Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Подано позов [PERSON], в якому позивач просив розірвати договір оренди землі, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю агрофірма «Олімпекс-Агро» який було зареєстрованого у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі Дніпропетровської області 15.03.2005 року за №04:05:126:01355. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №130228 виданим Новомосковською районною державною адміністрацією 09 грудня 2002 року, позивачу на праві приватної особистої власності належить земельна ділянка площею 4,170 га (кадастровий номер земельної ділянки 1223281000:02:013:0332), що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. 15 березня 2005 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір оренди, який було зареєстрованого у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі Дніпропетровської області 15.03.2005 року за №04:05:126:01355. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу в строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,170 га терміном на чотири роки одинадцять місяців двадцять девять днів з моменту державної реєстрації, а відповідач зобов`язався сплачувати позивачу щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 1,5 відсотка від грошової оцінки землі, що становить 475,10 грн. за один рік. Також, договором було передбачено, що вказана у цьому договорі орендна плата також коригуватиметься відповідачем шляхом видання наказу без внесення доповнень до договору у наступних випадках:у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати; у разі індексації законодавством грошової оцінки землі. Також відповідач за договором гарантував позивачу переважне право придбання сільськогосподарської продукції (зерно, м`ясо, поголів`я свиней та ВРХ та інше). Згідно абз. 5 п. 2.2. Договору, орендна плата повинна була вноситися до 30 грудня кожного календарного року. Розділом 3 Договору, позивач та відповідач погодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 відсотка від суми недоїмки за кожен день прострочення. В п. 1.1. Договору, сторонами було погоджено нормативно грошову оцінку земельної ділянки яка на день підписання Договору становила 31673,00 грн. 13 липня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову Угоду до договору оренди земельної ділянки № 04:04:126 :01355 від 15.03.2005 року, яку було зареєстровано в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру 13.07.2008 року за №04:09:126:03915. Головними змінами даної угоди, було домовленість сторін внести зміни до Договору про оренду земельної ділянки від 15.03.2005 року, а саме до абз.1, п.2.2., якою змінили оренду плату у грошовій формі у розмірі 2 (Двох )відсотків від грошової оцінки землі, що становить 656, 00 грн., а також забовязання відповідача проводити безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки до 0,40 га. Також були внесени зміни до абз.1, п.2.3 Договору, яким заз начено термін дії Договору до 31 грудня 2021 року. В період з 2013 по 2015 рік, нарахування орендної плати відповідачем здійснювалась з порушенням умов договору оренди земельної ділянки, оскільки проводилась без індексації грошової оцінки землі. Крім того, відповідачем у період з 2013 по 2016 рік взагалі не виконуються взяті на себе зобовязання щодо безкоштовної поставка 1 тони грубих кормів (соломи) до садиби позивача, а також не надавав послуги по обробітку присадибної ділянки позивача до 0,40 га (оранка та культивація). Даний вид орендної плати, який сторони передбачили в договорі оренди, для Позивача є вкрай важливим та необхідним, враховуючи те, що Позивач проживає в сільській місцевості, має підсобне господарство (утримує велику рогату худобу, свиней, птицю та іншу худобу) та присадибну ділянку, на якій вирощує сільськогосподарську продукцію для власного споживання. Саме за рахунок ведення підсобного сільськогосподарського виробництва Позивач забезпечує себе та свою родину, як продуктами харчування так і коштами (за рахунок реалізації надлишків сільськогосподарської продукції). Зазначені факти позивач розцінює, як систематичну несплату орендної плати відповідачем, а тому просить договір, укладений між ним та відповідачем розірвати. Позивач та відповідач в останнє судове засідання не з'явилися, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, сторони подали клопотання про розгляд справи за їх відсутністю, тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін. Представник позивача позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ньому, просив його задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, пояснивши, що оранка та культивація присадибної ділянки позивача та поставка йому соломи з 2012 року не здійснювались, оскільки позивач не подавав відповідну заявку, хоча умовами договору така заявка не передбачена. Суд, дослідивши підстави позову та матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків, а саме: Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 4,170 га (кадастровий номер земельної ділянки 1223281000:02:013:0332), що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. 15 березня 2005 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір оренди, який було зареєстрованого у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі Дніпропетровської області 15.03.2005 року за №04:05:126:01355. