Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що з відповідачем від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, проте наразі з відповідачем спільно не проживають однією сімєю. Всупереч ст.181 СК України відповідач коштів на утримання дітей не надає. Позивач в судове засідання не зявилась, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги\~підтримала в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, хоча про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, його належне повідомлення про час і місце судового засідання, відсутність поважних причин неявки відповідача та клопотання відповідача про розгляд справи за його відсутності, за погодженням позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-БК №084996 від 14.02.2003р.) та [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ТП №135561 від 01.12.2010р.). Із акта обстеження матеріально-побутових умов Лугинської селищної ради від 06.08.2015 року №2989 вбачається, що позивач проживає за адресою [INFO] разом з синами [PERSON] та [PERSON], які перебувають на її утриманні. Як вбачається із довідок Лугинського районного центру первинної медико-санітарної допомоги від 07.08.2015р. діти [PERSON], [PERSON] перебувають на диспансерному обліку у лікарні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментних зобовязань, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно повідомлення позивача відповідач працює водієм в ТОВ "ЄВРОТРАНС" м. Коростень Коростенського району Житомирської області, проте матеріальної допомоги на утримання своїх неповнолітніх дітей не надає. Інших аліментних зобовязань відповідач не має. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що діти відповідача є неповнолітніми і батьки рівною мірою зобов'язані їх утримувати, а відповідач добровільно допомоги на їх утримання не надає, хоча може та повинен надавати таку допомогу, то суд вважає, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку.

Outcome: approved