Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Старобільського районного суду Луганської області з позовною заявою до Старобільської міської ради про встановлення факту спільного мешкання, встановлення права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову посилається на те, що він знаходився у шлюбі з [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після смерті дружини позивача відкрилась спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , та залишку несплаченої пенсії у Старобільському ТВБВ № 10012/041 філія - Луганське обласне управління "ОЩАДБАНК". Вказана квартира належала дружині позивача на підставі реєстраційного посвідчення, виданого Луганським бюро технічної інвентаризації 16.12.1992 р., реєстрова книга № 294, реєстровий № 48499. Інших спадкоємців, крім позивача, після смерті [PERSON] не залишилось. На час смерті [PERSON] позивач з дружиною перебували у зареєстрованому шлюбі, мешкали разом. Позивач не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину у встановленому законом порядку, так як, при зверненні до нотаріального органу йому було роз`яснено, що Луганське БТІ своєчасно не передало відомості про реєстрацію права власності на квартиру в Реєстр нерухомого майна, на цей час така реєстрація неможлива в зв`язку зі смертю спадкодавця - власника квартири та знаходження Луганського БТІ на тимчасово окупованій території. На підставі чого позивач звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує (а.с. 21), представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про підтримання позову та розгляд справи без його участі (а.с. 22). Відповідач по справі - Старобільська міська рада Луганської області в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у відсутність її представника, проти позову не заперечує (а.с. 20). У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.06.2017 р., виданого Старобільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Луганській області, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8) Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді квартири та залишку несплаченої пенсії (а.с. 13, 38). З копії письмової відповіді приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Кравцової О.М. позивач не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальному порядку (а.с. 16). З копії паспорту позивача (а.с. 5 зворот) та копій довідок ВПО позивача та його дружини (а.с. 6, 9) вбачається, що вони були зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] , а фактичне місце проживання на підконтрольній території України різне - позивача: [ADDRESS] ; дружини позивача - [ADDRESS] . З копії довідки №27 від 18.10.2017 р., виданої державною установою так званої Луганської народної республіки, [PERSON] проживала разом з чоловіком - позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 30.01.1987 р. по день своєю смерті - [INFO] (а.с. 10). Суд приймає ці документи як докази виходячи із аналізу практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка є джерелом права в Україні. Так, у справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ч. 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За приписами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Судові витрати пов`язані з розглядом справи не стягувати з відповідача, оскільки позивач не просить стягнути судові витрати.

Outcome: approved