Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до відповідача з позовом про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення ним 23 років за умови, що він буде навчатися. На обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що відповідач [PERSON] являється його батьком та перебував шлюбі з його матір`ю [PERSON] , який розірвано 13 листопада 2007 року. 22.10.2007 року рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області відповідач сплачував аліменти на його утримання до досягнення повноліття. На даний час він являється студентом Харківського національного університету радіоелектроніки денної форми навчання, батько добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча є матеріально забезпеченим, має працездатний вік, а отже має змогу сплачувати йому аліменти на його утримання в період навчання, тому просить суд стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на його користь у розмірі ј частини від його заробітку ( доходу) починаючи з дня подачі позову і до закінчення ним навчання 30.06.2023 року, щомісячно, але не більше ніж до досягнення 23 років. Позивачем [PERSON] подано до суду заяву, в якій він позов підтримав та наполягав на його задоволенні, просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] який належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду як підготовчого так і судового засідання по суті не з`явився, він також отримав в термін встановлений законом копію позовної заяви та додатки до неї, а також ухвалу суду від 28.02.2020 року в якій роз`ясненні права відповідача, в тому числі і надання відзиву на позовну заяву в строки вказані в ухвалі суду. Однак, відповідач відзив на позовну заяву в установлений строк не надав, причини неявки в судове засідання не повідомив, тому суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України де зазначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : -відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; -відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; -відповідач не подав відзив; -позивач не заперечує проти такого вирішення справи; з подальшим виконанням ст. 283 ЦПК України - направлення йому копії заочного рішення суду. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь - якого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. В судовому засіданні з копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 15.02.2002 року Миколаївською сільською радою Зачепилівського району Харківської області достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] , є батьком [PERSON] [INFO] . З довідки про реєстрацію місця проживання особи встановлено, що [PERSON] [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 05.09.2019 року по теперішній час. Згідно копії Свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] виданого 13.11.2007 року встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 13.11.2007 року. Судом також встановлено, що [PERSON] дійсно навчається в Харківському національному університеті радіоелектроніки на І курсі денної форми навчання з 01.09.2019 року (наказ про зарахування № 986 Ст від 01.08.2019), термін навчання по 30.06.2023 рік. Разом з тим, ст. 199 СК України закріплений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Згідно із ч. 1 цієї статті Кодексу, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При цьому на відміну від правовідносин щодо участі батьків в утриманні неповнолітніх дітей, як у формі сплати аліментів, так і у формі сплати додаткових витрат, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які є непрацездатними або продовжують навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, у ст. 199 цього Кодексу передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається відповідно до положень ст. 200 СК України. Визначаючи розмір аліментів, які стягуються на утримання повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (постанова ВСУ від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15 та від 24 грудня 2014 року у справі № 6-186цс14). Згідно із положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд, з врахуванням встановлених в ході розгляду обставин справи приходить до висновку, про необхідність стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі ј частини з усіх видів доходів до закінчення навчання позивачем [PERSON] , тобто до 30.06.2023 року, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved