Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт смерті її чоловіка [PERSON], який помер 21 липня 2016 року у віці 76 років в м. Стаханов Луганської області. В заяві заявник вказала, що 21 липня 2016 року помер її чоловік [PERSON]. Отримати свідоцтво про смерть у відділі ДРАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті необхідне їй для отримання коштів, які видають в управлінні Пенсійного фонду України в Олександрівському районні на поховання, а тому вона звернулася до суду з заявою та просить встановити факт смерті чоловіка. Заявник та представник заінтересованої особи до суду не з`явилися. Заявник надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.11). Представник зацікавленої особи надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення вимог не заперечують (а.с.13). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується штампами в паспорті заявника та [PERSON] (а.с. 4,5). Довідкою відділу запису актів цивільного стану Стахановського МУЮ Міністерства юстиції Луганської Народної республіки (а.с.6), довідкою СМЕ Стахановського міського відділу про причини смерті від 22.07.2016 року (а.с.7) та Свідоцтвом про смерть [PERSON] запису актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської народної республіки, підтверджується, що [PERSON] помер 21 липня 2016 року в м. Стаханов Луганської області ЛНР від дифузійного мілкоочагового кардіосклерозу (а.с.7). [PERSON] та [PERSON]П були зареєстровані за адресою: [INFO], про що свідчить відповідний запис у паспортах громадянина України (а.с.4,5) Висновком Олександрівського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області №164/03.3/04-29 від 29.07.2016 року підтверджується, що заявнику [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про смерть чоловіка - [PERSON], оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (а.с.8). У відповідності до п. 5 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», розпорядженням № 1275-р від 2 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого входить і м. Стаханов Луганської області. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній ВР України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що заявник є дружиною померлого [PERSON] що підтверджується штампами в паспорті заявника та померлого [PERSON]. Чоловік заявника [PERSON] помер 21.07.2016 року на території, яка є тимчасово окупованою. Свідоцтво про смерть видане відділом актів цивільного стану, який знаходиться на тимчасово окупованій території і не може бути підставою для реєстрації смерті на території України в органах ДРАЦС. А тому, з метою захисту законних прав та інтересів заявника, а саме для оформлення спадкових прав, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про встановлення факту смерті [PERSON], яка настала 21 липня 2016 року в м. Стаханов Луганської області.\~\~ У відповідності до ч.4 ст.257-1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення.

Outcome: approved