Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Лубенської міської ради Полтавської області про визнання права власності на самочинне будівництво - гараж. В позові вказав, що у 27.02.2019 року, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину, він набув право власності на земельну ділянку (кадастровий номер 53107000:02:077:0011), загальною площею 0,0059 га для гаражного будівництва. На вказаній земельній ділянці він пообдував гараж, на який відсутні правовстановлюючі документи. З метою реєстрації права власності на гараж він звернувся до виконкому Лубенської міської ради, і 24.07.2020 року він отримав відповідь №11-22/26 з Відділу державного архітектурно-будівельного контролю, згідно якої йому роз`яснено, що дане право власності він може оформити виключно у судовому порядку. 23.07.2020 року на побудований гараж виготовлено технічний паспорт та надано його технічну характеристику, також зроблено оцінку нерухомого майна. Позивач просив суд визнати за ним - [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] , виданий Лубенським РВ УМВС України в Полтавській області 05.10.1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] , право власності на самочинно збудований гараж, загальною площею 20,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Судові витрати позивач залишає за собою. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача - Лубенської міської ради в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання з проханням розглянути справу без його участі, щодо позовних вимог покладається на рішення суду. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, надавши їм належну оцінку, заслухавши позивача, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7), позивачеві [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,0059 га, кадастровий номер 5310700000:02:077:0011, яку останній отримав відповідно до Свідоцтва про право на спадщину серія та номер:368, виданого 27.02.2019 року Другою Лубенською державною нотаріальною конторою На вказаній земельній ділянці позивачем побудовано гараж площею 20,1 кв.м., і на який 23.07.2020 року виготовлено технічний паспорт (а.с.9-11). Будівництво гаража завершено, однак, через відсутність відповідних дозвільних документів він не зданий в експлуатацію та не зареєстрований у встановленому законом порядку. При зверненні позивачем до Відділу Державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Лубенської міської ради у липні 2020 року щодо прийняття в експлуатацію вищевказаного гаража, отримав відмову (а.с.8). Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження, встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації гаража по [ADDRESS] . У відповідності до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Загальний порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів передбачений нормами ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», постанови Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року, за якими прийняття в експлуатацію здійснюється на підставі будівельного паспорта, шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. В свою чергу наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03 липня 2018 року № 158 затверджено Порядок проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт. Однак, цим Порядком передбачена процедура введення в експлуатацію лише індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 300 квадратних метрів, збудованих у період з 05 серпня 1992 року по 09 квітня 2015 року та будівель і споруд сільськогосподарського призначення, збудованих до 12 березня 2011 року без дозвільного документа на виконання будівельних робіт. Таким чином, нормами діючого законодавства не передбачено прийняття в експлуатацію гаража, побудованого без відповідних дозвільних документів. Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно п. 4 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)", при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Таким чином, оскільки позивач збудував майно на власній земельній ділянці, жодні права будь-кого із інших осіб не порушуються, спірна будівля збудована у відповідності до Державних будівельних норм і правил і придатна до експлуатації, ним вичерпана можливість прийняття в експлуатацію цього гаража, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Оплату судових витрат взяв на себе позивач і не прохав стягувати з відповідача.

Outcome: approved