Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] та померлого громадянина України [PERSON] , [INFO] , дата смерті [INFO] , без шлюбу у період з 18.09.1995 року по [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Заява обґрунтована тим, що зі [PERSON] заявниця познайомилась перебуваючи у відпустці в гостях у своєї сестри в Таллінні. Згодом він переїхав до м. Київ та вони разом працювали на заводі «Алмаз». 04.05.1991 року між заявницею та [PERSON] було укладено шлюб, внаслідок чого заявниця змінила прізвище на « [PERSON] ». 13.06.1991 року [PERSON] був зареєстрований з донькою заявниці - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відносини заявниці та [PERSON] були дуже теплими, ніжними та романтичними, донька заявниці - [PERSON] називала його татом, він дуже добре та лагідно до неї відносився, дбав про неї, та ставився до неї як до рідної доньки. Згодом, у [PERSON] почали проявлятися безпідставні не контрольовані приступи ревнощів, невротичні реакції, які були дуже емоційними. Після чергової сварки, заявниця подала на розлучення, думала, що такі дії заставлять чоловіка припинити потік безпідставних приступів ревнощів та задуматися про свою поведінку. Надалі, на підставі рішення суду шлюб було розірвано, внаслідок чого заявниця змінила прізвище на попереднє « [PERSON] ». Після офіційного розлучення стосунки зі [PERSON] стали кращими та більш спокійними, разом з тим після офіційного розлучення було продовжено спільне проживання однією сім`єю із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у період з 18.09.1995 року по [INFO], вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки подружжя та фактично їх виконували, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка, виховували доньку [PERSON] . Однак, через тривалий час, після приступу ревнощів [PERSON] звернувся до Ватутінського районного суду м. Києва з позовом до заявниці, про визнання права власності на 1/3 частини квартири та ухвалення порядку користування квартирою. За результатом розгляду справи позов було задоволено частково, зокрема вказаним рішенням було встановлено, що спірна квартира за адресою: [ADDRESS] , є спільною частковою власністю [PERSON] та [PERSON] . Після ухвалення вказаного судового рішення заявниця та [PERSON] продовжували проживати однією сім`єю, інших близьких родичів останній не мав. Спільний союз з [PERSON] був триваючим, а саме в період з 18.09.1995 по [INFO] та ґрунтувався на взаємній моральній та матеріальній підтримці. [PERSON] помер у віці 70 років, причиною смерті встановлено: рак простати, однак станом на день звернення до суду заявниця позбавлена можливості отримати документи про смерть її колишнього чоловіка, оскільки не являється його офіційною дружиною, також встановлення факту спільного проживання з померлим необхідно заявниці для оформлення спадкових прав. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21.12.2020 було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні. Відповідно до ухвали, внесеної до протоколу судового засідання від 16.02.2021 року було проведено заміну неналежних заінтересованих осіб Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Київської міської державної адміністрації, на належних заінтересованих осіб: Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації та Київську міську раду. 23.02.2021 року від заявниці надійшла заява в оновленій редакції про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , та померлого гр. України [PERSON] , [INFO] , дата смерті [INFO] , без шлюбу у період з 01.01.2004 по [INFO], [ADDRESS] . У судовому засіданні заявниця та її представник заявлені вимоги підтримали, просили задовольнити. Заінтересована особа: [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи сповіщалась належним чином. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явився, про розгляд справи сповіщався належним чином. Представник заінтересованої особи Київської міської ради у судове засідання не з`явився, про розгляд справи сповіщався належним чином. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Так, згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Так, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 7 ст. 19 ЦПК України). Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом (ч. 2-3 ст. 293 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 5325 від 31.03.2020 року У постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки». Відповідно до листа Верховного суду України «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, до заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу додаються документи та докази того, що між заявником та іншою особою мали місце фактичні шлюбні стосунки (свідоцтва про народження дітей, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько. Згідно свідоцтва про право власності на квартиру, виданого на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 17.11.1998 року народження, квартира [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві приватної власності. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала зі [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, який надалі 19.03.1996 було розірвано Відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського району м. Києва (а/з 398) Рішенням Ватутінського районного суду м. Києва від 08.06.2000 було визнано за [PERSON] право власності на ј частину квартири [ADDRESS] ; визнано за [PERSON] право власності на ѕ частини квартири по [ADDRESS] ; ухвалено порядок користування квартирою [ADDRESS] , виділивши в користування [PERSON] з дочкою [PERSON] - кімнату, площею 16, 3 кв.м. [PERSON] , [INFO] , являється донькою заявниці від першого шлюб, та визнана судом недієздатною, її опікуном є заявниця [PERSON] , що підтверджується копією рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29.02.2016 року. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , її дочка [PERSON] на даний час зареєстровані в квартирі [ADDRESS] . [PERSON] був зареєстрований за вищевказаною адресою з 13.06.1991 по 15.05.2020, знятий з реєстраційного обліку по смерті. Зі змісту заяви вбачається, що після офіційного розлучення заявниця зі [PERSON] продовжували спільно проживати однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , у період з 01.01.2004 року по [INFO] (у тому числі з 18.09.1995 р. по 01.01.2004 р.), вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки подружжя та фактично їх виконували, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка, виховували доньку заявниці від попереднього шлюбу [PERSON] . В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили факт проживання однією сімє`ю [PERSON] та померлого [PERSON] , ведення ними спільного побуту, наявності взаємних прав та обов`язків. Свідки показали суду, що до розгляду даної справи їм не було відомо про розірвання шлюбу між заявницею та померлим, вони судячи по відносинам, які бачили між [PERSON] та померлим [PERSON] були впевнені, що дане подружжя перебуває у шлюбі. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. За змістом ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99 зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Європейський суд з прав людини у рішенні Палати від 22.12.2004 у справі "Мерже і Крос проти Франції" зазначив, що сімейне життя включає не лише соціальні, моральні чи культурні взаємини, а й інтереси матеріального характеру. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року № 6-97цс11, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Відповідно до статті 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Як вбачається з матеріалів справи встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим необхідно заявниці для оформлення спадкових прав, отримання документації пов`язаної зі смертю [PERSON] . Аналізуючи докази в їх сукупності, надані заявницею на підтвердження своїх доводів та встановлені в ході розгляду справи обставини, суд вважає безспірним факт проживання однією сім`єю заявниці з померлим [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , без шлюбу у період з 01.01.2004 по [INFO] за адресою: [ADDRESS] , а тому вважає за можливе задовольнити заяву.

Outcome: approved