Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

Заявниця звернувшись до суду із даною заявою, посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина за законом, на належне спадкодавцю майно, зокрема: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . З метою оформлення спадщини звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, в зв`язку із розбіжністю у зазначенні прізвища власника будинковолодіння, а саме прізвище останньої вказано « [PERSON] », що не відповідає іншим правовстановлюючим документам у яких правильно" [PERSON] ". У зв`язку з наведеним просить встановити факт належності спадкодавцю вказаного правовстановлюючого документа. Заявниця у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особа в судове засідання також не з`явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, щодо вимог заяви покладається на погляд суду. Врахувавши заяви сторін, проаналізувавши матеріали справи суд вважає заявлені вимоги належно обґрунтованими виходячи із наступного. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що 21 грудня 1999 року складено відповідний актовий запис за № 623 (а.с. 5). Померлій на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 18 жовтня 2000 року,що було видане на підставі рішення Воскресинцівської сільської ради Коломийського району від 26 вересня 2000 року, належала ј частка будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Заявниця будучи єдиним спадкоємцем за законом на майно померлої, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову через неможливість встановити факт належності спадкодавцю правовстановлюючого документа на спадкове майно, так як прізвище власника у вказаному документі не відповідає її прізвищу у інших правовстановлюючих документах. Так, у свідоцтві про право власності на житловий будинок прізвище власника житлового будинку вказано « [PERSON] », в той час як із всіх інших документів наданих позивачкою вірне прізвище спадкодавця « [PERSON] » (а.с. 5 - 7). Таким чином суд вважає, що вищеописана помилка в написанні прізвища спадкодавця у Свідоцтві про право власності на житловий будинок виникла внаслідок неуважності працівників органу, що видав документ. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявниці, так як дозволить оформити спадкові права. З огляду на вищенаведені письмові докази та беручи до уваги заяви сторін, суд приходить до висновку, що до виниклих обставин призвела неуважність відповідної посадової особи, яка оформляла Свідоцтво про право власності на житловий будинок від 18 жовтня 2000 року зареєстроване в реєстрі за № 211 від 18 жовтня 2000 року, а тому виходячи із того, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цих фактів окрім рішення суду, суд вважає за можливе задовольнити дану заяву. На підставі наведеного та

Outcome: approved