Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер його батько, [PERSON] , [INFO] . Після його смерті залишилося спадкове майно - домоволодіння, розташоване на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернувся до приватного нотаріуса Демко М.Л. з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги. 25.08.2021 нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні документи, які підтверджують право власності на спадкове майно. [PERSON] зазначає, що 26.08.1964 року виконком Орджонікідзевської районної ради депутатів виділив його батьку земельну ділянку площею 600 кв.м. за вищезазначеною адресою під індивідуальну забудову житлового будинку. В 1967 році будівництво будинку було завершено, потім протягом певного часу батьком позивача були побудовані гараж, навіси, літній душ та вбиральня. В 2021 році Маріупольським БТІ було виготовлено новий технічний паспорт на зазначаене домоволодіння, відповідно до якого на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , знаходяться: житловий будинок літ.А-1 та господарські споруди: погріб літ.А/п, тамбур літ.а-1, ганок літ.а1, усього загальною площею 70,4 кв.м., житловою площею 40,9 кв.м., гараж літ.Б-1, навіс літ.В-1, літ.Е-1, літній душ літ.Г-1, убиральня літ.Д-1, огорожа №1, замощення 1. На час отримання будинку отримання будь-яких дозвільних документів не передбачалось. Оскільки батько позивача не отримав відповідне свідоцтво про право власності, [PERSON] не має змоги належним чином оформити спадщину на вищезазначене домоволодіння, у зв`язку з чим просить визнати за ним право власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, просив позов задовольнити. Представник Маріупольської міської ради Руденко Я.О. надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду від 13 вересня 2021 року відкрито провадження по справі, визначено проводити судовий розгляд по справі в порядку загального позовного провадження. Суд, дослідивши письмові матеріали, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 лютого 1961 року, виданого бюро записів актів громадянського стану м. Жданова, [PERSON] є батьком позивача [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , батько позивача, про що 20.02.2021 року видане Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . На день смерті позивач [PERSON] та його батько [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді МКП "Маріупольське БТІ" №796 від 10.03.2021 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будування індивідуального житлового будинку про право особистої власності, з числом кімнат від однієї до п`яти включно. Всі будівлі та споруди, розташовані на земельній ділянці побудовані до 1992 року та не потребують дозвільних документів. Відповідно до акту прийомки індивідуального домоволодінні пред`явлений буд. [ADDRESS] вважати прийнятим. 04 березня 2021 року приватним нотаріусом Демко М.Л. відкрито спадкову справу № 34/2021 до майна померлого [PERSON] . Позивач [PERSON] спадщину прийняв, подавши 25 серпня 2021 року заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою Приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Демко М.Л. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадковій справі всіх необхідних документів, відомостей щодо реєстрації права власності за [PERSON] на житловий будинок за вищевказаною адресою. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст.321, 328 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Реєстрація (оформлення) права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них (надалі - «Об`єкти»), що закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року регулюється Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127) (надалі - «Порядок»). Згідно п. 42 Порядку, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: ?технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; ?документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси Для проведення державної реєстрації прав власності на Об`єкти, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Пунктом 43 Порядку встановлено, що для державної реєстрації права власності на Об`єкти, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані: документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створенийсільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. [PERSON] не отримував свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] . В матеріалах справа містяться документи, які надавали [PERSON] можливості зареєструвати право власності на даний будинок. На теперішній час зареєструвати право власності [PERSON] на даний будинок, у встановленому законом порядку не можливо, оскільки у відповідності з ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що спадкодавець правомірно набув право власності на будинок, однак за життя не звернувсяся до Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області щоб належним чином засвідчити право власності як то передбачено чинним законодавством України, що стало перешкодою для позивача при зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про права на спадщину на вищевказаний будинок. Статтею 1216 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. (стаття 1217) Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги, як син померлого [PERSON] . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.02.1961 року, видане Орджонікідзевським ЗАГС м. Жданова. Статтями 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Осіб, які б мали право на обов`язкову долю у спадщині, відповідно до ст.1241 ЦК Україні, судом не встановлено. Судом, відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, не встановлено інших спадкоємців на спадкове майно після смерті [PERSON] окрім позивача Відповідно до п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05. 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. З урахуванням керівних роз`яснень Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, вищевикладеного, та з урахуванням того, що позивач звернувся в установленому порядку до нотаріальної контори для прийняття спадщини, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, в матеріалах справи маються усі правовстановлюючі документи, які свідчать про право власності померлого на спадкове майно житловий будинок та господарські споруди за адресою: [ADDRESS] , суд дійшов висновку, що позивач має достатні правові підстави на визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на даний будинок, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Outcome: approved