Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.06.2013 року. За період шлюбу у них народилася одна дитина: син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Після того як сторони припинили спільне проживання відповідач не приймає участі в утриманні дитини, хоча має таку можливість. Відповідач є молодим за віком, здоровим, офіційного місця роботи не має, однак має стабільні неофіційні заробітки, інших утриманців не має. Батько дитини самоусунувся від матеріального забезпечення неповнолітнього сина, не приймає участі у його вихованні, забезпеченні всім необхідним. Дійти згоди щодо надання матеріальної допомоги дитині не вдається. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 3000 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Подала до суду заяву про проведення розгляду справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі, відзив у встановлений строк без поважних причин не подав. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.06.2013 року, який укладено у виконкомі Рокосівської сільської ради Хустського району за а/з № 15. За період спільного проживання у них народилася одна дитина син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач зобов`язання по утриманню дітей належно не виконує. З матеріалів справи встановлено, що відповідач не бере участі в забезпеченні неповнолітньої дитини, хоча є працездатним, неофіційно отримує дохід, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач належним чином не надає матеріальне утримання своїй дитині, враховуючи матеріальне становище дитини, яка потребує значних коштів на забезпечення її всім необхідним та для належного розвитку дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатний, інших утриманців не має, враховуючи те, що місце його роботи та розмір доходу не відомі, отримує неофіційний дохід, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] в сумі\~ 2400 /дві тисячі чотириста/ гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 гривень. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved