overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду до відповідача [PERSON] із зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Відповідач щоденно вживає спиртні напої, проявляє до неї неповагу, як до дружини, ображає нецензурними словами чим принижує її честь та гідність. На її зауваження щодо його аморальної поведінки відповідач влаштовує постійні сварки, в тому числі в присутності сторонніх людей, а найгірше в присутності дітей. Все це призвело до того, що вони стали зовсім чужими людьми, вже більше року проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують. Вважає, що подальше збереження сім,ї є неможливим і суперечить її інтересам, на примирення не погоджується. Тому просила шлюб розірвати. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з,явилась, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів, без фіксації технічними засобами. Відповідно до вимог ч.3ст.200 ЦПК України суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у випадку визнання позову відповідачем. Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10.07.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] . Сторони втратили один до одного почуття кохання та взаємоповаги, припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, що є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільнек життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сім`я фактично розпалася, існує вона тільки формально. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому розриває його. Неповнолітніх дітей на подальше проживання суд залишає з матір" ю . Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду до відповідача [PERSON] із зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, під час перебування в шлюбі між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, так як відповідач проявляє до неї неповагу, не цікавиться інтересами сім,ї, вони не можуть знайти спільну мову між собою. Між ними фактично припинені шлюбні відносини, проживають окремо один від одного більше року, тому просила шлюб розірвати. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву, в якій просить розірвати шлюб, справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів, без фіксації технічними засобами. Відповідно до вимог ч.3ст.200 ЦПК України суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у випадку визнання позову відповідачем. Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з таких підстав. За змістом статті 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 16.02.2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] . Між сторонами виникали непорозуміння через відсутність взаємопорозуміння та поваги один до одного, фактично припинили шлюбні відносини, проживають більше року окремо один від одного. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того,що добровільність шлюбу - одна із основних його засад. Шлюбу грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом і звернулася до суду з цим позовом, наполягаючи на розірванні шлюбу, оскільки фактично сімейні стосунки припинені. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому розриває його. Малолітнього сина суд залишає на подальше проживання з матір"ю. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 19.08.1994 року між її матір»ю [PERSON] та її батьком відповідачем по справі [PERSON] було укладено шлюб. 10.12.1998 року шлюб між ними було розірвано. В судовому порядку з її батька було стягнуто аліменти на користь матері на її утримання, нарахування яких було припинено по досягненню нею 18 річного віку. На даний час вона досягла повноліття, але продовжує навчання на денній формі на першому курсі Інституту міжнародних відносин Київського національного університету ім. Т.Г. Шевченка на бюджетній основі. Оскільки вона навчається і в зв"язку з цим, потребує матеріальної допомоги, просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. В судовому засіданні позивачка підтримала позов в повному обсязі і просила суд про його задоволення. Відповідач в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлявся судом про день та час розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку за його відсутністю за наявності зібраних по справі матеріалів, визнавши причини його неявки до суду з не поважних причин, проти чого в судовому засіданні не заперечувала також позивачка. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьки позивачки по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.08.1994 року по 10.12.1998 року (а.с.5). Позивачка по справі народилася 21.02.1996 року (а.с.6), в свідоцтві про її народження батьком записаний відповідач [PERSON] Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони, батьки, можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до довідки №295 від 03.03.2014 року позивачка на даний час навчається на денній формі на першому курсі Інституту міжнародних відносин Київського національного університету ім. Т.Г. Шевченка на бюджетній основі. (а.с.7). Що стосується розміру аліментів, то, відповідно до вимог ст. 182 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на повнолітню дитину, визначається судом, який вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти до закінчення нею навчання в розмірі ? частини від усіх видів заробітку починаючи з дня подання заяви і до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що сторонам на праві власності у рівних частинах належать розташовані за адресою: [ADDRESS]: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами; - призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд земельна ділянка площею 0,0835 га; - призначена для ведення особистого селянського господарства земельна ділянка площею 0,0415 га. Позивачка просить суд поділити цю спільну сумісну власність. Кожна з сторін окремо звернулись до суду із заявою про розгляд справи у їх відсутності. При цьому позивачка свій позов підтримала, а відповідач проти задоволення цього позову не заперечує. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п.24 його постанови "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року N 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи та надані докази, в тому числі висновки судових будівельно-технічних експертиз від 22 серпня 2014 року та 05 лютого 2015 року суд вважає, що дійсно існують законні підстави для прийняття безумовного визнання позову відповідачем та задоволення цього позову, оскільки таке визнання позову відповідачем не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з даним позовом, вказавши, що перебувала з відповідачем у шлюбі. Від подружнього життя в них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. В зв'язку з цим позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 усіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімум для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позивач, [PERSON], в судове засідання не прибула, однак подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не прибув, однак подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнав. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] серія [NUMBER] виданого Волицькою сільською радою його батьком є [PERSON] (відповідач). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з довідки про склад сім'ї №71 від 27.01.2014р. виданої виконкомом Волицької сільської ради [PERSON]( позивач) проживає разом з сином [PERSON] у с.Комарів, Сокальського району. Як вбачається із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, дослідивши всі обставини, що мають значення для визначення розміру аліментів, враховуючи, що відповідач офіційно працює та визнав позов, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 16.01.1999 р. між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, від якого подружжя має дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та зраду чоловіка. Відповідач зловживає спиртними напоями, постійно вчиняє сварки та бійки, що негативно впливає на виховання їхніх дітей. З вересня 2012 року, після чергової бійки сторони розійшлися. Позивач з дітьми проживає окремо від відповідача. З того часу подружжя не намагались відновити сімейні відносини. [PERSON] виховує дітей самостійно. Спору про мешкання дітей з матір'ю немає. Позивач, яка не згодна на примирення з відповідачем, просить суд розірвати між нею та [PERSON] шлюб, зареєстрований у відділі РАЦС Свердловського МУЮ Луганської області. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 16.01.1999 р. між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровано шлюб за актовим записом № 22, після чого дружині присвоєно прізвище "[PERSON]", що підтверджується копією свідоцтва про одруження, серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Свердловська Луганської області (а.с. 7). 26.06.1999 р. народилась [PERSON], батьком якої є [PERSON], матір'ю - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER], 14.01.2005 р. народився [PERSON], батьком якого є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, суд вбачає, що у судовому засіданні відповідачем не спростовані доказами доводи позивача щодо неможливості збереження шлюбних стосунків, у зв'язку із чим суд приймає до уваги доводи позивача щодо неможливості збереження шлюбу і вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та її дітей. Крім цього, відповідно до ст. 174 ЦПК України, має місце визнання позовних вимог відповідачем, яке не суперечить його інтересам, інтересам інших осіб та закону. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що згідно рішення виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області № 641 від 25.11.2014 року, дитині надано статус дитини, яка позбавлена батьківського піклування. Позивач є опікуном над дитиною, [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, іншим особам аліменти не виплачує та на її утриманні непрацездатних осіб немає. [PERSON] просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно. Позивач у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву у якій просить розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву у якій просить розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що 01.05.2014 року народився [PERSON], батьком якого є [PERSON], матірю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 360399 (а.с. 13). Згідно рішення від 25.11.2014 року (а.с. 10) виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області вирішив призначити опікуном над дитиною, [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, зокрема те, що відповідач інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, тому суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), вважаючи, що саме такий їх розмір буде достатнім і, разом з тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобовязання. Крім цього, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати суд вирішує на підставі ст. 88 ЦПК України. Оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" суд вважає за необхідне віднести судові витрати за рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до відповідача та просила зняти арешт з нерухомого майна, а саме 1/3 частки квартири [ADDRESS] , зареєстроване 08.11.2007 року на підставі постанови державного виконавця ВДВС Коростенського МУЮ серії АА№731870 від 31.10.2007 року, реєстраційний номер обтяження 5995496. В обгрунтування вимог, зазначила, що вона та її син [PERSON] ( зацікавлена особа по справі) є спадкоємцями за законом після смерті чоловіка та батька [PERSON] , який помер [INFO] . До складу спадщини входить 1/3 частки квартири [ADDRESS] , яке належало спадкодавцю на праві власності. В установлений законом строк вони звернулись до нотаріуса з заявою про видачу відповідного свідоцтва, однак отримала відмову, так як виявлена заборона на вищевказаний будинок в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на ім`я померлого [PERSON] .. На її звернення щодо зняття накладеного арешту отримала відмову з посиланням на те, що відсутні підстави для його зняття та рекомендовано звернутись до суду. Сторони в судове засідання не з"явились , надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позов підтримала, представник відповідача при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть.(а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема 1/3 частки квартири [ADDRESS] . В установлений законом строк позивач звернулась до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, однак, отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки виявлена заборона на вищевказану частку квартири в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на ім`я померлого [PERSON] .. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна , на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції серії АА №731870 від 31.10.2007 року на майно спадкодавця накладено арешт, реєстраційний номер обтяження 5995496. На звернення позивача щодо зняття накладеного державним виконавцем арешту вона отримала відмову з посиланням на те, що станом на 06.06.2009 року виконавче провадження завершено, зняти арешт немає можливості та рекомендовано звернутися до суду. Таким чином, державним виконавцем, виконавчі провадження були завершені, але накладений арешт на майно не знято. Згідно статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Враховуючи те, що відкритих виконавчих проваджень, в яких накладалися арешти на рухоме та нерухоме майно боржника [PERSON] не існує, тому відсутні законні підстави для продовження існування арешту, який є перешкодою в реалізації спадкових прав позивача, що є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved