Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач 03.07.2015 р. звернувся до суду з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що являється власником житлового будинку № 21 по вул. Дорожна в с. Пасіки-Зубрицькі, Пустомитівського району Львівської області, який розташований на належній йому на праві приватної власності земельній ділянці кадастровий номер 4623685100:01:003:0320 площею 509,7 кв.м. Належна позивачу земельна ділянка має спільну межу з земельною ділянкою, власником якої є відповідач [PERSON], яка проживає по сусідству з позивачем у житловому будинку № 23 по вул. Дорожна в с. Пасіки-Зубрицькі, Пустомитівського району Львівської області. Відповідачкою, на частині належної позивачу земельної ділянки встановлено огорожу у вигляді металевих стовпців, сітки-рабиці, на даний час ця огороджена частина земельної ділянки знаходиться у користуванні [PERSON], що порушує передбачене законом право позивача на користування своїм майном. Позивач зазначає, що рішенням Пустомитівського районного суду від 30.11.2010 року за його зверненням було встановлено порядок користування земельною ділянкою, яка виділена для обслуговування житлових будинків № 21 та 23 по вул. Дорожна, с. Пасіки-Зубрицькі, проте дане рішення відповідачкою не виконується, та вона продовжує користуватися своєю земельною ділянкою порушуючи встановлений рішенням суду порядок користування земельною ділянкою, яка виділена для обслуговування житлового будинку № 23, що призвело до зменшення площі земельної ділянки позивача. Окрім цього позивач зазначає, що відповідач [PERSON] своїми діями, а саме постійною лайкою в його бік з вживанням нецензурних слів, принижує його честь та гідність як батька сім'ї, чоловіка, ці лайки чують його сусіди, що негативно впливає на його психологічний та моральний стан. Усе це призводить до сварок і непорозумінь у його сім'ї, внаслідок чого він страждає морально та фізично. Тому просить з урахування уточнених позовних вимог зобовязати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що належить йому шляхом демонтажу за власні кошти огорожі у вигляді металевих стовпців, сітки-рабиці, та перенести огорожу згідно встановленого рішенням від 30.11.2011 року Пустомитівського районного суду Львівської області у справі № 2-49/10 права користування земельною ділянкою [PERSON] в геометричних розмірах по периметру - 8,95; 6,30; 3,50; 1,0м.; по стіні будинку: 1,01; 9,26; 14,41; 7,47; 11,83; 4,68; 3,20; 3,19; 3,24; 5,51; 3,16; 2,22; 13,89; 1,0м.- площею 503,3кв.м. та ділянку геометричними розмірами по периметру: 1,43; 5,10; 1,01; 3,99; 1,0м- площею 6,4кв.м., а всього площею 509,7 кв.м. (згідно висновку № 1074 таблиці №2 судової будівельно-технічної експертизи проведеної 30.03.2010р. Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз), з врахуванням встановленого для [PERSON] на земельну ділянку з геометричними розмірами по периметру 1,43; 5, 10;1,00;1,01;3,99;1,0 м права сервітуту ( згідно висновку № 1074 таблиці №2 судової будівельно-технічної експертизи проведеної 30.03.2010р. Львівським науково- дослідним інститутом судових експертиз). Стягнути з Відповідачки моральну шкоду в сумі 5\~000 грн. та сплачений позивачем судовий збір. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали повністю з вище зазначених підстав та просять такі задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявилися, про причини неявки суд не повідомили . За таких обставин, суд вважає, що на підставі ч.4,5 ст. 74, ч.1 ст.76 , ч.2 ст.77 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів. Зясувавши повно та всебічно обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 13329804 від 23.11.2013 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності-земельну ділянку індексний номер 13329988 від 23.11.2013р. [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0, 0509 га, по вул. Дорожна, 21 в с. Пасіки-Зубрицькі, Пустомитівського району Львівської області. Як слідує з висновку № 1074 судової будівельно-технічної експертизи проведеної 30.03.2010р. Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз вбачається, що належна позивачу земельна ділянка має спільну межу з земельною ділянкою № 23, власником якої являється [PERSON]. При співставленні кадастрових планів обох ділянок № 21 та № 23 ([PERSON] та [PERSON]Б.) встановлено, що частина земельної ділянки накладається одна на другу. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області 30.11.2010 року у справі № 2-49/10 частково задоволено позовні вимоги [PERSON]: -встановлено [PERSON] порядок користування земельною ділянкою , яка виділена для обслуговування житлових будинків № 21 та №23 по вул.Дорожна в с. Пасіки-Зубрицькі, Пустомитівського району Львівської області , в геометричних розмірах по периметру- 8,95; 6,30; 3,50; 1,0м.; но стіні будинку:1,01; 9,26;14,41; 7,47; 11,83; 4,68; 3,20; 3,19; 3,24; 5,51; 3,16; 2,22; 13,89; 1,0м,- площею 503,3кв.м. таділянку геометричними розмірами по периметру: 1,43; 5,10; 1,01; 3,99; 1,0м- площею 6,4кв.м., а всього за будинком № 21 закріпити для користування земельну ділянку площею 509,7кв.м. ( згідно висновку № 1074 таблиці №2 судової будівельно-технічної експертизи проведеної 30.03.2010р. Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз). Встановлено [PERSON] порядок користування земельною ділянкою, яка виділена для обслуговування житлових будинків № 21 та №23 по вул. Дорожна, с.Пасіки-Зубрицькі, Пустомитівського району Львівької області, в геометричних розмірах по периметру: 22,50; 17,38; 4,0; 1,0; 9,26; 1,0м. по стіні господарської будівлі; 1,43; 3,50; 6,30; 1,0; 8,95; 12,89;м;- площею 427,3кв.м ( згідно висновку №.1074 таблиці №2 судової будівельно-технічної експертизи проведеної 30.03.2010р. Львівським науково- дослідним інститутом судових експертиз). Висновком депутатської земельної комісії Пасіки-Зубрицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 04.02.2015р.встановлено, що належною на праві власності земельною ділянкою позивач [PERSON] не може користуватись в повному обсязі. Земельна комісія визначила і показала на кадастровому плані земельної ділянки методом штрихування, ту частину території, яка перебуває у приватній власності гр. [PERSON], але знаходиться на даний момент в користуванні [PERSON], що проживає [INFO], оскільки встановлена відповідачкою огорожа, яка розмежовує суміжні земельні ділянки сторін у справі, відповідно до кадастрового плану земельної ділянки, проходить по земельній ділянці, що належить позивачу . Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його користуванні. Згідно зі статтею 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Відповідно до п.4 ст.129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. На підставі зазначеного вище суд прийшов до висновку, що заявлена позивачем вимога до відповідача про зобов'язання [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що належить [PERSON] підставна та підлягає до задоволення. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, такі не підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до положень ст. 1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п. 5 ППВС України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Згідно зі статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки суду не було надано належних та достатніх доказів на підтвердження факту завдання позивачу моральної шкоди, не доведено душевних та фізичних страждань, екстраординарності та стресовості ситуації, такі позовні вимоги є безпідставними.\~\~

Outcome: approved