Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог, послалася на те, що сумісне життя з відповідачем не склалося, між нею і відповідачем виникають сварки. Вказує, що 25.12.2015 року, шлюб між ним і відповідачкою був зареєстрований Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом № 2333. Зазначає, що подружніх відносин з липня 2020р. не підтримує з відповідачем на даний час, їх шлюб носить формальний характер. Вважає, що подальше збереження сім`ї є неможливим, на примирення не погоджується та просить шлюб розірвати. Рух справи та позиція сторін. Ухвалою суду від 18.09.2020 року у вищенаведеній справі відкрито провадження. В порядку ст.. 191 ЦПК України, суду відзив на позовну заяву не подано. В підготовче судове засідання, сторони не з`явилися повторно, були належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи. Від позивача та відповідно і від відповідача в суд поступили письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до стаття 223 ЦПК України визначені наслідки неявки в судове засідання учасника справи, ч.1 вказаної норми закону передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі…. неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд вважає, що клопотання позивача та відповідно і відповідача про розгляд справи за їх відсутності, слід задовольнити. У відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Досліджені судом докази надані сторонами і застосовані норми права. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.12.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 2333 (а.с.4). В шлюбі, дітей немає. Судом встановлено, що даний час подружні відносини між сторонами припинено з липня 2020 року; подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, сім`ї суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, сім`ю; позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Позивач вважає, що примирення між ним і відповідачем є неможливим. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З заяви відповідача від 24.05.2019 року, вбачається, що він позов визнає, просить шлюб розірвати. Частиною третьою статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання: за спільною заявою подружжя, яке не має дітей або одного з них , якщо другий із подружжя визнаний безвісно відсутнім або визнаний недієздатним; за спільною заявою подружжя яке має дітей на підставі рішення суду; за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що їх подальше спільне життя подружжя збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, збереження шлюбу є неможливим. Позивач судові витрати відніс на свій рахунок. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Висновки. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved