Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб 27 жовтня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №1507 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач бажає розірвати шлюб, так як шлюбні відносини з відповідачем припинені, шлюб існує формально. Протягом тривалого часу чоловік постійно принижував її, вчиняв моральний тиск, створював конфліктні ситуації, піднімав на неї руку. Між сторонами постійно виникали конфлікти та суперечки через різні погляди на життя, сімейні стосунки та виховання дитини. Відповідач не дбає про добробут сім'ї, не працює, безвідповідально ставиться до виховання та утримання дитини. Вона тривалий час намагалася зберегти сім'ю, вірила у вибачення відповідача після їх чергової сварки та його запевнення в тому, що він змінить своє ставлення до сім'ї, проте, за останні місяці поведінка відповідача стала зовсім нестерпною. Продовження такого ставлення негативно впливає на стан її здоров'я та самопочуття. Вона постійно перебуває у пригніченому стані через очікування чергової сварки та необхідність підтримувати видимість повноцінного шлюбу, якого фактично не існує. Систематичні конфлікти між сторонами негативно впливають на самопочуття та виховання дитини. В жовтня 2015 року подружні стосунки між сторнами остаточно припинені, вони проживають нарізно. Її позов про розірвання шлюбу є стійким волевиявленням, примирення між ними не може бути. Після розірвання шлюбу, син [PERSON] буде проживати з позивачем. На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, - розірвати та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати у вигляді судового збору. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 лютого 2016 року, за клопотанням відповідача по справі, сторонам надавався строк - 2 (два) місяці для примирення. Позивач - [PERSON], після сплину строку на примирення в судове засідання не з'явилась, була належним чином повідомленою про місце, дату та час слухання справи у встановленому законом порядку. Про причину неявки суду не повідомлено. Відповідач [PERSON], після сплину строку на примирення в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про місце, дату та час слухання справи у встановленому законом порядку. Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: встановлено, що 27 жовтня 2012 року, згідно даних свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER]) - сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №1507. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження (Серія [NUMBER]), щодо місця проживання якого між сторонами спору не існує. Батьком дитини записаний відповідач. Також, спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер. Наданий їм судом строк на примирення бажаних результатів не дав і сторони не примирилися. Встановивши, що між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, сімейних відносин сторони не підтримують протягом тривалого часу, вони не пов'язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому шлюб може бути розірвано. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 551грн. 20коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved