Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 1.1. 25.09.2019 [PERSON] звернулась до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до [PERSON] , в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просила: (1) розірвати шлюб, укладений 25.04.1986 між сторонами, зареєстрований виконкомом Єрьомінської сільської ради Гомельського району Гомельської області, актовий запис № 25; (2) визнати спільною сумісною власністю подружжя: квартиру [ADDRESS] ; земельну ділянку для ведення садівництва з кадастровим номером 1822081200:01:000:0846 площею 0,10 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та легковий автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, 2007 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] ; (3) здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя: - виділити [PERSON] у власність квартиру [ADDRESS] та земельну ділянку для ведення садівництва з кадастровим номером 1822081200:01:000:0846 площею 0,10 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; - виділити [PERSON] у власність легковий автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, 2007 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . 1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що з 25.04.1986 сторони перебувають у шлюбі, в якому народилось двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] . Посилаючись на те, що позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки, відсутні взаєморозуміння та довіра один до одного, позивач просила розірвати шлюб, укладений з [PERSON] . Позивач зазначає, що за час перебування в даному шлюбі вони з відповідачем набули майно, що має бути спільною сумісною власністю подружжя та складається з: квартири [ADDRESS] , земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,10 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та легкового автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , яке оформлене на відповідача. З огляду на неможливість у добровільному порядку поділити спільно нажите майно, позивач звернулась до суду з вказаним позовом. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 30.09.2019 позовну [PERSON] залишено без руху, надано строк для усунення недоліків (а.с.24,25). 2.2. 06.11.2019 позивачем усунуто недоліки, шляхом подання уточненої заяви (а.с.32,33). 2.3. 18.11.2019 ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира відкрито провадження у справі №296/9515/19, справу вирішено розглядати у загальному позовному провадженні (а.с.46,47). 2.4. 17.04.2020 позивач [PERSON] подала через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила справу розглядати за її відсутності (а.с.64). 2.5. 17.04.2020 відповідач [PERSON] подав через канцелярію суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову, просив справу розглядати за його відсутності (а.с.62). ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. 25.04.1986 виконкомом Єрьомінської сільської ради Гомельського району Гомельської області за актовим записом № 25 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про заключення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.21). 3.2. [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.12). 3.3. [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Володарсько-Волинського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис за № 81 (а.с.13). 3.4. [PERSON] разом із [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою, виданою 11.09.2019 ОСББ «Корольова 48Б» (а.с.14). 3.5. [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що стверджується свідоцтвом про право власності, виданим 28.11.2008 виконкомом Житомирської міської ради та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.15,16). 3.6. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №383652, виданого 11.12.2012, на підставі розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації від 12.08.2011, № 799, [PERSON] надано у власність земельну ділянку площею 0,1000 га., що розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер № 1822081200:01:000:0846 (а.с.19). 3.7. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] на [PERSON] , 05.04.2013 зареєстровано транспортний засіб марки LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, 2007 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] (а.с.20). ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 4.2. Згідно з частиною п`ятою статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. 4.3. Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. 4.4. Згідно з частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. 4.5. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 Сімейного кодексу України). 4.6. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб (частина другої статті 115 Сімейного кодексу України). 4.7. Відповідно до вимог частини 3 статті 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. 4.8. Частиною 2 статті 372 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. 4.9. Згідно зі статтею 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 4.10. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 Сімейного кодексу України). 4.11. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 Сімейного кодексу України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. 4.12. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 Сімейного кодексу України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 Сімейного кодексу України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частини 2 статті 364 Цивільного кодексу України). 4.13. Частинами 1, 2 статті 70 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. 4.14. Статтею 71 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. 4.15. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). 4.16. Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. 4.17. Відповідно до пункту 30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст. 63, ч.1 ст. 65 Сімейного кодексу України. 4.18. Згідно ч.1, 4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ 5.1. Між сторонами виникли правовідносини з приводу припинення шлюбних відносин, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного сумісного майна подружжя. 5.2. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] бажає розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] проти чого останній не заперечує. 5.3. Враховуючи, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, які бажають його припинити, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. 5.4. Під час шлюбу сторонами придбано нерухоме та рухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,10 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та легковий автомобіль марки LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , право власності зареєстровано на ім`я відповідача. 5.5. Враховуючи, що спірне майно набуте подружжям під час шлюбу, що не заперечується відповідачем, суд дійшов висновку, що вищенаведені квартира, земельна ділянка та транспортний засіб є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя та в порядку поділу спільного майна подружжя підлягають поділу між сторонами, шляхом виділення [PERSON] у власність квартиру та земельну ділянку для ведення садівництва, а [PERSON] виділити у власність легковий автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, 2007 року випуску. VI . РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем у розмірі 3 079 грн. 20 коп.

Outcome: approved