Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Новгород-Сіверський районний центр зайнятості, в особі директора, звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування 4 165 гривень 35 копійок матеріальної шкоди (збитків). Заявлені позовні вимоги мотивовано тим, що 17 березня 2016 року до Новгород-Сіверського районного центру зайнятості як такий, що шукає роботу, звернувся громадянин [PERSON], [INFO]. В зв'язку з відсутністю підходящої роботи, за особистою заявою відповідача (в заяві про падання статусу безробітного від 18.03.2016 року відповідач повідомив та засвідчив особистим підписом, що він не навчається на денній формі навчання, та не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів) наказом від 22.03.2016 року № НТ160322 було прийнято рішення про надання [PERSON] статусу безробітного призначена виплата допомоги по безробіттю, відповідно до п.п. 1,3,4 ст.22; п.21 ст.23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, а у подальшому - витрачено кошти на професійну підготовку (навчання) відповідача, як особи зі статусом безробітного. Після з`ясування того, що на момент оформлення необхідних для набуття статусу безробітного документів відповідач був зайнятою особою, позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування витрат, пов`язаних з виплатами відповідачу по безробіттю та професійною підготовкою (навчанням) відповідача, як особи, що мала статус безробітного. В с у д о в о м у з а с і д а н н і : представник позивача, [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на вказані у позові доводи. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та висловилася про безпідставність заявленого позову. Також пояснив, що він «закинув» навчання та звернувся до позивача з метою набуття статусу безробітного. Власноручно заповнюючи 18 березня 2016 року необхідні для набуття статусу безробітного документи, він у заяві вказав відомості про те, що не навчається на денній (очній) формі навчання. 21 березня 2016 року звернувся до навчального закладу де навчався, «щоб забрати документи». При цьому не заперечував власноручного написання 21 березня 2016 року заяви про відрахування з числа студентів 21 березня 2016 року, за власним бажанням. Як не заперечував і розміру вказаних позивачем витрат, вимоги про відшкодування яких і є предметом позову. Представник відповідача, [PERSON] висловився про відсутність правових підстав для задоволення заявленого позову, внаслідок безпідставності заявлених позовних вимог. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача та дослідивши наявні у матеріалах справи докази суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав: згідно з вимогами ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вказаних вимог (визначених законодавцем у ч.ч. 3-5 ст. 13 ЦК України) суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші встановлені законом наслідки. По справі судом встановлено, що 17 березня 2016 року до Новгород-Сіверського районного центру зайнятості як такий, що шукає роботу, звернувся громадянин [PERSON], [INFO]. В зв'язку з відсутністю підходящої роботи, за особистою заявою відповідача (у власноручно написаній 18.03.2016 року заяві про падання статусу безробітного відповідач повідомив відомості, засвідчивши їх особистим підписом, про те, що він не навчається на денній формі навчання, та не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, хоча у дійсності був студентом першого курсу денної (очної) форми навчання механіко-технологічного факультету Чернігівського національного технологічного університету та відрахований лише з 21.03.2016 року за власним бажанням, за власноручно написаною 21.03.2016 року заявою про відрахування) наказом від 22.03.2016 року № НТ160322 позивачем (відповідними посадовими особами) прийнято рішення про надання [PERSON] статусу безробітного та призначена виплата допомоги по безробіттю, відповідно до п.п. 1,3,4 ст.22; п.21 ст.23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, а у подальшому - витрачено кошти на професійну підготовку (навчання) відповідача, як особи зі статусом безробітного. 25 березня 2016 року між Новгород-Сіверським районним центром зайнятості та громадянином [PERSON] ( відповідачем у справі) укладений договір №2500/79-16і-5901 про професійне навчання безробітного. За направленням Новгород-Сіверського РЦЗ, наказом №106 від 28 березня 2016 року ДП «Сумський навчальний центр ДПАТ «Будівельна компанія «Укрбут», відповідача зараховано до складу навчальної групи №2/16 ПРП ЦЗ про що свідчить відмітка про прийняття на професійне навчання. Встановлені судом фактичні обставини беззастережно свідчать про те, що відповідач, будучи зайнятою особою (що виключало можливість отримання статусу безробітного) та будучи під особистий підпис ознайомлений з правами та обов'язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законами України „Про зайнятість населення" та „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" - свідомо та власноручно вказав неправдиві відомості при заповненні обов`язкових для надання (отримання) статусу безробітного документів (будучи зайнятою особою, що виключало можливість отримання статусу безробітного, - власноручно вказав, що не навчається на денній формі навчання, та не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів). Вказані дії відповідача призвели до неправомірного надання статусу безробітного та, як наслідок, до безпідставного витрачання коштів з державного бюджету (безпідставної виплати матеріального забезпечення та витрат на професійне навчання відповідача). Загальна сума витрачених позивачем коштів складає 4 165 гривень 35 копійок, в тому числі: 2 519 гривень 98 копійок - допомога по безробіттю за період з 25.03.2016 року по 31.07.2015 року, а також 1 645 гривень 37 копійок витрати на проходження професійного навчання відповідача, у період з 28.03.2016 року по 29.07.2016 року. Позивач неодноразово звертався до відповідача з приводу повернення коштів, незаконно витрачених позивачем внаслідок вищевказаних дій відповідача, але кошти, вимоги про відшкодування яких і є предметом позову, відповідачем не повернуто. За вищевказаних встановлених судом фактичних обставин суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, а порушене право позивача таким, що підлягає судовому захисту шляхом ухвалення рішення про задоволення позову. З відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved