Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] з врахуванням уточнень позовних вимог, про визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняття їх реєстрації за адресою: [ADDRESS] Відповідач [PERSON], та яка діє і в інтересах малолітнього [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про зобов'язання [PERSON] не чинити [PERSON], [PERSON] перешкод у користуванні будинком за адресою: [ADDRESS] та вселення їх у вказаний будинок . 18.09.2013 року ухвалою Франківського районного суду м. Львова справи за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON], з участю третьої особи: служби у справах дітей Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод та виселення - об'єднано в одне провадження та присвоєно справі № 1326/5121/2012, провадження №2/465/554/13. Позивач, [PERSON] свій позов обґрунтовує тим, що вона є одноосібним власником будинку [ADDRESS]. На прохання своєї невістки [PERSON] вона прописала [PERSON], яка до 1993 року жила у даному будинку разом із своїми батьками. У 1993 році помер її син [PERSON]- батько відповідачки [PERSON], а тому остання разом із своєю матір'ю [PERSON] почали проживати за адресою: [ADDRESS]. А відповідач [PERSON] прописаний як тимчасовий мешканець з 1998 року за адресою: [ADDRESS], однак більше року не проживає за даною адресою, оскільки проживає і працює в м.Києві. Оскільки відповідачі більше встановлені терміни в будинку не проживають, особистих речей в будинку їх немає, не несуть витрати на утримання житлового приміщення, до них не приходить поштова кореспонденція та перешкод ніхто їм не чинив у користуванні будинком, добровільно залишили будинок. Вважає, що вказаними діями відповідачів чиняться її перешкоди, позбавляє її можливості повноправно здійснювати свої права власника, на власний розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном, а тому звернулась до суду за захистом свого права та інтересу Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON], та яка діє і в інтересах малолітнього [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона та її син [PERSON] зареєстровані у будинку, власником якого є [PERSON] - її бабця. З 1989 року вона проживала у будинку [ADDRESS] разом із матір'ю [PERSON] та батьком [PERSON] Після смерті батька у 1993 році, стосунки між позивачкою та ними погіршились. [PERSON] почала заперечувати проти чого, щоб її мати проживала у вказаному будинку. Після чого вона разом із матір'ю почали проживати за адресою: [ADDRESS] у родичів матері. Через негативне ставлення відповідачки до її матері, та спричиненні цим постійні стреси, які шкодили її здоров'ю та здоров'ю матері, та викликану цим неможливість забезпечити її належні умови догляду, змушена її мати забрати її до родичів її матері та проживати у їхньому помешканні. У будинку [PERSON] залишились їхні особисті речі, вони періодично повертались жити. У 2007 році захворіла її мати і через хворобу потребувала її догляду, тому вона не могла залишити хвору мати та повернутись до будинку в [PERSON]. У 2009 році вона вийшла заміж та народила сина [PERSON] у 2010 році, який був зареєстрований разом із нею у будинку [PERSON] Протягом всього часу вона постійно відвідувала [PERSON] у її будинок та обговорювала із нею, що вона повернеться разом із сином проживати будинок [ADDRESS]. У березні 2012 році вона прийшла до [PERSON] разом із сином [PERSON], та повідомила [PERSON], що як потепліє то вони хочуть переїхати до будинку та проживати у ньому, оскільки у такому кращі умови для дитини. Однак з незрозумілих її причин [PERSON] заперечила , щоб вона разом із сином [PERSON] проживали у будинку, та перестала із нею спілкуватись. 28.05.2012 року вона приходила до будинку [PERSON] щоб узгодити її проживання із сином у будинку, однак [PERSON] вчинила скандал, ображала та погрожувала її , що пустить на неї та на її дитину собак, якщо вона ще раз приїде, з проводу чого вона зверталась до правоохоронних органів. Вважає, що [PERSON] протиправно, не зважаючи на їхнє право проживати у будинку, виставили їхні речі у загальному коридорі, перестали їх впускати. Вважають відсутність їх по місцю проживання не пов'язане з бажанням проживати за іншою адресою, а виключно в зв'язку з протиправними діями [PERSON], [PERSON], яка не дає їм проживати у [ADDRESS] Просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позов підтримали повністю, надали пояснення аналогічні викладеним у позові та просили суд задоволити зазначений позов. Проти позову [PERSON], [PERSON] .заперечили повністю, просили відмовити в задоволенні такого позову, за безпідставністю позовних вимог. Відповідач [PERSON], та яка діє і в інтересах малолітнього [PERSON] проти позову [PERSON] заперечила повністю та просила відмовити [PERSON] в задоволенні її позову. Свій позов підтримала повністю, надала пояснення аналогічні викладеним у позові та просила суд задоволити такий позов. Відповідач [PERSON] у судове засіданні не з'явився, однак з поданого клопотання 15.02.2013р. видно, що він позов [PERSON] визнає в повному обсязі, а тому суд вважає, що справу слід розглядати у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечили інші учасники судового процесу. Представник третьої особи служби у справах дітей Франківської районної адміністрації Львівської міської ради у судовому засіданні позов [PERSON] заперечив повністю та просив відмовити [PERSON] в задоволенні її позову, а позов [PERSON], [PERSON] в інтересах якої діє [PERSON] просив задоволити, оскільки малолітній [PERSON] має право проживати у будинку [ADDRESS] разом із матір'ю [PERSON] та такий позов є з метою захисту житлових права та інтересів малолітнього. Заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задоволити, а в задоволенні позову [PERSON], та яка діє і в інтересах малолітнього [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом 17.01.1984 року(а.с.4). Право власності [PERSON] на будинок [ADDRESS] було зареєстроване 25.01.1984р. Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації(а.с.5) З довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки № 308 від 04.02.20113р. вбачається, що в спірному будинку зареєстровано 7 осіб: власник будинку - [PERSON]; зять - [PERSON]; тимчасовий мешканець - [PERSON], внучка - [PERSON]; внук - [PERSON], правнук - [PERSON] та дочка - [PERSON]. Як встановлено судом [PERSON] проживає разом із своїм сином [PERSON] в квартирі №8 за адресою: [ADDRESS] без реєстрації, що підтверджується довідкою ЛКП «Південне» №1096 від 09.08.2012 року(а.с.39). Як вбачається з актів ЛКП "Навколо базару" від 25.04.2013р. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з липня 2012 року не проживає, перебуває на заробітках в м.Києві. Клопотанням від 15.02.2013 року [PERSON] позов [PERSON] визнає в повному обсязі Оскільки вказані обставини визнані відповідачем, а тому згідно ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню і вважаються такими, що фактично відповідають обставинам справи. Із акту обстеження умов проживання від 23.07.2013 року Франківської районної адміністрації Львівської міської ради та фотографій долучених до матеріалів справи вбачається, що не створено умов для проживання дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS](а.с.77). Згідно акту ЛКП «Навколо Базару»від 19.06.2012 року видно, що на момент обстеження будинку [ADDRESS] [PERSON] та малолітній [PERSON] були відсутні. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 1993 року, а малолітній [PERSON] з дня народження -[INFO] не проживають за адресою:[ADDRESS], однак зареєстровані за даною адресою. Окрім цього, мати [PERSON] - [PERSON] є співвласником квартири за адресою [ADDRESS] у м.Львові, в якій і на сьогодніший день і проживає [PERSON] та чоловік [PERSON] - [PERSON] є співвласником квартири за адресою [ADDRESS], що вбачається із поданих довідок за місцем проживання таких, а тому суд приходить до висновку, що [PERSON] забезпечена житлом, має де проживати разом і з малолітнім сином [PERSON]. Суд не приймає до уваги та не вважає за належні докази звернення [PERSON] на дії до правоохоронного органу Франківського РВ ЛМУ ГУМВС України, з проводу чого була прийнята постанова про відмову у порушенні кримінальної справи від 29.05.2014 року, оскільки з матеріалів справи вбачається, що цивільний спір між сторонами виник у 2012 році, під час подання цивільних позовів сторін до суду, що і не підтверджують поважних причин не проживання [PERSON] понад встановлені терміни у будинку [ADDRESS]. При цьому, суд приходить до висновку, що заперечення [PERSON], про те, що [PERSON] чинила перешкоди у користуванні будинком, в такому ще знаходяться її особисті речі, та добровільно не залишила будинок є необґрунтовані, при цьому нею і не надано належних, достатніх та допустимих доказів на спростування позову [PERSON] та обгрунтування свого позову, тому суд діє в такому випадку відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Ст.156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно з ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Як встановлено судом [PERSON], яка є внучкою позивача [PERSON], спільного господарства з позивачкою не вела і не веде, а тому не входить в перелік осіб, яких відповідно ч.2 ст.64 ЖК України, можна вважати членом сім'ї позивача. З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що у відповідача [PERSON], в тому числі і малолітній [PERSON], які не є членами сім'ї позивача [PERSON], відсутнє, передбачене ст.156 ЖК України право користування будинком позивача. Також судом встановлено, що між позивачем [PERSON] і відповідачкою [PERSON] не укладались жодні угоди, які б надавали відповідачу право користуватись будинком [ADDRESS], що є приватною власністю позивача [PERSON]. Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Ч.1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України передбачені засади захисту права власності, а саме держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оскільки позивач [PERSON], як власник будинку [ADDRESS] не дає своєї згоди на подальше проживання [PERSON] та малолітнього [PERSON] в даному будинку, у [PERSON] відсутні правові підстави для проживання в будинку позивача, оскільки [PERSON] не проживає без поважних причин з 1993 року, однак зареєстрована в даному будинку, витрат по утриманню квартири не здійснює, речей її у даному будинку немає, перешкод ніхто її не чинив, добровільно залишила будинок та іншої домовленості між нею та [PERSON] не було про її проживання, а тому на підставі п.7 ч.2 ст.16 ЦК України суд приходить до висновку про необхідність захистити права [PERSON] як власника будинку шляхом визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою:[ADDRESS] та зняти з реєстрації [PERSON], [PERSON] за адресою:[ADDRESS]. За таких обставин позов [PERSON], [PERSON] в інтересах якого і діє [PERSON] до [PERSON], з участю третьої особи: служби у справах дітей Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод та виселення є безпідставний. При цьому [PERSON], не ставила вимоги до малолітнього [PERSON], а оскільки мати [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] у м.Львові разом із малолітнім [PERSON], а тому суд вважає, що житлові права малолітнього не будуть порушенні. Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги встановлені судом обставини, позов [PERSON] підлягає задоволенню, а в задоволенні позову [PERSON], [PERSON] в інтересах якого і діє [PERSON] слід відмовити.

Outcome: approved