Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням [PERSON]. В обґрунтування вказала, що за договором міни жилих будинків, вона здійснила міну належного їй жилого будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на одноповерховий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] У зв'язку з тим, що належний їй на праві особистої власності будинок [ADDRESS] був списаний під знесення та у зв'язку з розширенням її родини, їм було виділено 3-х кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, вищевказана квартира належить на праві спільної сумісної власності: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], тобто їй та її дітям. (Донька [PERSON] після шлюбу взяла прізвище чоловіка - [PERSON]Через деякий час вона зареєструвала у квартирі свого чоловіка [PERSON], [INFO]. У 2000 роках вони з чоловіком розійшлися і у 2003 році він пішов з родини. З 2003 року відповідач не мешкає у квартирі, але за весь період його відсутності у квартирі, кошти за комунальні послуги та квартирну плату вона сплачує самостійно. На даний час користуватися, розпоряджатися вказаною квартирою вона не може , тому що там зареєстрований відповідач по справі [PERSON], хоча він там не мешкає і ніякого права на дану квартиру не має, тому що він не є власником квартири або її частки. Добровільно знятися з реєстраційного обліку у квартирі [ADDRESS] , відповідач не бажає, про що свідчить той факт, що на протязі 13-ти років він ніяких засобів по даному питанню не прийняв і не приймає, в квартирі не мешкає. Таким чином, відповідач не тільки перешкоджає їй володіти та розпоряджатися квартирою, але вона ще повинна сплачувати за нього комунальні платежі, тому за захистом порушених прав власника вона вимушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Треті особи [PERSON] та [PERSON] визнали позовні вимоги, просили розглядати справу за їх відсутності, про що подали заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, поштові повідомлення про отримання судових повісток долучені до матеріалів справи, про причини не явки суду не повідомив. Представник третьої особи - Виконавчий комітет Жовтневої районної у місті Ради м. Кривого Рогу, у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню, за наступними підставами. Судом встановлено, що згідно договору міни жилих будинків, посвідченого ст. державним нотариусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Герасимовою Л.С., 30 травня 1987 року за реєстром № 1-1052, позивач [PERSON] здійснила міну належного їй жилого будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на одноповерховий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], копія договору долучена до матеріалів справи. Її родині було виділено 3-х кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 09 листопада 1995 року, вищевказана квартира належить на праві спільної сумісної власності: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією даного свідоцтва. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі, однак не проживає в ній з 2003 року, що підтверджено актом, затвердженим товариством з обмеженою відповідальністю " УЮТ-2011". Позивач не чинить ніяких перешкод в проживанні та користуванні житловою площею, замки на вхідних дверях не міняв, в квартирі немає ніяких особистих речей відповідача. Відповідно ч. 1,2 ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 150 ЖК України, громадяни які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сім'ї без поважної причини більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявлених вимог та необхідності їх задоволення. На підставі викладеного і

Outcome: approved