Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач 16.07.2018 року звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути із [PERSON] кошти в сумі 8 850 грн. 50 коп. та судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що 14.01.2015 року о 09 год. 05 хв., [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по бул. Перова, 8-А в м. Києві не дотрималася безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] З місця ДТП [PERSON] зникла. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.06.2015 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. ст. 122-4, 124 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди діяв договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ607588 від 16.01.2014 року укладений із ПрАТ «СК «Уніка». У зв'язку із пошкодженням транспортного засобу під час ДТП страховою компанією було здійснено розрахунок та виплату потерпілому страхового відшкодування на основі звіту № 29/97.03.15 від 13.03.2015 року у розмірі 8 850,50 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.09.2018 року було відкрито провадження у даній справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання на 16.10.2018 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, представник позивача [PERSON] суду надала заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», в заяві вказала, що вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомиа, відзив на позов не надала. З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 16 жовтня 2018 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 25.06.2015 року, [PERSON] 14.01.2015 року о 09 год. 05 хв., керуючи автомобілем [NUMBER] по бульвару Перова, 8-А в м. Києві не дотрималася безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] З місця ДТП [PERSON] поїхала (а.с. 5-6). Даною постановою суду відповідача визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «Уніка» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6075883 від 16.01.2014 року, строк дії якого до 17.01.2015 року (а.с. 12). Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. 01 липня 2015 року [PERSON], як власник пошкодженого транспортного засобу до ПрАТ «СК «Уніка» було подано заяву про виплату матеріального збитку (а.с. 7, 9). Відповідно до звіту № 29/97.03.15 від 13.03.2015 року про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу, складеного оцінювачем ТОВ «ЮНІВЕРСАЛ АСІСТАНС-УКРАЇНА», вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля [NUMBER] становить 8 850,50 грн. (а.с. 15-31). Відповідно до страхового акту № 00164614 від 14.07.2015 року, наказу № 00164614 від 14.07.2015 року «Про виплату страхового відшкодування гр. [PERSON]» ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» 15.07.2015 року виплачено власнику пошкодженого автомобіля [NUMBER] страхове відшкодування у розмірі 8 850,50 грн. (а.с. 13, 14). На підставі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. За нормою пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно пп. в) п. 38.1.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Судом з'ясовано, що відповідач після скоєння нею дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишила місце пригоди, що встановлено постановою суду. У спростування зазначеного відповідачем будь яких доказів суду не надано. Отже, беручи до уваги вищевикладене, позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню, у зв'язку з чим із [PERSON] на користь ПрАТ «СК «Уніка» необхідно стягнути кошти в сумі 8 850,50 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 1 762 грн. 00 коп. (а.с. 43).

Outcome: approved