Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

МТСБУ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 листопада 2016 року о 10 годині 30 хвилин на а/д Р-10189 км сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля КАМАЗ д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок зазначеного ДТП було пошкоджено автомобіль КАМАЗ д.н.з. [NUMBER] . Згідно довідки № [NUMBER] про ДТП та постанови про закриття кримінального провадження від 31 грудня 2016 року ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] . ПДР України. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент вчинення дорожньо-транспортної не була застрахована, потерпіла особа звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування. Потерпіла особа, власник транспортного засобу КАМАЗ д.н.з. [NUMBER] звернулась до МТСБУ із заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до наказу № 2424 від 23 березня 2017 року та вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір регламентної виплати склав 11533 гривні 25 копійок, які було сплачено потерпілій особі, згідно платіжного доручення № 2424 від 27 березня 2017 року. Таким чином до МТСБУ у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від відповідача компенсації у повному обсязі регламентної виплати матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля КАМАЗ д.н.з. [NUMBER] внаслідок дорожньо-тоанспортної пригоди, яка сталася 14 листопада 2016 року. У зв`язку з наведеним МТСБУ просить суд стягнути з [PERSON] на їх користь завдану шкоду в порядку регрессу, пов`язану з регламентною виплатою\~ в розмірі 11533 гривні 25 копійок та сплачений судовий збір в розмірі 1921\~ гривню. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в поному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно і належним чином, причини неявки суду\~ не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Розгляд справи здійснюється на підставі ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).\~\~ У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності\~ осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази,\~ дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи,\~ вважає позовну заяву обґрунтованою та\~ такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 76 ЦПК України\~ визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~ Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія ЕІС [NUMBER] [PERSON] є власником транспортного засобу марки КАМАЗ 55102 реєстраційний номер [NUMBER] , 1990 року випуску (а.с. 7). Як вбачається із повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 15 листопада 2016 року\~ 14 листопада 2016 року о 10 годині 30 хвилин, водій автомобіля ВАЗ21099 невпорався з керуванням та виїхав на зустрічну смугу, де скоїв ДТП (а.с. 6). Із постанови про закриття кримінального провадження від 31 грудня 2016 року вбачається, що 14 листопада 2016 року 0 10 годині 45 хвилин, громадянин [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21099», державний реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по автодорозі Р-10 сполученням Чигирин-Калдантіїв-Кременчук у Світловодському районі на 189 км + 650 м, не впоравшись із керуванням допустив виїзд на смугу зустрічного руху з подальшим зіткненням з транспортним засобом марки «КАМАЗ-55102», державний реєстраційний номер\~ [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП водій ВАЗ 21099 [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 12016120270002171 від 14 листопада 2016 року за фактом ДТП, яке мало місце 14 листопада 2016 року на Ревівській дамбі, закрито, у зв`язку з відсутністю суб`єкту злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 8). З довідки № [NUMBER] Головного управління національної поліції в Кіровоградській області вбачається, що а/д Р-10 Канів-Чигирин-Кременчук, 189 км 750 м 14 листопада 2016 року о 10 годині 45 хвилин сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження\~ (а.с. 10). Із\~ звіту № PZU/МТСБУ/37498 від 05 листопада 2016 року вбачається, що вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля КАМАЗ 55102 № [NUMBER] складає 11997 гривень 10 копійок (а.с. 12-13). Відповідно до наказу МТСБУ\~ №2424 від 23 березня 2017 року\~ «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих»\~ [PERSON] за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди вказано сплатити на його рахунок 11533 гривні 25 копійок (а.с. 24). З платіжного доручення №2424рв від 27 березня 2017 року вбачається МТСБУ перераховано кошти в розмірі 11533 гривні 25 копійок [PERSON] , виплата по справі № 37498, згідно наказу № 2424 від 23 березня 2017 року (а.с. 31). Крім того, встановлено, що 18 червня 2018 року на адресу відповідача було направлено претензію про регресні вимоги (а.с. 326). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», № 1961-IV\~ від 01 липня 2004 року обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. П. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що «у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум. що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи». Згідно зі статтею 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п.1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом». Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 1 ч.1 ст.1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності з ч.1 ст.1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Положенням ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Таким чином, враховуючи, що ДТП була скоєна з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого на момент скоєння пригоди не була застрахована, МТСБУ здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому, відтак до позивача перейшло право вимоги до відповідача в межах фактичних витрат. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума завданої шкоди в порядку регресу в розмірі 11533 гривні 25 копійок Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір, а також витрати на оплату судової експертизи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 1921 гривню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved