілу частину будинковолодіння в [ADDRESS] на ім`я [PERSON] визнано частково недійсним. Крім цього, рішенням Зборівського районного суду від 16 вересня 2015 року, яке набрало законної сили, визнано недійсним та скасовано рішення Кобзарівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області №35 від 25 листопада 2005 року «Про оформлення права приватної власності на житловий будинок в [ADDRESS], визнано недійсним свідоцтво про права власності на житловий будинок по [ADDRESS] видане Кобзарівською сільської радою 05 червня 2006 року на ім`я [PERSON]. Визнано недійсним договір дарування житлового будинку від 24 липня 2006 року укладений між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований в нотаріальному реєстру за №653 Відповідно до ст. 41 Конституції України,кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 статті 321ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Закону України"Продержавну реєстраціюправ нанерухоме майнота їхобтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. З'ясувавши обставини справи, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до переконання, що позов обґрунтований і його слід задовольнити.

Outcome: approved