Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з даним позовом, посилаючись на те, що є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], що проживав у селі Пижівка, Новоушицького району, Хмельницької області та помер [INFO] року. 08 грудня 1995 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Зеленокуриловецької сільської ради, згідно якого все своє майно заповів позивачу. Спадщину позивач прийняв, оскільки проживав та був зареєстрований в одному погосподарському номері із спадкодавцем. 16 грудня 1996 року на підставі рішення Новоушицької районної державної адміністрації № 190-р від 19 лютого 1996 року на ім'я померлого [PERSON] видано сертифікат серії ХМ № 072668 на право власності на земельну частку (пай), розташовану на території Зеленокуриловецької сільської ради. Нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку в порядку спадкування, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на зазначене майно. Представник позивача за дорученням подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач - Територіальна громада Зеленокуриловецької сільської ради подала до суду заяву, у якій просить справу розглянути без участі їх представника, проти позову не заперечила. Суд,дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15 березня 1996 року, виданого Зеленокуриловецькою сільською радою Новоушицького району Хмельницької області, [PERSON] помер [INFO] року. Судом встановлено, що згідно заповіту від 08 грудня 1995 року, посвідченого секретарем Зеленокуриловецької сільської ради, [PERSON] все своє майно заповідав [PERSON]. Проте, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, яке набрало законної сили 21 червня 2011 року, встановлено, що даний заповіт виданий на ім'я позивача - [PERSON]. Спадщину позивач прийняв, оскільки вступив в управління будинком та земельною ділянкою, які належали спадкодавцю, про що свідчать довідки Зеленокуриловецької сільської ради. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме спадщина відкрилася [INFO] року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України, в редакції 1963 р., спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР, в редакції від 18 липня 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно постанови приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу [PERSON] від 21 липня 2014 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), яка залишилася після смерті [PERSON] у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на ім'я померлого. Відповідно до довідки відділу Держземагенства у Новоушицькому районі Хмельницької області грошова оцінка сертифікату на право земельної частки (паю), який належить [PERSON] становить 49347,13 гривень. У списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 018, виданого 24 червня 1995 року СС "Україна", прізвище [PERSON] прописано за № 174. 16 грудня 1996 року на ім'я [PERSON] виготовлено сертифікат серії ХМ № 072668 на право власності на земельну частку (пай), площею 2,3 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Зеленокуриловецької сільської ради. Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в томі числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Зважаючи на викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачу на успадкування права на земельну частку /пай/ після смерті [PERSON], оскільки спадкодавець був включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю та набув права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Outcome: approved