Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

Керівник Шепетівської місцевої прокуратури звернувся до суду з даним позовом інтересах держави в особі Шепетівської районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Шепетівська районна рада, комунальне некомерційне підприємство "Шепетівська центральна районна лікарня" до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що вироком Шепетівського міськрайонного суду від 22 грудня 2018 року, який набрав законної сили 22 січня 2019 року, встановлено, що 11 листопада 2017 року близько 14 год. 20 хв. [PERSON] , керуючи належним йому автомобілем марки «АUDІ-80», державний реєстраційний номер [NUMBER] , з несправною ходовою частиною, з автомобільним причепом марки «УВН -810082 », державний реєстраційний номер [NUMBER] , що на праві власності належить [PERSON] , рухаючись зі сторони міста Хмельницького в напрямку міста Шепетівка, на 263 кілометрі автодороги Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів, не врахував дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу контролювати його рух та безпечно керувати ним, порушуючи встановленні правила перевезення вантажу у вигляді перенавантаження автомобільного причепа марки «УВН-810082», державний реєстраційний номер [NUMBER] , при максимально допустимій вазі вантажу не більше 500 кілограм, завантажив та перевозив, у вказаному причепі дві деревяні колоди породи дуб, зальною масою 2380 кг, вага яких перевищує максимально допустиму вантажопідємність причепу на 1880 кг, що визначена технічними характеристиками причепа. Крім цього, [PERSON] , перед початком руху не перевірив надійність розташування і кріплення вантажу, та під час руху не контролював вантаж, що призвело до несправності опорно-зчіпного пристрою автомобіля марки «АUDІ-80», державний реєстраційний номер [NUMBER] та зчіпного пристрою причепа марки «УВН-810082», державний реєстраційний номер [NUMBER] , з подальшим відчіпленням та раптовим виїздом на зустрічну смугу руху, де відбулось зіткнення некерованого причепа з автомобілем марки «Dаewoo Nexia», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в салоні якого на передньому пасажирському сидінні перебувала її неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Dаewoo Nexia», державний реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] отримала тілесні ушкодження, у вигляді: рани в лобній ділянці голови, струс головного мозку, садна на передніх поверхнях обох колінних суглобів, вивих лівого стегна в ділянці кульшового суглобу з переломом голівки стегнової кістки та переломом заднього краю лівої кульшової западини, закритого перелому латерального мищелка правої великогомілкової кістки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя та неповнолітній пасажир автомобіля марки «Dаewoo Nexia», державний реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] отримала тілесні ушкодження, у вигляді: множинних саден обличчя, рани в ділянці лівої надбрівної дуги, струс головного мозку, гематома повік лівого ока, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоровя. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла [PERSON] перебувала на лікуванні у травматологічному відділенні Шепетівської центральної районної лікарні з 11 листопада 2017 року по 02 лютого 2018 року - 83 ліжко-дня, на її лікування медичним закладом витрачено 50142 грн. 07 коп. державних коштів. Потерпіла [PERSON] перебувала на лікуванні у травматологічному відділенні Шепетівської центральної районної лікарні з 11 листопада 2017 року по 17 листопада 2017 року - 6 ліжко-днів, на її лікування установою витрачено 3305 грн. 16 коп. Витрати Шепетівської центральної районної лікарні повязані із стаціонарним лікуванням потерпілих [PERSON] та [PERSON] від вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим [PERSON] в сумі 53447 грн. 23 коп. добровільно не відшкодовані. Вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2018 року, який набрав законної сили 22 січня 2019 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. В порядку кримінального судочинства позовна заява прокурором не заявлена. А тому, просить стягнути з [PERSON] витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 53447 грн. 23 коп. В судовому засіданні прокурор Семенюк Н.В. заявлений позов підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Представник особи в інтересах якої заявлено позов, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засуданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник третьої особи - Шепетівської районної ради в судове засідання нез`явився хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив. Представник третьої особи - Шепетівської центральної районної лікарні в судове засідання нез`явився хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи без участі представника, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Заслухавши пояснення прокурора, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Частиною 3 цієї статті визначено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до ч. 7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Судом встановлено, що вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2018 року, який набрав законної сили 22 січня 2019 року у кримінальному провадженні №12017240270001520 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. В прорядку кримінального судочинства цивільний позов прокурором не заявлявся. Відповідно до розрахунку Шепетівської центральної районної лікарні вбачається, що потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні з 11 листопада 2017 року по 02 лютого 2018 року, тобто 83 ліжко-дня і лікарня понесла затрати на її лікування на загальну суму 50142 грн. 07 коп. Згідно розрахунку Шепетівської центральної районної лікарні вбачається, що потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні з 11 листопада 2017 року по 17 листопада 2017 року, тобто 6 ліжко-днів і лікарня понесла затрати на її лікування на загальну суму 3305 грн. 17 коп. Враховуючи те, що Шепетівська центральна районна лікарня є лікувально-профілактичним закладом, заснованим на спільній власності територіальної громади Шепетівського району, кошти на відшкодування витрат на лікування відповідно до п. 4 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року №545, повинні зараховуватись до районного бюджету. Враховуючи відсутність обставин, що виключають обов`язок відповідача відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я, які передбачені ч.1 ст. 1206 ЦК України, суд приходить до висновку про задоволення позову в заявленому розмірі, оскільки вимоги ґрунтуються на законі, підтверджені належними та допустимими доказами.

Outcome: approved