Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 17 березня 2006 року виконкомом Ювілейної селищної ради Артемівського району м. Луганська. Позовні вимоги мотивовані тим, що між нею та відповідачем 17 березня 2006 року у виконкомі Ювілейної селищної ради Артемівського району м. Луганська зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 15. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Між нею та відповідачем припинено шлюбні відносини, вони не ведуть спільне господарство, спільне майно поділили добровільно, по домовленості між ними син залишається проживати з нею. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON] ". У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, згідно письмової заяви просить розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не прибув, надав заяву згідно якої просить розглянути справу за його відсутності, позов визнав, на розірвання шлюбу згоден, спір про місце проживання дитини відсутній, спір про поділ майна відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони 17 березня 2006 року у виконкомі Ювілейної селищної ради Артемівського району м. Луганська зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 15 та видано свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 5). З позовної заяви та письмових заяв наданих сторонами вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають примиритися. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить вирішити питання про залишення прізвища « [PERSON] » і така вимога підлягає задоволенню. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, сім`я розпалася остаточно, спільне господарство подружжям не ведеться, спір про поділ майна відсутній, дитина проживаю з матір`ю, суд вважає за необхідне ухвалити рішення відповідно до ст. 112 СК України, яким позовні вимоги [PERSON] задовольнити. На підставі ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved