Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Заявник звернулась в суд із заявою, в якій просить встановити факт її спільного проживання із [PERSON], який помер [INFO] року у період з 01.10.2008 року до [INFO] року. Свою заяву мотивує тим, що у жовтні 2008 року через погіршення здоров'я померлого, який був її хрещеним батьком та на його прохання, переїхала проживати у його квартиру за адресою: [ADDRESS]. Будь-яких інших близьких чи родичів у [PERSON] на той час не залишалось. З цього часу і до смерті [PERSON] заявник та померлий проживали однією сім'єю та вели спільний побут, як рідні батько та дочка. Всі витрати по похованю, вона оплатила самостійно. Ніхто з родини померлого на поховання не прибув та про існування таких їй не відомо. Заяву подано з метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] за законом в порядку четвертої черги на майно, що не було предметом заповіту померлого від 18.11.2014р. До початку судового засідання представник заявника подав додаткові письмові докази, що на його переконання підтвержують доводи викладені в заяві та просить розглянути дану справу без участі заявника та її представника. Вимоги заяви підтримав та просить задовольнити, з підстав, викладених у такій. Представник заінтересованої особи - Четвертої львівської державної нотаріальної контори не прибув, будь-яких пояснень суду не подав. Суд, вивчивши доводи заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, здійснюючи правосуддя, на засадах верховенства права, забезпечуючи захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави, вважає за необхідне задовольнити вимоги заяви [PERSON], виходячи із наступного. З наданих суду письмових доказів, зокрема письмових пояснень гр. [PERSON], гр. [PERSON] та гр. [PERSON], наданих в порядку ст. 20 Закону України «Про адвокатуру» адвокату Перунову В.В., вбачається, що вказані особи підтвердили факт спільного проживання заявниці із померлим [PERSON] однією сім'єю за адресою: [ADDRESS] з вересня-жовтня 2008 року та дня його смерті. Також до матеріалів справи додано свідоцтво про народження заявниці та Витяг з книги хрещень, перекладений на українську мову Агенцією мовних послуг «ЕОС» (мова оригіналу польська), з яких вбачається, що померлий [PERSON] дійсно є хресним батьком заявника. З наданих суду копій: витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 09.12.2015р., Договору-замовлення про надання ритуальних послуг від 07.12.2015р. та листа Прокуратури Галицького району м. Львова від 04.12.2015р., вбачається, що заявник самостійно здійснила дії з поховання померлого та звернулась до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори про відкриття спадкової справи. При цьому, будя-які інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Статтею 234 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" у тому разі коли є спір про право він розглядається в порядку позовного провадження. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Таким чином, аналізуючи наведені законодавчі норми та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі, суду надано достатньо доказів для встановлення факту спільного проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю у період з вересня-жовтня 2008 року та дня його сметі - [INFO] року.

Outcome: approved