Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу між подружжям, мотивуючи тим, що 18 вересня 2014 року вона [PERSON], [INFO] уклала шлюб з [PERSON], [INFO], про що виконавчим комітетом Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області 18 вересня 2014 року зроблено відповідний актовий запис за №16. Її дівоче прізвище Русіна. Нажаль сімейне життя між ними не склалось, останнім часом вони не можуть - як сім'я проживати разом та виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються. Позивачка та відповідач не одноразово протягом року намагались говорити один з одним про їх особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не дало. В сімейний стосунках нічого не змінювалось, хоча вони прикладали для цього максимальних зусиль, їх відносини переросли в ще більш ворожі та з серпня 2015 року вони з відповідачем проживають окремо. В результаті їх розмов позивачка прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя. З підстав наведених вище, збереження їх сім'ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Враховуючи той факт, що відповідач відмовляється добровільно розірвати шлюбу в органах реєстрації позивачка вирішила звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Крім того, ч. І ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки укладання шлюбу здійснюється на засадах взаємної любові та поваги, то збереження подружніх відносин неможливо, якщо втрачена їх основа. Тому норма вказаної вище статті надає позивачці право звернутись до суду з відповідним позовом, в якому вимагати розірвання шлюбу. Підстави, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, передбачених ст. 110 Сімейного кодексу України, зокрема таких як вагітність дружини, тобто її, або ж недосягнення їх спільними дітьми одного року - відсутні. Тому вважає за необхідне, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України, постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки їх подальше спільне життя як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить як інтересам позивачки так і її чоловіка. Крім того, питання майна, набутого в період перебування позивачки та відповідача в шлюбі, будуть вирішуватись поки що в позасудовому порядку шляхом спільного порозуміння, взаємних поступок та інтересів кожного з подружжя. Таким чином позивачка просить розірвати шлюб, укладений 18 вересня 2014 року між нею - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який зареєстровано виконавчим комітетом Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області по актовому запису №16 від 18 вересня 2014 року. Після розірвання шлюбу змінити її прізвище на Русіна. Позивач [PERSON] в судове засідання надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу без її участі. Проти винесення заочного рішення по справі про розірвання шлюбу не заперечує. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання судової повістки, долучені до матеріалів справи, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, а саме: копією паспорта позивачки; копією свідоцтва про шлюб; поштовими повідомленнями про отримання відповідачем судових повісток. Відповідно до ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Позивачка просить змінити її прізвище на "Русіна". Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Отже, суд приходить до висновку про те, що причини, які виникли між сторонами та змусили їх звертатися до суду та наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї між [PERSON] та [PERSON] стали неможливими, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 110,112 СК України та

Outcome: approved