Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач 14.01.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив: в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 720/1-003 від 26.01.2007 року станом на 20.02.2015 року, яка становить 324\~492, 42 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру № 97, що знаходиться в будинку № 37 по вулиці Московській в м. Кременчуці Полтавській області, що належить на праві спільної часткової приватної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] за кредитним договором № 720/1-003 від 26.01.2007 року, яка станом на 30.10.2014 року становила 311\~110, 59 грн. Позичальник грошових зобовязань за вищезазначеним договором належним чином не виконує, заборгованість постійно збільшується, так станом на 20.02.2015 року становить 324\~492, 42 грн. На виконання вимог ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», п. 7.2 статті 7 Договору № 720/1-003 від 26.01.2007 р. п. 6.2. статті 6 Іпотечного договору №720/3-003 від 26.01.2007 р. на відомі адреси [PERSON] (Позичальник-Іпотекодавець), [PERSON] (Іпотекодавець), [PERSON] (іпотекодавець) представником Кредитора надіслано повідомлення-вимогу, якою Кредитор запропонував погасити наявну заборгованість, що виникла, у тридцяти денний строк з дати вручення, або дати поштового штемпеля відділення звязку одержувача. Також Кредитор повідомив позичальника та іпотекодавців, що у разі не виконання зазначених вимог, Банк буде змушений вживати заходів передбачених законом з примусового стягнення зазначеної заборгованості, зокрема шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, однак вищевказані вимоги відповідачами не виконані. Враховуючи наведені обставини, позивач звернувся до суду з позовом для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів та просив звернути стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. [PERSON] наголошував, що рішення третейського суду про стягнення заборгованості з [PERSON] не є перешкодою для задоволення позову і не призводить до подвійного стягнення, оскільки рішення залишається невиконаним. Відповідачі [PERSON] [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та у встановленому законом порядку. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] проти позову заперечувала оскільки 27 квітня 2015 року постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації. «Союз інвесторів України» винесено рішення по справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту № 370/1-003 від 26.01.2007 року яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 324\~492,42 грн. Вважає, що наявність вищезазначеного рішення та задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки призведе до подвійного стягнення. Просила в позові відмовити Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами\~ст. 10 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2\~ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 26.01.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (надалі - Кредитор) та [PERSON] (надалі - Позичальник) укладено Договір кредиту №720/1-003, та в подальшому договори про внесення змін та доповнень та додаткові угоди про внесення змін до Договору кредиту №720/1-003 від 26.01.2007р. (надалі - Договір кредиту) відповідно до якого Кредитор надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 30 000,00 (Тридцять тисяч доларів США нуль центів) доларів США, зі сплатою нарахованих процентів та комісій згідно умов з Договору кредиту кінцевим терміном повернення заборгованості 25 січня 2014 року. Кредит наданий Позичальнику на наступні цілі: ремонт приміщення (а.с. 13-14, 18-24). Згідно пункту 5 Договору про внесення змін № 2 від 04.02.2013 року про внесення змін до Договору кредиту № 720/1-003 від 26.01.2007 року враховуючи, що сторони домовилися та дійшли згоди здійснити заміну валюти зобовязання (долар США) за Договором кредиту № 720/1-003 від 26.01.2007 року шляхом переведення в національну валюту в розмірі Кредит в сумі 25\~306,54 доларів США, за користуванням кредитом в сумі 11\~567,67 доларів США проценти в гривню за курсом 8,16 гривень за долар США, що станом на дату укладення договору про внесення змін загалом становить 300\~893,55 грн. та домовились викласти кредитний договір в новій редакції. Відповідно до умов вказаного договору, відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі (зокрема, в п.п. 1.1.1 Договору), а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначених в Договорі (зокрема, в п..п. 3.3.7 Договору). Згідно з п.п. 1.1.1 Договору погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватися відповідачем щомісяця у розмірі та строки визначені кредитним договором. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (надалі - Іпотекодержатель) та [PERSON] (надалі - Іпотекодавець-1) та [PERSON] (надалі - Іпотекодавець-2) і [PERSON] (надалі - Іпотекодавець-3) укладено Іпотечний договір №720/3-003 від 26.01.2007р. та в подальшому додаткові угоди та договори про внесення змін до іпотечного договору (надалі - Іпотечний договір), згідно умов якого Іпотекодавці передають Іпотекодержателю в іпотеку наступне нерухоме майно: Квартиру №97 (Дев'яносто сім), загальною площею 78,6 кв.м.. житловою площею 49,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Україна, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Московська, будинок, 37, та належить Іпотекодавцям на праві приватної власності на підставі Договору дарування частини квартири від 15.11.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом (а.с. 29-31, 33). Згідно п.п. 2.4.3. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником Основного зобовязання, задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки. У відповідності п.п. 2.4.6. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право за рахунок коштів, отриманих від реалізації Предмета іпотеки, відповідно до чинного законодавства України задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги. Згідно п. 4.2. Іпотечного договору у разі порушення Іпотекодавцями обовязків, встановлених цим Договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання Основного зобовязання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на Предмет іпотеки. Відповідно до п. 4.6 У разі звернення стягнення на Предмет іпотеки на підставі рішення суду. реалізація Предмета іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішенні суду. Взятих за договором обов'язків Позичальник, належним чином не виконав, що призвело до утворення у нього перед позивачем заборгованості в розмірі 324 492,42 грн. (а.с. 74-75). Таким чином, відповідачем порушено вимоги\~ст. 526 ЦК України, згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги\~ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України, якою встановлено, що боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 589 ЦК України\~визначено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет іпотеки. Згідно з ч. 1 ст.\~33, ч. 1 ст.\~12 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання; якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору. Відповідно до ч. 3\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися, зокрема, на підставі рішення суду. Оцінюючи обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань щодо сплати коштів за кредитним договором позивач має право на звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до\~ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду повинен бути зазначений і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленої ч. 1\~ст. 38 цього Закону. Згідно резолютивної частини рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 27.04.2015р.: «Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено у повному обсязі. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 324492 (триста двадцять чотири тисячі чотириста девяносто дві) гривень 42 копійки. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» третейський збір у сумі 3644 (три тисячі шістсот сорок чотири) гривень 93 копійки». Предметом позову щодо якого ухвалено рішення повноважним третейським судом є стягненнязаборгованості за кредитним договором. Згідно ч. 3 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності третейських судів та виконання рішень третейських судів» від 5.03.2009 р. N 1076-VI статтю 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено, зокрема, пунктом 7 згідно змісту якого третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки. З огляду на вищевикладені зміни у законодавстві, що виникли після підписання зазначених угод між контрагентами, з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки з осіб-часткових співвласників відповідно до обумовленого третейського застереження, Кредитор до відповідного третейського суду звернутись із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки - не вправі. Так, з огляду на необхідність звернення стягнення на предмет іпотеки що належить на праві часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], Банк звернувся за захистом порушеного права до суду загальної юрисдикції. Згідно частини 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Як зазначено в п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних і правовідносин» «Право вибору і способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення і кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК статті 3 і 4 ЦПК). Задоволення позовукредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнений заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за там самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних і правовідносин» Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598\~ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Відповідно до п. 42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215\~ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). На час розгляду справи заборгованість не погашена, тому задоволення позову не призведе до подвійного стягнення заборгованості. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3 111,10 грн. та 133,82 грн. (3\~111, 10 грн. + 133,82 грн. = 3\~244, 92 грн.), тому, відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, він підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved