Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Заявники звернулися до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться, вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. На підставі викладеного заявники просять шлюб між ними розірвати. У судове засідання заявники [PERSON] та [PERSON] не з'явились, надали до суду заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність, повністю підтримали подану заяву, просили шлюб між ними розірвати. Представник третьої особи Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, просить розглянути справу у його відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що заявники перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2013 року, зареєстрованому у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1287. Від шлюбу заявники мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з?ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім?ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з?ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Як встановлено судом, подружнє життя між заявниками не склалося, заявники не проживають разом, фактично шлюбні стосунки між ними припинені. 03.07.2018 року між заявниками укладений Договір між батьками про визначення місця проживання дитини, участь у вихованні дитини та забезпечення умов життя дитини, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондрат Н.Л. З урахуванням вимог діючого законодавства та з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved