Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернувся 29.06.2017 року в суд з цим позовом, вказуючи, що йому на праві приватної власності належить будинок, який розташований в м. Подільську, Одеської області по вул. Радянська, 64, та інше нерухоме майно. В середині березня 2017 року йому стало відомо, що згідно постанови старшого державного виконавця ВДВС Котовського МРУЮ Одеської області № 29058451 від 50.09.2011 року було накладено арешт на все його майно, в тому числі і на все нерухоме майно, та оголошена заборона на його відчуження, а 06.12.2012 року зазначені відомості за №11928982 внесені до єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомості. В березні 2017 року він звернувся до Подільського МВ ДВС головного територіального управління юстиції Одеської області з вимогою зняти незаконно накладений арешт на все його нерухоме майно і отримав відповідь, що виконавче провадження по якому було накладено арешт на все його нерухоме майно закрито, а відповідно до «Положень роботи з документами в органах державної виконавчої служби» № 2274/5 від 25.11.2008 року строк зберігання закритих виконавчих проваджень, та книг виконавчих проваджень становить 3 роки, тому вирішити питання щодо зняття арешту з його нерухомого майна не є можливим. У звязку з цимпросив постановити рішення суду яким зняти арешт з усього майна яке належить йому, [PERSON], на праві приватної власності, в тому числі з усього нерухомого майна, на яке накладено арешт на підставі постанови старшого державного виконавця ВДВС Котовського МРУЮ Одеської області №29058451 від 30.09.2011 року, та 06.12.1012 року зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомості за №11928982. В ході судового розгляду справи позивач та його представник адвокат [PERSON] на позові наполягали у повному обсязі. Додатково пояснили, що 2011 році позивач передав право керування своїм автомобілем третій особі, яка здійснила порушення ПДР. За наслідком цього було накладено арешт на майно позивача. В подальшому вину цієї третьої особи не було доведено, але арешт залишився. Представник відповідача у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність в якій проти позову не заперечував. У звязку з відсутністю у судовому засіданні представника відповідача та з урахуванням закінчення передбачених ст.157 ЦПК України строків розгляду цієї справи за згоди сторони позивача, справу розглянуто у відсутність представника відповідача. Вислухавши сторону позивача та дослідивши докази по справі, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з відповідними господарчими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: вул. Аграрна (Радянська), 64, м. Подільськ (Котовськ), Одеської області, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Котовської міської ради Одеської області від 08.04.2004 року. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження старшого державного виконавця відділу ДВС Котовського МРУЮ Одеської області №29058451 від 30.09.2011 року було накладено арешт на все нерухоме майно, належне [PERSON] 21.03.2017 року позивач звернувся з заявою до Подільського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області про зняття арешту з належного йому майна. Листом №6932/26-43 від 14 січня 2017 року Подільського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області позивачу було повідомлено, що виконавче провадження в рамках якого винесена постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження №29058451 від 30.09.2011 року завершено та передано для зберігання в архів. Згідно положень «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» №2274/5 від 25.12.2008 року термін зберігання завершених виконавчих проваджень та книг обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю, становить 3 роки. Станом на 13.04.2017 року відкритих виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] заборгованості на виконанні не має. Згідно ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Оскільки виконавче провадження завершено, немає підстав для збереження арешту. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду, за наявності арешту (обтяження) накладеного на все майно позивача, порушується його право власності, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність поновити порушені права позивача, шляхом зняття арешту з належного йому майна.

Outcome: approved