Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, в якій просить постановити рішення, яким встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем - її матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у віці 75 років, за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини. На підтвердження своїх вимог покликається на те, що вона зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою, у зв`язку з похилим віком, до дня своєї смерті [INFO] , разом з нею проживала її мати - [PERSON] , [INFO] , хоча була зареєстрована за іншою адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері залишилось спадкове майно: земельна ділянка на якій знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями. З метою оформлення своїх спадкових прав на нерухоме майно, вона звернулася до приватного нотаріуса Дрогобицького нотаріального округу Львівської області Петрів В.Я. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки вона не може підтвердити нотаріусу факт проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Додатково зазначає, що інших спадкоємців не має, оскільки рідний брат та сестри відмовилися від прийняття спадщини нотаріально посвідченою заявою. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, попередньо подала до суду клопотання про розгляд справи за без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить задоволити. Заінтересована особа приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів В.Я. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у вирішенні справи покладається на думку суду. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що заяву слід задоволити з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , є дочкою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у віці 75 років. Дані факти підтверджуються наступними документами: паспортом громадянина України серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Заявою [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] посвідченою 01.12.2021 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів В.Я., зареєстрованою в реєстрі за № 3895, 3896, 3897, стверджується, що такі не претендують на прийняття спадщини після смерті їхньої матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у віці 75 років. А також підтверджують факт прийняття спадщини їхньою сестрою [PERSON] , [INFO] , оскільки вона постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно письмових пояснень [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] та [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , дані особи, як сусіди заявника [PERSON] , дійсно підтверджують факт проживання за адресою: [ADDRESS] , разом із заявником її матері [PERSON] , 1939 року народження, до дня її смерті [INFO] . Звернувшись до приватного нотаріуса із завою про прийняття спадщини, заявниця [PERSON] отримала відмову з роз`ясненням про те, що вона не була зареєстрована з мамою на день її смерті і протягом 6-місячного терміну від дня смерті матері не подала заяву про прийняття спадщини (лист № 391/02-14 від 23.11.2021). Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 3.21. Порядку вчинення нотаріальних дій спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину Згідно абз. 2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення заявленого факту є необхідним заявниці для виникнення у неї права на спадщину та оформлення у подальшому свідоцтва на спадщину. Відтак, аналізуючи в сукупності надані заявником докази, в судовому засіданні встановлено, [PERSON] постійно спільно проживала зі своєю матір`ю, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у віці 75 років, за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту, про який просить заявник, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення (дає право на отримання свідоцтва про права на спадщину), а тому підстав для відмови у задоволенні заяви, судом не встановлено.

Outcome: approved