Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] в заяві до суду просить постановити рішення, яким зобов»язати кооперативно-садівниче товариство «Променистий-2» в особі голови [PERSON] вчинити дії, а саме видати довідку на його ім»я [PERSON] про те, що земельна ділянка №106 закріплена за ним і що він є користувачем такої ділянки та, що він є членом кооперативно-садівничого товариства «Променистий-2» з часу заснування цього товариства з 1988 року. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він дійсно є членом кооперативно-садівничого товариства «Променистий-2» з 1988 року і є користувачем земельної ділянки №106 з 1988 року. Для проведення подальшої приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні з 1988 року, йому потрібно подати до Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області документи, відповідно до вимог Земельного кодексу України, серед яких довідку про те, що земельна ділянка №106 закріплена за ним і з якого часу він є членом кооперативно-садівничого товариства «Променистий-2» та користувачем згаданої земельної ділянки. 08 лютого 2016 року, він звернувся на адресу кооперативно-садівничого товариства «Променистий - 2» з проханням видати йому, як члену цього товариства з 1988 року довідку про користування земельною ділянкою №106 у названому товаристві для подальшого подання документів на приватизацію згаданої земельної ділянки. У його зверненні було зазначено прохання не вказувати про користування та належність земельної ділянки за №106 у кооперативно-садівничому товаристві «Променистий-2» [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ №095667, з огляду на те, що такий Державний акт скасовано рішенням Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області за № 08 від 20 січня 2000 року та інформація, яка вказана у згаданому Державному акті не відповідає дійсності. Даний акт було видано нібито на підставі рішення Рясне-Руської сільської ради народних депутатів Яворівського району Львівської області за №66 від 20 червня 1994 року. З копії рішення Рясне-Руської сільської ради народних депутатів Яворівського району Львівської області за №66 від 20 червня 1994 року, виданої державним архівом Яворівського району вбачається, що така земельна ділянка [PERSON]С ніколи не виділялася. Довідку він просив надіслати на адресу: м.Львів, вулиця Шевченка, 344а/4 на його ім'я, у визначені чинним законодавством терміни. Його листа не було отримано у зв'язку із закінченням терміну зберігання. У приватній телефонній розмові з головою кооперативу [PERSON], його повідомили, що на пошті їй не видали листа, оскільки вона не мала, належним чином, оформленого доручення. До часу закінчення зберігання листа, [PERSON] так і не оформила належного доручення для отримання йоголиста. Вже тривалий час, голова кооперативу порушує його права та неправомірно не видає йому довідки, необхідної для подальшої приватизації земельної ділянки. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.2 ст.116 Земельного кодексу України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", питання регулювання земельних відносин вирішуються на пленарному засіданні ради - сесії з винесенням рішення. Конституцією України, зокрема статтею 55 передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими, не забороненими законом засобами, захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно ст.З ЦПК України, кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із статтею 13 Конституції України, земля є об»єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин й інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. До суду представник позивача [PERSON] подала письмову заяву в якій підтримує позовні вимоги позивача [PERSON], просить позов задовольнити в повному обсязі і просить також слухати справу у її відсутності. Представник відповідача в судове засіданні повторно не з»явився, причини неявок суду не повідомив, хоч про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено документально, що позивач [PERSON] зареєстрований та проживає в [INFO]. Також судом встановлено і підтверджено документально, що позивач [PERSON], з 1988 року, є членом садово-городнього товариства «Променистий-2», що знаходиться в селі Рясне-Руське Яворівського району Львівської області і користується земельною ділянкою, площею 0,48 га. Відповідно до листа на ім»я голови кооперативно-садівничого товариства «Променистий-2» від 08 лютого 2016 року, позивач [PERSON] звертався з просьбою видати йому довідку про користування земельною ділянкою №106 у цьому товаристві для подальшого подання документів на приватизацію земельної ділянки, але жодної відповіді так і не отримав. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача [PERSON] про зобов»язання голови кооперативно-садівничого товариства «Променистий-2» [PERSON] про видачу йому відповідної довідки є підставними, оскільки він, як член кооперативно-садівничого товариства «Променистий-2», що розташоване в селі Рясне-Руське Яворівського району Львівської області, так і не отримав довідки на своє ім»я від голови кооперативно-садівничого товариства «Променистий-2» [PERSON] про те, що земельна ділянка №106 дійсно закріплена за ним і, що він є користувачем цієї земельної ділянки та що він є членом кооперативно-садівничого товариства «Променистий-2» з часу заснування цього товариства з 1988 року.

Outcome: approved