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу в строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,170 га терміном на чотири роки одинадцять місяців двадцять девять днів з моменту державної реєстрації, а відповідач зобов`язався сплачувати позивачу щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 1,5 відсотка від грошової оцінки землі, що становить 475,10 грн. за один рік. Також, договором було передбачено, що вказана у цьому договорі орендна плата також коригуватиметься відповідачем шляхом видання наказу без внесення доповнень до договору у наступних випадках:у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати; у разі індексації законодавством грошової оцінки землі. Також відповідач за договором гарантував позивачу переважне право придбання сільськогосподарської продукції (зерно, м`ясо, поголів`я свиней та ВРХ та інше). Згідно абз. 5 п. 2.2. Договору, орендна плата повинна була вноситися до 30 грудня кожного календарного року. Розділом 3 Договору, позивач та відповідач погодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 відсотка від суми недоїмки за кожен день прострочення. В п. 1.1. Договору, сторонами було погоджено нормативно грошову оцінку земельної ділянки яка на день підписання Договору становила 31673,00 грн. 13 липня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову Угоду до договору оренди земельної ділянки № 04:04:126 :01355 від 15.03.2005 року, яку було зареєстровано в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру 13.07.2008 року за №04:09:126:03915. Головними змінами даної угоди, було домовленість сторін внести зміни до Договору про оренду земельної ділянки від 15.03.2005 року, а саме до абз.1, п.2.2., якою змінили оренду плату у грошовій формі у розмірі 2 (Двох )відсотків від грошової оцінки землі, що становить 656, 00 грн., а також забовязання відповідача проводити безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки до 0,40 га. Також були внесени зміни до абз.1, п.2.3 Договору, яким зазаначено термін дії Договору до 31 грудня 2021 року. З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору, відповідачем у період з 2013 по 2015 рік за оренду земельної ділянки Позивачеві було виплачено орендну плату в грошовій формі в сумі 9 321 (Девять тисяч триста двадцять одна) грн. 60 коп., а саме: за 2013 рік 2889,00 грн.; за 2014 рік 2889,00 грн.; за 2015 рік 3543,60 грн. У відповідності до визнаних учасниками судового розгляду обставин справи за 2012 2015 роки оранка та культивація присадибної земельної ділянки позивача відповідачем не проводилась, а солома до садиби позивача не поставлялась. Розглядаючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Ст. 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним, Цивільним кодексом України, цим Законом, ї законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір,за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Ст. 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Встановлено, що за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. За змістом ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладання Договору, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Абзац 5 статті 24 Закону України «Про оренду землі» встановлює право орендодавця на вимогу від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Так, п. 2.3. укладеного між сторонами Договору встановлено, що договір може бути припинений у будь-який час за взаємної згоди сторін. Пунктом 4 с Договору встановлено, що договір може бути припинений за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Пунктом 3 «Відповідальність сторін» Договору визначено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є лише випадки визначені законом. Пунктом 3 «Відповідальність сторін» Договору передбачено, що сторони несуть відповідальність за невиконання умов договору. Як зазначалося вище, п. 2.2. Договору про оренду землі визначає три основні складові орендної плати за Договором, якими є: орендна плата у грошовій формі 2% від грошової оцінки землі; безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га або її компенсація в сумі 100 грн. на рік. Додатково, за настання відповідних обставин до складу орендної плати входить: додаткова орендна плата для пенсіонерів у сумі 100 грн., матеріальна допомогу на поховання члена сімї позивача у розмірах та в порядку, установлених самим позивачем. Таким чином сторони укладаючи договір оренди визначили усі три форми орендної плати: грошову, натуральну та відробіткову, які є самостійними формами та підлягають виплаті. З урахуванням фактичного визнання відповідачем факту не сплати орендної плати за 2013-2015 роки в частині оранки та культивації присадибної ділянки позивача, та поставки 1 тони соломи до садиби позивача, ненадання суду доказів на підтвердження факту проведення оранки та культивації присадибної земельної ділянки протягом 2013-2015 років, поставки соломи, суд вважає наявними підстави для висновку про систематичну несплату визначеної Договором орендної плати в частині оранки та культивації земельної ділянки, поставки соломи, а тому\~наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі та розірвання договору оренди, укладеного між сторонами. При цьому, посилання представника відповідача на відсутність звернень позивача за отриманням соломи, та неповідомлення ним про необхідність проведення оранки та культивації присадибної ділянки не можуть бути підставами для невиконання відповідачем умов договору, зокрема і з тих підстав, що такі звернення не передбачені умовами договору. Крім того, посилання представника відповідача на те, що культивація присадибної ділянки Орендодавця не входить ні до однієї з форм орендної плати, передбачених Договором, а є додатковою безкоштовною послугою, яка немає грошової оцінки, за яку Договором, в разі ненадання, не передбачено грошову компенсацію, спростовуються змістом самого Договору та положеннями ст.\~15\~та Розділу\~3 Закону України "Про оренду землі".\~\~ Також, розглядаючи посилання представникапозивача на те, що нарахувавши орендну плату в більшому розмірі, ніж це передбачено договором відповідач тим самим компенсує позивачу вартість не отриманої орендної плати, визначеної у вигляді безкоштовної поставки соломи та послуг з оранки та культивації земельної ділянки, суд виходить з того, що Договором оренди надання означеної компенсації не передбачено, внаслідок чого не приймає означені посилання до уваги, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд керується положенням ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved