Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з зазначеним позовом, який мотивувала тим, що [INFO] померла її мама [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке належало померлій. Зазначає, що звернулася до Свалявської державної нотаріальної контори для оформлення спадкового майна, однак, у зв`язку з тим, що позивач в установлений строк, з заявою про прийняття спадщини не зверталася, нотаріусом відмовлено у прийнятті спадщини у зв`язку із пропуском встановленого законом 6 місячного строку. Оскільки інші спадкоємці, які б прийняли спадщину та могли дати письмову згоду на подання нею заяви про прийняття спадщини, відсутні, вирішення даного питання можливе лише в судовому порядку у відповідності до положень ч.3 ст. 1272 ЦК України, а тому просить визначити їй додатковий строк у шість місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її мами [PERSON] , яка помер [INFO] . Зауважує, що строк пропустила з поважної причини, оскільки була за кордоном з січня до червня 2020 року, а закінчення шестимісячного строку (23.02.2020 року) припало на час оголошення пандемії в зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції, тому були об`єктивні перешкоди для своєчасного повернення з-за кордону і звернення до нотаріуса. Ухвалою Свалявського районного суду відкриття провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 10.09.2020 року. Ухвалою суду від 10.09.2020 року задоволено клопотання позивача та замінено відповідача Свалявську державну нотаріальну контору на належного відповідача Свалявську міську раду Закарпатської області, та відкладено підготовче судове засідання. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач в канцелярію суду надала заяву, у якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує та росить задовольнити. Представник Свалявської міської ради в канцелярію суду надав заяву, про розгляд справи без участі представника міської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечують. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні. В ході розгляду справи судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 77 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого Свалявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, від 24.09.2019 року, актовий запис № 158, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . Родинні зв`язки між спадкодавцем та позивачем, як між матір`ю та дочкою, встановлено з копією свідоцтва про народження (серії [NUMBER] ) [PERSON] , батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Належність спадкодавцю зазначеного нерухомого майна підтверджуються наступними дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме, свідоцтвом на право про право на спадщину за законом, спадкова справа № 38/2015, зареєстровано в реєстрі за № 831, витягом про державну реєстрацію в Спадковому реєстрі № 53941548 від 05.11.2018 року, та витягом про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, де зазначено, що власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] , на праві приватної власності, є [PERSON] . Як вбачається з довідки № 629 від 25.06.2020 року виданої КП «ВУКГ» у дворогосподарстві за адресою [ADDRESS] , була зареєстрована [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що зазначено у ч.3 ст.1272 ЦК України. Як на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач вказує на фактичне прийняття спадщини, так як вона здійснює догляд за спадковим будинком та користується спадковим житловим будинком, що у свою чергу вказує на її недостатню обізнаність із чинним законодавством щодо встановлених строків для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини незалежно від форми спадкування. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом, після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена, крім позивача із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, шестимісячний строк звернення до нотаріуса із відповідною заявою сплив 23.03.2020 року. Поважність пропуску шестимісячного терміну позивач обґрунтовує тим, що перебувала за кордоном, а на момент закінчення шестимісячного строку для звернення до нотаріуса перебувала за кордоном, повернутись не могла через оголошення карантину на території України у зв`язку з поширенням короновірусної інфекції (що підтверджують долучені копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон з відповідними відмітками про перетин кордону України), повернулась в Україну лише 17.06.2020 року. З наданих доказів вбачається, що у позивача були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини та вказані обставини суд визнає поважними. Суд проаналізувавши наведені доводи поважності строку прийняття спадщини, дослідивши надані докази, доходить до висновку, що позивач пропустила встановлений Законом строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з поважних причин. Так як інші спадкоємці до майна покійної відсутні, а Свалявська міська рада не заперечує проти заявлених вимог, то позовні вимоги слід задовольнити. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Згідно з ч.4ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, з`ясовані у справі обставини свідчать, що визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, з врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов підставний, та слід визначити додатковий строк позивачу для подання відповідної заяви. На підставі наведеного суд доходить висновку, що позивач строк для прийняття спадщини пропустила з поважної причини, наявні підстави для задоволення позовних вимог, та слід визначити позивачу додатковий строк - шість місяців для подання відповідної заяви про прийняття спадщини, перебіг якого рахується з дня набрання рішенням суду законної сили. Саме такий строк є необхідним та буде достатнім для подання позивачем відповідної заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved