Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі. Свої позовні вимоги мотивує тим, що на підставі договору дарування квартири від 10 квітня 2013 року,\~ вона є власником квартири [ADDRESS]. Рішенням шостої сесії сьомого скликання [PERSON] міської ради від 18.02.2016 року «Про перейменування вулиць, провулків, арки та парку в місті [PERSON]» дана вулиця була перейменована на вулицю Фортечна. З технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що по вул. Фортечна (Крупської), 16 на земельній ділянці площею 0,06 га розташовані житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а» та ганком літ. «гн», сарай літ. «Б», погріб літ. «пг», вбиральня літ. «У» та огорожа літ. «№», загальна площа житлового будинку 44,1 кв.м, житлова площа 24,3 кв.м. Будинок має один вхід до житла. Загальна площа отриманої нею в дар квартири 44,1 кв.м, житлова площа 24,3 кв.м, що співпадає з площею всього будинку. Належна їй квартира потребує капітального ремонту. Крім того, вона бажає здійснити добудову, але законодавчо не врегульовано питання добудов до квартир. Вона не являється власником земельної ділянки, на якій розташоване її житло, тому вона не може розпочати будівельні роботи. Вона бажає набути право власності на земельну ділянку за місцем розташування належного їй житла, але набути право власності на земельну ділянку під квартиру неможливо. 02 січня 2018 року вона звернулась до [PERSON] міської ради з приводу зміни статусу належного їй житла з квартири на будинок з видачею відповідного правовстановлюючого документа. Їй було відмовлено листом від 16 січня 2018 року № 02-18/106 у видачі правовстановлюючого документа на будинок у звязку з тим, що з 2016 року свідоцтва про право власності на нерухоме майно не видаються. Через відсутність законодавчо встановленого порядку зміни статусу квартири на будинок\~ вона змушена звернутись до суду. Просить суд визнати за нею, [PERSON], право власності на житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а» та ганком літ. «гн», загальною площею 44,1 кв.м, житловою площею 24,3 кв.м та господарські будівлі: сарай літ. «Б», погріб літ. «пг», вбиральня літ. «У» та огорожа літ. «№», що знаходиться за адресою Сумська область, м. Кролевець, вул. Фортечна, 16. Позивач в підготовче засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 29). Відповідач [PERSON] міська рада Сумської області, будучи належним чином повідомлена про час та місце проведення підготовчого засідання, до суду свого представника не направила, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника [PERSON] міської ради, проти позову не заперечує (а.с. 27). Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.\~ Відповідно до ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом досліджені такі докази. Згідно з договором дарування квартири від 10 квітня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Кролевецького районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №578, [PERSON] подарував [PERSON] квартиру №1 в будинку № 16, що розташований по вул. Крупської в м.Кролевець Сумської області, загальною площею квартири 44,1 кв.м, житловою площею 24,3 кв.м (а.с. 9). Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 2239730 від 10.04.2013 року, власником квартири [ADDRESS] зазначена [PERSON] на підставі договору дарування, серія та номер 578, виданого 10.04.2013 року (а.с.10). Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду (характеристика будівель і споруд) по вул. Крупської, №16, квартал 63, м.Кролевець, домоволодіння складається з житлового будинку літ.А-1, загальною площею - 44,1 кв.м, житловою площею 24,3 кв.м, веранди літ. «а», ганку літ. «гн» та господарських будівель сарай літ. «Б», погріб літ. «пг», вбиральня літ. «У» та огорожа літ. «№» (а.с. 15-18). З вказаного слідує, що загальна площа та житлова площа квартири, власником якої є позивач, співпадає з площею всього будинку, яка зазначена в технічному паспорті на житловий будинок\~ по вулиці Крупської, 16 у м.Кролевець Сумської області. Рішенням [PERSON] міської ради від 18 лютого 2016 року "Про перейменування вулиць, провулків, арки та парку в місті [PERSON]" назву вул. Крупської перейменовано на вул.\~ Фортечна. Оскільки позивач згідно договору дарування є власником квартири, а не будинку,\~ вона не має можливості набути у власність земельну ділянку за місцем розташування належного їй житла, та не може здійснити добудову до вказаного житла. За змістом повідомлення виконавчого комітету [PERSON] міської ради Сумської області від 16.01.2018 № 02-18/106 на звернення [PERSON] щодо можливості отримання свідоцтва про право власності на житловий будинок, з 2016 року свідоцтва про право власності на нерухоме майно не видаються (а.с.12). Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, враховуючи, що [PERSON] позбавлена можливості змінити статус належного їй житла з квартири на будинок з видачею відповідного правовстановлюючого документа, оскільки вказане питання не врегульовано,\~ тому інакше як у судовому порядку вона не може вирішити питання щодо набуття права власності на житловий будинок. Згідно ч.1 ст.380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Згідно п.«а» ч.14.1.129.1 ст. 14 Податкового кодексу України\~ житловий будинок - будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Житлові будинки поділяються на житлові будинки садибного типу та житлові будинки квартирного типу різної поверховості. Суд вважає, що за змістом ст.ст. 380 - 382 ЦК України, п.«а» ч.14.1.129.1 ст. 14\~ Податкового кодексу України\~ житлове приміщення за адресою\~ Сумська область, м.Кролевець, вул. Фортечна, 16 є житловим будинком. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, дослідивши зібрані по справі докази, виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст. 5 ЦПК України, суд приходить до висновку, що зазначене нерухоме майно за адресою Сумська область, м.Кролевець, вул. Фортечна, 16 фактично належить позивачу, позовні вимоги слід задовольнити, визнавши за [PERSON] право власності на житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а» та ганком літ. «гн», загальною площею 44,1 кв.м, житловою площею 24,3 кв.м та господарські будівлі: сарай літ. «Б», погріб літ. «пг», вбиральня літ. «У» та огорожа літ. «№», що знаходиться за адресою Сумська область, м.Кролевець, вул. Фортечна, 16. Відповідно до ст. ст.10, 15, 16, 321, 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved