Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO], в розмірі 1000грн., на період його навчання, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення ним 23 років. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що перебувала в шлюбі з відповідачем, від якого має сина, [PERSON] [INFO] На теперішній час син учнем групи С-15 2 курсу Зміївського професійного енергетичного ліцею денної форми навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач має можливість надавати йому матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. В судове засідання сторони не з»явилися, надали заяви, в яких позивач підтримала позовні вимоги, а відповідач позовні вимоги визнав, просили розглянути справу за їх відсутності. Суд вважає можливим ухвалити рішення за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.5) Як вбачається з довідки №29, виданої Зміївським професійним енергетичним ліцеєм 24.01.2017 року, [PERSON] є учнем 2 курсу денної форми навчання Зміївського професійного енергетичного ліцею. Навчальний заклад закінчить 30.06.2018 р. (а.с.7). В позові [PERSON] зазначила, що шлюб між нею та відповідачем було розірвано 05.03.1996 року. В підтвердження надала копію свідоцтва про розірвання шлюбу, серії І-ВЛ № 061529, виданого 30.07.1997 року відділом РАГС м. Балаклія (а.с.2). Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. ( п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"). Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.( ч.3 ст. 181, ст. ст. 182, 183 СК України). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~ Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved