Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та просить визнати за нею право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації станом на 15 серпня 2018 року, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], який за життя мав житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS]. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на спадкове майно для спадкоємців першої черги за законом, оскільки він не залишав. Саме як спадкоємець першої черги за законом, вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном, але юридично своїх спадкових прав не оформляла і свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Оформити спадщину на вказаний житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами через нотаріальну контору і отримати свідоцтво про право на спадщину, яке було б тим необхідним правовстановлюючим документом, немає можливості у зв'язку з неможливістю отримати та надати в нотаріальну контору витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно того, що спадкодавець є власником житлового будинку, що розташований в [ADDRESS]. На даний час оформити первинну реєстрацію права власності на спадкодавця та внести дані про нього, як власника до реєстру прав власності на нерухоме майно, уже неможливо у зв'язку з його смертю. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, подавши до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи та встановивши, що вимоги позивача не зачіпають інтереси третіх осіб, а прийняте рішення суду не суперечить вимогам чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.4), [PERSON] помер [INFO], про що складено відповідний актовий запис за №13. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до статті 1218 Цивільного кодексу України входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з його смертю. Згідно довідки приватного нотаріуса Дубровицького районного нотаріального округу Таборовця М.І. вбачається, що після смерті [PERSON], який помер [INFO], спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.20). Судом встановлено, що за життя [PERSON] фактично належав житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS], що підтверджується випискою з погосподарської книги, виданою виконавчим комітетом Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області за №774 від 05 вересня 2018 року (а.с.10). Оскільки на день смерті чоловіка [PERSON], його дружина [PERSON] проживала разом із ним в будинку останнього до дня його смерті та продовжує проживати там і на даний час, що підтверджується довідками №775 від 05 вересня 2018 року та №776 від 05 вересня 2018 року, виданими виконавчим комітетом Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с.11-12), [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину. У відповідності до частини 4 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок, збудований в 1955 році, і цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв'язку з викладеним, [PERSON] набув право власності на [ADDRESS], хоча і не здійснив його державну реєстрацію. В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за [PERSON] є неможливою, оскільки його цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті, як це передбачено статтями 25, 346 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За таких підстав, суд переконується в тому, що [PERSON] згідно норм спадкового права, стала власником спадкового майна померлого і набула право власності на нього.

Outcome: approved