Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Кредитна спілка «Союз-Дніпро» ( далі - КС «Союз-Дніпро») звернулося до суду з позовною заявою, зазначивши, що 20 листопада 2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2964/13, відповідно до умов якого кредитна спілка надала [PERSON] кредитні кошти у розмірі 25160,00 грв. строком на 24 місяці з 20.11.2013 р. по 19.11.2015 р., а [PERSON] зобов'язувався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки згідно графіка погашення заборгованості. В якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед кредитною спілкою, між КС «Союз-Дніпро» та [PERSON] було укладено договір поруки № 2964/13 20.11.2013 р., відповідно до умов якого відповідачка зобов'язалась відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] кредитних зобов'язань. 15 липня 2014 року до КС «Союз-Дніпро» надійшла інформація про смерть [PERSON], тому згідно п. 2.1. договору поруки, відповідач несе зобов'язання щодо сплати кредитної заборгованості. Станом на 30.11.2014 р. заборгованість за кредитним договором № 2964/13 від 20.11.2013 р. складає 54 587.39 грв., з яких: · 23 060,78 грв. - залишок кредиту; · 31 526,61 грв. - проценти за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів. Вказану суму заборгованості, а також сплачений судовий збір у розмірі 545,87 грв. позивач просить стягнути з [PERSON] В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов у повному обсязі, розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги визнала частково. Вважає, що сума боргу завищена, визнає лише борг у розмірі 20000 грв. У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20 листопада 2013 року між кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2964/13 (л.с. 4 - копія договору). Відповідно до п. 1.1 договору, позивач, як кредитодавець, надав [PERSON] грошові кошти у сумі 25160,00 грв. строком на 24 місяці з листопада 2013 р. по 19 листопада 2015 р. на умовах, встановлених договором, а [PERSON] зобов'язувався повернути кредит та сплатити проценти в день отримання грошових коштів за кредитом із розрахунку 20,51% на суму кредиту, що становить 5160,00 грв., а також проценти, нараховані згідно п. 4.2. договору. Згідно п. 2.1. кредитного договору, кредитодавець на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості у відповідності до умов цього договору надав [PERSON] кредит для приватизації земельної ділянки та ремонту квартири. Відповідно до п. 9.2. Договору у випадку смерті позичальника, що наступила до закінчення строку дії Договору , всі права і обов"язки щодо цього договору переходять до його спадкоємців у порядку, визначеному чинним законодавством України. 20 листопада 2013 року між кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та [PERSON] укладено договір поруки № 2964/13 (л.с. 6 - копія договору). Пунктом 1.1. вказаного договору сторони погодили, що [PERSON] як поручитель добровільно бере на себе обов'язки перед кредитною спілкою відповідати по зобов'язанням [PERSON] як позичальника, котрі виникають з умов кредитного договору № 2964/13 від 20.11.2013 р. в повному обсязі цих зобов'язань на суму основного боргу та інших зобов'язань позичальника (штрафів, пені та інш.). Згідно п. 2.1. договору поруки, відповідальність поручителя настає у випадку, коли позичальник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання по кредитному договору з будь-якої причини, в тому числі і смерті. [PERSON] помер [INFO] року , про що свідчить копія свідоцтва про смерть. Відповідно до інформації від 03 06 2015 року, що надана Четвертою криворізькою державною нотаріальною конторою , після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернулася дружина [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Отже боржник є і спадкоємцем і у відповідності до Договору поруки зобов"язальною відповідати по Кредитному договору у тому числі і в разі смерті позичальника. Станом на 30.11.2014 р. заборгованість за кредитним договором № 2964/13 від 20.11.2013 р. складає 54 587,39 грв., з яких: - 23 060,78 грв. - залишок кредиту; - 31 526,61 грв. - проценти за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів (л.с. 4 - розрахунок заборгованості). 14 серпня 2014 року [PERSON] було надіслано вимогу про дострокове погашення заборгованості (л.с. 8 - копія претензії). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК України право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.. 525 ЦК України). Згідно ч.1,2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З огляду на вищезазначене суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором. Підлягають також стягненню з відповідача на користь банку сплачений ними судовий збір у розмірі 545 грв. 87 коп. відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved