Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, посилаючись на те, що 26.05.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем укладено кредитно-заставний договір №НМНОАD40307524, відповідно до умов якого [PERSON] отримав у кредит кошти у сумі 20 528,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 26.05.2013 року. Банк виконав зобов'язання перед відповідачем, однак [PERSON] порушив умови договору та його заборгованість перед банком станом на 30.10.2014р. складає 35198,77 грн. Для забезпечення виконання зобов'язань за договором, відповідач надав у заставу банку легковий автомобіль ВАЗ 21114, рік випуску 2006, №кузова [NUMBER], р.н. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Відповідач зобов'язання за договором не виконує, предмет застави в заклад банку не передає. Просить в рахунок погашення заборгованості вилучити у відповідача та передати в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» предмет застави - автомобіль, комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) та звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу вказаного автомобіля банком з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України. Представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованою адресою їх місця проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд дійшов висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що 26.05.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем укладено кредитно-заставний договір №НМНОАD40307524, відповідно до умов якого [PERSON] отримав у кредит кошти у сумі 20 528,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 26.05.2013 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Свої зобов'язання відповідно до кредитно-заставного договору відповідач не виконував: своєчасно не вносив платежі на погашення кредиту та не сплачував нараховані відсотки за користування кредитом. Станом на 30 жовтня 2014 року заборгованість за кредитно-заставним договором становить 35198,77 грн. та складається з: 19524,03 грн. - заборгованість за кредитом; 3622,05 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1012,73 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 9125,73 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 250 грн. - штраф (фіксована частина); 1664,23 грн. - штраф (процентна складова). Згідно із кредитно-заставним договором для забезпечення повного і своєчасного виконання позичальником зобов'язань за договором, позичальник надає відповідач надав у заставу банку легковий автомобіль ВАЗ 21114, рік випуску 2006, №кузова [NUMBER], р.н. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Сторони погодилися, що на дату підписання договору вартість предмету застави становить 41 000 грн. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи копією кредитно-заставного договору, розрахунком заборгованості, претензією від 23.09.2014р., додатками №1, №2 до договору, ордером та платіжним дорученням, копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Обтяження предмету застави - автомобіля ВАЗ 21114, рік випуску 2006, №кузова [NUMBER], р.н. [NUMBER] проведено 10.01.2013 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути примусове виконання обов'язку в натурі. У зв'язку з порушенням позичальником зобов'язань по поверненню кредиту та зобов'язань щодо обов'язку передати предмет застави в заклад, позивач обрав передбачений законодавством спосіб захисту, заявивши вимогу про виконання зобов'язання в натурі шляхом передачі предмету застави в заклад, яка підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про заставу», у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором (ч. 2 ст. 589 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення па предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду (ст.28 цього ж Закону). Враховуючи те, що зобов'язання забезпечене заставою не виконується, суд дійшов висновку про необхідність звернення стягнення на заставлене майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Крім того, з відповідача на користь позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в сумі 351 грн. 99 коп.

Outcome: approved