Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 03 жовтня 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги щодо стягнення аліментів, позивач обґрунтовує тим, що у 2007 році вони почали проживати у цивільному шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Після народження сина сторони проживали разом однією сім`єю у будинку позивача. Після того, як дитині виповнилось один рік і два місяці між ними погіршились стосунки у зв`язку з тим, що кожний з них мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З початку 2010 року відповідач пішов з дому, залишив їх та почав проживати окремо. До теперішнього часу, сторони не знайшли спільного порозуміння та припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство. Матеріальну допомогу на утримання сина, відповідач не надає, хоча згідно ст. 180 СК України зобов`язаний надавати. Позивачу не вистачає коштів на матеріальну підтримку сина та вона опинилась у скрутному матеріальному становищі. Відповідач у теперішній час торгує на ринку. Отримує заробіток і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. На підставі вищевикладеного позивач змушена звернутись з вказаним позовом до суду. 2. Відповідач відзив на позов не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 3. Позивач надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила проводити судове засідання без її участі. (а.с. 2) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 4. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2019 року, цивільну справу № 496/3892/19, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. 5. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 6. Відповідач [PERSON] в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 7. Оскільки відповідач був належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України - шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Біляївського районного суду Одеської області, в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. 8. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 9. Судом встановлено, що позивач та відповідач проживали разом без реєстрації шлюбу. 10. В період сумісного проживання у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с. 5) 11. Дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 1829 від 01.10.2019 року, що видана Граденицькою сільською радою, Біляївського району, Одеської області. (а.с. 4) V. Оцінка Суду. 12. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 13. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 14. У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 15. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 16. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. 17. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. 18. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 19. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 20. Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 21. Відповідно до статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. 22. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 23. Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 81 ЦПК України, у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 24. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 25. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 26. Надані докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмету позовних вимог. 27. За результатами розгляду справи та дослідження наданих доказів, судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] та у відповідності до закону повинен нести обов`язок матеріального забезпечення дитини. Суд вважає розмір аліментів, який просить стягнути позивач, цілком виправданий та необхідний для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 28. На підставі викладеного суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , починаючи від дня пред`явлення позову, а саме з 03.10.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 29. Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. 30. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В даному випадку позов подано до суду 03 жовтня 2019 року. 31. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 32. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. 33. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Outcome: approved