Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди внаслідок пошкодження належного їй автомобіля «BMW», моделі «Х5», номер кузова (шасі) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2015 року випуску. Вказує, що 03 грудня 2018 року на автодорозі М-06 Київ-Чоп поблизу міста Дубно внаслідок потрапляння каміння в лобове скло, яке вилетіло з під коліс зустрічного транспортного засобу, її автомобіль зазнав пошкодження у вигляді тріщин лобового скла. На дату виникнення пошкоджень, автомобіль був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», що підтверджується договором добровільного страхування наземного транспортного засобу «КАСКО» № 826001/4610/0000158 від 01.06.2018 року та додатковими угодами до нього. Зазначає, що аварійним комісаром оглянуто транспортний засіб та зафіксовано пошкодження лобового скла на технічні засоби фотозйомки. Позивач зазначає, що нею було подано заяву про виплату страхового відшкодування, однак страховою компанією не виплачено страхове відшкодування по даний час. Обґрунтованої відмови у виплаті страхового відшкодування від страхової компанії не надходило. За наведених обставин, позивачем за власний рахунок здійснено відновлення транспортного засобу та оплату вартості робіт на підтвердження чого надано банківські квитанції. Враховуючи, що по даний час страховою компанією не виплачено позивачу суми страхового відшкодування, змушена подати до суду вказану позовну заяву про стягнення 27 311,99 грн. суми страхового відшкодування. Також, позивач [PERSON] зазначає що внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором добровільного страхування, остання змушена була самостійно витрачати кошти в розмірі 27 311,99 грн. для відновлення пошкодженого транспортного засобу. Вказує, що наявність пошкоджень на лобовому склі застрахованого транспортного засобу унеможливлювало його використання протягом тривалого часу, і така тривалість пов`язана з бездіяльністю відповідача у справі. Неможливість використання застрахованого автомобіля тривалий час спричинило позивачу моральні страждання через душевні хвилювання, які спричинені ухиленням відповідача від виконання своїх обов`язків за договором. В судовому засіданні представник позивача Дяденчук [PERSON] . позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві, просив суд стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь позивача [PERSON] суму невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 27311 грн. 99 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання представник відповідача Біла Р [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила суд розглянути справу без участі представника ПрАТ «СК «УНІКА» та зазначила, що відповідно до п. 1.2.8. договору добровільного страхування наземного транспортного засобу «КАСКО» № 826001/4610/0000158 від 01.06.2018, позивач мав сплатити на рахунок відповідача наступний страховий платіж у сумі 28 196,00 грн. до 15.12.2018 року, у зв`язку з тим що позивач не перерахував дані кошти, відповідач має право утримати суму страхового відшкодування у розмірі 28 196,0 грн. з позивача на підставі страхового акту № 281148 від 13.06.2019 року. Заперечує щодо стягнення моральної шкоди, так як вважає що такого виду відповідальності за порушення грошового зобов`язання, як відшкодування моральної шкоди ані ЦК України, ані Закон України «Про страхування», ані умовами договору страхування не передбачено. Суд, заслухавши представника позивача Дяденчука А.І,, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засідання, 01 червня 2018 року між [PERSON] та ПАТ «Страхова компанія «Уніка» укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу «КАСКО» №826001/4610/0000158, яким було застраховано належний [PERSON] транспортний засіб марки «BMW», моделі «Х5», номер кузова (шасі) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2015 року випуску. Строк дії договору від 09 червня 2018 року по 15 грудня 2018 року. Згідно п.4.1.2 договору, страховим випадком є ДТП, в т.ч. викид каменів чи інших твердих фракцій із-під коліс транспорту. Виплата страхового відшкодування проводиться страховиком за умовами договору на підставі заяви Вигодонабувача (п.9.1. Договору). Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників Сторони у справі визнають, що 03 грудня 2018 року на автодорозі М-06 Київ-Чоп поблизу міста Дубно внаслідок потрапляння каміння в лобове скло застрахованого транспортного засобу марки «BMW», моделі «Х5», номер кузова (шасі) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2015 року випуску, яке вилетіло з під коліс зустрічного транспортного засобу, лобове скло автомобіля зазнало пошкодження у вигляді тріщин. Факт настання страхового випадку також підтверджено заявою позивача [PERSON] про подію, що має ознаки страхового випадку від 03.12.2018 року №002811148 та поясненням [PERSON] до заяви № 00281148 від 03.12.2018 року. Згідно акту виконанних робіт №2846 від 29.12.2018 року, складеного центром сервісного обслуговування "ВАЛЕРІ М", загальна вартість відновлювального ремонту по заміні лобового скла автомобіля марки «BMW», моделі «Х5», д.н.з. [NUMBER] складає 27 311,99 грн. Згідно квитанцій №5 та №6 від 29 грудня 2018 року позивачем [PERSON] сплачено на рахунок центру сервісного обслуговування «ВАЛЕРІ М» грошові кошти в сумі 27311,99 грн. за надання послуги по заміні лобового скла. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.(ст.12 ЦПК України). Відповідно до статті першої\~Закону України\~«Про страхування» (далі - Закон) страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно із положеннями статті 16\~Закону договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979\~Цивільного кодексу (далі - ЦК) України. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно із вимогами пункту 3 частини першої\~статті 988 ЦК України\~страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до частини другої\~статті 9 Закону\~страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком, відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування; якщо ж подія, що настала, не може бути кваліфікована як страховий випадок відповідно до вимог договору страхування або\~закону, обов`язок у страховика здійснити страхову виплату не виникає. Положеннями частини першої\~статті 990 ЦК України\~встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором. Статтею 26 Закону України «Про страхування»\~визначені підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування, серед яких є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку. Відповідно до частини другої цієї статті умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону. Відповідно до\~статті 979 ЦК України\~обов`язку страховика виплатити страхувальникові страхову виплату кореспондується обов`язок страхувальника виконувати умови договору страхування, у тому числі і щодо зобов`язання забезпечити можливість страховику здійснити огляд та експертизу транспортного засобу для визначення обставин та наслідків страхового випадку. З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач не заперечує розміру страхового відшкодування, яке підлягає виплаті позивачу, водночас вказує про їх утримання в рахунок подальших платежів за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу «КАСКО» № 826001/ [NUMBER] /0000158. Водночас суд зазначає, що такої підстави як утримання розміру страхового відшкодування в рахунок подальших платежів за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу «КАСКО» №826001/4610/0000158 Закон України «Про страхування» не передбачає. Такої підстави також не визначено сторонами у договорі добровільного страхування. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення невиплаченого страхового відшкодування слід задоволити повністю та стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь [PERSON] суму невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 27311 грн. 99 коп. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд прийшов до наступних висновків. Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. З врахуванням доведеності бездіяльності відповідача щодо невиплати страхового відшкодування, суд дійшов висновку, що внаслідок винних дій останнього, позивачу також завдано моральної шкоди, яка виразилася в тому, що неправомірні дії відповідача призвели до душевних страждань позивача та порушення нормальних (звичних) умов проживання останнього у своєму повсякденному житті. Внаслідок такої неправомірної поведінки відповідача, позивач був вимушений витрачати свій вільний час на організацію усунення наслідків свого порушеного права і був обмежений в можливості проводити свій вільний час іншим чином, ніж звичайно, а також зазнав негативних емоційних хвилювань, які виявились у переживаннях з приводу неможливості користування транспортним засобом, що вимагало додаткових зусиль для організації свого життя та зміни його звичного способу, що потребувало часу і матеріальних витрат та в свою чергу призвело до зайвих хвилювань. Виходячи із засад розумності та виваженості, з врахуванням тривалості часу моральних страждань, суд вважає, що моральна шкода підлягає задоволенню з урахуванням обставин, що мають істотне значення для встановлення розміру такої, і на погляд суду, з врахуванням принципу справедливості, в конкретному випадку становить 5000 гривень, що є справедливою сатисфакцією позивачу спричинених відповідачем моральних страждань. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оскільки відповідач та його представник, на виконання свого процесуального обов`язку не надали належних і неспростовних доказів на підтвердження своєї позиції, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінюючи аргументи, викладені сторонами по справі в судовому засіданні та у заявах по суті справи, суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 1540 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved