overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Направленим позовом заявник ставить питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільних дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень на кожну дитину. В судове засідання позивач не з'явилась, однак направила заяву, якою просить слухання справи проводити у її відсутність, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином та завчасно повідомленим про дату час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився. За таких обставин та приймаючи до уваги положення ст. ст. 224, 225 ЦПК України, судом було вирішено проводити розгляд справи в заочному порядку. Проаналізував матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є дітьми сторін у справі (а.с.5) та проживають разом з позивачем. Відповідач та батько дітей не приймає участі в утриманні дітей. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд вирішує наступне. Позивача було звільнено від сплати судового збору, відповідно до положень Закону України "Про судовий збір". Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вирішує стягнути судові витрати в розмірі 243,60 гривні з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

Направленою заявою [PERSON] просив суд винести рішення, яким встановити факт родинних відносин з [PERSON], як сина з матірю. В судове засідання сторони не з'явились, проте від заявника до суду надійшла заява про слухання справи за його відсутності. Заяву підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи, будучи завчасно та належним чином повідомлений про день та час слухання справи, до суду не зявився і жодних заяв з приводу даної справи не надсилав. За таких обставин суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність сторін. Суд проаналізувавши матеріали справи встановив наступні факти. Заявник просить встановити факт, що померла 7 червня 2015 року [PERSON] (а.с.8) є його матірю, оскільки після смерті останньої відкрилась спадщина. Згідно копії свідоцтва про народження заявника його матірю є [PERSON] (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про народження, як вказує заявник його матері, імя останньої записано як "Оксана" (а.с.5). Спрямованою до суду заявою свідок [PERSON], який являється рідним братом померлої [PERSON] зі сторони матері (а.с.18), підтвердив факт її рідства з заявником, як матері та сина. Дані обставини підтверджують те, що в свідоцтві про народження заявника є розбіжності і не встановлення факту родинних відносин є значною перешкодою для нього при реалізації своїх спадкових прав, а також те, що іншим шляхом встановити даний факт не представляється можливим, як тільки звернення до суду. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, як така, що доведена заявником, а також, суд враховує те, що іншим шляхом усунути дані розбіжності неможливо, що позбавляє заявника реалізувати свої права як спадкоємця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Направленою заявою [PERSON] просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності правовстановлюючих документів (свідоцтва про право власності на домоволодіння; державний акт на право власності на земельну ділянку). В обґрунтування заяви її автором зазначено, що у вказаному свідоцтві неправильно записано його по батькові, а у державному акті ім'я, внаслідок чого він не може підтвердити свої законні права на нерухоме майно. У судове засідання сторони не з'явились, проте від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи, будучи завчасно та належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився. За таких обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності її учасників, адже матеріали справи містять достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення. Суд, дослідив матеріали справи, встановив наступні її фактичні обставини. Заявник згідно паспорта громадянина України [PERSON], [INFO] (а.с.5). [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.16). 25 серпня 1989 року виконавчим комітетом Луківської сільської ради Житомирського району Житомирської області на ім'я [PERSON] видано свідоцтво № 241 про право особистої власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: с. Лука Житомирського району Житомирської області, вул. Молодіжна, 11 (а.с.3). 4 серпня 2017 року на ім'я [PERSON] головою Луківської сільської ради народних депутатів видано державний акт серії "IIIЖТ" № 014196 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,67 га, що знаходиться на території названої сільської ради (а.с.4). Згідно довідки, виданої 9 листопада 2017 року виконавчим комітетом Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області (а.с.6), [PERSON] та [PERSON], якому було видано вищевказане свідоцтво № 241, є однією і тією ж особою та дійсно є власником згадуваного домоволодіння. Згідно іншої довідки, виданої даним органом місцевого самоврядування 7 лютого 2018 року (а.с.15), [PERSON] та [PERSON], якому був виданий названий вище державний акт, є однією і тією ж особою. Процесуальним законом передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, оцінюючи достатність та взаємний зв'язок досліджених у даній справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви, адже, як встановлено у ході розгляду справи заявлені [PERSON] вимоги обґрунтовані і невстановлення такого факту обмежує його права щодо вищевказаний об'єктів нерухомості. Також, суд бере до уваги і те, що іншим шляхом встановити дані факти, як тільки звернення до суду, не представляється можливим. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Направленою заявою [PERSON] просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт родинних відносин між ним та померлим 16 грудня 2016 року [PERSON], як між сином та батьком. У судове засідання сторони не з'явились, проте як від представника заявника так і заінтересованих осіб надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник заявника як і заінтересована особа [PERSON] заяву підтримали та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області при вирішенні справи поклався на розсуд суд. Суд, дослідив матеріали справи, встановив наступні її фактичні обставини. Заявник просить встановити факт, що померлий 16 грудня 2016 року [PERSON] (а.с.10) є його батьком, оскільки після смерті останнього відкрилась спадщина, а у звязку з помилковим внесенням у свій час в певні документи його прізвища, заявник унеможливлений у реалізації своїх спадкових прав. Згідно копії свідоцтва про народження заявника, який народився 29 квітня 1987 року (а.с.6), його батьком зазначено [PERSON]. Таке ж прізвище останнього фігурує у свідоцтві про його народження (а.с.7-8), а також свідоцтві про народження брата заявника (заінтересованої особи) [PERSON] (а.с.9). За паспортом померлий, як вказує заявник його батько, [PERSON] (а.с.11-12). Згідно копії військового та профсоюзного квитків прізвище останнього "Синєнос" (а.с.13-14). Наданими суду письмовими поясненнями свідки [PERSON] (рідна сестра померлого) та [PERSON] (двоюрідна сестра померлого) вказали, що дійсно [PERSON] являється батьком [PERSON] Процесуальним законом передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, оцінюючи достатність та взаємний зв'язок досліджених доказів у даній справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви, адже, як встановлено у ході розгляду справи заявлені [PERSON] вимоги обґрунтовані і невстановлення такого факту в даний час унеможливлює реалізацію ним спадкових прав. Також, суд бере до уваги і те, що іншим шляхом встановити даний факт, як тільки звернення до суду, не представляється можливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Направленою заявою [PERSON] просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт родинних відносин між ним та померлою 22 грудня 2016 року [PERSON] як між сином та матір'ю. У судове засідання сторони не з'явились. Від заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав. Заінтересована особа у судове засідання не зявилась, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час його проведення і про причини своєї неявки суду не повідомив. За таких обставин суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність сторін. Суд, дослідив матеріали справи, встановив наступні її фактичні обставини. Заявник просить встановити факт, що померла 22 грудня 2016 року [PERSON] (а.с.5) є його матір'ю, оскільки після смерті останньої відкрилась спадщина, а у звязку з помилковим внесенням у свій час в паспорт її прізвища як "Губарева", заявник унеможливлений у реалізації спадкових прав. Згідно копії свідоцтва про народження заявника, який народився 8 березня 1959 року (а.с.7), його матір'ю зазначено [PERSON], батьком [PERSON]. За паспортом заявник [PERSON], [INFO] (а.с.10). 14 січня 2016 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла певне майно [PERSON], тобто заявникові у даній справі (а.с.9). Процесуальним законом передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, оцінюючи достатність та взаємний зв'язок досліджених доказів в даній справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви, адже, як встановлено у ході розгляду справи заявлені [PERSON] вимоги обґрунтовані і невстановлення такого факту в даний час унеможливлює реалізацію ним спадкових прав. Також, суд бере до уваги і те, що іншим шляхом встановити даний факт, як тільки звернення до суду, не представляється можливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Направленою заявою [PERSON] просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], як між дочкою та батьком. В судове засідання сторони не з'явились, проте спрямували до суду заяви про слухання справи за їх відсутності. Заявник заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи також спрямував до суду заяву, за змістом якої не заперечував проти задоволення даної заяви та просив проводити розгляд справи за відсутності представника. За таких обставин суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність сторін. Суд проаналізував матеріали справи встановив наступні факти. Заявник просить встановити факт, що померлий 26 червня 2016 року [PERSON] (а.с.4) є її батьком, оскільки після смерті останнього відкрилась спадщина, а у звязку з розбіжністю у написанні імені померлого, заявник унеможливлена у прийнятті спадщини. Згідно копії свідоцтва про народження (повторного), як вказує заявник її батька, 24 червня 1933 року народився [PERSON] (а.с.5). 5 грудня 1955 року одружились [PERSON], [INFO], та [PERSON], після чого остання взяла прізвище чоловіка "Башинський" (а.с.6). 15 листопада 1957 року народилась заявник і у свідоцтві про її народження, зокрема, батьком записаний [PERSON] (а.с.8). Як убачається з копії довідки, виданої 8 липня 2016 року Тетерівською сільською радою Житомирського району Житомирської області (а.с.12) заявник являється дочкою [PERSON], [INFO]. З іншої копії довідки, виданої цією ж сільською радою (а.с.13), [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж самою особою. Дані обставини підтверджують те, що в документах батька заявника та документах самого заявника є розбіжності і не встановлення факту родинних відносин є значною перешкодою для неї у реалізації своїх спадкових прав, а також те, що іншим шляхом встановити даний факт не представляється можливим, як тільки звернення до суду. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Аналіз зазначених норм та вищевказаних обставин, приводить до висновку, що заява підлягає до задоволення, як така, що доведена заявником, а також, суд враховує те, що іншим шляхом усунути дані розбіжності неможливо, що позбавляє заявника реалізувати свої права як спадкоємиці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Направленою заявою [PERSON] просить суд винести рішення, яким встановити факт родинних відносин з померлим 18 лютого 2005 року [PERSON], як між тіткою та племінником. В судове засідання сторони не з'явились, проте спрямували до суду заяви про слухання справи за їх відсутності. Заявник заяву підтримала та просила її задовольнити. Підстави неявки в судове засідання представника заінтересованої особи суду невідомі, хоча останній завчасно та належним чином був оповіщений про час та місце розгляду справи. Суд проаналізував матеріали справи встановив наступні факти. Заявник просить встановити факт, що померлий 18 лютого 2005 року [PERSON] (а.