Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті особи, посилаючись на те, що [INFO] помер вітчим заявника [PERSON] . Оскільки останній вів бродяжний спосіб життя, фактично його похованням займалася сільська рада. Медичне свідоцтво про смерть ніхто не отримував та відповідно і не було здійснено державної реєстрації смерті. В дійсності [PERSON] помер підтверджується довідкою №264 від 10 травня 2019 року, згідно із якою зазначено, що [PERSON] помер в лютому 2004 року та похований на цивільному кладовищі с.Іванівка, Чаплинського району, Херсонської області. Підставою надання довідки є записи в по господарській книзі №3 за 2001-2005 роки. Просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] в с.Іванівка, Чаплинського району, Херсонської області. В судовому засіданні заявник та представника заявника заяву підтримали та просили заяву задовольнити, посилаючись на те, що помер вітчим заявника [PERSON] , який вів бродяжний спосіб життя, при цьому похованням займалася сільська рада, медичне свідоцтво про смерть ніхто не отримував та відповідно і не було здійснено державної реєстрації про смерть. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, завчасно. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заявника та свідків, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про встановлення факту смерті підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз`яснень, даних в п.13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно довідки, виданої Григорівською сільською радою Чаплинського району Херсонської області від 10.05.2019 року №264, [PERSON] помер у лютому 2004 року, та похований на цивільному кладовищі с.Іванівка, Чаплинського району, Херсонської області. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що померлий [PERSON] є його двоюрідним братом, який помер [INFO] , коли останній помер ніхто не займався його похованням, навіть не було кому викопати яму для того щоб поховати людину. Тому належним чином не здійснили реєстрацію смерті. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснив, що він є сватом померлого, померлий [PERSON] є вітчимом [PERSON] . Пам`ятає також, що коли [PERSON] помер було холодно, зима була, не було кому копати яму для поховання, оскільки не було коштів, роботи також не було у селі, тому не оформили документи належним чином про смерть [PERSON] . Приписами п.8 ч. 1 ст.315\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті, що надасть йому можливість зареєструвати смерть вітчима через органи реєстрації актів цивільного стану. Таким чином, в судовому засіданні доведений факт смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] ; доведення вказаного факту необхідно заявнику для державної реєстрації смерті його вітчима. Судом під час судового засідання були встановлені факти та відповідні їм правовідносини, у суду немає жодних підстав ставити під сумнів обставини, викладені заявником в своїй заяві, крім того, вказаний факт ніким не заперечується. Враховуючи вище наведені обставини суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved