Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником будинку [ADDRESS] Запорізької області. Відповідач [PERSON] зареєстрований в цьому будинку, але не проживає, тому позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в будинку [ADDRESS] Запорізької області. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про розгляд справи належним чином повідомлений за останнім зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи Управління Державної міграційної служби в Запорізькій області Крамаренко Л.М. в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] Даний факт підтверджується договором дарування №1627 від 26.10.2005 року. У вказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Василівської міської ради, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Згідно акту квартального [PERSON] від 20.01.2015 року відповідач [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає з дня реєстрації, а саме з 24.02.2011 року, його особисті речі в будинку відсутні. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, і з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту шляхом позбавлення відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Запорізька область, [ADDRESS] Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи викладене,

Outcome: approved