Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» у вересні 2015 року заявили позов про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № К2HCGK00260453 від 13.02.2007 року, з підстав неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором та договорами поруки та з урахуванням уточнених вимог просили стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 28594,66 доларів США, що за курсом НБУ відповідно до службового розпорядження НБУ від 29.01.2016 року складає 719155,70 гривень за кредитним договором № К2HCGK00260453 від 13.02.2007 року. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.09.2015 року було відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.01.2016 року дана справа була об`єднана в одне провадження зі справою за зустрічними позовами відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договорів поруки припиненими та відкладено розгляд справи. Представник [PERSON] за довіреністю [PERSON] подав заперечення проти позову. В судове засідання представник ПАТ КБ «Приватбанк» не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, якою позовні вимоги за основним позовом підтримує у повному обсязі, проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечує. Представник відповідачів адвокат Матвійчук Д.В. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання яким проти задоволення первісного позову заперечує в повному обсязі, зустрічний позов підтримує в повному обсязі. Інші учасники судового розгляду в суд не з`явились. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено таке. 13.02.2007 року між відповідачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (правонаступник Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК») в особі філії «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено кредитний договір № К2HCGK 00260453 за яким позивач надав відповідачу [PERSON] кошти в готівковій формі через касу Банку у вигляді невідновлюваної кредитної лінії на придбання квартири у розмірі 108 129,00 доларів США, а також на сплату страхових платежів у розмірі 18 192,00 доларів США. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, термін, вид кредиту, цілі, розмір кредиту, відсотків, винагород, розмір щомісячного платежу, період оплати платежів, порядок погашення заборгованості за даним договором, вказані в розділі 7 даного договору. Відповідно до п. 7.1 розділу 7 кредитного договору, банк зобов`язується надати Позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівкових коштів через касу на строк з 13.02.2007 року по 12.02.2027 року включно, у вигляді невідновлювальної кредитної лінії у розмірі 108 192,00 доларів США 00 центів на наступні цілі: купівля квартири, а також у розмірі 18 192,00 доларів США 00 центів на оплату страхових платежів у випадках і в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 цього договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі суми 0,35% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, в момент надання кредиту 0,0% від суми кредиту, відсотків за дострокове погашення кредиту відповідно до п. 3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 даного договору. Відповідно до умов кредитного договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати панку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 1316,45 доларів США 45 центів для погашення заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, винагороди. Згідно умов кредитного договору банк зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівкових коштів через касу на строк з 13.02.2007 року по 12.02.2027 року включно, у вигляді невідновлювальної кредитної лінії у розмірі 108192,00 доларів США 00 центів на наступні цілі: купівля квартири, а також у розмірі 18192,00 (вісімнадцять тисяч сто дев`яносто два) доларів США 00 центів на оплату страхових платежів. Листом № 20.1.3.2/6-22855/5416 від 03.10.2008 року (157 а.с.) відповідача [PERSON] було повідомлено про підвищення відсоткової ставки по кредитному договору до 14,04 %, починаючи з 10.11.2008 року. 14.07.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1/1-1 до кредитного договору, якою було внесено зміни в існуючі кредитні зобов`язання, зокрема щодо річної відсоткової ставки, а саме, починаючи з 14.07.2010 року розмір річної відсоткової ставки підвищено до 13,54 %. Окрім того, відповідно до п. 2 додаткової угоди, умови договору, що не були змінені цією угодою, залишаються незмінними. Таким чином, додаткова угода змінила лише відсоткову ставку по кредитному договору, проте в п. 7.1 кредитного договору, відповідно до якого щомісячно в період сплати (з 05 по 10 число кожного місяця), позичальник зобов`язаний надавати банку грошові кошти у розмірі 1 316, 45 доларів США для погашення заборгованості по кредитному договору, що складається із заборгованості по кредиту, процентів та винагороди за надання фінансового інструменту - щомісячний розмір грошових коштів змінений не був. В якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено: договір поруки № К2HCGK00260453/01 від 13.02.2007 року, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , договір поруки № К2HCGK00260453/02 від 13.02.2007 року, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , договір поруки № К2HCGK00260453/01 від 13.02.2007 р., укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] . Згідно умов договорів поруки, поручителі відповідають перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник [PERSON] , включаючи оплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Як зазначає представник відповідачів за основним позовом [PERSON] , підставою для визнання договорів поруки припиненими є внесення без згоди поручителів змін до основного зобов`язання. Згідно п.22 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" відповідно до частини першої статті 559 ЦК України припинення договору поруки пов`язується зі зміною забезпеченого зобов`язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов`язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов`язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов`язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не у згоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред`явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Відповідно до п. 13 договорів поруки, зміни і доповнення в цей договір вносяться тільки за згодою сторін, в письмовому вигляді, шляхом укладення відповідної додаткової угоди. Підставою для припинення поруки є зміна умов основного зобов`язання, якими збільшується обсяг відповідальності поручителя, а тому підлягають застосуванню наслідки ч.1 ст. 559 ЦК України. Отже враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про задоволення зустрічних позовних вимог у повному обсязі. В ході судового розгляду по даній справі ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.03.2017 року було призначено судово-економічну експертизу. Висновком експерта № СЕ-1205-5-890.17 від 06.11.2017 року за результатами проведення судово-економічної експертизи було встановлено, що кредитний договір від 13.02.2007 року № К2HCGK00260453 не містить в собі в повному обсязі необхідні умови для договорів даного типу, в тому числі - загальної вартості кредиту для споживача та її детального розпису, що є недотриманням вимог Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року № 1023-XII. Окрім того, як вбачається з вищевказаного висновку, неможливо підтвердити обґрунтованість розрахунків заборгованості за договором № К2HCGK00260453 від 13.02.2007 року, укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (правонаступник Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК») станом на 31.07.2015 р., 22.01.2016 р., 29.01.2016 р. (а.с. 28-87 т. 3). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). У відповідності до частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких доказів, суд приходить до висновку, що позивачем за основним позовом не доведено загальній розмір заборгованості за кредитним договором № К2HCGK 00260453 від 13.02.2007 року, а тому в задоволенні основного позову слід відмовити, за необґрунтованістю доказами. Судові витрати, за вказаного рішення, суд відносить на рахунок відповідача за зустрічним позовом відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved