Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами 20 червня 1998 року укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Причиною припинення сімейних стосунків стала різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивач вважає, що примирення та подальше спільне життя з відповідачем неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 20 червня 1998 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис №270, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують з 2009 року, домашнього господарства разом не ведуть. У позовній заяві позивач зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям немає. Місце проживання дитини - [PERSON] між сторонами узгоджено, дитина проживатиме з матір'ю - [PERSON]. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало непорозуміння між подружжям, яке призвело до втрати взаємних почуттів, в результаті чого подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд вважає можливим розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, оскільки подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе. Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в загальній сумі 243,60 грн. За письмовою заявою позивача, суд зазначає про вибір прізвища, яка після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - "[PERSON]". З урахуванням наведеного,

Outcome: approved