Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

Позивач в травні 2018 року звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] та стягнення з останнього аліментів на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 12 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 8. У шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON]. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, повністю втрачено почуття любові і взаємоповаги. Малолітній син залишився разом з нею, повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач участі в вихованні дитини не приймає, матеріально дитину не забезпечує. Відповідач є працездатною особою, тому на її думку може сплачувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі щомісяця. В подальшому, позивач уточнила позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача на утримання малолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісяця та її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1700 грн. щомісяця Позивач у судове засідання не з'явилася, просила суд розглянути справу без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. При чому, просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони написали заяви про слухання справи у їх відсутності, не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Залишити позивачу прізвище "[PERSON]". Судом встановлено, що, знаходячись у шлюбі, у сторін по справі [INFO] року народився син [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження, батьком дитини є відповідач [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Із змісту позовної заяви вбачається, що ніким і нічим не спростовано, малолітня дитина проживає разом з матір'ю, позивачем по справі. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, батьків, дітей. Таким чином суд враховує, що позивачка змушено не працює, доглядає за дитиною, якій ще не виповнилося 3 років та не отримує матеріальної допомоги від чоловіка. Останній є працездатною особою, і спроможний платити аліменти на утримання дитини та дружини, до виповнення дитиною трьох років. Також судом з'ясовано, що [PERSON] якими-небудь хронічними захворюваннями не страждає, на утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї не має. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ст. 184 СК України розмір аліментів на утримання дитини може складати в твердій грошовій сумі 1500 грн. з усіх видів доходу відповідача щомісяця та 1700 грн. на утримання дружини до досягнення дитиною, сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. Сплачуючи аліменти саме в такому розмірі відповідач, як зможе надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини, так і вирішувати свої особисті питання матеріального характеру. Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність заявлених позовних вимог, тому вони підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір, пов'язаний з розглядом справи, покладається на відповідача. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір за подання позову в частині розірвання шлюбу, що підтверджено документально: квитанцією № 37 від 15.05.2018 (а.с. 1) у розмірі 704 грн. 80 коп., який підлягає стягненню з відповідача. У зв'язку з тим, що позивач [PERSON] на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, то судовий збір у сумі 1409 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved