Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за законом на земельну ділянку. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивачки. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина та залишилося спадкове майно, до складу якого входить: житловий будинок, розташований по [ADDRESS] та земельна ділянка, розміром 0,1900, розташованої в с.Маринівка Доманівського району з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Спадкоємцями померлого за законом, в рівних частинах є позивачка, як дочка померлого та відповідачка - дружина померлого [PERSON] 03 березня 2021 р. позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 на право власності на житловий будинок після смерті свого батька. Позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: на земельну ділянку, розміром 0,1900, розташованої в с.Маринівка Доманівського району з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, однак їй було відмовлено з тих підстав що, наданий позивачкою державний акт на земельну ділянку виданий лише на одного власника, а саме на ім`я спадкодавця, але власників житлового будинку двоє. Враховуючи зазначене, позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, земельну ділянку розміром 0,1900 га, яка належала на підставі державного акту на право приватної власності - [PERSON] , померлому [INFO] . У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача [PERSON] , [PERSON] , яка діє на підставі ордера, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути без її та позивача участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Зважаючи на визнання позову відповідачем [PERSON] , дослідивши письмові докази, спадкову справу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав Судом встановлено, що [INFO] в с. Маринівка Доманівського району Миколаївської області помер [PERSON] , що підтверджене копією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки виданої виконавчим комітетом - 4 Доманівської селищної ради від 13.07.2021р. №994 [PERSON] , був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] з 1990 року та знятий з реєстраційного обліку в зв`язку зі смертю [INFO] на день смерті з померлим ніхто не був зареєстрований та не проживав. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина та залишилося спадкове майно, до складу якого входить: земельна ділянка площею0,1900 га, кадастровий номер 4822783201:06:018:0025 розташована по [ADDRESS] , наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та його дочка [PERSON] . Родинні відносини спадкоємців зі спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , де зазначено, що [PERSON] народилася [INFO] , батьками зазначені - [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, 03 липня 1978 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище після одруження - [PERSON] . Згідно копії рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 06.07.2006 року розділено майно, що є спільною сумісною власністю, виділивши [PERSON] (колишній дружині померлого [PERSON] ) 1/2 частину та [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 03 березня 2021 року приватним нотаріусом Доманівського районного нотаріального округу Миколаївської області Лацановською С.М. [PERSON] отрмала спадщину після [PERSON] на 1/2 частину в праві власності на житловий будинок [ADDRESS] . З копій документів, що містяться у спадковій справі №106/2020, заведеній після смерті [PERSON] , вбачається, що спадщину після його смерті прийняли позивачка [PERSON] шляхом подання заяви до нотаріальної контори. Діти померлого [PERSON] - дочки [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавця з чого б вона не складалась, за будь-яких підстав, без будь яких застережень та умов, в тому числі від обов`язкової частки, про що свідчить їх заява від 19.10.2020 р. [PERSON] , як вбачається з копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №710484, витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, належала на праві власності земельна ділянка площею 0,1900 га, кадастровий номер 4822783201:06:018:0025 в [ADDRESS] виданого на підставі рішення ХІХ сесії 5 скликання Маринівської сільської ради від 30 вересня 2009 року №5 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій виданою приватним нотаріусом Доманівського районного нотаріального округу Миколаївської області Лацановською С.М. Від 03.03.2021 р. позивачці [PERSON] . Було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку у зв`язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку виданий лише на одного власника, але власників житлового будинку двоє. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст. 1220 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Крім того, ст.ст.1218, 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки, позивачка прийняла спадщину в установленому законному порядку, то спадщина належить їй з часу її відкриття. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, то виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Отже, вищезазначені обставини перешкоджають позивачці оформити право на спадщину в позасудовому порядку, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до переконання про задоволення позову.

Outcome: approved