Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що за життя її батьку [PERSON] належало право власності на вказаний житловий будинок. Вона на момент смерті спадкодавця проживала разом з ним, вела спільне господарство, мала взаємні права та обов'язки, тому фактично вступила в управління та володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, і прийняла спадщину після смерті батька відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року. За життя її батько заповіту не складав, інші спадкоємці за законом відсутні, але при зверненні нею до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом їй відмовлено, у зв'язку з відсутністю факту родинних зв'язків зі спадкодавцем, не підтвердженням факту прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючого документу на майно. Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.06.2016 встановлено факти родинних відносин та фактичного прийняття спадщини після смерті [PERSON] Однак при повторному зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, їй знову відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. У зв'язку, з чим позивач просила визнати за нею право власності на спадкове майно. Позивач 02.11.2017 року до суду не з'явилася, відповідно до її заяви просила справу розглядати за її відсутності (а.с. 43). Представник відповідача Данилівської (Кіровської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області до суду не з'явився, згідно письмової заяви просили справу розглянути за їх відсутності, позов визнали (а.с. 42). У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] (а.с. 5), який є батьком позивача [PERSON], що підтверджується рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.06.2016 року у справі № 177/2846/15-ц, яке набрало законної сили (а.с. 10). За життя [PERSON] йому на праві приватної власності належав житловий будинок [ADDRESS] розташований на неприватизованій земельній ділянці, що підтверджується довідкою КП ДОР "Криворізьке БТІ" № 2216 від 27.09.2016, згідно якої право власності за [PERSON] зареєстроване на підставі свідоцтва про право власності виданого 28.05.1990 року виконавчим комітетом Криворізької районної ради народних депутатів, згідно розпорядження № 309 від 27.11.1987 р. (а.с. 37), технічним паспортом на житловий будинок виготовленим БТІ (а.с. 13-18), довідкою виконавчого комітету Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 9). Відповідно до розпорядження сільського голови Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] (а.с. 46), а відповідно до Постанови ВР України № 1377 від 19.05.2016 року с. Кіровка Криворізького району Дніпропетровської області перейменовано на с. Данилівка (а.с. 47). Вартість вказаного житлового будинку складає 54847 грн. (а.с. 20). Відповідно до п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що набрав законної сили 01.01.2004 року, його положення застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті батька [PERSON] встановлено рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.06.2016 року у справі № 177/2846/15-ц, яке набрало законної сили (а.с. 10), а тому доказуванню не підлягає в силу ч.3 ст. 61ЦПК України. Оскільки позивачем прийнято спадщину після смерті батька [PERSON] в порядку визначеному ЦК УРСР 1963 року, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми вказаного кодексу. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно даних інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, [PERSON] заповіту за життя не склав (а.с. 41). Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК УРСР). Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Інші спадкоємці за законом після смерті [PERSON] відсутні, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (а.с. 40 ) та довідкою Шостої криворізької державної нотаріальної контори, згідно яких спадкова справа відкрита лише за заявою [PERSON] (а.с. 39, 40). Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. При зверненні [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, їй відмовлено, через відсутність документів, які б підтверджували право власності на спадкове майно, про що нотаріусом прийнято постанову від 11.08.2016 року (а.с. 8). Також вказаний факт підтверджується і довідкою Шостої криворізької державної нотаріальної контори № 2034/02-14 від 11.10.2016 (а.с. 39), з якої слідує, що свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалося. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.5 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оскільки право позивача на спадщину після смерті батька підтверджено у судовому засіданні, видача свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом не можлива, у зв'язку з відсутністю правовстановлючого документа на спадкове майно, можливості захисту порушеного права позивача на спадкове майно в позасудовому порядку вичерпано, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті батька.

Outcome: approved