Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою у якій просить зняти арешт з всього рухомого майна та з 1\\4 частини всього нерухомого майна [PERSON] та заборону його відчуження, накладенне постановою Московського відділу ДВС ХМУЮ про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 27 січня 2014 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі вироку відносно його, яким його було засуджено до 6 років позбавлення волі з конфіскацією 1\\2 частини належного йому мана було відкрито виконавче провадження, в ході якого 27.01.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, яке 24.12.2015 року на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ « Про виконавче провадження» будо завершене, однак арешт скасовано не було. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити у повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні доводам, що викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надали до суду клопотання, в якому просили слухати справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що на виконанні у Московському ВДВС ХМУЮ перебувало виконавче провадження (ВП № 41752991) з примусового виконання в/л № 643/746/13-к; 1/643/450/13 від 19.11.2013 року Московського р/с м. Харкова про конфіскацію на користь держави 1/4 частини всього майна, що належить [PERSON], [INFO] 27.01.2014 року державним виконавцем в порядку ст.. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 27.01.2014 року державним виконавцем в порядку ст.. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та накладено арешт на 1\\4 частину майна боржника. 24.12.2015 року в порядку ст.. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, у зв'язку з відсутністю майна боржника на яке можливо звернути стягнення відповідно до закону. Станом на 13.07.2016 рік на виконанні у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження стосовно [PERSON]. Згідно ч. 1 та 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» У разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає випадки зняття арешту з майна, в тому числі арешт майна може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, позов обґрунтований та підлягає задоволенню .

Outcome: approved