Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за заявою [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: Ананьївська міська рада. Заявлені вимоги заявника мотивовані тим, що [INFO] померла її баба [PERSON] , яка проживала в с.Пасицели, Ананьївського району, Одеської області. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі, на земельну ділянку площею 3,69 га, розташовану на території Новоселівської сільської ради Ананьївського району, Одеської області, посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД № 063878, виданим 08.12.2004 року Ананьївською райдержадміністрацією Одеської області. Як зазначає заявниця, що заповітом від 17.12.2019 року [PERSON] заповідала їй зазначену земельну ділянку. 15.09.2020 року в Ананьївській районній державній нотаріальній конторі за її заявою про прийняття спадщини заведено спадкову справу № 290/2020, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 15.09.2020 року № 61676775 та лист нотаріуса від 16.03.2021 року. Відповідно до заяви, що внаслідок вивчення нотаріусом наданих заявницею документів з`ясувалось, що не простежується родинний зв`язок між заявницею та спадкодавцем, внаслідок чого під час оформлення спадщини вона не зможу користуватися податковою пільгою, як родич [PERSON] другого ступеня споріднення, тому листом від 16.03.2021 року заявниці рекомендовано звернутись до суду. Заявниця вказує, що спадкодавець [PERSON] була матір`ю її батька [PERSON] . Збереглось свідоцтво про народження батька від 20.03.1956 року народження, в якому зазначено, що матір`ю « [PERSON] » (російською мовою), який народився [INFO] , була « [PERSON] » (російською мовою), в якості батька записано [PERSON] (російською мовою). Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 17.12.2020 року свідчить про те, що батьками [PERSON] , [INFO] були [PERSON] та [PERSON] . Згідно заяви, що [INFO] помер дід заявниці - [PERSON] , спадщину прийняв його син - батько заявниці [PERSON] та в судовому порядку з урахуванням розбіжностей в написанні прізвища встановив факт родинних відносин із батьком, про що свідчить рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 21.10.2010 року. Як зазначено в заяві, що в свідоцтві про смерть батька заявниці від 24.07.2020 року записано, що [PERSON] , [INFO] , який народився в с.Пасицели, Ананьївського району, Одеської області помер [INFO] . При цьому, заявниця вказує, що в її свідоцтві про народження від 21.06.1983 року записано, що батьком « [PERSON] » (російською мовою), [INFO] є « [PERSON] » (російською мовою). Відповідно до заяви, що між заявницею, як [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб з [PERSON] , про що 11.02.2006 року Ананьївським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено актовий запис № 4, про що свідчить лист Ананьївського районного відділу ДРАЦС від 22.04.2021 року. На думку заявниці, що таким чином, в наявності є усі документи, які можуть підтвердити родинні відносини між нею та спадкодавцем, але проблема полягає в різних варіантах перекладу прізвища баби та батька з російської мови на українську, внаслідок чого утворилися два різних прізвища, але російською мовою прізвища зазначених осіб однакові за написанням. З урахуванням наведених в заяві обставин заявниця звернулася до суду та просить в прохальній частині: 1) встановити факт того, що [PERSON] , яка постійно проживала в с.Пасицели, Ананьївського району, Одеської області та померла [INFO] , була її рідною бабою; 2) допитати в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . 18 травня 2021 року було відкрито провадження у справі в порядку окремого позовного провадження, про що головуючим суддею у справі постановлено відповідну ухвалу (а.с.34). А також в ухвалі про відкриття провадження заінтересованій особі - Ананьївській міській раді запропоновано подати у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали до суду пояснення щодо заяви з наданням доказів, що підтверджують обставини справи, на яких ґрунтується пояснення, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) пояснення і додані до нього докази іншим учасникам справи. Як вбачається з матеріалів справи, що в установлені судом строки заінтересованою особою не було подано до суду пояснення щодо заяви [PERSON] , яке передбачене вимогами ст.181 ЦПК України. У судове засідання 07 вересня 2021 року сторони по справі не з`явилися. При цьому, 07 вересня 2021 року заявниця [PERSON] подала через канцелярію суду письмову заяву (а.с.88), в якій просить справу розглядати без її участі, заявлені вимоги в заяві підтримує та просить їх задовольнити. Крім того, у цій заяві заявниця просить залишити без розгляду клопотання про допит у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] . Заінтересована особа - Ананьївська міська рада у судове засідання також не з`явилася. Проте, в матеріалах справи міститься клопотання Ананьївського міського голови Тищенко Ю.від 23 червня 2021 року (а.с.41-42), в якому він просить здійснити розгляд справи без участі заінтересованої особи. При цьому, у відповідності до положень частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення всіх учасників справи, заяву заявника в якій він висловлює свою позицію по суті справи, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності заявника та представника заінтересованої особи. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Клопотання заявниці [PERSON] про відмову у допиті свідків заявлених в прохальній частині заяви було задоволено, про що судом без видалення в нарадчу кімнату постановлено відповідну ухвалу. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, при розгляді справи встановлено: Заявником у справі є [PERSON] , [INFO] , уродженка м.Ананьїв, Одеської області, та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 09 жовтня 2006 року Ананьївським РВ ГУМВС України в Одеській області (а.с.21-22). З матеріалів справи вбачається, що заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що [PERSON] , яка померла [INFO] була її рідною бабою. Як зазначає заявниця в заяві, що [INFO] померла її баба [PERSON] , яка проживала в с.Пасицели, Ананьївського району, Одеської області. Так, відповідно до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 18 серпня 2020 року Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), - [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с.6). З копії довідки Новоселівської сільської ради Ананьївського району Одеської області №351 від 01вересня 2020 року (а.с.7), [PERSON] , [INFO] , дійсно мала реєстрацію місця проживання та постійно проживала за адресою: Одеська область, Ананьївський район, с.Пасицели, по день смерті, тобто по [INFO] . Відповідно до заяви, що заповітом від 17.12.2019 року [PERSON] заповідала заявниці зазначену земельну ділянку. 15.09.2020 року в Ананьївській районній державній нотаріальній конторі за її заявою про прийняття спадщини заведено спадкову справу № 290/2020, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 15.09.2020 року № 61676775 та лист нотаріуса від 16.03.2021 року. З наявного в матеріалах справи заповіту складеного 17 грудня 2019 року за життя [PERSON] , котрий посвідчений секретарем виконкому Новоселівської сільської ради Ананьївського району Одеської області Матвієнко Т.Ф. (а.с.9), вбачається, що [PERSON] заповідала земельну ділянку заявниці [PERSON] 24 червня 2021 року судом було задоволено клопотання заявниці [PERSON] про витребування з Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області завірену належним чином копію спадкової справи померлої [INFO] [PERSON] (а.с.44-46). На виконання ухвали суду від 24 червня 2021 року завідувачем Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Мороз Н.О. було направлено 30 червня 2021 року за вихідним №1035/01-16 завірену належним чином копію спадкової справи №290/2020 заведеної на майно [PERSON] , яка померла, [INFO] (а.с.53-84). З копії спадкової справи №290/2020 вбачається, що заявниця [PERSON] звернулася із заявою до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, належного [PERSON] , 1932 року народження, померлої [INFO] . Однак, листом від 16 березня 2021 року за вихідним №371/02-14 державний нотаріус Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , підстави, що відсутні документи, які можуть підтвердити факт родинних відносин між спадкодавицею [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] , як між бабою та онукою. Судом встановлено, що родинні відносини між заявницею [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , прослідковуються на підставі наступних документів: Згідно копії свідоцтва про народження заявниці серії [NUMBER] , виданого 21 червня 1983 року Ананьївським райвідділом РАЦС, її батьком зазначений мовою оригіналу « [PERSON] », а матір`ю зазначена « [PERSON] » (а.с.23). При цьому, як вбачається з копії свідоцтва про народження заявниці, що її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно листа начальника Ананьївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) №639/70-18 від 22 квітня 2021 року (а.с.27), що в архіві відділу наявні наступні записи, а саме: - про шлюб №4 від 11 лютого 2006 року, складений Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюб розірвано згідно рішення Ананьївського районного суду Одеської області №2-396 від 14 червня 2007 року (а.с.27). З наведеного вбачається, що після укладення шлюбу заявниця змінила дівоче прізвище « [PERSON] » та обрала шлюбне прізвище « [PERSON] ». Судом встановлено, що в свідоцтві про народження батька заявниці, котрий складений мовою оригіналу (російською мовою) - в відомостях про батьків « [PERSON] », [INFO] , батьком зазначений « [PERSON] », а матір`ю зазначена « [PERSON] », що підтверджується наявною в матеріалах справи його копією серії ЯИ №426719, виданого 20 березня 1956 року Новоселівською сільською радою Троїцького рай бюро РАЦСу (а.с.16). Зазначене також підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00028957023 від 17 грудня 2020 року (а.с.19), з якого вбачається, що у відомостях про батьків [PERSON] , [INFO] , батьком зазначений [PERSON] , а матір`ю зазначено [PERSON] . При цьому, згідно рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 21 жовтня 2010 року по справі №2-о-76/2010, було встановлено факт того, що [PERSON] , який помер [INFO] дійсно є батьком [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що батько заявниці [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24 липня 2020 року Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.20). З наведеного вище вбачається, що батько заявниці за життя встановлював факт родинних відносин зі своїм батьком, оскільки при перекладі з російської мови на українську була допущена описка в написанні їхнього прізвища. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що при перекладі прізвища « [PERSON] » з російської мови на українську мову виникли розбіжності, що призвели до встановлення факту родинних відносин між заявницею та її бабою [PERSON] , яка померла [INFO] , який під час розгляду справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів судом встановлений. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до частини 1 статті 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Відповідно до п.5 ч. 2 ст.293 та п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п.7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту частини 2 статті 77 ЦПК України вбачається, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Приписами частини 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні. Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність достатніх правових підстав вважати, що факт родинних відносин між [PERSON] та її бабою [PERSON] , котра померла [INFO] доведеним, оскільки встановити даний факт в іншому порядку неможливо. Як вбачається, що встановлення факту родинних відносин для заявника має юридичне значення, оскільки унеможливлює отримання ним свідоцтва про право на спадщину. У відповідності із ч.7 ст.294 ЦПК України, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved