Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 08.09.2013 року в виконавчому комітеті Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, актовий запис №11. Від даного шлюбу дітей не мають. Згідно рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 2 червня 2016 року шлюб між ними було розірвано. За час проживання вони разом з відповідачкою придбали наступне майно, а саме: телевізор LG 32LB580U, вартістю 7332,50 грн.; ноутбук Asus R515MA-SX567B Black, вартістю 6999,17 грн.; смартфон Samsung G531 H/DS Grand Prime VE Gold, вартістю 3249,17 грн.; Антивірус ESET Mult 6 міс +12 міс он-лайн HELP А, вартістю 1000 грн.; страховку відповідальність перед третіми особами на 5 місяців, вартістю 600 грн.; плівку захисну для мобільного пристрою Global Samsung вартістю 74,17 грн.; грошові перекази в сумі 500 доларів США «Вестерн Юніор» (які згідно довідки AT « [PERSON] Аваль» станом на 02.06.2016 року 1 долар США становить 2509, 759000; тобто 500 доларів США становить 12545 грн.). Всього майна придбали на загальну суму 28555 грн. На даний час відповідачка самостійно користується спільним майном подружжя, оскільки вищевказане майно знаходиться в будинку батьків відповідачки, а саме в с. Іванів по вул. Молодіжній, 13, Калинівського району Вінницької області, де вони будучи подружжям проживали. Добровільної згоди про розподіл майна досягти не можуть. За вказаних обставин позивач вимушений звертатись в суд з даним позовом. 20.07.2016 року відповідач за первісним позовом [PERSON] звернулася до [PERSON] з зустрічним позовом про визнання права особистої приватної власності на майно, набуте за час окремого проживання подружжя та придбане після фактичного припинення шлюбних відносин. Позов мотивований тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 08.09.2013 року в виконавчому комітеті Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, актовий запис №11. Від даного шлюбу дітей не мають. Згідно рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 2 червня 2016 року шлюб розірвано. Проте фактично сімейні відносини припинили у вересні 2014 року. Після остаточного розірвання шлюбних відносин відповідач поставив питання про поділ між ними спільного сумісного майна, а саме: телевізора LG 32LB580U, вартістю 7332,50 грн.; ноутбука Asus R515MA-SX567B Black, вартістю 6999,17 грн.; смартфона Samsung G531 H/DS Grand Prime VE Gold, вартістю 3249, 17 грн.; Антивіруса ESET Mult 6 міс +12 міс он-лайн HELP А, вартістю 1000 грн.; страховку відповідальність перед третіми особами на 5 місяців вартістю 600 грн.; плівку захисну для мобільного пристрою Global Samsung вартістю 74,17 грн.; грошові перекази в сумі 500 доларів США «Вестерн Юніор» ( які згідно довідки AT «[PERSON] Аваль» станом на 02.06.2016 p. 1 долар США становить 2509, 759000; тобто 500 доларів США становить 12545 грн.), на загальну суму 28555 грн. Дане майно відповідач вважає відноситься до їх спільної сумісної власності та підлягає обов'язковому поділу у рівних частинах. Проте, позивачка зазначає, що весь перелік зазначеного майна, окрім грошових переказів, було придбано нею за особисті кошти, які були подаровані на день народження її батьками та в період фактичного припинення шлюбних відносин з відповідачем. Тому дане майно ніяк не може бути їх з відповідачем спільною сумісною власностю та не підлягає обов'язковому поділу у рівних частинах. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 20.07.2016 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя та цивільну справу за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права особистої приватної власності на майно, набуте за час окремого проживання подружжя та придбане після фактичного припинення шлюбних відносин обєднано в одне провадження під номером 132/1589/16-ц. В судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] первісний позов підтримав. Зустрічний позов [PERSON] не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним позовом [PERSON], та її представник, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 06.07.2016 року [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнали, зустрічний позов підтримали, з мотивів, наведених у ньому. Заслухавши пояснення сторін та представника [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити, виходячи з наступного. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08.09.2013 року у виконавчому комітеті Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, актовий запис №11. Від даного шлюбу дітей у них немає. Згідно рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 2 червня 2016 року шлюб між ними було розірвано. Рішення набуло законної сили 12.06.2016 року. За час проживання сторони придбали наступне майно, а саме: телевізор LG 32LB580U, вартістю 7332,50 грн.; ноутбук Asus R515MA-SX567B Black, вартістю 6999,17 грн.; смартфон Samsung G531 H/DS Grand Prime VE Gold, вартістю 3249,17 грн.; Антивірус ESET Mult 6 міс +12 міс он-лайн HELP А, вартістю 1000 грн.; страховку відповідальність перед третіми особами на 5 місяців, вартістю 600 грн.; плівку захисну для мобільного пристрою Global Samsung вартістю 74,17 грн.; грошові перекази в сумі 500 доларів США «Вестерн Юніор» (які згідно довідки AT «[PERSON] Аваль» станом на 02.06.2016 pроку 1 долар США становить 2509, 759000; тобто 500 доларів США становить 12545 грн.) Всього майна придбали на загальну суму 28555 грн. Даний факт підтверджується: видатковою накладною № ЧVIN1-0017 від 07.10.2015 року виданою на імя [PERSON]; копією фіскального чека від 07.10.2015 року на суму 21345,50 грн.; довідкою стосовно грошових переказів за системою «Western Union» № Д1-В158/119а від 30.03.2016 року. На даний час відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним позовом самостійно користується спільним майном подружжя, оскільки вищевказане майно знаходиться в будинку батьків відповідачки [PERSON], а саме в с. Іванів по вул. Молодіжній, 13, Калинівського району Вінницької області, де вони разом із позивачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом [PERSON],будучи подружжям, проживали. Добровільної згоди про розподіл майна сторони досягти не можуть, що підтверджується Актом опису майна спільно набутого подружжям від 05.05.2016 року. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України та ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ч. 1 ст. 68 СК України). Встановлюючи право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ч. 1 ст. 69 СК України визначає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Зокрема, у відповідності з ч.1 ст. 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 Цивільного кодексу України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати, незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно з положеннями п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11 поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Так, у п. 23 зазначеної постанови Пленум Верховного Суду України звернуто увагу судів на те, що при вирішенні спорів між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Згідно п.25 цієї ж постанови, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Аналізуючи зібрані у справі докази, судом встановлено обсяг нажитого подружжям майна за час шлюбу, що підлягає поділу між ними. Так, позивачка за зустрічним позовом [PERSON] стверджує, що спірне майно є обєктом права особистої приватної власності, оскільки придбане за особисті кошти, які були подаровані на день народження її батьками. Наявність у відповідача за зустрічним позовом [PERSON] такої ж копії фіскального чека на придбане майно позивачка за зустрічним позовом [PERSON]О пояснює тим, що відповідач знав про здійснення нею покупки 07.10.2015 року на загальну суму - 21 345,50 грн. у магазині «COMFY», що знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. 600-річчя, 17.Так відповідач [PERSON] дізнавшись по телефону про таку ситуацію, відразу, запропонував позивачці [PERSON] допомогу із доставкою даного товару, на та згодом скористався даною ситуацією у своїх корисливим цілях. Щодо грошових переказів на суму 500 доларів США зазначає, що переказ даних коштів відповідач за зустрічним позовом [PERSON] здійснював за власним волевиявленням та бажанням, а також у період фактично припинених шлюбних відносин, що також уже можна віднести до особистої приватної власності. Однак належних та допустимих доказів щодо вищезазначеного не надала. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Враховуєчи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя підлягає задоволенню. В задоволені зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права особистої приватної власності на майно, набуте за час окремого проживання подружжя та придбане після фактичного припинення шлюбних відносин слід відмовити відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема витрати на правову допомогу; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] судом задоволено повністю, з відповідачки за первісним позовом [PERSON] на користь позивача за первісним позовом [PERSON] слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved