Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування якого вказує, що 11 вересня 2008р. між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», був укладений Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 238ф/08 за умовами якого відповідачу були надані грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості до 280000 гривень зі сплатою 22,0% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 10.09.2018р. В забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредиту, 11.09.2008 р. між Банком та Відповідачем був укладений Договір іпотеки № 5709 за умовами якого, останній передав позивачу в іпотеку земельну ділянку, площею 0,0960 гектари, що знаходиться на території Сімферопольської міської Ради за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер-0110100000:02:016:0418. Банк свої зобов'язання, визначені у Договор: кредиту, виконав належним чином. Проте відповідач систематично порушував його умови, внаслідок чого станом на 09 жовтня 2013 р. має заборгованість в розмірі 558753,05 гривень, яка складається з: суми заборгованості за кредитом - 258959.88 гривень: суми заборгованості за відсотками - 252273,23 гривень; пені за несвоєчасне повернення кредиту - 15064.05 гривень: пені за несвоєчасне повернення відсотків - 32455.79 гривень. Позивач просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 238ф/08 від 11.09.2008 p., яка станом на 09.10.2013 р. складає 558753,05 гривень звернути стягнення на предмети іпотеки за Іпотечним договором № 5710 від 11.09.2008 р. земельну ділянку, площею 0,0960 гектари, що знаходиться на території Сімферопольської міської Ради за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер - 0110100000:02:016:0418, що належить [PERSON], шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також відшкодувати понесені судові витрати в розмірі 3441 гривень. Представник позивача в судове засідання не явився, про дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву із проханням розглянути справу за його відсутності, не заперечує про ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучі належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, в судове засідання не явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, зі згоди представника позивача, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та третьої особи, по доказах, що є в наявності, шляхом ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. 11 вересня 2008р. між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», був укладений Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 238ф/08 за умовами якого відповідачу були надані грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості до 280000 гривень зі сплатою 22,0% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 10.09.2018р. Банк видав кредитні кошти Позичальнику, що підтверджується заявою на видачу готівки від 11.09.2008 р. Зважаючи на вимоги п. 4.1. Договору кредиту, у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4. Договору кредиту, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1., 3.2.3.,3.3.8.1..3.1.14. Договору кредиту, Позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше, що діє у цей період. У відповідності до п. 4.4. Договору кредиту, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником своїх обов'язків по сплаті кредиту та відсотків за кредитом, протягом більше, ніж 90 (Дев'яносто) календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Відповідно до п. 3.2.3 Договору кредиту. Кредитор має право вимагати дострокового повернення Кредиту (Траншів Кредиту і нарахованих процентів, сплати комісії та можливих штрафних санкцій у разі затримання Позичальником сплати частини Кредиту та або процентів щонайменше на 30 календарних днів. У зв'язку з порушенням Позичальником умов Договору кредиту. Банком на адресу позичальника була направлена письмова вимога, але конверт повернутого у зв'язку з закінченням терміну зберігання. Станом на 09 жовтня 2013 р. загальний розмір заборгованості [PERSON] за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 238ф/08 від 11.09.2008р. складає 558753,05 гривень, з них: сума заборгованості за кредитом - 258959.88 гривень; сума заборгованості за відсотками - 252273,23 гривень; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 15064.05 гривень; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 32455.79 гривень. В забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредиту, 11.09.2008 р. між Банком та Відповідачем був укладений Договір іпотеки № 5709 за умовами якого, останній передав позивачу в іпотеку земельну ділянку, площею 0,0960 гектари, що знаходиться на території Сімферопольської міської Ради за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер-0110100000:02:016:0418. У відповідності до п. 4.1. договору іпотеки, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання (Договору кредиту), іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання Боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду. Відповідно до частини 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. При цьому ч. 2 статті 35 Закону передбачено, що положення частини першої статті 35 Закону не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Частина 3 статті 35 Закону встановлює, що вимога, встановлена частиною першою ст. 35 закону, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки. Відповідно до ст.12 Закону, у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. На виконання умов Договору про іпотечний кредит, відповідачу було направлено повідомлення про усунення порушень (а.с.23). Але будь-яких дій з боку Боржника-Іпотекодавця щодо належного виконання зобов'язань за кредитним договором вчинено не було. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України правовими наслідками порушення зобов'язання, які встановлюються договором або законом, є припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, сплата неустойки, а також відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, на думку суду, позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню в повному об'ємі. Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотеко держателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Пунктом 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 вересня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному об'ємі, в тому числі і вимогах про відшкодування судових витрат. На підставі ст.ст. 526,527,530,554,612,624,625 ЦК України, ст.ст.10,11,60,213, 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved