Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому в них [INFO] народилася дочка [PERSON] , а [INFO] - дочка [PERSON] . [PERSON] не надає допомогу на утримання дітей в добровільному порядку, хоча має регулярний дохід і можливість її надавати, а вона не працює, то в неї склалось тяжке матеріальне становище щодо утримання дітей, а тому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання останніх у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 500 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення ними повноліття. Суддя своєю ухвалою провадження у справі відкрив та розгляд справи постановив проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у вказане судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена (а.с. 22), однак, подала адресовану суду заяву про те, що вона повністю підтримує свій позов з підстав, викладених у позовній заяві, та просить справу розглядати за її відсутності (а.с. 24). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, однак, подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги позивача визнає та згідний сплачувати аліменти у визначеному в позові розмірі, просив справу розглядати за його відсутності (а.с. 29). Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як установив суд, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Турійського районного суду Волинської області від 24 лютого 2020 року розірвано (а. с. 25-26). Як видно зі свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , що видані Луківською селищною радою Турійського району Волинської області, сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.7, 8). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частин першої, третьої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З довідки Вишнівської сільської ради Ковельського району Волинської області від 30 листопада 2020 року № 293 видно, що позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом із неповнолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які перебувають на її утриманні (а.с. 27). Однак, визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог статей 180, 182 СК України бере до уваги те, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, відповідач інших дітей на утриманні не має, є здоровою працездатною особою, працює водієм у фізичної особи - підприємця [PERSON] і спроможний надавати на утримання дітей матеріальну допомогу, а позивач не працює (а.с.10). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 1 січня 2019 року становить 1 626 гривень, дітей віком від 6 до 18 років - 2 027 гривень та постійно змінюється у бік збільшення. Закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд враховує, що прожитковий мінімум є мінімальною гарантією загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує тільки мінімальні потреби дитини. З огляду на вказане та виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову і вважає за доцільне та достатнім стягувати з відповідача аліменти на дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 500 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ними повноліття, що відповідає вимогам статей 182, 184, 191 СК України. Крім того, згідно зі статтею 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути в дохід держави 768 гривень 40 копійок судового збору, так як позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору у відповідності з пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір". Згідно з пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved