Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.04.2016 року звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача не виплачену позивачу заробітну плату за період з 01.04.2015 р. по 30.06.2015 р. в сумі 3399,20 грн. Посилається в позові на те, що 29.08.2014 р. наказом № 84/1-К його було зараховано на посаду доцента кафедри економіки ДВНЗ «Міжгалузева академія управління» з погодинною оплатою праці. Він виконував педагогічну роботу (240 годин) з 01.09.2014 р. по 30.06.2015 р., про що є запис у його трудовій книжці. Позивач вказує, що у І семестрі (вересень-грудень 2014 ) за педагогічну роботу обсягом 106 годин він отримав заробітну плату. У ІІ семестрі (лютий-червень 2015 ) за педагогічну роботу обсягом 134 години йому було нараховано заробітної плати за 64 години (3107,84 грн.), виплачено - за 16 годин (776,96 грн.), не нараховано і не виплачено - за 70 годин (3399,20 грн.). Таким чином, ДВНЗ «Міжгалузева академія управління» станом на 30.06.2015 р. (останній робочий день позивача відповідно до наказу № 84/1-к від 29.08.2014 р.) не виплатив йому заробітну плату за 118 годин виконаної у ІІ семестрі (лютий - червень 2015 р.) педагогічної роботи - 5730,08 грн., з них: 2330,88 грн. - нарахована, але не виплачена заробітна плата; 3399,20 грн. - не нарахована і не виплачена заробітна плата. Також позивач вказує, що він звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 2330,88 грн Таким чином, оскільки ДВНЗ «Міжгалузева академія управління» не провела з ним повного розрахунку по заробітній платі, що змушує його звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 13.06.2016 р. до участі в справі в якості 3-ї особи залучено Київський національний університет технологій та дизайну. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява, та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату та час слухання справи, про причини неявки суд до відома не поставив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Представник 3-ї особи Київського національного університету технологій та дизайну в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду надійшли заперечення, відповідно до яких представник 3-ї особи заперечував проти позовних вимог оскільки, в ході складання передавального акту та приймання документації встановлено, що первинних бухгалтерських документів з причин виникнення заборгованості з заробітної плати, комісії з реорганізації не передано. Позивачем не надано доказів щодо наявності заборгованості з виплати заробітної плати. Також стверджував, що позивач пропустив строк пред'явлення своїх вимог як кредитора, оскільки оголошення в пресі про припинення діяльності Державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління» було опубліковане в газеті «Урядовий кур'єр» 08.07.2015, а тому позивач мав право звертатися з вимогами до відповідача лише в строк до 08.09.2015. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29.08.2014 р. наказом № 84/1-к позивача [PERSON] було зараховано на посаду доцента кафедри економіки ДВНЗ «Міжгалузева академія управління» з погодинною оплатою праці. Позивач виконував педагогічну роботу (240 годин) з 01.09.2014 р. по 30.06.2015 р. Цей факт встановлений на підставі трудової книжки позивача. Згідно з статтею 21 КЗпП трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України «Про реорганізацію Державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління» № 661 від 19.06.2015 р. міністром було прийнято рішення про припинення діяльності Державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління» шляхом його реорганізації (приєднання) до Київського національного університету технологій і дизайну, як структурного підрозділу. Згідно з підпунктом 2.1. пункту 2 наказу Міністерства освіти і науки України «Про реорганізацію Державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління» № 661 від 19.06.2015 р., Київський національний університет технологій і дизайну є правонаступником усіх майнових та немайнових прав та обов'язків припиненого Державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління» з моменту внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру підприємств, установ, організацій України. Утворено комісію з припинення Державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління» шляхом реорганізації (приєднання) його до Київського національного університету технологій і дизайну. Відповідно до повного витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних-осіб підприємців Державний вищий навчальний заклад «Міжгалузева академія управління» з 29.07.2015 р. перебуває в процесі припинення та встановлено строк для заявлення кредиторами своїх вимог до 30.09.2015 р. Згідно довідки Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києва № 852/Б/26-51-08-04-19 від 16.01.2016 позивачу у 2 кварталі було нараховано, але не виплачено заробітну плату у розмірі 2330,88 грн. Судовим наказом Солом'янського районного суду м. Києва від 22.04.2016 р. стягнуто з державного вищого навчального закладу "Міжгалузева академія управління" на користь [PERSON] суму нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в розмірі 2330,88 грн. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Позивач [PERSON] з 01.09.2014 р. до 30.06.2015 р. перебував у трудових відносинах з ДВНЗ «Міжгалузева академія управління». Також, як вказує позивач, йому не нараховано і не виплачено заробітну плату у ІІ семестрі (квітень-червень) за педагогічну роботу обсягом 70 годин у розмірі 3399,20 грн. (70 годин х 48,56 - погодинна ставка). Відповідно до частини першої статті 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до частини другої статті 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Згідно з частиною четвертою статті 105 ЦК України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. З матеріалів справи випливає, що відповідно до пункту 3 наказу Міністерства освіти і науки України №661 від 19.06.2015 р. було прийнято рішення про утворення комісії з припинення діяльності Державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління». Відповідно до пункту 4 вищезазначеного наказу, встановлено, що з моменту призначення комісії з реорганізації до неї переходять повноваження щодо управління справами Державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління». Відповідно до частини п'ятої статті 105 ЦК строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи. Суд на підставі відомостей, які зазначені в Єдиному державному реєстрі фізичних та юридичних осіб-підприємців встановив, що строк для заявлення кредиторами своїх вимог був встановлений до 30.09.2015 р. З матеріалів справи випливає, що позивач направив на адресу голови комісії з припинення Державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління» Грищенка І. М., Міністерства освіти і науки України та Народного депутата України відповідні заяви-звернення, у яких просив з вересня 2015 р. виплатити заборгованість по заробітній платі за науково-педагогічну роботу, виконану в 2015 році в ДВНЗ «Міжгалузева академія управління». Відповідно до ч. 2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність захистити порушені права позивача в обраний ним спосіб судового захисту, що відповідає статті 16 ЦК, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства позивач має право на працю та гідну її оплату, а також право на справедливий судовий захист у разі порушення таких прав, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Таким чином, суд вважає, що відповідач порушив встановлені державою гарантії позивача щодо оплати праці, а тому з нього підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі за період квітень-червень 2015 року в розмірі 3399,20 грн. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,2 грн.

Outcome: approved