Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до фізичної особи підприємця [PERSON] , 3-я особа: Відділ торгівлі, побуту та захисту прав споживачів Сумської міської ради про захист прав споживачів, розірвання договору, відшкодування майнових збитків та моральної шкоди, свої позовні вимоги мотивує тим, що 09.07.2019 року між ним та ФОП [PERSON] був укладений письмовий договір побутового підряду на виконання робіт з виготовлення та установки ПВХ конструкцій (металопластикового вікна та дверей), за умовами якого відповідач зобов`язалася виготовити та встановити для замовника металопластикове вікно та двері для кухні загальною вартістю 6850 грн.. При цьому, сторони домовились, що конфігурація, розміри ПВХ конструкцій, строк виконання договору та ціна визначаються у бланку замовлення, який є невід`ємною частиною договору. Так, згідно із бланком замовлення ФОП [PERSON] повинна була доставити та встановити для замовника металопластикове вікно та двері узгодженої між нами конфігурації та розміру 01 серпня 2019 року, а замовник в день підписання вищевказаного договору передати їй попередню оплату у сумі 4000 грн. у рахунок належних з нього за договором платежів. Однак, у визначений договором строк, тобто 01 серпня 2019 року, вікна та двері замовнику доставлені не були, а ФОП [PERSON] та її працівники перестали відповідати на телефонні дзвінки, грошові кошти не повернули. 02.10.2019 року позивачем було направлено ФОП [PERSON] претензію з приводу порушення нею зобов`язань за договором. ФОП [PERSON] отримала дану претензію, але на неї не відреагувала та грошових коштів йому не повернула. На сьогоднішній день виконавець не приступила до виконання зобов`язань за договором у узгоджений строк, не замовила металопластикові вироби у виробника продукції, не повернула гроші у розмірі 4000 грн. замовнику. А тому просить розірвати договір побутового підряду від 09 липня 2019 року, укладений між ним та ФОП [PERSON] , а також стягнути з ФОП [PERSON] на його користь збитки у розмірі 4000 грн., 3% річних в сумі 41 грн. 10 коп., інфляційні витрати за період користування грошима в сумі 72 грн. 34 коп. та моральну шкоду в сумі 8 000 грн.. Позивач [PERSON] в письмовій заяві позов підтримав у повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутність та відсутність позивача. Відповідач ФОП [PERSON] про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, в судове засідання не з`явилася. 3-я особа: Відділ торгівлі, побуту та захисту прав споживачів Сумської міської ради про день та час слухання справи повідомлений належним чином, представник в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що 09.07.2019 року між ним та ФОП [PERSON] був укладений письмовий договір, предметом якого є виконання робіт з виготовлення та встановлення металопластикових виробів із ПВХ профіля, асортимент (конфігурація), кількість, строк поставки визначаються у бланку замовлення, який є невід`ємною частиною договору, загальна вартість продукції становить 6850 грн. (а.с.5). Згідно із бланком замовлення ФОП [PERSON] повинна була доставити та встановити для замовника [PERSON] ПВХ конструкції узгодженої між нами конфігурації та розміру в строк до 01 серпня 2019 року, а замовник в день підписання вищевказаного договору передав їй попередню оплату у сумі 4000 грн. у рахунок належних з нього за договором платежів (а.с.6). У визначений договором строк, тобто до 01 серпня 2019 року, відповідачка свої зобов`язання за договором не виконала, грошові кошти позивачу не повернула. 02 жовтня 2019 року позивач направив ФОП [PERSON] претензію з приводу порушення нею зобов`язань за договором, також встановив для відповідача відповідний строк, протягом неділі з дня отримання листа, для того, щоб вона розпочала роботи з установки ПВХ конструкцій, та попередив про намір розірвати вищевказаний договір, якщо вона не приступить до виконання замовлення (а.с.7). На сьогоднішній день виконавець не приступила до виконання зобов`язань за договором, отримані від позивача кошти у розмірі 4000 грн. не повернула. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У силу ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як роз`яснено у статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплати неустойки. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг), споживач має право відмовитись від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений і строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця (ч. 2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». \~ \~ \~ \~Також, згідно з ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи, (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). \~ \~ \~ \~ Таким чином, враховуючи викладене, оскільки виконавець, одержавши суму попередньої оплати за роботу, своєчасно не виконала її згідно з умовами договору та не відреагувала на вимогу позивача, а тому наявні підстави для розірвання договору від 09.07.2019 року укладеного між ФОП [PERSON] та [PERSON] , а також на відшкодування позивачу сплачених ним коштів у розмірі 4000 грн., крім цього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних в сумі 41 грн. 10 коп. та інфляційні витрати в сумі 72 грн. 34 коп.. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.96 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» при вирішенні вимог споживачів про відшкодування на підставі ст. 24 Закону моральної шкоди суди повинні виходити з роз`яснень, які Пленум Верховного Суду України дав у постанові від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Зокрема, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку. Суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки щодо стягнення моральної шкоди задовольнити оскільки в результаті неправомірних дій відповідача позивач переніс нервовий зрив та потрясіння, протягом тривалого часу та чимало негативних емоцій та переживань. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved