Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заяви вказала, що [INFO] року помер її батько [PERSON], [INFO]. Фактом підтвердження родинного зв'язку є Свідоцтво про народження заявниці від 28.03.1986 року серії [NUMBER], де в графі батько записаний "Поздняков Олег Володимирович". На підтвердження факту смерті батька заявником надана лікарське свідоцтво про смерть № 408 від 04.07.2016 року, видане КУЦГКБ №1 м. Донецька. Заявник вказала, що Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть її батька, оскільки подані нею документи не є підставою для державної реєстрації смерті. За таких обставин, [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримала подану заяву в повному обсязі, просила суд її задовольнити та встановити факт смерті [PERSON], [INFO], померлого [INFO] року у м. Донецьк. Представник Фрунзенського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляд у справи був повідомлений належним чином за допомогою факсимільного зв'язку. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, викладені у заяві, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.03.1986 року, виданого Будьонівським райвикнкомом м. Донецька, батьком [PERSON] є [PERSON] /а.с. 12/. Крім того, заявницею до матеріалів справи надана копія Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 24.11.2007 року, виданого Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] /а.с. 11/. [INFO] року [PERSON] помер, на підтвердження чого заявницею надано до суду лікарське свідоцтво про смерть № 408 від 04.07.2016 року, видане КУЦГКБ №1 м. Донецька, Донецької Народної Республіки /а.с. 8/. Відповідно до листа Фрунзенського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 12.10.2016 року № 1931/1001-00-01, [PERSON] роз'яснено, що пред'явлене нею лікарське свідоцтво про смерть № 034173 від 05.07.2016, видане Будьонівським відділом запису актів громадянського стану міста Донецька Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки видане на території, де органи влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, крім цього відомості про смерть зазначеної особи відсутні у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян України, що виключає можливість підтвердити юридичний факт смерті на території України /а.с. 14/. Згідно довідки № [NUMBER] від 24.12.2015 року взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] з [ADDRESS], перемістилась до [ADDRESS] /а.с. 13/. Встановлення факту смерті [PERSON] має юридичне значення для заявника, так як дозволить отримати легітимне свідоцтво про смерть її батька, отримати відповідну державну допомогу пов'язану з його похованням, та з метою оформлення спадщини. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Як вбачається зі змісту Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області, зокрема у м. Донецьк, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Донецьк. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Судом встановлено, що смерть [PERSON], [INFO], у встановленому законом порядку зареєстрована не була, оскільки м. Донецьк знаходиться на території проведення антитерористичної операції. У відповідності до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п. 7 ст. 273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті, відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст. 273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК (1502-06). На відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК України ( 1502-06 ), на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили ії рішення суду про оголошення громадянина померлим. Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України. У відповідності з ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], який є чоловіком заявниці, повідомив суду, що [PERSON], який є батьком заявниці, помер [INFO] року у м. Донецьку, де його і було поховано. З урахуванням наведеного, та приймаючи до уваги, що факт смерті [PERSON] підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими доказами, і це необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть її батька, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved