Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідач [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписала Анкету-заяву б/н від 19.11.2012 року, за якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Станом на 13.09.2021 у зв`язку з порушенням зобов`язань по Кредитному договору, відповідач має заборгованість в розмірі - 10485,58 гривень, з яких: 8302,25 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 0,00 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками, 2183,33 гривень - заборгованості за простроченими відсотками; 0,00 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 гривень - пені; 0,00 - комісії. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов`язань та на вимоги ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути з [PERSON] 10485,58 гривень з яких: 8302,25 гривень - тіло кредиту; 2183,33 гривень - заборгованості за простроченими відсотками. Ухвалою від 03.11.2021 відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору б/н від 19.11.2012 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 6760,00 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. (а.с. 15). Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 19.11.2012 року, з умовами якої погодилася відповідач, про що свідчить наявність її власноручного підпису в ній, визначено, що заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Суд враховує, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг відповідачем не підписаний, однак, паспорт споживчого кредиту, в якому викладено базову відсоткову ставку, розмір щомісячних платежів, розмір пені та штрафів тощо, підписана особисто [PERSON] , що свідчить про її згоду із вказаними умовами користування кредитними коштами. Крім того, за даний період користування кредитними коштами відповідач неодноразово отримувала картки (8 шт.), остання № [NUMBER] має термін до лютого 2024 року включно. В даному випадку вбачається, що відповідач за весь час користування кредитними коштами приймала умови кредитного договору, які періодично змінювалися, погашаючи заборгованість до 11.02.2021. Як вбачається з матеріалів справи АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання перед відповідачем виконав. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач не дотримувалася умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 13.09.2021 року в неї виникла заборгованість перед Банком. Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту такими, що підлягають задоволенню. За частиною 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписами ст.ст. 549, 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені). Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, не виконала, суд знаходить позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнала, то згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Разом з тим, позивач просить покласти судові витрати на відповідача, і, вирішуючи питання про розподіл судових витрат у вигляді сплаченого позивачем судового збору під час звернення з позовною заявою до суду, суд виходить з положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України та, у зв`язку з тим, що позов задоволено, покладає його сплату на відповідача. Відповідно, враховуючи приписи ч. 1 ст. 141 ЦПК України, половину судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1135,00 гривні, покладається на відповідача з урахуванням приписів ч.1 ст.142 ЦПК України.

Outcome: approved