Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила визнати за нею (позивачем) право власності за набувальною давністю на 1/3 частину квартири під [ADDRESS] , що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на житло, виданого 12 травня 1993 року. В обґрунтування позову позивач зазначила, що її (позивача) бабусі [PERSON] належало 2/3 частини квартири під [ADDRESS] частина з яких належала останній на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого 12 травня 1993 року Кіровоградською міською радою Народних депутатів та набута нею в результаті реалізації права на приватизацію, інша 1/3 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04 липня 2003 року Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою по реєстру №3-1551, та належала бабусі в порядку спадкування після смерті її матері [PERSON] . Також її (позивача) бабуся [PERSON] безперешкодно володіла та користувалась ще і 1/3 частиною вказаної вище квартири, яка належить її (бабусі) колишньому чоловіку [PERSON] . Позивач також зазначила, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , який (шлюб) 05 травня 1997 року було розірвано. Перед розірванням шлюбу, 25 квітня 1997 року [PERSON] з вказаної квартири виписався та виїхав, із того часу спілкування з ним ніхто з її (позивача) родичів не підтримував, а тому його місце проживання або перебування, їй (позивачу) не відомо. Вказала, що зазначена вище квартира спочатку належала [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, потім [PERSON] і її колишньому чоловіку [PERSON] на праві спільної часткової власності. Загальна площа квартири становить 53,3 кв.м. До 25 квітня 1997 року всі проживали разом та спільно користувались вказаною квартирою, разом утримували та оплачували її. Після розірвання шлюбу, тобто з травня 1997 року, у вказаній квартирі проживали [PERSON] та її мама [PERSON] , і відповідно користувалися квартирою аж до самої їх смерті. [INFO] померла [PERSON] . Спадщину після її смерті у відповідності із ст. 1261 ЦК України прийняла її дочка [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги та отримала в подальшому відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом. Після смерті [PERSON] вказаною квартирою в повному обсязі користувалась [PERSON] , яка самостійно утримувала вказану квартиру, робила в ній ремонт, сплачувала в повному обсязі комунальні послуги та всі інші пов`язані з утриманням квартири платежі. Всі договори з комунальними службами щодо обслуговування вказаної квартири були укладені з [PERSON] , особові рахунки також оформлені на її ( [PERSON] ) ім`я. Таким чином, 16 років її (позивача) бабуся [PERSON] одноособово, безперешкодно, безперервно, добросовісно та відкрито володіла і користувалась всією квартирою, в тому числі, і 1/3 частиною квартири під [ADDRESS] , яка належить відповідачу. А якщо враховувати час, коли була жива і [PERSON] , то бабуся загалом користувалась належною відповідачу 1/3 частиною вказаної квартири 21 рік. [INFO] її (позивача) бабуся [PERSON] померла, та після її смерті, [INFO] , приватним нотаріусом Яценко О.П. було заведено спадкову справу №19/2018, із заявою про прийняття спадщини звернулася вона (позивач), онука спадкодавця спадкоємець за законом за правом представлення. Позивач вказала, що з моменту смерті бабусі (з [INFO] ) вона в повному обсязі володіє та користується вказаною квартирою одноособово, відкрито та безперешкодно, має від неї ключі. Відповідач доступу до квартири (ключів) не має. Так, у відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, отримавши у спадок 2/3 частини квартири вона (позивач) отримала право користування вказаними 2/3 частинами квартири, однак оскільки інші спадкоємці відсутні, а також будь-які інші особи вказаною квартирою не користуються та не претендують на неї, поділ квартири не проводився, порядок користування квартирою не визначався, вона (позивач) з моменту відкриття спадщини володіє квартирою в повному обсязі. Таким чином, з моменту смерті бабусі, вона (позивач) проживає у вказаній квартирі, користується нею, змушена була зробити в квартирі ремонт, оскільки почали протікати труби. З метою уникнення конфліктних ситуацій із сусідами нею (позивачем) було викликано сантехніка ЖЕКу, який здійснив заміну старих труб на нові. Весь цей час, протягом якого вона користується квартирою, вона (позивач) одноособово сплачує всі комунальні послуги та несе всі необхідні витрати, пов`язані з утриманням квартири. 11 червня 2019 року нею (позивачем) було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 2/3 частини квартири під [ADDRESS] . Таким чином, квартирою в повному обсязі вона (позивач) користується протягом останніх 1-го року та 7-ми місяців, а з 11 червня 2019 року стала власником 2/3 частин вказаної квартири в порядку спадкування. Ухвалою суду від\~29 липня 2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності за набувальною власністю, - залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позову, запропоновано позивачу в установлений строк виправити зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки позовної заяви, а саме: надати докази документального підтвердження вартості майна щодо якого виник спір 1/3 частини квартири під [ADDRESS] . Позивачем [PERSON] на виконання ухвали суду 29 липня 2020 року подано до суду заяву, яку зареєстровано судом за вх. № 25451 про приєднання до матеріалів справи № 405/4403/20 копії висновку про вартість майна квартири, загальною площею 53,32 кв.м., житловою площею 35,91 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , та копій квитанцій про сплату послуг. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від \~10 листопада 2020 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання з викликом в судове засідання учасників справи. Ухвалою суду від 27 січня 2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ Представником позивача [PERSON] [PERSON] (діє на підставі довіреності від 07.06.2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Яценко О.П., зареєстровано в реєстрі за №354) в судове засідання подано заяву, зареєстровану судом 15 квітня 2021 року за вх.№9415 про розгляд справи без її, як представника позивача, участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом повідомлений про час та місце судового розгляду справи в порядку\~\~ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток про виклик, за останньою відомою зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця його проживання, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, відзиви на позов від відповідача на адресу суду не надходили, на підставі чого суд вважає, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні та подання суду доказів. \~ \~ \~ \~При цьому, судом відзначається, що відповідно до\~ст.131\~ЦПК України учасники судового процессу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладене вище, суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами та в порядку ч.1\~ст.281 ЦПК України\~ухвалив розглядати справу заочно. \~ \~Зваживши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12\~та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~\~\~\~\~\~ \~ \~Стаття 15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З досліджених у справі доказів, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.05.1993 року, виданого Кіровоградською міською радою народних депутатів, згідно з розпорядженням від 12.05.1993 року № 3249, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належала на праві приватної спільної сумісної власності квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (на даний час м. Кропивницький). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 10 травня 2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 1453 та після смерті останньої відкрилася спадщина. \~ \~ \~ \~04 липня 2003 року державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори Гарською В.В. на ім`я спадкоємця [PERSON] , було видано свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~закономпісля\~смерті матері\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з 1/3 частини квартири під номером [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого Кіровоградською міською радою народних депутатів 12 травня 1993 року за №3249, та зареєстрованого Кіровоградським бюро техінвентаризації 13.05.1993 року за №3663/14. За даними витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 25.06.2003 року за №856379 квартира трьохкімнатна, загальною площею 53,32 кв.м., в тому числі житловою 35,91 кв.м. та складається: кімнати 15,44, 10,71 кв.м., сіни 9,76 кв.м., коридори 3,1 кв.м., 1,79 кв.м., 2,27 кв.м., кухня 5,0 кв.м., кладови 1,01 кв.м., 0,71 кв.м., балкон 0,54 кв.м. Спадкова справа №424, зареєстровано в реєстрі за №3-1551. Також судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що 05 травня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського райвиконкому м. Кіровограда в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено відповідний актовий запис за №196, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , яке було видано [PERSON] 05 травня 1997 року. З копії виписки із домової книги за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що за вказаною адресою з 18.10.1991 року був зареєстрований [PERSON] , [INFO] , знятий з реєстрації 25.04.1997 року, про що свідчить також інформація Відділу реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницький від 11.08.2020 року, надана на запит суду в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Крім того, за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області від 30.07.2020 року, наданої на запит суду в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України, місце проживання [PERSON] , [INFO] , з 19.04.1997 року значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 03 грудня 2018 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 3055, та після смерті останньої відкрилася спадщина. 11 червня 2019 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Яценко О.П. на ім`я [PERSON] , [INFO] , було видано свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~закономпісля\~смерті [PERSON] ,\~1941\~року народження,\~яка померла\~ [INFO] . Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з 2/3 часток у праві спільної часткової власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належали спадкодавцеві на підставі: - свідоцтва про право власності на житло, виданого Кіровоградською міською радою народних депутатів 12 травня 1993 року згідно з розпорядженням (наказом) від 12 травня 1993 року №3249, яке зареєстроване Кіровоградським обласним бюро технічної інвентаризації 13 травня 1993 року та записано в реєстрову книгу за №4856/17П на 1/3 частку; - свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори Гарською В.В. 04 липня 2003 року за реєстровим №3-1551. Право власності зареєстроване в ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 16 липня 2003 року, реєстраційний номер:1617065; номер запису: 3663 в книзі:14. (Витяг №1014699 про реєстрацію права власності на нерухоме майно) на 1/3 частку. Квартира загальною площею 53,32 кв.м., житлова площа 35,91 кв.м. Спадкова справа №19/2018, зареєстровано в реєстрі за №358. Відповідно до ч. 1, 2\~ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Крім того, пунктом 9\~Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року визначено, що відповідно до\~частини першої статті 344 ЦК\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні\~спорів,\~пов`язаних\~із набуттям\~права власності\~за набувальною\~давністю,\~суди повинні\~враховувати,\~зокрема,\~таке: -\~володіння є\~добросовісним,\~якщо особа\~при заволодінні\~чужим майном\~не знала\~і не\~могла знати\~про відсутність\~у неї\~підстав для\~набуття права\~власності; -\~володіння визнається\~відкритим,\~якщо особа\~не приховувала\~факт знаходження\~майна в\~її володінні.\~Вжиття звичайних\~заходів щодо\~забезпечення охорони\~майна не\~свідчить про\~приховування цього\~майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Відповідно до п. 14 вказаної Постанови виходячи зі змісту\~частини першої статті 344 ЦК,\~відсутність державної\~реєстрації права\~власності на\~нерухоме майно\~не є\~перешкодою для\~визнання права\~власності на\~це майно\~у зв`язку\~зі спливом\~строку набувальної\~давності,\~оскільки така\~державна реєстрація\~може бути\~здійснена після\~визнання права\~власності за\~набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Згідно з ч. 2 ст. 344 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду ( ч. 4 ст. 344 ЦК України). Враховуючи положення пункту 8\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК\~про те, що правила\~статті 344 ЦК\~про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що\~ЦК\~набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення\~статті 344 ЦК\~поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. З довідки ОСББ «П`ятихатки 2-66» від 20.11.2018 року за №114 вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою проживає одна з 1994 року, за нею доглядає працівник соціальної служби. Крім неї за вказаною адресою ніхто не проживає та не зареєстрований. Судом також встановлено, що після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , квартирою за адресою [ADDRESS] , [PERSON] користувалась в повному обсязі, самостійно утримувала її, робила в ній ремонт, сплачувала за комунальні послуги, всі договори щодо обслуговування квартири були укладені саме з [PERSON] , всі особові рахунки (книжки по оплаті житлово-комунальних послуг) відкрито на її ім`я, що підтверджується відповідними документами, а саме: квитанціями про оплату комунальних послуг, замовленнями на виготовлення та встановлення металопластикових вікон, копіями розрахункових книжок, відповідними договорами. Так, зокрема, договір №241640 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення між КП «Кіровоградське водопровідно-каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради» та [PERSON] було укладено 14.07.2003 року; договір №60830 про надання населенню послуг з газопостачання між ВАТ «Кіровоградгаз» та [PERSON] було укладено 11.06.2004 року; договір №0107288 про користування електричною енергією між ВАТ «Кіровоградобленерго» та [PERSON] було укладено 10.06.2004 року; договір №405001823 про надання населенню послуг з теплопостачання та гарячого водозабезпечення між ДП «Теплоенергоцентраль» ТОВ «ВЕТ» та [PERSON] було укладено 11.04.2006 року. Крім того, з наданих позивачем [PERSON] квитанцій вбачається, що останньою здійснено оплату за послуги теплопостачання/спожитий газ по особовому рахунку [NUMBER] , адреса [ADDRESS] , а саме: 19.12.2019 року у розмірі 161 грн., що підтверджується квитанцією №0.01558913430.1 від 19.12.2019 року; 11.03.2020 року у розмірі 3000 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.1644664480.1 від 11.03.2020 року; 04.05.2020 року у розмірі 408 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.1695691882.1 від 04.05.2020 року; 04.05.2020 року у розмірі 4995 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.1695690597.1 від 04.05.2020 року; 27.08.2020 року у розмірі 613 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією №0.0.1816693474.1 від 27.08.2020 року; 03.11.2020 року у розмірі 1694 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією №0.0.1892450106.1 від 03.11.2020 року. З огляду на викладене вище, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмета та підстав позову та на підставі наданих позивачем доказів, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави позовних вимог, - знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, оскільки ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд вважає встановленим, що бабуся позивача [PERSON] - [PERSON] 16 років одноособово, безперешкодно, безперервно, добросовісно та відкрито володіла і користувалася всією квартирою за адресою [ADDRESS] , в тому числі і 1/3 частиною квартири, яка належала відповідачу [PERSON] , а починаючи з 30.11.2018 року в повному обсязі володіє та користується одноособово, відкрито, добросовісно та безперешкодно, утримує квартиру та оплачує комунальні послуги позивач [PERSON] , тому суд вважає, що є всі наявні законні підстави для визнання за позивачем права власності за набувальною давністю на 1/3 частину вказаної квартири, що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 12 травня 1993 року. На підставі\~ст.141 ЦПК України\~судові витрати по справі, які складаються з судового збору, понесен і позивачем [PERSON] ,- залишити по фактично понесеним останньою. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved