Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] та просить визнати, [PERSON] такою що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS], що належить їй, та зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за даною адресою. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що являється власником будинку [ADDRESS], в якому проживала разом з дочкою [PERSON]. Взаємовідносини між позивачем та її донькою були нормальним до тих пір поки донька не дізналась про те, що вона не є її рідною матір'ю. При досягненні повноліття відповідач виїхала до Німеччини, де і на даний момент проживає, не підтримуючи при цьому будь-яких родинних відносин з позивачкою. Відповідач була зареєстрована у будинку позивача як член сім'ї. Рішення про виїзд на проживання до Німеччини прийняла добровільно. Позивач [PERSON] вказує, що відповідач тривалий час не проживає за місцем реєстрації. Зобов'язання щодо утримання будинку, оплати за житлово-комунальні послуги несе вона у тому числі з урахуванням реєстрації відповідача. Таким чином, на думку позивача, її будинок перестав бути місцем постійного проживання відповідача, яка не скасовує свою реєстрацію за даною адресою без пояснення причин. Позивач та представник у судове засідання не з'явилися. Представник подав заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за відомим місцем його реєстрації, встановленим згідно відомостей Світловодського РС УДМС України в Кіровоградській області, проте в судове засідання повторно не з'явився. До суду повернулися конверти з судовими повістками на яких містяться позначки причини їх повернення - "За закінченням терміну зберігання". На підставі ч.4 ст.169 ЦПК України за згоди позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, суд приходить до такого висновку. Згідно Свідоцтва про право на спадщину від 07 серпня 1999 року, після смерті [PERSON], спадкоємцем є його дружина [PERSON], якій було видано відповідне свідоцтво про право на спадщину, яка складається, в тому числі і з будинку [ADDRESS]. (а.с. 8) Відповідно до відомостей Світловодського РС УДМС України Кіровоградської області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 14) Довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Донька [PERSON] зареєстрована, але не проживає за вказаною адресою з травня 2013 року. (а.с. 2) Відповідно до частини 2. статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене суд вважає, що відповідачка втратила право на проживання у спірній квартирі, оскільки не проживала у ній більше одного року без поважних причин, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Ухвалою від 15.07.2014 року позивачу [PERSON] було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та ч. 2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved