Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить: стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 (одна тисяча сто) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дітьми повнолітня, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Син [PERSON] навчається в Одеському автомобільно - дорожньому коледжі Одеського національного політехнічного університету, донька - [PERSON] навчається у ВП «Об`єднане вище профессійно-технічне училище сфери послуг Національного університету «Одеська юридична академія». Позивач [PERSON] неодноразово зверталася до відповідача з проханням змінити його ставлення до дітей та надавати матеріальну допомогу, але її прохання залишилися без уваги. Вихованням та забезпеченням добробуту дітей весь час займається позивач. На даний час матеріальне становище позивача погіршилося, ціни на промислові та продовольчі товари зросли, змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, а тому для забезпечення потреб дітей вважає доцільним стягнути аліменти з їх батька на утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 (одна тисяча сто) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дітьми повнолітня. Відповідач [PERSON] ухиляється від здійснення своїх батьківських обов`язків, не приймає участі у відповідному матеріальному забезпеченні, не дзвонить і не цікавиться життям дітей, що стало підставою для звернення з позовом до суду. 28.02.2019 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому він просив відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що суми вказані в позовній заяві для сплати аліментів, є безпідставними та підстав для сплати аліментів в розмірі вказаному в позовній заяві відсутні. Крім того, зазначив, що з часу розірвання шлюбу з позивачем змінились не тільки умови на утримання дітей, але і стан його здоров`я, на цей час він хворіє, постійно лікується та зазнає суттєвих витрат на лікування. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я він не працює, а тому матеріальне становище не достатнє, для сплати аліментів на дітей та приймання участі у додаткових витратах. На теперішній час він одружений та має двох неповнолітніх дітей. Інших доходів крім пенсії немає. Позивачем не надано доказів того, що [PERSON] не утримає дітей та не сплачує аліментів. 15.03.2019 року від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив в якій остання вказує, що відповідач не цікавиться життям дітей, не підтримує їх матеріально, доказом цього є письмове пояснення дітей де вказано, що за останній рік батько ніяк не підтримує їх. [PERSON] працевлаштуватися не може, оскільки у серпні 2018 року народила дитину, та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. За станом здоров`я позивач не може працювати, оскільки є інвалідом ІІ групи та єдиний дохід це пенсія по інвалідності. Враховуючи вищевикладене просить задовольнити позов. Згідно ухвали суду від 18.02.2019 року справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 27.01.2006 року був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.10). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане Лісненською сільською радою Тарутинського району Одеської області (а.с. 7), та доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане Лісненською сільською радою Тарутинського району Одеської області (а.с.8). Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають та знаходяться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою Лісненської сільської ради Тарутинського району Одеської області (а.с. 13). Як встановлено в судовому засіданні, діти [PERSON] навчається в Одеському автомобільно - дорожньому коледжі Одеського національного політехнічного університету, [PERSON] навчається у ВП «Об`єднане вище профессійно-технічне училище сфери послуг Національного університету «Одеська юридична академія», що підтверджується довідками. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст. 157 цього Кодексу. Відповідно до ст.180, ч.3 ст. 181, ч.1 ст. 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, частка заробітку (доходу) матері, батька, що стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч. 2 ст. 183 СК України). Суд також враховує встановлений ст.7 Закону України « Про Державний бюджет України на 2019 рік» , прожитковий мінімум у 2019 році на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до ст. ст. 18,27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідач, будучи батьком [PERSON] та [PERSON] зобов`язаний брати участь в їх вихованні та утриманні до досягнення ними повноліття. Відповідач у добровільному порядку матеріально не допомагає дітям. При цьому суд зазначає, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та дітям. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача. Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому стягнення аліментів слід рахувати з 07.02.2019 року. Оскільки позивач та відповідач звільнені від сплати судового збору, судові витрати зі сплати судового збору компенсуються за рахунок держави відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved