Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Комунальне підприємство «Трускавецьтепло» Трускавецької міської ради звернулося до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги (централізованого опалення). Свої вимоги мотивує тим, що 21.04.2011 року рішенням виконавчого комітету Трускавецької міської ради № 131 КП «Трускавецьтепло» визначено єдиним виконавцем послуг централізованого опалення і гарячого водопостачання в м. Трускавці. Рішеням виконавчого комітету Трускавецької міської ради № 18 від 26.01.2012 року, затверджено тарифи на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надає комунальне підприємство «Трускавецьтепло». Відповідачі отримували послуги, які надавались підприємством, однак їх не оплачували, в зв'язку з чим у них утворилась заборгованість в розмірі 7240,43 гривень. Крім того, позивач просить зобов'язати відповідачів укласти з позивачем договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Представник позивача в судове засідання не з'явиивсь та звернувся до суду з заявою про розгляд справи у відсутності представника позивача. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що 21.04.2011 року рішенням виконавчого комітету Трускавецької міської ради № 131 КП «Трускавецьтепло» визначено єдиним виконавцем послуг централізованого опалення і гарячого водопостачання в м. Трускавці. Рішеням виконавчого комітету Трускавецької міської ради № 18 від 26.01.2012 року, затверджено тарифи на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надає комунальне підприємство «Трускавецьтепло». Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1 ЦК України особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, регулюються цивільним законодавством. КП «Трускавецьтепло» було заявлено позов про захист свого цивільного права. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Як вбачається із зведеної інформації, то заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг (по послузі централізованого опалення) у відповідачів виникла в період з жовтня 2011 року по квітень 2015 року в сумі 7240,43\~ грн. Разом із тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених\~статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений на основі типового договору. Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630. Зі змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19-21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N630 вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Нормою статті 648 Цивільного Кодексу України визначено, що зміст договору, укладеного на підставі правового акту органу державної влади, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту. Відповідно до змісту статті 627 ЦК України свобода договорів не є безмежною і у випадках, передбачених актами цивільного законодавства, особа зобов'язана укласти відповідний договір. Такий випадок, зокрема, передбачено пунктом 1 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до якого споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Таким чином, укладення договору на надання житлово - комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Крім цього, позов стверджується письмовими доказами, які є в матеріалах справи, а саме: зведеною інформацією по нарахуванню, копіями претензій від 22.06.2012 року, 12.01.2013 року, 07.05.2013 року, копіями актів пуску теплоносія в систему теплопостачання будинку № 17 по вул. Івасюка в м. Трускавці від 26.10.2012 року, 18.10.2013 року, 24.10.2014 року. Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об'єктивності, грунтуються на законі. Крім цього, постановою Апеляційного суду Львівської області від 15 травня 2018 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Трускавецької міської ради, КП «Трускавецьтепло» Трускавецької міської ради, ТКО «Комфорт-сервіс» про усунення перешкод у користуванні квартирою (справа № 2-159/10, провадження № 2/457/77/17) встановлено, що позивачем ([PERSON]М.) не подано суду належні та допустимі докази неправомірності дій з боку відповідача по складенню рахунків за житлово-комунальні послуги та не подано доказів на підтвердження проведення таких нарахувань, як і не надано доказів які саме нарахування проводив кожен з відповідачів по справі, їх періоди та суми. Вказане рішення апеляційної інстанції набрало законної сили у встановленому законом порядку. За таких обставин суд дійшов висновку про підставність заявленого позову та необхідності стягнення з відповідачів у користь позивача суми заборгованості, а також судового збору.

Outcome: approved