Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про госпіталізацію недієздатної [PERSON], [INFO], мешканки [ADDRESS], яка 06.03.2017 року об 11 год. 00 хв. за направленням районного психіатра у супроводі брата-піклувальника поступила до КЗ КОР «Обласне психіатрично наркологічне медичне об'єднання». Зі змісту заяви вбачається, що [PERSON] страждає на хронічний психічний розлад, є недієздатною. На момент госпіталізації [PERSON] зі слів опікуна стала неспокійною, злобною, висловлює погрози в адресу матері, брата та проявляє агресію до них, висловлює маячні ідеї, ночами не спить, мають місце слухові галюцинації, розмовляє сама з собою, має суіцідальні наміри. Під час госпіталізації до КЗ КОР «Обласне психіатрично наркологічне медичне об'єднання» пацієнтка [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів. Згідно висновку огляду хвора страждає на хронічний психічний розлад, є недієздатною. Впродовж останнього місяця вона перестала спати, стала неспокійною, злобною по відношенню до опікуна та матері, має недобрі думки та висловлює їх, постійно звинувачує матір в неправильному відношенні до себе, висловлює агресивні думки, маячні ідеї, мають місце галюцінації, бачить та розмовляє з тим, кого вже немає в живих, пасивна у соціумі та відмовляється від ліків. Потребує систематичного стороннього догляду та нагляду. Саме за таких обставин пацієнтка [PERSON] потребує негайної госпіталізації до медичного закладу. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримала та просила прийняти рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу, як особи, визнаної у судовому порядку недієздатною. Опікун хворої [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу. Прокурор Народовець А.В. заяву підтримала, посилаючись на рішення Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Судом достовірно встановлено, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2016 року [PERSON] визнано недієздатною, встановлено над нею опіку та призначено їй опікуна -[PERSON] (а.с. 3). Як вбачається із направлення районного лікаря від 25.01.2016 року, [PERSON] психічно хворіє, остання госпіталізація з 03.08.2015 р. по 09.09.2015 р. [PERSON] стала неспокійною, злобною, висловлює погрози в адресу матері, та проявляє агресію до неї, ночами не спить, мають місце галюцинації, розмовляє сама з собою, має суіцідальні наміри (а.с. 6). Згідно з висновком психіатричного обстеження КЗ КОР «Обласне психіатрично наркологічне медичне об'єднання» від 06.03.2017 року діагноз [PERSON]: шизофренія, параноїдна форма, безперервно-прогредієнтний тип перебігу. Галлюцінаторно-маячний синдром.В зв'язку з цим комісією прийнято рішення про примусову госпіталізацію хворої у психіатричну лікарню (а.с. 4-5). Згідно з рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р., Конституційний Суд України вважає за необхідне вказати такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Вказаним рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 р. №1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ч. 2 ст. 282 ЦПК України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved