Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач 17. 11. 2016 року звернувся до суду з позовом до Черкаської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 29 квітня 2016 року помер його батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] I-СР № 283372 від 04.05.2016 року. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS], яка належала покійному на підставі свідоцтва про право власності б/н, виданого Соснівським райвиконкомом 11.01.2002р., свідоцтва про право на спадщину посвідченого Першою черкаською державною нотаріальною конторою 03.01.2003 р.1-3. Вказував, що він в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини. 01.11.2016 року нотаріусом йому було видано свідоцтво про право власності на спадщину, яка складається з ? частки у праві власності на квартиру [ADDRESS], з яких ? частка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.01.2002 року, а ? належала [PERSON], матері спадкодавця, яка померла 17.04.2009 року, спадкоємцем якої був син [PERSON] його батько, який прийняв спадщину, але не оформляв своїх спадкових прав. Однак, у видачі свідоцтва про право власності на ? частину квартири, що залишилася, нотаріусом було відмовлено, в звязку з тим, що не надано правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності померлого [PERSON] та померлої [PERSON] на частку, на яку вони набули права власності після смерті [PERSON], що мали в спільній квартирі, а саме свідоцтво про право власності на спадщину, посвідчене Першою Черкаською державною нотаріальною конторою від 03.01.2003 року № 1-3, яке було втрачене. Просив суд визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 29.04.2016 року. Позивач та його адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа приватний нотаріус ЧМНО [PERSON] в судове засідання не зявилася. Скерувала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. При вирішенні справи покладалася на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується його свідоцтвом про народження серії 1-СР № 149869, виданим повторно. 29 квітня 2016 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії Серії I-СР № 283372 від 04.05.2016 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS], яка належала покійному на підставі свідоцтва про право власності б/н, виданого Соснівським райвиконкомом 11.01.2002р., свідоцтва про право на спадщину посвідченого Першою черкаською державною нотаріальною конторою 03.01.2003 р. р. № 1-3. Як вбачається з постанови приватного нотаріуса ЧМНО [PERSON], на підставі заяви [PERSON] від 18.05.2016 р. було заведено спадкову справу № 7/2016. На момент заведення спадкової справи, спадкові договори, спадкові справи та заповіти на імя [PERSON] були відсутні. Інших заяв про прийняття спадщини не надходило. 01.11.2016 року приватним нотаріусом ЧМНО [PERSON] [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на спадщину, яка складається з ? частки у праві власності на квартиру [ADDRESS], з яких ? частка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.01.2002 року, а ? належала [PERSON], матері спадкодавця, яка померла 17.04.2009 року, спадкоємцем якої був її син [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформляв своїх спадкових прав. Підставою для відмови у вчинені нотаріальної дії нотаріус вказав те, що позивач не подав документ, що підтверджує право власності [PERSON] та [PERSON], яке вони набули після смерті [PERSON], а саме свідоцтво про право на спадщину, посвідчене Першою черкаською державною нотаріальною конторою 03.01.2003 року № 1-3. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 11.01.2002р., власниками квартири [ADDRESS] були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно з довідкою КП ЧООБТІ від 04.05.2016 р. № 2461о [PERSON] та [PERSON] належало по 3/8 частини спірної квартири на підставі свідоцтва про право власності б/н виданого Соснівським райвиконкомом від 11.01.2002р. та на підставі свідоцтва про право власності на спадщину посвідченого Першою черкаською державною нотаріальною конторою від 03.01.2003р. р. № 1-3, яке було втрачено. Інша ? частина квартири належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності б/н виданого Соснівським райвиконкомом від 11.01.2002р. Відповідно до п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» передбачено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Згідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як передбачено ст. 55 Конституції України та ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Таким чином, вбачається, що у позивача існують обєктивні перешкоди у реалізації своїх спадкових прав через відсутність у нього оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, у звязку з чим її право підлягає судовому захисту.

Outcome: approved