Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

На підставі ухвали Апеляційного суду міста Києва від 29.10.2018р. року підсудність вказаного позову визначена Подільському районному суду м. Києва, де позивач просить розірвати з відповідачем зареєстрований 17 серпня 1991 року шлюб, від якого вони мають повнолітню дочку. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, втрати порозуміння та поваги між подружжям, шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2010 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання, звернулася до суду із письмовою заявою, в якій позов підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти постановлення заочного рішення, вказавши, що спору про поділ майна подружжя між ними немає, проти примирення заперечує, шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2010 року. В заяві також зазначає, що відповідач проживає на території тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим, та визнає вимоги вказаного позову, не може з*явитися в судове засідання оскільки у зв`язку з тимчасовою окупацією АР Крим. З урахуванням ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та у зв`язку з неможливість надсилання будь-яких поштових відправлень, зокрема судових повісток про виклик на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасового окупованих територіях, що підтверджується листом підприємства зв`язку (УДППЗ «Укрпошта») відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений через офіційний веб-сайт Подільського районного суду м. Києва (офіційний веб-портал судова влада України). Повідомлення про причини неявки до суду або відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Згідно із вимогами ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" звернуто увагу судів на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 серпня 1991 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Феодосійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 443, що підтверджено оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] . На час розгляду справи сторони не мають малолітніх та неповнолітніх дітей. Шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2010 р. через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного. Спору про розподіл майна між сторонами на момент розгляду справи не має. Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені тривалий час, строк на примирення позивач не заявила. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, що свідчить про байдужість до збереження сім`ї. Відповідно до 51 ч.1 Конституції України, ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ст. 24 ч. 1 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Згідно ст.115 ч.2 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 17.08.1991 р. № 443, складеному Відділом реєстрації актів цивільного стану Феодосійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим. На підставі викладеного,

Outcome: approved