Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила вищезазначений позов, посилаючись на те, що "25" липня 2009 року між позивачкою та відповідачем, [PERSON], [INFO], було укладено шлюб. Від шлюбу 18 квітня 2010 року народився син [PERSON], який проживає разом зі позивачкою та повністю перебуває на утриманні. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. З 25 січня 2012 року шлюб міжними розірвано. 29 квітня 2015 року позивачка одружилась з [PERSON]. Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Сім'я проживає у [ADDRESS], який належить на праві власності, батьку позвичачки [PERSON]. З 2012 року відповідач - батько вихованням дитини не займається, не піклується про її стан здоров'я, не дбає про фізичний і духовний розвиток, матеріально не утримує, жодного разу не відвідував в дитячому садочку, школі, не спілкується, навіть через засіб стільникового мобільного зв'язку, не вітає зі святами, тобто ухиляється від батьківських обов'язків, в зв'язку цим просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], мешкання [ADDRESS], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, що викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, що викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити Представник органу опіки і піклування Іршавської РДА Урста І.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, що викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча була належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, а тому розгляд справи відбувся на підставі ст. 169 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, представника третьої особи Урсти І.П. дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідач [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження є батьком малолітнього [PERSON] [INFO]. З 2012 року батько [PERSON] вихованням дитини не займається, не піклується про її стан здоров'я, не дбає про фізичний і духовний розвиток, матеріально не утримує, жодного разу не відвідував в дитячому садочку, школі, не спілкується, навіть через засіб стільникового мобільного зв'язку, не вітає зі святами, тобто ухиляється від батьківських обов'язків, що стверджується довідкою №7-9/17 від 01.02.2017 Іршавського районного відділу ГДВС ГТУЮ у Закарпатській області, довідкою №4579 від 26.10.2016 виконкому Ільницької сільської ради, довідкою №124 від 26.10.2016 Ільницької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів. Згідно висновку органу опіки та піклування Іршавській РДА від 26.01.2017 року орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Статті 150,155 СК України передбачають обов'язок батьків щодо виховання, піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного Кодексу України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, або жорстоко поводяться з дитиною, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно з роз'ясненнями п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.07 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини. її навчання, підготовку до самостійного життя. зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання: не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення: не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей: не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі: не виявляють інтересу до її внутрішнього світу: не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, гак і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач не бажає піклуватися про свого сина, займатися його фізичним та духовним розвитком, а тому його слід позбавити батьківських прав.

Outcome: approved