Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 27213,39 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 15.12.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В свою чергу банк свої зобов"язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому Договором. Відповідач зобов»язався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно. Відповідачем були порушені умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість на вказану суму. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Виходячи з наведеного, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача, який був належним чином повідомлений про дату судового засідання, не надійшло повідомлення про причини неявки, а представник позивача не заперечує проти такого розгляду. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 15.12.2010 року між Публічним акціонерним товариством КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. За змістом ст. 530, ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. Станом на 18.10.2017 року відповідачем порушені вимоги кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами. Судом встановлено, що [PERSON] не виконав взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 18.10.2017 року складає 27213,39 грн., з яких: тіло кредиту 8101,37 грн.; нараховано відсотків за користування кредитом 9200,45 грн.; нараховано пені 8139,50 грн.; штраф /фіксована частина/ 500 грн.; штраф /процентна складова/ 1272,07 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 27213,39 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 1600,00 грн. судового збору. У зв'язку із задоволенням позову суд відповідно до ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved