Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.01.2011 р., за період якого у них народилася одна дитина - донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, у 2017 році він покинув сім`ю та не цікавиться їхнім життям. Участі в утриманні дитини відповідач не приймає, хоча є працездатним, виїздить на сезонні заробітки в Чехію та отримує мінливий заробіток, інших утриманців не має, стягнень по виконавчих документах відносно нього не проводиться, а тому відповідач в змозі сплачувати аліменти. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 3000 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Її адвокат Габор Я.І., яка діє на підставі договору про надання правової допомоги подала заяву про розгляд справи у їх з позивачем відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про дату проведення судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який укладено 29.01.2011 року у виконкомі Липчанської сільської ради Хустського району, а/з №03. За період спільного проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Відповідач зобов`язання по утриманню доньки належно не виконує. З матеріалів справи встановлено, що відповідач не бере участі в забезпеченні дитини, хоча виїздить на сезонні заробітки та отримує мінливий дохід, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 2218 гривень. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач належним чином не надає матеріальне утримання своїй доньці, враховуючи матеріальне становище дитини, яка потребує значних коштів на забезпечення її всім необхідним та для її належного розвитку, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатний, виїздить на сезонні заробітки за кордон та отримує мінливий дохід, місце його роботи та розмір доходу не відомі, інших утриманців не має, стягнень по виконавчих документах відносно відповідача не проводиться, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивача - [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в сумі 2000 /дві тисячі/ гривень щомісячно, до досягнення нею повноліття. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 768, 40 гривень. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved