Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що 21 квітня 2004 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який розірвано рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 22.02.2012 року. Від спільного шлюбу в подружжя є неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що з відповідачем та дитиною проживають разом. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Вона не має змоги утримувати дитину у повному обсязі. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Разом з позовом подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Судова повістка про виклик в судове засідання надсилалася відповідачу за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді Затурцівської сіьської ради на запит суду від 11.10.2021 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Іншої адреси місця проживання відповідачем суду не повідомлено. Таким чином, відповідно до зазначених норм, судова повістка вважається врученою відповідачу. Відзиву на позов, клопотань від відповідача до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено судом, 22 лютого 2012 року рішенням Локачинського районного суду Волинської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Затурцівською сільською радою, актовий запис №3 - розірвано (а.с. 5). Сторони у справі мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.05.2005 року, виданого ВРАЦС Горохівського РУЮ (а.с.6). Згідно довідки про склад сім`ї №765/02-11 від 29.09.2021 року, виданої Затурцівською сільською радою, вбачається, що позивач з дитиною зареєстровані за однією адресою з відповідачем (а.с.7). Між сторонами не досягнуто згоди щодо сплати аліментів на утримання малолітньої дитини. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, будь-яких інших осіб на утриманні не має. Доказів іншого відповідачем суду не надано. Неповнолітня дочка - [PERSON] , [INFO] , здорова, на обліку в лікарів не перебуває, самостійних доходів не має. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, який є працездатним, інших утриманців не має, та стан його здоров`я, який є задовільним, стан здоров`я дитини, їх матеріальне становище та потреби дитини в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку. Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.10.2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі ст. ст. 84, 141, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved