overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач зазначила, що наказом № 28-в від 08.04.2013р. Комунальної установи «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Запорізької області, її як медичну сестру-анестезиста відділення анестезіології інтенсивної терапії, було відряджено на курси удосконалення по циклу «Анестезіологія та реаніматологія» в м.Запоріжжя, терміном на 29 днів, з 10.04.2013 по 08.05.2013р.р. На теперішній час відповідачем не сплачені кошти на відрядження в сумі 963грн 12коп, які вона просить стягнути. Заявою просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечував, заявою просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що позивач з 09.03.1995р. по теперішній час працює медичною сестрою-анестезистом відділення анестезіології інтенсивної терапії Комунальної установи «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Запорізької області (а.с.4). Наказом № 28-в від 08.04.2013р. Комунальної установи «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Запорізької області, її як медичну сестру-анестезиста відділення анестезіології інтенсивної терапії, було відряджено на курси удосконалення по циклу «Анестезіологія та реаніматологія» в м.Запоріжжя, терміном на 29 днів, з 10.04.2013 по 08.05.2013р.р. (а.с.9). Згідно довідки № 646 від 25.06.2015р. Комунальної установи «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Запорізької області, станом на 25.06.2015р., підприємство має заборгованість перед позивачем з сплати коштів на відрядження за період перебування на курсах підвищення кваліфікації з 10.04.2013 по 08.05.2013р.р. в сумі 963грн 12коп (а.с.4). Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що грошові компенсаційні виплати у вигляді добових віднесено до додаткової заробітної плати. Згідно із ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Оскільки службові відрядження входять в структуру заробітної плати, то на вказані вимоги згідно з чинним законодавством не поширюється тримісячний строк позовної давності. За положеннями ст.121 КЗпП України, працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями. Таким чином, позов слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач зазначила, що наказом № 4-в від 23.02.2015р. Комунальної установи «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Запорізької області, її як медичну сестру-анестезиста відділення анестезіології та інтенсивної терапії, було відряджено на курси удосконалення по циклу «Анестезіологія та реаніматологія» в м.Запоріжжя, терміном на 81 день, з 03.03.2015 по 22.05.2015р.р. На теперішній час відповідачем не сплачені кошти на відрядження в сумі 954грн 12коп, які вона просить стягнути. Заявою просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечував, заявою просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що позивач з 03.03.2009р. по теперішній час працює медичною сестрою-анестезистом відділення анестезіології інтенсивної терапії Комунальної установи «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Запорізької області (а.с.5). Наказом наказом № 4-в від 23.02.2015р. Комунальної установи «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Запорізької області, її як медичну сестру-анестезиста відділення анестезіології та інтенсивної терапії, було відряджено на курси удосконалення по циклу «Анестезіологія та реаніматологія» в м.Запоріжжя, терміном на 81 день, з 03.03.2015 по 22.05.2015р.р. (а.с.6). Згідно довідки № 624 від 18.06.2015р. Комунальної установи «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Запорізької області, станом на 18.06.2015р. підприємство має заборгованість перед позивачем з сплати коштів на відрядження за період перебування на курсах підвищення кваліфікації з 03.03.2015 по 22.05.2015р.р. в сумі 954грн 12коп (а.с.5). Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що грошові компенсаційні виплати у вигляді добових віднесено до додаткової заробітної плати. Згідно із ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Оскільки службові відрядження входять в структуру заробітної плати, то на вказані вимоги згідно з чинним законодавством не поширюється тримісячний строк позовної давності. За положеннями ст.121 КЗпП України, працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями. Таким чином, позов слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач зазначила, що наказом № 9-в від 03.05.2012р. Комунальної установи «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Запорізької області, її, як медичну сестру поліклініки, було відряджено на курси удосконалення по циклу «Амбулаторно-поліклінічна справа» в м.Запоріжжя, терміном на 30 днів, з 15.05.2012 по 13.06.2012р.р. На теперішній час відповідачем не сплачені кошти на відрядження в сумі 1025грн 37коп, які вона просить стягнути. Заявою просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечував, заявою просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що позивач з 03.07.1995р. по теперішній час працює медичною сестрою Комунальної установи «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Запорізької області (а.с.8-10). Наказом № 9-в від 03.05.2012р. Комунальної установи «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Запорізької області, її, як медичну сестру поліклініки, було відряджено на курси удосконалення по циклу «Амбулаторно-поліклінічна справа» в м.Запоріжжя, терміном на 30 днів, з 15.05.2012 по 13.06.2012р.р. (а.с.13). Згідно довідки № 724 від 20.07.2015р. Комунальної установи «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Запорізької області, станом на 20.07.2015р., підприємство має заборгованість перед позивачем з сплати коштів на відрядження за період перебування на курсах підвищення кваліфікації з 15.05.2012 по 13.06.2012р.р. в сумі 1025грн 37коп (а.с.12). Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що грошові компенсаційні виплати у вигляді добових віднесено до додаткової заробітної плати. Згідно із ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Оскільки службові відрядження входять в структуру заробітної плати, то на вказані вимоги згідно з чинним законодавством не поширюється тримісячний строк позовної давності. За положеннями ст.121 КЗпП України, працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями. Таким чином, позов слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved