Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач 22. 12. 2015 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що 02.06.2006 року між [PERSON] та АКБ «ТАС-Комерцбанк» було укладено кредитний договір № 016/0606/88-435, за умовами якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, а Позичальник зобовязувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. В забезпечення належного виконання зобовязання за кредитним договором укладений іпотечний договір від 02.06.2006 року. За умовами договору, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобовязань за Договором кредиту № 016/0606/88-435 від 02.06.2006 року наступне нерухоме майно: а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Обтяження згідно вищевказаного договору відступлено ТОВ ФК «Вектор Плюс» та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек. 28.11.2012 року ЗАТ «Сведбанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відповідно до Договору факторингу № 15 свої права вимоги за зобовязаннями відповідача за кредитним договором. Зазначила, що 16.12.2015 року, при зверненні до нотаріуса, їм стало відомо, що на майно відповідача, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором від 02.06.2006 року накладено арешт на підставі постанови про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА № 770585 від 05.06.2009 року, виданої відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Черкаської області. Вважають, що дана постанова державного виконавця порушує їх права, враховуючи те, що вони мають переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна. Просили суд звільнити з-під арешту іпотечне майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на яке було накладено арешт на підставі постанови про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА № 770585 від 05.06.2009 р., видана відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Черкаській області та стягнути сплачений судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявилася, проте скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, проте скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечував. Третя особа в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили. Про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1\~\~ст.3 ЦПК України\~\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Стаття\~\~15 ЦК України\~\~передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак, зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Судом встановлено, що 02.06.2006 року між [PERSON] та АКБ «ТАС-Комерцбанк» було укладено кредитний договір № 016/0606/88-435. В забезпечення належного виконання зобовязання за кредитним договором 02.06.2006 року між сторонами було укладено іпотечний договір, за умовами якого, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобовязань за Договором кредиту № 016/0606/88-435 від 02.06.2006 року наступне нерухоме майно: а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 28.11.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», що є правонаступником ВАТ "Сведбанк", яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ТОВ «Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено Договір факторингу, згідно умов якого Банк відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. Отже, внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» набуло статусу нового кредитора/стягувача та на даний момент виступає іпотекодержателем майна. Згідно\~ст. 572 ЦК України\~в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до\~\~ст. 575 ЦК України, іпотека є окремим видом застави.\~\~\~\~ 05.06.2009 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області [PERSON] в рамках виконавчого провадження було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 770585, відповідно до якої накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. Перемоги в місті Черкаси, яка належить на праві власності [PERSON]. Стягувач за вищевазаною постановою є ВАТ «Сведбанк». Статтею 589 ЦК України\~\~передбачено, що у разі невиконання\~\~зобовязання забезпеченого заставою, заставодержатель\~\~набуває право на звернення стягнення\~\~на предмет застави. У відповідності до вимог\~\~ст. 672 ЦК України\~\~в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст.18 Закону України «Про заставу», ст.3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, а тому враховуючи те, що оскаржувана постанова про накладення арешту на майно боржника була винесена державним виконавцем 05.06.2009 року, а іпотечний договір між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] був укладений раніше ніж вищевказана постанова, а саме: 02.06.2006 року та внесений в реєстр заборон 02.06.2006 року під № 13135870, тому пріоритет на заставне майно має позивач ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс». Крім того, заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором перевищує вартість іпотеки, яка зазначена в іпотечному договорі. Відповідно до п. 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу ДВС, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у незавершених виконавчих провадженнях арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Outcome: approved