Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

ПАТ КБ"ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № НЕVOSK035 від 01.09.2004 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 1000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 60,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк». Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У звязку з чим [PERSON] станом на 13.10.2015 року має заборгованість 18070,56 гривень, яка складається: 829,39 гривень - заборгованість за кредитом; 3457,12 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 13784,05 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. У звязку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 18070,56 гривень та судові витрати в розмірі 1218,00 гривні. У судове засідання представник позивача не зявився, згідно заяви просив справу розглянути у його відсутність, підтримав позовні вимоги, з підстав викладених у позові, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача у відповідності до ст.ст.169, 224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Судом встановлені такі факти та відповідні їх правовідносини. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 01.09.2004 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (тепер - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») та [PERSON] укладено кредитний договір № HЕVОSК035, згідно якого [PERSON] отримала кредит у сумі 1000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 60,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно зі ст..ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Однак відповідач умови договору не виконала належним чином, в результаті чого станом на 13.10.2015 року має заборгованість 18070,56 гривень, яка складається: 829,39 гривень - заборгованість за кредитом; 3457,12 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 13784,05 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Зі змістом ст.. ст. 610,612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений закон. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивач під час звернення до суду сплатив судовий збір у розмірі 1218,00 гривень. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за кредитним договором № HЕVОSК035 від 01.09.2004 року у загальній сумі 18070 гривні 56 копійок та 1218 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування судових витрат.

Outcome: approved