с.9) є її племінником, оскільки після смерті останнього відкрилась спадщина і встановлення даного юридичного факту необхідне заявнику для реалізації своїх спадкових прав. 16 березня 1938 року народилась заявник (а.с.7). Внаслідок укладення шлюбу остання змінила прізвище на "Складанівська" (а.с.6). Батьками заявника були [PERSON] та [PERSON] 18 лютого 2005 року помер [PERSON] (а.с.9) матірю якого була [PERSON] (а.с.8). Згідно інформації державного архіву Житомирської області (а.с.30) запису про народження [PERSON] немає. Згідно копії спадкової справи (а.с.67-84) із заявою про відкриття спадщини після померлого [PERSON] звернулась лише заявник. Постановою нотаріуса від 22 січня 2015 року (а.с.10) представнику заявника відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв'язку з неможливістю підтвердження родинних зв'язків. Поданими до суду заявами (а.с.47, 50, 54, 61) свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] надали суду пояснення, за змістом яких вказали, що [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами, батьками яких були [PERSON] та [PERSON] Також зазначили, що після одруження [PERSON] з [PERSON] у них народився син [PERSON] Відтак підтвердили факт того, що [PERSON] є племінником заявника. Дані фактичні обставини у своїй сукупності підтверджують те, що заявник являється тіткою померлого [PERSON] і не встановлення факту родинних відносин є значною перешкодою для неї у реалізації своїх спадкових прав, а також те, що іншим шляхом встановити даний факт не представляється можливим, як тільки звернення до суду. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Аналіз зазначених норм та вищевказаних обставин, дає підстави суду дійти до висновку про задоволення заяви, як такої, що доведена заявником.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Направленою заявою [PERSON],що діє в інтересах малолітнього [PERSON], просить суд винести рішення, яким стягувати з [PERSON] аліменти на утримання останнього. Сторони в судове засідання не з'явились, проте від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча остання була завчасно та належним чином повідомлена про місце, день та час слухання справи. За таких обставин суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду справи. Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні фактичні її обставини та відповідно ним правовідносини. Позивач являється бабою [PERSON], [INFO] (а.с.6). Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 13.03.2014 року (а.с.5) відповідач позбавлена батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] Розпорядженням голови Житомирської РДА № 238 від 12.06.2014 року опікуном над останнім призначено [PERSON], тобто позивача у даній справі (а.с.4). В обгрунтуваня заявлених вимог позивач вказує, що відповідач ухиляється від матеріального утримання сина. Правовідносини у справі регулюються та відповідають наступним нормам матеріального закону. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини (ч. 2 ст. 166 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень (ч. 2 ст. 258 СК України). Суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини, заява підлягає до задоволення. Водночас, розглянувши питання про розподіл судових витрат, суд вирішив наступне. Позивача було звільнено від сплати судового збору, відповідно до положень Закону України "Про судовий збір". Відтак, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вирішує стягнути судові витрати в розмірі 243,60 гривні з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Направленою заявою позивачі просять визначити їм додатковий строк у 2 (два) місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після їх доньки, оскільки вважають, що строк, встановлений законом, був пропущений ними з поважних причин, а саме у зв'язку з необхідністю неодноразово виїжджати до Федеративної Республіки Німеччина для вирішення питань, пов'язаних зі смертю дочки. У судове засідання сторони не з'явились, проте як від представника позивачів так і представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачі заяву підтримали та просили її задовольнити. Представник відповідача позов визнав. Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини та відповідно ним правовідносини. 9 вересня 2017 року померла дочка позивачів - [PERSON], [INFO], що підтверджується витягом з реєстру про смерть S 38/2018 від 12 вересня 2017 року. Факт родинних відносин з позивачами підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ТП №412922 від 21.10.1975 року. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0, 1000 га, що розташована на території бр. Смоківка діл. №17 "Т" в с. Вереси Житомирського району Житомирської області, кадастровий номер 1822081200:03:001:0747, державний акт на право власності серії ЯЕ №756751. Вказана земельна ділянка належала [PERSON], яка померла 9.09.2017 року, спадкоємцем першої черги якої є її батьки. Постановою нотаріуса від 6.09.2018 року заявникам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дочки у зв'язку з пропуском ними встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України задекларовано, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, враховуючи вищевикладене, та той факт, що позивачі пропустили встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, на переконання суду, з поважних причин, і дана обставина перешкоджає їм прийняти у спадщину згадуване спадкове майно, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору розміром 704,80 гривні, з відповідача на користь позивачів. Окремо, суд звертає увагу сторін на тому, що дана норма процесуального Закону є імперативною, що вимагає від суду безальтернативне та обовязкове її застосування. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved