Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1. 18 грудня 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути аліменти на її користь на утримання трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги щодо стягнення аліментів, позивач обґрунтовує тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку не надає, а тому вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом. 2. Відповідач відзив на позов не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 3. Позивач надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила проводити судове засідання без її участі (а.с. 32). 4. Відповідач був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, надав до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 34). ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області [PERSON] від 20 грудня 2018 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 6. 30 січня 2019 року справу було передано до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу у зв`язку з тим, що відповідно до рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 23.01.2019 року, суддя [PERSON] відсторонений від здійснення правосуддя. 7. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2019 року, цивільну справу № 496/5280/18, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. 8. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 12 лютого 2019 року було прийнято до свого провадження цивільну справу та призначену справу в порядку спрощеного позовного провадження. 9. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 10. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають в шлюбі, який зареєстровано 12 жовтня 2004 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 86, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 8). 11. В період шлюбу у сторін народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с. 5-7) 12. Діти проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 921 від 10 грудня 2018 року, виданою виконавчим комітетом Березанської сільської ради, Біляївського району, Одеської області. (а.с. 11) V. Оцінка Суду. 13. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 14. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 15. У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 16. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 17. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. 18. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. 19. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України (далі- СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 20. Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 21. Відповідно до статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. 22. Відповідно до частин першої статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 23. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 24. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 25. Таким чином при визначенні розміру аліментів, суд з урахуванням ст. 182 СК України та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості вважає можливим визначити аліменти у розмірі 1/2 частини, від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно до повноліття доньки [PERSON] , потім на утримання двох дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини, від усіх видів заробітку (доходів) відповідача до повноліття сина [PERSON] та на утримання доньки [PERSON] у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача до її повноліття. 26. Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 27. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. 28. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Outcome: approved