Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач 09.09.2020 звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), у розмірі 33259,85 грн. та судового збору в розмірі 2102 грн. Обгрунтовує позов тим, що 08 серпня 2018 року між сторонами укладено заяву про приєднання до договору Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до даної заяви Банк відкрив на ім`я відповідачки поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України, на умовах тарифного пакету «Зарплатний» Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщенні установ Банку. На виконання умов вказаного договору Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб Банк надав відповідачці платіжну картку типу «Mastercard world debit «Моя картка» з ПІН конвертом до неї. Таким чином, [PERSON] отримала кредит у розмірі 25000 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] , який в подальшому був перейменований на [NUMBER] . Відповідачка умови договору виконувала не належним чином, кредитні кошти не повертала, відсотки за користування кредитними коштами не сплачувала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 03.09.2020 становить 33259,85 грн., з яких: -основна заборгованість (прострочена) 32739,33 грн.; -комісія - 120,80 грн.; -розмір нарахованої пені - 28,42 грн.; -3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 275,08 грн.; -3 % річних за несвоєчасне погашення процентів, комісії за користування кредитом 25,80 грн., -розмір інфляційних втрат на суму прострочених відсотків 60,07 грн.; - розмір інфляційних втрат на суму простроченого кредиту 10,35 грн., які позивач просить стягнути з відповідачки примусово і відшкодувати судові витрати по справі. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Ухвалою суду від 28 вересня 2020 року призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Від представника позивача до суду надійшла письмова заява від 04.11.2020 (а.с.19), в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, заперечень, відзиву не подала, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини та перевіривши їх доказами приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що 08 серпня 2018 року між сторонами укладено заяву про приєднання до договору Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до вказаної заяви відповідачці надано кредит у розмірі 25000 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] , який Банком був перейменований на [NUMBER] , згідно вимог Постанови правління НБУ від 28.12.2018 №162. Із виписки про рух по картковому рахунку [NUMBER] за період з 20.07.2018 03.09.2020 [PERSON] активно користувалася карткою. Однак, з`ясовано, що відповідачка умови договору виконувала не належним чином, кредитні кошти не повертала, відсотки за користування кредитними коштами не сплачувала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 03.09.2020 становить 33259,85 грн., з яких: -основна заборгованість (прострочена) 32739,33 грн.; -комісія - 120,80 грн.; -розмір нарахованої пені - 28,42 грн.; -3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 275,08 грн.; -3 % річних за несвоєчасне погашення процентів, комісії за користування кредитом 25,80 грн., -розмір інфляційних втрат на суму прострочених відсотків 60,07 грн.; розмір інфляційних втрат на суму простроченого кредиту 10,35 грн. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що позов підтверджений належними і допустимими доказами, суд вважає, що з відповідачки [PERSON] на користь АТ "Державний ощадний банк України" підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 33259,85 грн. Будь-яких доказів на спростування правильності обрахунку відповідачкою не надано. Відповідно до статтей\~11\~та\~509 ЦК України\~зобов`язання виникають, зокрема, з договорів та інших правочинів та мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно із частиною другою\~статті 215 ЦК України\~недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони, та якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 627 ЦК України\~проголошено свободу договору, а саме: сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1\~статті 628 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша\~статті 638 ЦК України). Стаття 129 Конституції України\~визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої). Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 6\~ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст. 141 ЦПК України\~з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2102,00 грн., яка сплачена позивачем при поданні позову до суду і підтверджена відповідною квитанцією. На підставі ст.ст.16,\~207,\~625,\~629,\~1048,\~1050 ЦК України,

Outcome: approved