Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сватівського районного суду з уточненим позовом до [PERSON] та просить стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1066,75 грн. щомісячно з моменту звернення до суду та до досягнення донькою повноліття. В уточненому позові позивач вказала, що 24 лютого 2001 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрували у міському Відділі реєстрації актів громадянського стану Луганського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження 2001 року лютого місяця 24 числа зроблено запис за № 129. Від шлюбних відносин народилась донька [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.07.2011 року. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинено. Дитина проживає з нею та утримується нею. Відповідач інших дітей не має, місце постійної роботи та розмір місячного доходу відповідача невідомі. Позивач у судове засідання не прибула, але надала суду заяву у якій просить розглядати справу за її відсутності, на позові наполягає та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не прибув. Заяви про розгляд справи у його відсутність не надходило. Суд не має можливості надіслати відповідачу засобами поштового зв'язку на його адресу реєстрації до м. Луганська судові виклики, оскільки згідно листа Луганської дирекції Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» від 04.01.2016 № 892, відповідно до Указу Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», листа Луганської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 04.01.2016 № 892, УДППЗ «Укрпошта» не здійснює пересилання пошти, зокрема до м. Луганська. Надіслані на адресу відповідача, як внутрішньо переміщеної особи, конверти з повістками повертається з довідкою «за закінченням терміну зберігання». Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності з ч. 1 ст. 225 ЦПК України суд на місці постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, беручи до уваги письмову заяву позивача про розгляд справи за її відсутності та наполяганні на позовних вимогах, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] Виходячи з положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи положення ч.1 ст. 61 ЦПК України, якою передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а відповідач повідомлений належним чином повторно не прибув у судове засідання, не повідомивши суд про причини неявки, суд розцінює це як визнання ним позову та обставин, вказаних позивачем у позовній заяві. Згідно Принципу 6 Конвенції "Про права дитини" від 20.11.1959 року, Генеральної Асамблеї ООН яка проголошує, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов'язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім'ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Ч.1,3 ст.51 Конституції України закріплює, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 ст. 182 СК України вказує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд вважає за необхідне визначити розмір щомісячно стягуваних з відповідача на користь позивача аліментів для утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1066,75 грн. щомісячно з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Також, згідно ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 257,60 грн. На підставі викладеного

Outcome: approved