Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу, в обґрунтування своїх вимог вказавши, що 29 січня 2015 року позивач за договором позики передав відповідачці грошові кошти в сумі 42500 грн. На підтвердження цього при фактичному одержанні вказаної суми позичальником надано розписку, згідно якої остання зобовязалась повернути кошти через один місяць, тобто до 01.03.2015 року. Однак в зазначений термін відповідач свого зобовязання не виконала. 01.03.2015 року відповідач за погодженням сторін договору позики перенесла термін повернення вказаного боргу до 05.03.2015р., зазначивши при цьому суму грошових коштів, які підлягали поверненню у врахуванням курсу долару США у розмірі 74201 грн. Втім, відповідачем не було здійснено повернення позики та на день подання до суду вказаної позовної заяви відповідач користується цими коштами. Також крім суми заборгованості відповідач, на думку позивача, на підставі ст.ст. 536, 625 ЦК України повинен сплатити три проценти річних, сума яких становить 5946.24 гривень, витрати від інфляції 31906,42 гривень. Просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу у загальному розмірі 112053 гривень 66 копійок. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Додатково пояснив, що гроші, вказані у розписці, відповідачка отримувала, неодноразово, востаннє місяць назад, обіцяла їх повернути, суму боргу визнавала. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, будучі належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, неодноразово подавала заяви про відкладення розгляду справи на інші дати, при цьому двічі, в тому числі й в судове засідання, призначене на 21.03.2018р., через зайнятість її адвоката, втім, доказів залучення нею адвоката для представництва її інтересів у вказаній справі, а також його зайнятості у визначені судом дати проведення судових засідань у справі, суду не надала. За таких обставин суд визнає причини повторної неявки відповідача [PERSON] в судове засідання неповажними, у звязку з чим зі згоди позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, встановлено, що 29 січня 2015 року відповідач [PERSON] отримала від позивача [PERSON] в борг на один місяць під розписку 42 500 гривень за курсом долара 15 грн. 90 коп., що підтверджується оригіналом розписки, яка міститься у матеріалах справи (а.с. 32). Згідно вказаної розписки [PERSON] 01 березня 2015р. зобовязалась повернути суму боргу в розмірі 74 201 грн. за курсом долара 27 грн. до 05 березня 2015 року. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З урахуванням викладеного суд вважає, що між сторонами був укладений договір позики. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому в ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України зазначено, що якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку. Станом на 05 березня 2015 року відповідач [PERSON] свої зобовязання за договором позики не виконала. Отже, оскільки відповідач повинен був повернути позивачу суму у розмірі 74\~201 гривню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] зазначену суму боргу. Суд погоджується з міркуваннями позивача та вважає, що правовідносини, які склалися між сторонами з надання позики, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Тому, виходячи з юридичної природи правовідносин, що склались між сторонами, як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Так, проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Таким чином, три проценти річних, а також інфляційні втрати, про які заявив позивач, є наслідком невиконання відповідачем [PERSON] грошового зобов'язання і повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача. Так, 3% річних розраховується за формулою: С х 3% х Д : 365 : 100%, де С - сума заборгованості, Д кількість днів прострочення. Нарахування 3% на суму заборгованості, що виникла за період з 29 січня 2015 року по 01 грудня 2017 року, як просить позивач, у розмірі 74201 грн., розраховується наступним чином: 74201 х 3% х 975 : 365 : 100 % та становить 5\~946 грн. 24 коп. Відповідно до листа Верховного Суду України N 62-97 від 03.04.1997 р. «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» розрахунок суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції проводиться шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на середній індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості. Для визначення середнього індексу інфляції за період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою. Індекси інфляції розраховуються Державною службою статистики України, починаючи з серпня 1991 року щомісячно та публікуються у газеті "Урядовий кур'єр" у період з 5 по 10 число, що йде за звітним місяцем. Зазначені відомості згідно до ст. 19, 21, 22 ЗУ «Про інформацію» можуть використовуватися для перерахунку грошових коштів . Величини індексів інфляції за місяці заборгованості за період з 05 березня 2015 року по 01 січня 2016 року за даними Державної служби статистики України складають у відсотках: За 2015 рік: квітень 114, травень 102,2, червень 100,4, липень - 99, серпень 99,2, вересень 102,3, жовтень 98,7, листопад 102, грудень 100,7; За 2016 рік: січень 100,9, лютий 99,6, березень 101, квітень - 103,5, травень 100,1, червень 99,8, липень 99,9, серпень 99,7, вересень 101,8, жовтень 102,8 листопад 101,8, грудень 100,9; За 2017 рік: січень 101,1, лютий 101, березень 101,8, квітень - 100,9, травень 101,3, червень 101,6, липень 100,2, серпень 99,9, вересень 102, жовтень 101,2 Сума заборгованості за вказаний період становить 74\~201 грн. Отже, середній індекс інфляції за період прострочення заборгованості з 05 березня 2015 року по 01 січня 2016 року складає 119,1 %, а тому інфляційне збільшення суми боргу за цей період становить 14172 грн. 39 коп. (88373, 39 (сума заборгованості з урахуванням індексу) 74201 (сума заборгованості без урахування індексу). Середній індекс інфляції за період прострочення заборгованості за 2016 рік складає 112,4 %, а тому інфляційне збільшення суми боргу за цей період становить 9200грн. 92 коп. (83401, 92 (сума заборгованості з урахуванням індексу) 74201 (сума заборгованості без урахування індексу). Середній індекс інфляції за період прострочення заборгованості з 01 січня 2017 року по 01 грудня 2017 року складає 111,5 %, а тому інфляційне збільшення суми боргу за цей період становить 8533 грн. 11 коп. (82734, 11 (сума заборгованості з урахуванням індексу) 74201 (сума заборгованості без урахування індексу). Загальний розмір інфляційного збільшення суми боргу за період з 05 березня 2015 року по 01 грудня 2017 року становить 31 906, 42 грн. (14172, 39 + 9200, 92 + 8533, 11). Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] суму боргу в розмірі 74\~201 грн. 00 коп., 3 відсотки річних в розмірі 5 946 грн. 24 коп., інфляційні втрати в сумі 31 906 грн. 42 коп., а всього 112 053 грн. 66 коп., задовольнивши таким чином позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у звязку з чим суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений ним судовий збір у розмірі 1120, 53 грн., що підтверджується відповідною квитанцією на зазначену суму (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: approved