Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, обґрунтовуючи яку зазначила, що [PERSON] є дочкою позивача, має чотирьох дітей, двоє з яких повнолітні, а двоє неповнолітні. Відповідач в зареєстрованому шлюбі не перебувала, заяви батьків про визнання батьківства або рішення суду до відділу РАЦС не подавались, тому запис про батьків в актовому записі про народження неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проведено за прізвищем матері, ім`я та по батькові записано за її вказівкою. Відповідач з 2017 року втратила роботу через зловживання алкоголем та ведення аморального способу життя. Останні два роки відповідач майже не проживала з дітьми, залишала їх самих та вихованням не займалася. Через систематичну не сплату комунальних послуг, в квартирі де проживали діти відключили газ та іноді відключали електроенергію, відсутнє опалення. Відповідач, не піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний і моральний розвиток, не цікавиться навчанням, не створює необхідні побутові умови, не забезпечує їх доглядом та лікуванням. Всі дані обов`язки відносно дітей здійснює позивач самостійно, [PERSON] проживає разом з нею, а [PERSON] на період навчання проживає в гуртожитку, а на канікулах разом з позивачем. Оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а також, з метою захисту законних прав та інтересів дітей, позивач звернулася до суду з даним позовом. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1/6 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] через канцелярію суду,подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, направила до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі, висновок органу піклування Обухівської РДА від 15.08.2019 № 60/07-25/2470 підтримує в повному обсязі. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Відповідно до довідки № 271 від 10.09.2019 року, [PERSON] навчається в ДНЗ «Малинський професійний ліцей» з 01.09.2018 року по 30.06.2021 року. Відповідно до акту обстеження квартири від 25.07.2019 [PERSON] , проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Обухівською районною державною адміністрацією Київської області, надано висновок про доцільність позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З листа Малинського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді № 281 від 23.09.2019 вбачається, що [PERSON] , веде асоціальний спосіб життя, повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому, доцільно її позбавити батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Все вищевказане свідчить виключно про те що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства, вона самоусунулася від будь-якого спілкування з дітьми, їх вихованням та утриманням, а тому вважаю за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дітей, слід зазначити наступне. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно до ч.1 ст.180 та ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч.2 вказаної статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, при визначенні розміру аліментів, враховує обставини відповідно до ст.ст.182, 183 СК України та вважає необхідним встановити розмір аліментів в розмірі по 1/6 частині всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст.191 Сімейного кодексу України суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved