Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку загальною площею 4,4876 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області, кдастровий номер- 5322255100:00:005:1738. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ №021029, виданого на підставі рішення Котелевської селищної Ради народних депутатів від 26 лютого 1999 року № 34, і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 612 від 11 січня 2000 року, земельна ділянка площею 4,38 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Котелевської селищної ради належить позивачу на праві приватної власності. У 2019 році позивачем виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області. Відповідно до актів прийому-передачі межових знаків на зберігання та погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами, кадастрового плану площа земельної ділянки складає 4,4876 га, при проведенні державної реєстрації права власності на згадану земельну ділянку державним реєстратором прав на нерухоме майно було відмовлено в державній реєстрації права власності в зв`язку з невідповідністю площі земельної ділянки, вказаного у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у результаті зміни методів підрахунку (округлення). Оскільки, права позивача порушені, то він змушений звернутися до Котелевського районного суду Полтавської області з даним позовом з наступних підстав. [PERSON] вважає, що єдиним способом захисту його прав є звернення до суду про визнання права власності на земельні ділянки. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.40). Відповідач - Котелевська селищна рада Полтавської області подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.206 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с.41). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, та просив розглянути справу з урахуванням наданих пояснень. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити повністю з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ №021029, виданого на підставі рішення Котелевської селищної Ради народних депутатів від 26 лютого 1999 року №34, і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №612 від 11 січня 2000 року, земельна ділянка площею 4,38 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Котелевської селищної ради належить позивачу на праві приватної власності. У 2019 році позивачем виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області. Відповідно до актів прийому-передачі межових знаків на зберігання та погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами, кадастрового плану площа земельної ділянки складає 4,4876 га. Відділом у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області проведено державну реєстрацію земельної ділянки, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та присвоєно кадастровий номер: 5322255100:00:005:1738, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5314893192019 від 09 грудня 2019 року. З метою проведення державної реєстрації права власності на належну [PERSON] земельну ділянку площею 4,4876 га, та внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Великорублівської сільської ради Кисличенко О.В. Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 21 лютого 2020 року № 51249561 державний реєстратор прав на нерухоме майно відмовив в державній реєстрації права власності в зв`язку з невідповідністю площі земельної ділянки, вказаного у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у результаті зміни методів підрахунку (округлення). Відповідно до листа відділу у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 20 березня 2020 року № 118/109-20 на підставі технічної документації, розробленої ФОП [PERSON] , фактична площа земельної ділянки виявилася більшою за 4,38 га та становить 4,4876 га. На вказаній земельній ділянці розташовані об`єкти ГПУ «Полтавагазвидобування». Державна реєстрація цієї земельної ділянки здійснена 01 червня 2007 року. Зміни в площі та конфігурації земельної ділянки, що відбулися через проведення проектування земельних ділянок у відповідності нового планового картографічного матеріалу через проведення робіт із інвентаризації земельних ділянок, що знаходяться в користуванні НАК «Нафтогаз України» в особі ГПУ "Полтавагазвидобування", що стало причиною зміни площі земельної ділянки, не може бути обставиною для позбавлення позивача можливості провести державну реєстрацію права власності та внести відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Згідно з ч.3, ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.2 ст.158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Згідно з ст.107 Земельного кодексу України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. Відповідно до ст.11 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів. Зміна вимог державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів щодо показників точності або способів її визначення, зміна геодезичної або картографічної основи Державного земельного кадастру (у тому числі систем координат), що використовувалися для його ведення, не є підставою для визнання відомостей Державного земельного кадастру такими, що підлягають уточненню, якщо на момент їх внесення вони відповідали державним стандартам, нормам та правилам, технічним регламентам. Згідно з абз. 3 п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв`язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки. Відсутність згоди власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на виправлення вказаних помилок не є підставою для відмови у перенесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру, надання відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру. Про виявлені помилки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, письмово безоплатно повідомляє власників (користувачів) земельних ділянок. Суд вважає, що визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку, не призведе до порушення прав суміжних землевласників і територіальної громади селища. Визнання відповідачем пред`явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.3, ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved