Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить стягнути із [PERSON] на свою користь в порядку регресу 8278 грн. 77 коп. виплаченого відшкодування та 738 грн. 98 коп. додаткових витрат пов'язаних зі збором документів та визначенням розміру шкоди, а також сплачений судовий збір. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 29 листопада 2010 року у місті Дніпропетровську відбулася дорожньо - транспортна пригода за участі [PERSON], що керував транспортним засобом «ВАЗ 2106», державний номер [NUMBER] (власник автомобіля [PERSON].) та [PERSON], що керував транспортним засобом «ВАЗ 2107» державний номер [NUMBER]. Урезультаті ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Згідно постанов судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 12 січня 2011 року [PERSON] визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, що і призвело до зазначеної ДТП. При цьому на останньогог накладено адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП. На час вчинення дорожно-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При цьому, за результатами ДТП пошкоджено автомобіль належний [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» на підставі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/2328774. Розмір завданих збитків, згідно звіту №1217/10/10 судового експерта [PERSON] від 22.12.2010 року вартість матеріального збитку, що зазнав власник транспортного засобу «ВАЗ 2107» державний номер [NUMBER], складає 9 934,52 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок ДТП. Розглянувши заяву [PERSON], дирекцією МТСБУ прийнято рішення (Наказ №796 від 29.03.2011р.) про виплату потерпілій стороні грошових коштів в сумі 8278,77 грн. як відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП. У зв'язку з настанням події, передбаченої ст.35 та пп. «а» ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 29 березня 2011 року здійснило виплату відшкодування потерпілій стороні 8278,77 грн. Крім того МТСБУ було сплачено послуги аварійного комісару за проведення дослідження, щодо визначення матеріального збитку та проведення робіт щодо збору документів для врегулювання випадку у розмірі 738,98 грн. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Позивачем з метою досудового врегулювання спору відповідачу було надіслано претензії щодо добровільного відшкодування збитків, однак кошти сплачені не були у зв'язку з чим змушений звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності №14.5 від 28 грудня 2015 року в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву відповідного до якої вимоги позову підтримує в повному обсязі просить їх задовольнити та просить справу розглядати за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечень щодо позову не надав. За вказаних обставин суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 29 листопада 2010 року о 14 годині у місті Дніпропетровську на проспекті Петровського в районі е/о № 126 [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ 2106», державний номер [NUMBER] (власник автомобіля [PERSON].), не витримав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем "ВАЗ-2107", державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався попереду у попутному напрямку. В наслідок ДТП постраждалих немає, автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідною постановою судді на [PERSON] накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 6 місяців (а.с. 5). На час скоєння ДТП останній не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При цьому, у результаті зазначеного ДТП механічних пошкоджень завдано транспортнму засобу «ВАЗ 2107» державний номер [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON]. Цивільно-правова відповідальність останнього застрахована в ПрАТ «Провідна» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/2328774 терміном (а.с. № 13). Розмір завданих збитків, згідно звіту №1217/10/10 судового експерта [PERSON] від 22.12.2010 року., завданих власнику автомобіля [PERSON], внаслідок ДТП становить 9934,52 грн (а.с. № 6-20). Зазначена шкода винною особою не відшкодована. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, в якій просив Здійснити відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу (а.с.67). Дирекцією МТСБУ прийнято рішення (Наказ №796 від 29.03.2011.) про виплату [PERSON] грошових коштів в сумі 8278,77 гривен на відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП (а.с. № 70). У зв'язку із настанням події, передбаченої п.п. а п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 29.03.2011р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 8278,77 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1308 від 29.03.2011р. (а.с.37). Крім того, МТСБУ послуги аварійного комісару за проведення дослідження, щодо визначення матеріального збитку та проведення робіт щодо збору документів для врегулювання випадку у розмірі 738,98 грн., що підтверджується платіжним дорученням №999 від 14.03.2011р. та актом виконаних робіт від 01.12.2010. (а.с. № 24,39). Листами Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталося до відповідача з проханням добровільно компенсувати завдані збитки, але сума відшкодування останнім сплачена не була. Відповідно до п. «а» ч. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом МЮУ, ФДМ України від 24.11.2003р. №142/5/2092. Тому, для вирішення питання щодо розміру фактично заподіяної позивачу внаслідок ДТП матеріальної шкоди, суд приймає до уваги Звіт судового експерта [PERSON] від 22.12.2010 року , проведений у відповідності до чинного законодавства (а.с. 43-60). Згідно ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю застрахованого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів« при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Як вказує ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Відповідно п. 1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Оскільки МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач, відповідно до ст.ст. 1166, 1188, 1191 ЦК України, отримав право регресної вимоги. За таких обставин суд вважає, що вимога позивача до відповідача цілком обґрунтована, і тому з нього слід стягнути на користь позивача витрати в порядку регресу, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 9017,75 грн., (8 278,77 грн. виплаченого відшкодування, 738, 98 грн. витрати на збір документів у справі та визначення розміру шкоди). Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved