overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вони з відповідачем з 31.08.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач з позовом згодний, про що надав суду письмову заяву, і просить розглянути справу за його відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши надані по справі докази, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.08.2013 року (а.с. 7 ). [INFO] у подружжя [PERSON] народилася донька [PERSON], батьками якої є сторони, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Згідно довідки Об,єднання співвласників багатоквартирного будинку "Менделєєва-24" від 09.06.2016р. донька [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Згідно ст. ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За приписами ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного та враховуючи, що відповідач зобов'язаний та має можливість утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця до повноліття дитини. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України. У відповідності зі ст.367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. На підставі викладеного позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача щомісяця до повноліття дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач з позовом згодний, про що надав суду письмову заяву і просить розглянути справу за його відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.10.2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.5). Від цього шлюбу у подружжя [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON], та [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.3,4). Відповідно до довідки ПП "Ромалекс" від 05.02.2015р. №463 діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Відповідач [PERSON] проживає окремо, працює, матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Згідно ст. ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненні нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. На підставі викладеного та враховуючи, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача щомісяця до повноліття дітей. Крім того при визначенні розміру аліментів суд враховує домовленість між сторонами про участь відповідача в утриманні дітей до досягнення нею повноліття. У своїй заяві відповідач вказав, що згоден виплачувати аліменти на утримання дітей. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України. У відповідності зі ст.367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180, 181 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить; розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 06 серпня 2005 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 544; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". На обґрунтування позову зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06 серпня 2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з червня 2014 року. Останній час вони втратили порозуміння, не могли знайти спільної мови у вирішенні багатьох питань подружнього та сімейного життя. Кожен з них має своє особисте життя. Вважає, що поновлювати сімейні відносини з відповідачем недоцільно і неможливо. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з нею. Спору по розподілу майна між ними немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України рішення у справі можливо постановити у судовому засіданні без участі сторін. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 06 серпня 2005 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 544, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с. 6/. Мають дочку [PERSON] , [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 7/. Як зазначено в позові, сторони не підтримують шлюбних стосунків і позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюбу з відповідачем [PERSON] посилаючись на те, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Також позивачка зазначає, що від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій зазначила, що справу просить слухати без її участі, позовні вимоги підтримує та зазначає, що строк для примирення не потрібен та після розірвання шлюбу просила залишити прізвище " Федоренко".. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом відповідно до положень ЦПК України, причини неявки суду не відомі. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.07.2013 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] Шлюбні відносини припинено. Спільне господарство не ведеться, примирення позивач вважає неможливим. За змістом положень ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд задовольняє позов та розриває шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 01.08.2003р., зареєстрований Пархомівською сільською радою Краснокутського району Харківської області, актовий запис № 6, залишивши за позивачем право іменуватись прізвищем "[PERSON]". Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, відносини в сім'ї стали погіршуватись, подальше перебування у шлюбі неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву, в якій позов підтримала та просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позов визнав, просив розглянути справу без його участі, а також вказав, що збереження сім'ї неможливе. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 01 серпня 2003 року сторони уклали шлюб, що підтверджує свідоцтво про укладення шлюбу, видане Пархомівською сільською радою Краснокутського району Харківської області, актовий запис № 6. В період шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO] Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, відносини в сім'ї стали погіршуватись, подальше перебування у шлюбі неможливе. Шлюбно-сімейні відносини припинились з грудня 2013 року. Спору про поділ майна сторони не мають та спільне господарство не ведуть. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, подав заяву, в якій вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Бажання відновити шлюбні відносини сторони не виявили, виходячи з чого суд дійшов висновку про те, що подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з викладеного, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 23.02.2005р., зареєстрований відділом РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 15, і залишити за позивачем право іменуватись прізвищем "[PERSON]". Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, в сім'ї часто виникали сварки, обстановка була доволі напруженою, збереження сім'ї неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву, в якій позов підтримала та просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позов визнав, просив розглянути справу без його участі, а також вказав, що збереження сім'ї неможливе. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 23 лютого 2005 року сторони уклали шлюб, що підтверджує свідоцтво про одруження, видане відділом РАЦС Люботинського міського управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 15. В період шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO] Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, в сім'ї часто виникали сварки, обстановка була доволі напруженою, збереження сім'ї неможливе. Подальше спільне життя неможливе та суперечить інтересам позивача. Шлюбно-сімейні відносини припинились з травня 2013 року. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, подав заяву, в якій вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Бажання відновити шлюбні відносини сторони не виявили, виходячи з чого суд дійшов висновку про те, що подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з викладеного, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 28.07.2001р., зареєстрований Пісочинською селищною радою Харківського району, актовий запис № 41 та залишити після розірвання шлюбу прізвище "[PERSON]". Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, у сторін різні погляди на життя, в зв'язку з чим в родині виникають скандали і сварки. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву, в якій позов підтримала та просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позов визнав, просив розглянути справу без його участі, а також вказав, що збереження сім'ї неможливе. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 28 липня 2001 року сторони уклали шлюб, що підтверджує свідоцтво про одруження, видане Пісочинською селищною радою Харківського району, актовий запис № 41. В період шлюбу у сторін народились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, у сторін виявились різні погляди на життя, в зв'язку з чим в родині виникають скандали і сварки. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя неможливе, суперечить інтересам позивача та інтересам їхніх неповнолітніх дітей. Шлюбно-сімейні відносини припинились з 31 березня 2014 року. Спору про поділ майна сторони не мають та спільне господарство не ведуть. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, подав заяву, в якій вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Бажання відновити шлюбні відносини сторони не виявили, виходячи з чого суд дійшов висновку про те, що подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] , на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення [PERSON] 23 річного віку, тобто до [INFO] , за умови продовження нею навчання. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона є дочкою [PERSON] . На її утримання, до досягнення нею повноліття, відповідач сплачував аліменти на користь [PERSON] . На даний час [PERSON] навчається в комунальному вищому навчальному закладі "Обухівський медичний коледж" денної форми навчання. Позивач не має свого заробітку, потребує матеріальної допомоги, так як їй необхідно придбавати навчальні матеріали та засоби проживання (їжа, одяг, взуття). У судове засідання [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином. 3 вересня 2019 року представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, у якій просив судове засідання проводити без його участі та участі позивача. Також зазначив, що на позовних вимогах напалягають в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 3 вересня 2019 року подав до суду заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, наслідки ч. 4 ст. 206 ЦПК України йому відомі та зрозумілі. Також просив розгляд справи провести без його участі. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову, яка не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Також відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України половина судових витрат зі сплати судового збору покладається на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] уродженця Херсонської області аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON],[INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 від заробітної плати та не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку та допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу, встановлених законом щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку, починаючи з дня подання до суду позовної заяви . Мотивуючи свої вимоги, позивачка вказує, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11 січня 2014 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], які знаходяться повністю на її утриманні. Відповідач участі в утриманні дітей не приймає і не надає ніякої матеріальної допомоги. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, в зв'язку з чим вона змушена звернутись із вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, причину неявки суду не повідомив. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 січня 2014 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], які знаходяться повністю на утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України регламентує порядок визначення аліментів в твердій грошовій сумі, який розповсюджується на випадки, коли платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, при цьому суд може визначити за заявою платника або одержувача розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач [PERSON] перебуває на обліку в центрі зайнятості та займається домашнім господарством, а тому має постійні заробітки. Тому, враховуючи всі обставини справи, майновий стан відповідача, положення ст.184 СК України, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі 1/3 від заробітної плати та не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повнолітнього віку, починаючи з 26.01.2015 року.

Outcome: approved