Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою в якій просить суд, встановити факт, що її батьком є [PERSON] , який помер [INFO] в м. Радомишль Житомирської обл. В обґрунтування заяви зазначила, що між її батьками [PERSON] та [PERSON] були стосунки, в результаті яких мати [INFO] народила заявницю. 15.04.1965 Радомишльським РВ ДРАЦС був складений актовий запис № 59 про народження заявника, де прізвище дитини вказано [PERSON] народилася [INFO] в м. Радомишль Житомирської обл., в графі «батько» зазначено ім`я « [PERSON] ». [INFO] заявника, між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації якого дружині було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , діти [PERSON] , [PERSON] та заведено спадкову справу за № 74/2013. Нотаріус повідомив заявнику, що видати свідоцтво про право на спадщину не може у зв`язку з тим, що відсутні документи, які підтверджують родинні відносини з спадкодавцем, тому вказані обставини стали підставою для звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства. Заявниця у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву в якій просить суд провести розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги просить задовольнити (а.с.31). Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надіслали до суду заяви в яких просили суд провести розгляд справи у їх відсутність та встановити заявлений [PERSON] юридичний факт (а.с.32,34,35). Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступних висновків. Так судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження видане повторно 17.11.2015 серія [NUMBER] (а.с.13). Згідно копії Свідоцтва про народження від 24.11.1956 Серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.5). Згідно копії Свідоцтва про народження виданого повторно 30.03.2021 серія [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , батьками зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.15). 08.05.1965 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.6). [INFO] помер [PERSON] у віці 86 років у м. Радомишль Житомирської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть від 21.05.2013 серії [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17.01.2014, [PERSON] , державним нотаріусом Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області, на підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцями на зазначене у цьому свідоцтві майно [PERSON] , який помер [INFO] є в 1/4 частці його дочка [PERSON] , в 1/4 частці його дружина [PERSON] , в 1/4 частці його син [PERSON] , в 1/4 частці його дочка [PERSON] . Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.12). Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00030056042 від 24.03.2021, заявник перебувала у шлюбі з [PERSON] та після його реєстрації отримала прізвище " [PERSON] " (а.с.14). 27.05.2021 від Радомишльського районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшла копія актового запису про народження [PERSON] , № 59 від 15.04.1965, складеного Радомишльським відділом ДРАЦС у Житомирській області, з якого вбачається, що у графі батько зазначено « [PERSON] », заявником є [PERSON] (а.с.25,26). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до [INFO] , розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до частини другої статті 55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. У статті 2 Указу Президії Верховної Ради УРСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР» від 29.12.1969 № 2476-VII, передбачено, що Кодекс про шлюб та сім`ю Української РСР застосовується до шлюбно-сімейних правовідносин, що виникли після введення його в дію, тобто з 1 січня 1970 року. По шлюбно-сімейних правовідносинах, які виникли до 1 січня 1970 року, Кодекс застосовується до тих прав і обов`язків, що виникнуть після введення в дію Кодексу, за винятками, встановленими наступними статтями цього Указу. Згідно статті 6 Указу Президії Верховної Ради УРСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР» від 29 грудня 1969 № 2476-VII правила частин другої та третьої статті 53 Кодексу про встановлення в судовому порядку батьківства особи, з якою мати не перебувала в шлюбі, застосовуються у відношенні дітей, що народилися після введення в дію Основ законодавства Союзу РСР і союзних республік про шлюб та сім`ю, тобто після 01.10.1968. Відповідно до частини першої статті 7 Указу Президії Верховної Ради УРСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР» від 29 грудня 1969 № 2476-VII у відношенні дітей, які народилися до 01 жовтня 1968 року від осіб, що не перебувають між собою у шлюбі, батьківство може бути встановлено за спільною заявою матері дитини і особи, яка визнає себе батьком дитини. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановлення її місця проживання батьківство може бути встановлено за заявою батька. В разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина і яка визнавала себе батьком дитини, факт визнання нею батьківства може бути встановлений в судовому порядку. На підставі спільної заяви батьків або батька дитини або рішення суду про встановлення факту визнання батьківства провадиться відповідна реєстрація в органах запису актів громадянського стану з внесенням запису про батька у свідоцтво про народження дитини. Тлумачення вказаних норм свідчить, що: 1) правила частин другої та третьої статті 53 КЗпШС застосовуються для встановлення в судовому порядку батьківства особи, з якою мати не перебувала в шлюбі у відношенні дітей, що народилися після 01.10.1968; 2) у відношенні дітей, які народилися до 01.10.1968 умови встановлення факту визнання батьківства передбачалися частиною першою статті 7 Указу Президії Верховної Ради УРСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР». У разі смерті особи, факт визнання нею батьківства може бути встановлений в судовому порядку за наявності таких умов: (а) перебування дитини на утриманні такої особи; (б) визнання особою себе батьком дитини. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналогічні по суті висновки зроблені у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 570/2797/13-ц (провадження № 61-5970св18) та в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 серпня 2019 року в справі № 183/3834/15-ц (провадження № 61-28689св18). У постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18) зазначено, що «доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги». В ході судового розгляду справи підтверджено, що [PERSON] спільно проживав з [PERSON] в незареєстрованому шлюбі, вели спільне господарство і [INFO] у них народилась спільна дитина [PERSON] , батьком якої визнавав себе [PERSON] . Після народження дитини [PERSON] та [PERSON] 08.05.1965 уклали шлюб. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Враховуючи те, що від встановлення судом факту визнання [PERSON] батьківства відносно дитини, залежить реалізація заявником свого права на спадкування, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог заявника, як обґрунтованих та доведених належним чином. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved