Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом та просить скасувати арешт, накладений на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,582 га, кадастровий номер 3223382400:04:011:0002, що розташована на території Дем`янецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в межах виконавчого провадження № 45116477 на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області № 45116477 від 16 жовтня 2014 року, зареєстрований в реєстрі за № 7539879 від 31 жовтня 2014 року. Посилається на те, що [INFO] помер її брат [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,582 га, кадастровий номер 3223382400:04:011:0002, що розташована на території Дем`янецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Вона є спадкоємцем після померлого за законом. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті брата в зв`язку з наявністю арешту на спадкове майно, який було накладеного в межах виконавчого провадження № 45116477 на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області № 45116477 від 16 жовтня 2014 року, зареєстрований в реєстрі за № 7539879 від 31 жовтня 2014 року. Адвокат Олійник Є.В. звернувся до відповідача в інтересах позивача із заявою про зняття арешту з майна [PERSON] , на що отримав відмову в зв`язку із завершенням даного виконавчого провадження, що унеможливлює зняття арешту з майна спадкодавця. Ухвалою від 15 листопада 2021 року відкрито провадження в даній справі (а.с.30). Ухвалою від 24 листопада 2021 року (а.с.33) було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник відповідача - Переяславського відділу Державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, пояснень з приводу позовних вимог чи відзиву на позов не подав. Судом встановлено наступне. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23 лютого 2021 року, [INFO] в с.Харківці Переяслав-Хмельницького району Київської області помер [PERSON] (а.с.22). Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 282680833 від 03 листопада 2021 року (а.с.15) вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,582 га, кадастровий номер 3223382400:04:011:0002, що розташована на території Дем`янецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. [PERSON] отримав право власності на дану земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.14). Із копій свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] (а.с.12, 24) вбачається, що вони є рідними братом та сестрою. Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 64951410 від 29 травня 2021 року та листа приватного нотаріуса Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області Воробей О.М. № 189-02-14 від 17 вересня 2021 року вбачається, що після померлого [INFO] [PERSON] була заведена спадкова справа № 64/2021 (а.с.25, 26). Відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 282680833 від 03 листопада 2021 року (а.с.16) на майно [PERSON] був накладений арешт в межах виконавчого провадження № 45116477 на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області № 45116477 від 16 жовтня 2014 року, зареєстрований в реєстрі за № 7539879 від 31 жовтня 2014 року. Адвокат Олійник Є.І., діючи в інтересах позивача, звернувся до Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) із заявою про зняття арешту із майна [PERSON] (а.с.17-19). Із відповіді Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) вбачається, що в межах виконавчого провадження № 45116477 на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області № 45116477 від 16 жовтня 2014 року був накладений арешт на майно [PERSON] , про що внесений запис до реєстру № 7539879 від 31 жовтня 2014 року. На даний час виконавче провадження щодо померлого [PERSON] на виконанні у відділу не перебуває, що унеможливлює зняття арешту з його майна. Позивачу рекомендовано звернутися для захисту свої прав до суду із позовом про зняття арешту із майна. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються положеннями ЦК України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Статтею 41 Конституції України встановлено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. п. в, г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки зокрема на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема й рідні брати та сестри спадкодавця. На сьогоднішній день позивач має право оформити право власності на спадкове майно як спадкоємець за законом після смерті боржника у виконавчому провадженні, проте через наявність арешту перешкоджає можливості це зробити. Таким чином, арешт, накладений на майно спадкодавця [PERSON] , порушує право позивача на оформлення спадкового майна. Право спадкоємців на спадкове майно підтверджується свідоцтвом про право на спадщину (за законом чи за заповітом), яке видається державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Строк для звернення спадкоємця за отриманням свідоцтва про право на спадщину законодавством не обмежено. Статтями 68 та 69 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або за заповітом нотаріус перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства ( за законом або за заповітом) та склад спадкового майна. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов`язково вимагаються відповідні документи. Так, факт смерті і час відкриття спадщини підтверджуються свідоцтвом органу реєстрації актів цивільного стану про смерть спадкодавця, а родинні та інші відносини спадкоємців зі спадкодавцем можуть бути підтверджені свідоцтвом органу реєстрації актів цивільного стану; копіями актових записів; копіями рішення суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. При спадкуванні за заповітом перевіряється наявність заповіту. При видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом оригінал заповіту, поданий спадкоємцем, залишається у справах нотаріуса. Свідоцтво про право на спадщину видається за заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, кожному з них окремо із визначенням прізвища, імені, по батькові та часток у спадщини інших спадкоємців. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, у тому числі наявності чи відсутності податкової застави та інших застав за даними відповідних реєстрів. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту, а у разі наявності заборони на відчуження нерухомого майна нотаріус повідомляє кредитора про те, що спадкоємцям боржника видано свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Оскільки спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а крім того право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, зважаючи на те, що вказаний арешт перешкоджає позивачу в повному обсязі реалізувати свої права щодо оформлення спадкового майна, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, бо виконавче провадження було завершене в зв`язку із смертю боржника, правовідносини за ним не передбачають правонаступництва (стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини), тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, 317, 319, 321, 391, 1216, 1218, 1262 ЦК України, ст.ст.50, 59, 60 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved