Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Печерська районна в м. Києва державна адміністрація звернулась до суду в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO], до [PERSON] і просить позбавити батьківських прав відповідача по відношенню до свого малолітнього сина. Крім цього орган опіки та піклування просить встановити опіку над малолітнім [PERSON] та призначити його опікуном його бабусю- [PERSON], та стягнути з відповідача аліменти на утриманні дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів її доходу, але не менше менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач тривалий період часу не здійснює належного догляду своєї дитини, не приділяє достатньої уваги для її виховання, що стало підставою для влаштування малолітнього до державного дитячого закладу. Під час розгляду справи представник позивача Кожушок -Литвинова І.П. вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового розгляду повідомлялась через третю особу [PERSON], яка доводиться їй матір'ю. Згідно письмового повідомлення [PERSON] позовні матеріали вона отримала, проти встановлення опіки над дитиною не заперечує. При цьому в даний час знаходиться в Центрі реабілітації для алко- та наркозалежних. Третя особа [PERSON] під час судового розгляду підтримала вимоги позивача, вказуючи на те, що викладені у позові обставини відповідають дійсності. При цьому вона обізнана з обов'язками опікуна та погоджується на призначення її опікуном, оскільки вже виховує старшу доньку відповідача, тобто свою онуку. Обставин, які б виключали можливість бути опікуном не існує. Вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи, вивчивши письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], згідно наказу від 18 березня 2015 року №18, перебуває на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, як дитина, що проживає у сім'ї, в якій мати ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Із наданих позивачем відомостей, встановлено, що Відповідач [PERSON], з моменту народження її сина, не забезпечувала йому належних умов для виховання та повноцінного розвитку. Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. У квартирі за адресою: [ADDRESS], де проживала гр. [PERSON] та її малолітній син, зовсім не було створено умов для проживання в ній дитини, не підтримувалися санітарно - гігієнічні умови, про що зазначено в актах обстеження житлово - побутових умов проживання малолітньої дитини. 3 матір'ю неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо створення належних умов в квартирі для проживання в ній дитини, облаштування дитячої кімнати та належного догляду за своїм малолітнім сином. Але, у відповідь на проведені бесіди гр. [PERSON] не робила жодних дій для покращення умов проживання та матеріального становища родини. У зв'язку з цим, гр. [PERSON] було запропоновано звернутися із заявою до Служби у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про тимчасове влаштування дитини до державного дитячого закладу до вирішення матеріально - побутових питань та приведення житла в належний стан для проживання в ній малолітньої істини. 04 листопада 2015 року гр. [PERSON] звернулася до Служби у справах дітей Печерської районної в місті Києві держаної адміністрації з проханням тимчасово влаштувати її малолітнього сина до державного дитячого закладу. Своє прохання обґрунтувала складним матеріальним становищем, що склалося в родині. За результатами розгляду поданої заяви 04 листопада 2015 року малолітнього [PERSON], [INFO], тимчасово влаштовано до державного дитячого закладу КМБД «Берізка» та надано дозвіл його матері гр. [PERSON] на відвідування малолітньої дитини за її заявою. Але, після влаштування малолітньої дитини до державного дитячого закладу, мати не проявляла належної уваги до свого сина. Відповідно до інформації, що надана на запити Служби у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, адміністрацією Київського міського будинку «Берізка» - гр. [PERSON] відвідувала свого малолітнього сина лише декілька разів, до того ж на час відвідування мала неохайний вигляд, зустрічі тривали біля однієї години. Останній раз зустріч відбулася 13 листопада 2015 року та мала формальний характер. Більше гр. [PERSON] зовсім не відвідувала свого малолітнього сина та не цікавилась його станом здоров'я. Гр. [PERSON] перебуває на обліку в Печерському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень та раніше вже була позбавлена батьківських прав стосовно малолітньої доньки. На даний час гр. [PERSON] не працює, пиячить, веде аморальний спосіб життя, зовсім не цікавиться своїм малолітнім сином, не вчиняє жодних дій, стосовно покращення житлово - побутових умов для проживання в ній малолітньої дитини та матеріального становища своєї сім'ї, не відвідує свого малолітнього сина та не вчиняє жодних дій для повернення своєї дитини з КМБД «Берізка». Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини 4 статті 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пункту 2 частини 1 ст.164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла - шістнадцяти років. Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України від 13 січня 2005 р. «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до частини 1 статті 12 цього ж Закону безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. Відповідно до ст.. 155 Сімейного кодексу України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. У Постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Вище встановлене приводить суд до переконання, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї малолітньої дитини - сина [PERSON] , оскільки не піклується про здоров'я своєї дитини , її фізичний, духовний та моральний розвиток. Отже вимоги позивача є цілком обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ст. 244 Сімейного кодексу України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу. Встановлено, 12 січня 2017 року до Служби у справах дітей Печерської районної в місті Києві звернулась гр. [PERSON], яка є рідною бабусею малолітнього [PERSON], із заявою про надання їй дозволу на відвідування онука, а також повідомила, що хоче взяти дитину під опіку. Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини від 17 січня 2017 року гр. [PERSON] надано дозвіл на відвідування свого малолітнього внука двічі на місяць за погодженням головного лікаря та у присутності працівників дитячого Київського міського будинку «Берізка». На запит Служби у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації - Київський міський будинок «Берізка» надав інформацію про те, що гр. [PERSON] відвідує свого онука, цікавиться станом його здоров'я, контакт між ними відбувся позитивний. Гр. [PERSON] звернулася до Служби у справах дітей із заявою про призначення її опікуном малолітнього онука. Вона перебуває на обліку потенційних опікунів/піклувальників у Службі у справах дітей виконавчого комітету Коростенської міської ради починаючи з 02 грудня 2013 року під № 0626-15/13. Відповідно до подання органу опіки та піклування Коростенської міської ради від 23.12.2016 р. № 02-17/3560 - гр. [PERSON] може бути опікуном. В родині гр. [PERSON] вже виховується одна дитини - малолітня онука [PERSON], [INFO], яка є рідною сестрою малолітнього [PERSON]. Гр. [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], за станом здоров'я може бути опікуном, до кримінальної відповідальності не притягувалась, має самостійний дохід. 27 квітня 2016 року зареєструвала шлюб з гр. [PERSON], який не заперечує щодо призначення дружини опікуном над малолітнім онуком. Під час судового розгляду не було встановлено , що [PERSON] відноситься до осіб, визначених ст. 212 Сімейного кодексу України. За викладених обставин третя особа може бути призначена опікуном малолітної дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Отже з відповідача на користь опікуна необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, але не не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08 серпня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття. З відповідача також необхідно стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved