Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 11.05.2016 року до суду з вищезгаданим позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебуває, від стосунків з відповідачем має двох неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Відповідач є батьком дітей, однак добровільно матеріальну допомогу не надає , тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/ 2 частки заробітку (доходу) відповідача на двох дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, змінила розмір аліментів з «1/2» частки на «1/3» частку, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений , надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі «1/3» частки заробітку (доходу), надав довідку щодо сплати аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 50% заробітку. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільних стосунків мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], в свідоцтві про народження яких, відповідача записано батьком /а.с.3,4/. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України" при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Неповнолітні діти мешкають разом з позивачем, що вбачається з довідки ДНЗ «КЦПОММ» №86 від 10.05.2016 року /а.с.5/. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] працює в БУ-5 ПАТ «Криворіжідустрой» на посаді монтажника сантехнічних систем та сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 50% на користь [PERSON], що підтверджується довідкою №56/05 від 20.05.2016 року, виданою ПАТ «Криворіжідустрой»/а.с.22/. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, працює, отримує заробітну плату, має на утриманні неповнолітнього сина, тому суд задовольняє позовні вимоги позивача в зменшеному розмірі. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частинами 2,3 ст. 183 Сімейного кодексу України передбачено, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку ( доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181 СК України та

Outcome: approved