Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною віку повноліття; допустити негайне виконання рішення суду в межах місячного платежу, згідно зі ст.367 ЦПК України . В обґрунтування позову позивач [PERSON] зазначила, що вона з 2006 року перебувала у цивільному шлюбі із відповідачем [PERSON] Від шлюбних відносин вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], відносно якої відповідач у встановленому законом порядку визнав своє батьківство. Однак, сімейне життя з відповідачем у них не склалось, стосунки між ними погіршились, відповідач почав зловживати спиртними напоями, між ними часто виникали скандали та сварки, у нетверезому стані відповідач поводив себе дуже агресивно по відношенню до позивачки та їх доньки, і в 2012 році сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені, вони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть та не мають спільного бюджету. З моменту припинення шлюбних відносин, відповідач дитиною не опікується, не цікавиться її життям та розвитком, не приймає жодної участі у вихованні та утриманні доньки, його зовсім не цікавлять її потреби та інтереси, він повністю відсторонився від виконання своїх батьківських обов'язків, всупереч інтересам дитини відмовляється надавати дозвіл на виїзд дитини за межі України. По-суті, батько та донька один одного не знають. З моменту припинення між позивачем та відповідачем фактичних шлюбних відносин, відповідач жодного разу не прийшов відвідати доньку та не поцікавився її життям. Позивач самостійно виховує доньку, забезпечує її матеріально, створює їй належні побутові умови, постійно контролює виховний процес. У зв'язку з тим, що відповідач самоусунувся від виховання та утримання своєї доньки [PERSON], а його відношення до своїх батьківських обов'язків виключає його участь у житті неповнолітньої дитини, вважає, що [PERSON] може бути позбавлений батьківських прав щодо [PERSON], [INFO]. Вважає, що з відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] належить стягнути аліменти на користь позивачки, оскільки в добровільному порядку відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Інших непрацездатних осіб на утриманні відповідача немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову та будь-яких доказів на їх підтвердження. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Дніпровського району Кам'янської міської ради в судове засідання не з'явився, письмово просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги повністю підтримують. Представник третьої особи - Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, надали до суду заяву про розгляд справи за відсутністю їх представника. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з чим суд, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони з 2006 року по 2012 рік перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] в них народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9). З доводів позовної заяви вбачаться, що у 2012 році сімейно-шлюбні відносини між сторонами були припинені, вони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть та не мають спільного бюджету. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/3 частка квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.03.2007 р., а також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.09.2007 р. (а.с.14, 15). З матеріалів справи вбачається, що неповнолітня [PERSON] зареєстрована та проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою «Інфо-Ком» від 09.06.2016 р. (а.с.13). Згідно довідки Дошкільного навчального закладу № 34 «Незабудка» від 10.06.2016 року № 115 [PERSON], [INFO], відвідує старшу групу дошкільного закладу № 34 «Незабудка» (а.с.11). Позивач [PERSON] приймає активну участь у житті та вихованні доньки, що підтверджується характеристикою вихователя Дошкільного навчального закладу № 34 «Незабудка» від 10.06.2016 року (а.с.12). Згідно висновку органу опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради від 21.09.2016 року № 6-11/539 «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр.[PERSON], [INFO].», орган опіки та піклування - адміністрація Дніпровського району вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки останній з 2012 року донькою не опікується, не цікавиться її життям та розвитком, матеріальної допомоги не надає (а.с.40-41). Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України, так батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток тощо. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитини" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини, перелік підстав для позбавлення батьківських прав є вичерпним. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Відповідно до статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно із ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради від 21.09.2016 року № 6-11/539 «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр.[PERSON], [INFO].», у відношенні неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки він є достатньо обґрунтованим, не суперечить інтересам дитини. Суд також вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Враховуючи те, що відповідач самоусунувся від виховання доньки, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з донькою, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріально дитину не утримує та беручи до уваги висновок та подання Органу опіки та піклування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved