Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спадкового майна та визнання права власності на нього. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Малослобідської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 3,08 га. Позивач та відповідач є спадкоємцями після померлої [PERSON] та прийняли спадщину, однак через виниклий між ними спір щодо розподілу спадкового майна, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У зв`язку з цим позивач не може захистити своє порушене право в позасудовому порядку, а тому просить поділити спадщину, виділивши кожному по 1/2 частині спадкового майна. В підготовче засідання позивач не з`явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач в підготовче засідання не з`явилася, надавши до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п. 24 Постанови № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). У відповідності до положень ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування, а тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З матеріалів справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір у розмірі 1058,40 грн., що підтверджується квитанцією №6 від 09.12.2019 року. В той же час позивачем зазначено ціну позову, яка відповідно до п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України визначається вартістю майна, в розмірі 105836,60 грн. Враховуючи, що позивач просила визнати за нею право власності лише на Ѕ частину спадкового майна, сумарна вартість якого відповідає зазначеній ціні позову, то позивачу слід було сплатити судовий збір у розмірі 1 відсотку вартості, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на момент звернення до суду, тобто 768,40 грн. Таким чином 50 відсотків судового збору, які складають 384,20 грн., підлягають поверненню позивачу на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, стягненню з неї на користь позивача підлягає 50 відсотків судового збору належного до сплати позивачем при зверненні до суду з позовом, що складає 384,20 грн.

Outcome: approved