Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті її матері, [PERSON], котра померла [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] року померла мама позивача - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок належить матері на підставі договору дарування від 10.07.1972 року. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не склала, а тому спадкування відбувалось за законом. Вона є єдиним живим спадкоємцем після її смерті, оскільки інші спадкоємці першої черги за законом померли: [PERSON]. - її батько та чоловік спадкодавця, помер [INFO] року, [PERSON] - її брат та син спадкодавця, помер [INFO] року, [PERSON] - її брат та син спадкодавця, помер [INFO] року та [PERSON] - її брат та син спадкодавця, помер [INFO] року. Позивач, як єдина спадкоємиця за законом після смерті матері, що не відмовилась від спадщини, звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову у видачі такого, у зв'язку з тим, що відсутнній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок. Вказана відмова позбавляє її можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просила їх задовольнити. Представник відповідача Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області - [PERSON] подав заяву, в якій просить розглянути дану справі за його відсутності. Не заперечує проти задоволення позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що [INFO] року, у віці 85 років, в м. Ходорів Жидачівського району Львівської області, померла [PERSON], про що 12 червня 2015 року складено відповідний актовий запис №91 та виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області, від 12 червня 2015 року, видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (арк. справи 17). Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що до складу спадщини [PERSON] входила: квартира [ADDRESS], 1/3 частка якої належала їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31.01.2007 року, та 2/3 частки вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] та сина - [PERSON] (арк. справи 65), а також житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS]. Вказаний жиловий будинок вона перебудувала на підставі рішення виконавчого комітету Ходорівської міської ради народних депутатів № 77 від 24.03.1978 року арк. справи 16) із житлового будинку, який належав їй на підставі договору-дарування від 10.07.1972 року арк. справи 12-13). Заповіту спадкодавець [PERSON] щодо розпорядження своїми правами на випадок смерті не складала, що стверджується спадковою справою Жидачівської державної нотаріальної контори №595/2015 від 26.11.2015 року, яка заведена після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З долученої до матеріалів справи коппії свідоцтва про народження [PERSON], зазначено: [PERSON]. та [PERSON] (спадкодавець)( арк. справи 9). Відтак, [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги, оскільки інші спадкоємці першої черги за законом померли: [PERSON]. - її батько та чоловік спадкодавця, помер [INFO] року (арк. справи 10,18), [PERSON] - її брат та син спадкодавця, помер [INFO] року (арк. справи 19, 21), [PERSON] - її брат та син спадкодавця, помер [INFO] року(арк. справи 19,21) та [PERSON] - її брат та син спадкодавця, помер [INFO] року( арк. справи 20, 22). Згідно із ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Також, за змістом ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Із спадкової справи Жидачівської державної нотаріальної контори № 595/2015 від 26.11.2015 року, яка заведена після смерті [PERSON], котра померла [INFO] року, вбачається, що позивач [PERSON] у встановлений шестимісячний строк подала до натаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] та 22.10.2016 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна (квартиру). За таких обставин, позивач є єдиною спадкоємицею за законом після смерті своєї матері, яка прийняла частину спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Разом з тим, згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №953/02-31 від 13 грудня 2017 року, яка видана завідувачем Жидачівської державною нотаріальною конторою, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері - [PERSON], котра померла [INFO] року у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] (арк. справи 49). Таким чином, враховуючи, що позивач оформити право власності на спадкове майно (житловий будинок), в нотаріальному порядку не має можливості у зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved