Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та посилається на те, що перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 2007 року. Від спільного подружнього проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що через сімейні незгоди вони з відповідачем припинили спільне проживання і рішенням Коломийського міськрайонного суду від 10 травня 2011 року шлюб між ними розірваний. Відповідач зобов`язаний сплачувати згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 06 серпня 2013 року аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Вказує, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина значно зріс. Добровільно кошти на утримання дитини відповідач надавати відмовляється. Вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття, оскільки має дохід, працює неофіційно, та інших утриманців не має. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності,позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з явився, про день, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений шляхом публікації оголошення на сайті «Судова влада України, причини неявки суду не повідомив та відзиву на позов не подав . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Врахувавши подану заяву позивача, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що за рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 травня 2011 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.12). Під час спільного проживання у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). З довідки про склад сім`ї №13 від 06 березня 2020 року ОСББ «Зорепад» вбачається, що неповнолітній [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.4) Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 06 серпня 2013 року присуджено стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі по 400 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дити ни відповідного віку до досягнення ним повноліття (а.с.12). Згідно ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того, ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, законодавець не обмежує право сторони в справі про зміну розміру аліментів звернутися у суд тільки з підстав зміни матеріального стану чи стану здоров`я, а вказує і на інші випадки передбачені Кодексом. На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина, природньо потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. З часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Матеріальне становище позивача також погіршилося у зв`язку з інфляційними процесами у державі, подорожчанням продуктів харчування та товарів загального вжитку, що є загальновідомим фактом. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суми прожиткового мінімуму на 2020 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік"і на даний час зріс розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року становить 2218 гривень, де прожитковий мінімум - це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Враховуючи положення ст.ст.182,184 СК України суд вважає, що в силу свого віку дитина, природно, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері, та беручи до уваги встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, враховуючи, що позивачем не надано суду доказів про можливість відповідача сплачувати аліменти на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. щомісячно, суд доходить висновку, що позов слід задовільнити частково та розмір стягуваних аліментів слід збільшити із твердої грошової суми в розмірі 400 гривень на 1 600 гривень щомісячно, починаючи з часу вступу рішення в законну силу і проводити до досягнення дитиною повноліття, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін та неповнолітньої дитини. На підставі наведеного та ст. ст. 181,182,192 СК України,

Outcome: approved