Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Бекон», третя особа Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, про витребування та зобовязання повернути майно із незаконного володіння та користування, в обґрунтування якого зазначила, що у 2007 році між нею та ТОВ «АПК «Бекон» на строк 10 років був укладений договір оренди земельної ділянки площею 4,910 га, розташованої на території Золотоколодязької сільської ради Добропільського району Донецької області, кадастровий номер 1422083300:01:000:0037, яка належить їй на праві власності, цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач зазначила, що віддала свій екземпляр договору відповідачу для проведення його державної реєстрації та враховуючи, що відповідачем протягом строку дії договору зобовязання з оренди землі виконувалися належним чином, у неї не було потреби у витребуванні свого екземпляру договору. Влітку 2017 року, після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки, маючи намір почати особисто користуватися своєю земельною ділянкою, позивач звернулася до представника відповідача та повідомила йому, що не має наміру продовжувати дію договору оренди земельної ділянки, на що отримала відповідь про те, що договір укладено між сторонами на більш довгостроковий термін та підстави для припинення дії договору відсутні. Після цього позивач звернулася до Відділу у Добропільському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області з проханням надати її екземпляр договору оренди земельної ділянки, під час вивчення їй стало відомо, що 22 січня 2009 року нею укладено договір оренди землі строком на 49 років. Позивач зазначає, що ані договір оренди землі на строк 49 років, ані акт про приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 22 січня 2009 року вона не підписувала, і в зазначених документах міститься не її підпис. Позивач також зазначає, що після цього неодноразово усно та письмово зверталась до відповідача з метою анулювання (розірвання) даного фіктивного договору та повернення їй власної земельної ділянки, втім представники відповідача, не визнаючи факт підроблення договору, повідомляли, що все законно та підстави для припинення договору оренди землі відсутні. Таким чином, позивач вважає, що відповідачем порушено її право власності на належне їй нерухоме майно, якою відповідач продовжує користуватися, відмовляється повертати позивачу земельну ділянку та чинить з цією метою всілякі перешкоди, у звязку з чим позивач просить витребувати із незаконного володіння та користування ТОВ «АПК «Бекон» земельну ділянку загальною площею 4,910 га, розташовану на території Золотоколодязької сільської ради, яка належить їй на праві власності, зобовязати відповідача повернути їй зазначену земельну ділянку та стягнути на користь позивача з відповідача понесені нею витрати зі сплати судового збору. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 січня 2018 року за зазначеною справою було відкрито провадження та призначено по справі підготовче судове засідання, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву, третій особі для подання пояснень на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву. 27 лютого 2018 року позивачем було подано до суду клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, проведення якої просила доручити Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 березня 2018 року зазначене клопотання позивача було задоволено та призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої було поставлено питання, чи виконано підпис від імені [PERSON] в оригіналі договору оренди землі від 22 січня 2009 року та в акті про приймання та передачу земельної ділянки від 22 січня 2009 року тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою, проведення експертизи було доручено Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі було зупинено на час проведення експертизи. 17 квітня 2018 року на адресу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від старшого судового експерта Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України [PERSON] надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для надання висновку, у звязку з чим провадження по справі було поновлено ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 квітня 2018 року. Згідно ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 травня 2018 року клопотання старшого судового експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судово-почеркознавчої експертизи, було задоволено та направлено експерту Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз додаткові матеріали для проведення експертизи, провадження у справі було зупинено на час проведення експертизи. 12 червня 2018 року на адресу Добропільського міськрайонного суду Донецької області з Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов висновок № 923 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 30 травня 2018 року, у звязку з чим ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2018 року провадження у справі було поновлено та призначено до підготовчого судового засідання. 05 липня 2018 року від позивача до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач зазначила, що в рамках призначеної експертизи експертом Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз до суду був надісланий рахунок на оплату, відповідно до якого вартість даної судової почеркознавчої експертизи складає 5148,00 грн., яку нею було сплачено, що підтверджується копією платіжного доручення. Таким чином, здійснені позивачем судові витрати збільшилися, у звязку з чим позивач просила витребувати із незаконного володіння та користування ТОВ «АПК «Бекон» земельну ділянку, яка належить позивачу на праві власності, зобовязати відповідача повернути позивачу зазначену земельну ділянку, а також стягнути на користь позивача з відповідача понесені нею судові витрати судовий збір в розмірі 1332,20 грн., а також витрати, повязані з проведення судової почеркознавчої експертизи в сумі 5148,00 грн. (а.с. 124-126). Згідно розпорядження в.о. керівника апарату Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25.07.2018 року № 389 за зазначеною цивільною справою було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у звязку з переведенням шляхом відрядження строком до шести місяців судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Кошлі А.О. на роботу на посаду судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2018 року зазначену цивільну справу було передано на розгляд судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Корнєєвій В.В. Ухвалою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Корнєєвої В.В. від 26 липня 2018 року зазначену цивільну справу було прийнято до свого провадження та призначено до підготовчого судового засідання, яке було відкладено в звязку з неявкою представника відповідача. 27 вересня 2018 року позивачем через канцелярію суду було подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просила визнати недійсним договір оренди землі, укладений 22 січня 2009 року від імені орендодавця [PERSON] з орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «АПК «Бекон», зобовязати ТОВ «АПК «Бекон» повернути земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва її власнику [PERSON], стягнути з відповідача ТОВ «АПК «Бекон» на користь позивача судовий збір в розмірі 2037,00 грн., а також витрати, повязані з проведенням судової почеркознавчої експертизи в сумі 5148,00 грн. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Враховуючи, що заяви про збільшення та уточнення розміру позовних вимог було подано відповідно до вимог ЦПК України, в справі наявні докази про отримання такої заяви представником відповідача, суд вважає за необхідне прийняти до розгляду зазначені заяви про зменшення розміру та уточнення позовних вимог. Сторони в підготовче судове засідання не зявилися, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлялись належним чином, від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с. 208). В матеріалах справи міститься також заява представника третьої особи про розгляд справи у його відсутності (а.с. 129). Від відповідача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечує та визнає позов в повному обсязі (а.с. 219-220, 188-189). Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про прийняття заяви відповідача про визнання відповідачем позовних вимог. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне: Як вбачається з матеріалів цивільної справи, [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 6,210 га, яка розташована на території Золотоколодязької сільської ради, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДН № 078862, виданого начальником Добропільського районного відділу зем. ресурсів 15 липня 2004 року (а.с. 9). Зазначену земельну ділянку було передано [PERSON] у власність на підставі розпорядження голови Добропільської районної державної адміністрації № 67 від 17.02.2004 р. Згідно копії звіту про незалежну оцінку по визначенню ринкової вартості нерухомості - земельної ділянки загальною площею 6,210 га, що належить [PERSON], та розташована за адресою: Донецька область, Добропільський район, Золотоколодязька сільська рада, проведеного субєктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] 21 грудня 2017 року, земельна ділянка загальною площею 6,210 га складається з: ділянки 1 площею 0,530 га кад. № 1422083300-01-000-0305; ділянка 2 площею 0,770 га кад. № 1422083300-01-000-0306; ділянка 3 площею 4,910 га кад. № 1422083300-01-000-0037, які знаходяться за адресою: Донецька область, Добропільський район, Золотоколодязька сільська рада, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 47-64). З матеріалів справи вбачається, що в Добропільському міському відділі Донецької регіональної філії ДП «ЦДЗК» при Державному комітеті України по земельних ресурсах» в Державному реєстрі земель вчинено запис від 22 січня 2009 року за № 4 АА 013855040917409529 було зареєстровано договір оренди землі, укладений 22 січня 2009 року між Орендодавцем [PERSON] та Орендарем ООО «АПК «Бекон», згідно п. п. 1, 2, 8, 9 якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Золотоколодязької сільської ради Добропільського району Донецької області. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,910 га, у тому числі 4,910 га рілля. Договір укладено на 49 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію, та у разі прийняття позитивного рішення, скласти додаткову угоду про продовження дії договору. Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 551,27 грн. на рік, у тому числі 20 % у грошовій формі, 80 % у натуральній. Як вбачається зі змісту вказаного договору, він містить підписи як орендодавця [PERSON], так і орендаря ООО «АПК «Бекон». (а.с. 10-13). Згідно копії акту про прийом та передачу земельної ділянки в оренду від 22 січня 2009 року, який додано до договору оренди, акт складено про те, що громадянин(ка) [PERSON] передав(ла) земельну ділянку в натурі (на місцевості), а ТОВ «АПК «Бекон» в особі директора [PERSON] прийняв земельну ділянку в оренду площею 4,910 га, в т.ч. ріллі 4,910 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначений акт також містить підписи як [PERSON], так і директора ТОВ «АПК «Бекон» (а.с. 14). До вищезазначеного договору додано також план (схема) меж земельної ділянки кадастровий номер 1422083300:01:000:0037 (а.с. 15-18). З матеріалів справи вбачається, що під час підготовчого провадження по справі було проведено судово-почеркознавчу експертизу. Згідно висновку № 923 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 30 травня 2018 року, складеного старшим судовим експертом Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України [PERSON], підписи від імені [PERSON]: на четвертому аркуші Договору оренди землі від 22 січня 2009 р. в розділі «Підписи сторін» в графі «Орендодавець» в рядку «Г.М. Коротач»; в Акті про прийом та передачу земельної ділянки в оренду від 22 січня 2009 р. в графі «Земельну ділянку передав:» в рядку «Г.М. Коротач» виконані не [PERSON], а іншою особою (а.с. 111-120). Після проведення судово-почеркознавчої експертизи від представника відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог(а.с. 188-189,219-220). Суд вважає, що зазначену заяву про визнання позовних вимог слід прийняти до уваги, оскільки позовні вимоги є законними та обгрунтованими, що знайшло своє підтвердження в ході судового засідання. Повноваження представника відповідача, а саме директора ТОВ «АПК «Бекон» [PERSON] , який діє на підставі Статуту, перевірені(а.с.192-201) Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно статей 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Пунктом 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за N 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" передбачено, що відповідно до\~ст. 387 Цивільного кодексу України\~та ч. 3\~ст. 10 ЦПК України\~особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. У п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що застосовуючи положення\~статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Відповідно до ч.2\~ст. 792 ЦК України\~відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є\~Закон України «Про оренду землі». Відповідно до\~ст. 13 Закону України «Про оренду землі»\~(у редакції, яка була чинною на момент укладання договору) договір оренди землі\~-\~це\~договір,\~за\~яким орендодавець зобов'язаний за\~плату\~передати\~орендареві\~земельну\~ділянку\~у володіння і\~користування на певний строк,\~а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до\~умов\~договору\~та вимог земельного законодавства. Згідно з ч.1ст. 14\~Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ч. 1\~ст.\~16\~Закону України «Про оренду землі»\~укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Випадки недійсності правочинів встановлені\~ст. 215 ЦК України, згідно якої підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Виходячи з положень\~статті 215 ЦК України\~правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач договору оренди землі від 22 січня 2009 року, який зареєстровано у Добропільському міському відділі Донецької регіональної філії ДП «ЦДЗК» при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22 січня 2009 року, не підписувала, як і акт приймання- передачі земельної ділянки за зазначеним договором, що підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи № 923 від 30 травня 2018 року. Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги заяву представника відповідача про визнання позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в загальному розмірі 2037,00 грн., а також 5148,00 грн. - витрати на проведення експертизи (а.с. 127). Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~142\~ЦПК України\~у разі\~укладення мирової\~угоди до\~прийняття рішення\~у справі\~судом першої\~інстанції,\~відмови позивача\~від позову,\~визнання позову\~відповідачем до\~початку розгляду\~справи по\~суті суд\~у відповідній\~ухвалі чи\~рішенні у\~порядку,\~встановленому законом,\~вирішує питання\~про повернення\~позивачу з\~державного бюджету\~50\~відсотків судового\~збору,\~сплаченого при\~поданні позову. В той же час, згідно ч.9 ст.141 ЦПК України в випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Стаатєю 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Враховуючи, що в ході судового засідання було встановлено, що спірний договір оренди земельної ділянки та акт приймання- передачі не містять підпису позивача [PERSON], суд приходить до висновку те, що спір виник через неправільні дії відповідача, через що не може застосувати по даній справі норму ч.1 ст.142 ЦПК України, і в даному випадку потрібно застосувати норму ч.9 ст.141 ЦПК України. \~ \~Таким чином,\~суд приходить\~до висновку,\~про наявність\~підстав для\~стягнення \~з відповідача\~на користь\~позивача документально підтверджених витрат по справі, в тому числі й судового збору, в повному обсязі На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved