Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

КНП ХОР "Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3 звернулось до Московського районного суду м. Харкова з заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] на підставі Закону України «Про психіатричну допомогу». В заяві заявник зазначив, що [PERSON] госпіталізована до лікарні 06.11.2020, направлення на госпіталізацію видано бригадою ШМД-104 лікарем-психіатром [PERSON] 09.11.2020 оглянута комісією лікарів. Відповідно до висновку зазначеної комісії у хворої встановлений діагноз - Делірійного (шизофреноподібного) розладу органічного генезу, в результаті хвороби [PERSON] становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Внаслідок захворювання хвора потребує примусової госпіталізації до психіатричного стаціонару. В судовому засіданні представник лікар, що діє на підставі доручення, заяву підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник особи, відносно якої розглядається заява - адвокат Чепурова А.Л. в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала. [PERSON] проти задоволення заяви також заперечувала. Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав та вважав за доцільне задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] просив заяву задовольнити. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є подругою [PERSON] , спілкувались вони з подругою десь кілька разів на тиждень, іноді частіше. Десь в кінці жовтня [PERSON] перестала відповідати на її дзвінки, а коли вона її зустріла у дворі, подруга їй повідомила, що не хоче спілкуватись. Після цього їй зателефонував чоловік подруги [PERSON] та просив її піти до подруги, оскільки його дружина не відповідала на його дзвінки. Після цього вона пішла до-дому до подруги, де побачила, що на кухні всі речі відсутні, їжа відсутня, меблі частково розібрані. Подруга казала, що в неї на все аллергія, тому вона хоче викинути речі, ліки не хоче приймати, так як вони у пластику та фользі. Після того, як вона побачила стан подруги, пропонувала звернутись до лікаря, але подруга відмовлялась. Крім цього, подруга почала сваритись з друзями, висловлювала думки, що за нею слідкують. Перший раз в кінці жовтня вона з її чоловіком виклакали швидку, але подруга на госпіталізацію не погодилась, вони не могли ні чим їй допомогти, з кожним днем подрузі становилось гірше, після чого вона зателефонувала чоловіку подруги [PERSON] , який приїхав до Харкова та в подальшому звернувся до лікарів відносно стану дружини. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] , госпіталізована до КНП ХОР "Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3, направлення на госпіталізацію видано лікарем БШМД-104 [PERSON] 09.11.2020 [PERSON] оглянута комісією лікарів. Відповідно до висновку зазначеної комісії у хворої встановлений діагноз - Делірійний (шизофреноподібний) розлад органічного генезу, внаслідок чого вона становить безпосередню загрозу для себе відмовляється від прийому їжі, ліків, тому потребує примусової госпіталізації згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Відповідно до ч.3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров`я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ч.2-5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу», виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів. Встановлені факти свідчать про наявність у [PERSON] психічного захворювання, а також про те, що хвора становить небезпеку для себе і має потребу в примусовій госпіталізації. У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за можливе застосувати у відношенні [PERSON] примусову стаціонарну психіатричну допомогу.

Outcome: approved