Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірним спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що між спадкоємцями існує спір щодо розподілу спадкового майна. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~- здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.03.2021 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та справу призначити до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.03.2017 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове та встановлено факт не проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] в будинку, розташовану за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] . Також, за [PERSON] визнано в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] право власності на житловий будинок з надвірним спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Постановою Одеського апеляційного суду від 11.06.2019 року скасовано рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 березня 2017 року та прийнято постанову, якою у задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно відмовлено. Постановою Верховного суду від 27.05.2020 року, постанову Одеського апеляційного сулу від 11.06.2019 року залишено без змін. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.09.2020 року за [PERSON] визнано в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 35928460 від 30.06.2017 року, про реєстрацію за [PERSON] права власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу від 17.03.1969 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Широквасовою Г.К., зареєстрованого в реєстрі за № 1/686, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за № 28/64 від 27.03.1969 року (1/4 частка) та на підставі рішення Ізмаїльського міського народного суду від 13.10.1988 року, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за № 28/121 від 01.03.1989 року (3/4 частки). Відповідно до розпорядження Ізмаїльського міського голови «Про перейменування вулиць, провулків та [ADDRESS] » від 19.02.2016 року за № 57 р., вулицю Дзержинського перейменовано на вулицю Свято Нікольську. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.04.2014 року, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 37427253 від 21.05.2014 року, наданої приватним нотаріусом Єфимовою Т.І., заповіт [PERSON] був скасований заявою від 12.01.2010 року. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України \~після смерті [PERSON] є: - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.01.1972 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12.05.1970 року бюро записів актів громадянського стану по м. Ізмаїл. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було з`ясовано судом, позивач [PERSON] будучи спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І. із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 21.05.2014 року, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. \~

Outcome: approved