Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та посить стягнути з ДП «Чернігівський облавтодор» філія «Сосницька ДЕД» та ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на його користь заборгованість по заробітній платі за період з лютого 2020 року по червень 2020 року в сумі 25917 (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот сімнадцять) грн. 07 коп. Позов мотивує тим, що він працює в ДП «Чернігівський облавтодор» філія «Сосницька ДЕД» з 12 грудня 2007 року на посаді слюсаря ІІ розряду. Починаючи з лютого 2020 року, фактична виплата заробітної плати не здійснювалась. Згідно з довідкою №42 від 14 липня 2020 року за період з лютого 2020 року по червень 2020 року було нараховано та не виплачено заробітної плати на суму 25917 (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот сімнадцять) грн. 07 коп. Позивач [PERSON] в судове засідання подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги він підтримує. Представник відповідача ДП «Чернігівський облавтодор» філія «Сосницька ДЕД» в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Представник відповідача ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» в судове засідання подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги визнаються. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до наказу №64 від 12.12.2007 року позивач [PERSON] , прийнятий посаду слюсаря ІІ розряду в ДП «Чернігівський облавтодор» філія «Сосницька ДЕД», (а.с. 4). Із довідки начальника філії "Сосницька ДЕД" №42 від 14.07.2020 року, вбачається, що станом на 01.07.2020 року заборгованість по виплаті заробітної плати становить 25917,07 грн., а саме: лютий 2020 року - 4960,66 грн; березень 2020 року - 4985,01 грн; квітень 2020 року - 6121,11 грн; травень 2020 року - 4507,83 грн; червень 2020 року - 5342,46 грн., (а.с. 5). Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1 ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої незалежності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Враховуючи викладене суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved