Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 29 листопада 2016 року звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті його батька [PERSON]. В позовній заяві позивач вказав, що 15 листопада 2006 року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 2.42 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області, а також майнова частка (пай) члена сільськогосподарського підприємства «Маяк» с.Шершенці Кодимського району Одеської області. Він (позивач) є єдиним спадкоємцем спадщини померлого батька за законом, спадщину у передбаченому законом порядку прийняв, оскільки проживав разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом через відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів на спадкове майно. В судове засідання позивач не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього. В поданій заяві свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не прибув, надавши до суду заяву про розгляд справи без нього. Заявлений позов визнав. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 15 листопада 2006 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №455614, повторно виданого 05 липня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції в Одеській області. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До спадкового майна померлого [PERSON] ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №1/5, площею 2.42 га., яка розташована в межах Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на землю серії ІІІ-ОД №069496, виданим 22 березня 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Окрім цього, до спадщини померлого [PERSON] ввійшла майнова частка (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства "Маяк" с.Шершенці Кодимського району Одеської області у розмірі 0.001% пайового фонду підприємства, вартістю 4323 грн., яка посвідчена свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД-ХІІ-ХІХ №000747, виданим 28 жовтня 2016 року Шершенецькою сільською радою Кодимського району Одеської області. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що заповіту [PERSON] не склав, а тому на час відкриття спадщини його спадкоємцем за законом першої черги є його син [PERSON] (ч.1 ст.1261 ЦК України) Факт родинних відносин між позивачем та померлим [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії І-ЖД №478428, повторно виданого 05 липня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції в Одеській області, де батьком позивача вказано [PERSON] Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який не вчинив жодних з цих дій, вважається таким, що спадщину не прийняв. Відповідно до довідки Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області №1609 від 16 листопада 2016 року позивач [PERSON] проживав разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини в одному помешканні, а тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України є таким, що у передбаченому законом порядку прийняв спадщину померлого батька. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні докази звернення позивача [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлого за законом, однак нотаріус відмовила у видачі позивачеві цього свідоцтва через відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів на спадкове майно (державний акт на землю втрачено, а майновий сертифікат видано вже після смерті спадкодавця, відмова нотаріуса №1348/02-14 від 15 грудня 2016 року). Відсутність оригіналів зазначених правовстановлюючих документів відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право спадкоємця на судовий захист свого порушеного права на спадщину у разі втрати правовстановлюючого документу на спадкове майно підтверджується і ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року, прийнятою у цивільній справі №6-17336св15, в якій зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право власності (http://reyestr.court.gov.ua/Review/52081274). Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний ним спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України, у звязку з чим його позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.3 ст.1268 ЦК України він є таким, що у передбаченому законом порядку прийняв спадщину померлого [PERSON], що у відповідності з п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України є підставою набуття ним права власності на спірну земельну ділянку. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 818 грн.85 коп. (квитанція №149 від 21 листопада 2016 року, а.с.1), при цьому ціна позову складає 86206 грн.33 коп., з яких 81883 грн.33 коп. вартість земельної ділянки та 4323 вартість майнового паю. Відтак, розмір судового збору у справі складає 862 грн.07 коп., а тому різниця в сумі 43 грн.22 коп. підлягає стягненню з позивача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved