Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до Подорожненської сільської ради та просить визнати за нею в порядку спадкування право на земельну частку(пай) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР№ 0151081, виданого на ім'я [PERSON], померлого [INFO], площею 5,95 в умовних кадастрових гектарах на території Подорожненської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], який на момент смерті мешкав в с.Драбинівка, Новосанжарського району Полтавської області. Позивач вказує, що є єдиним спадкоємцем після [PERSON] на підставі заповіту від 14.06.2010 року, і в передбачені законом строки звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини. На момент прийняття спадщини позивачем не було відомо про те, що на території Подорожненської сільської ради Світловодського району розташована земельна ділянка, право на яку мав її батько на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай) серії КР № 0151081 із земель площею 5,95 в умовних кадастрових гектарах. В червні 2014 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою щодо оформлення права на зазначену земельну ділянку, але їй в цьому було відмовлено в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Представник позивача надав до суду заяву, якою просив розглянути справу без участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача сільський голова Подорожненської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі. Позовні вимоги визнав повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши докази суд прийшов до таких висновків. Свідоцтвом про смерть встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. (а.с. 4) Згідно свідоцтва про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 червня 2014 року, прийнято рішення про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), розміром 5,95 га в умовних кадастрових гектарів на території Подорожненської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області. З тексту постанови вбачається, що підставою відмови у вчиненні нотаріальної дії є відсутність оригіналу правовстановлюючого документа. (а.с.5) Відповідно до повідомлення заступника начальника управління Держземагенства у Світловодському районі № 2954/03/01-12 від 02.06.2014, на заяву [PERSON], повідомляється, що сертифікат на право на земельну частку(пай) серії КР № 0151081 із земель площею 5,95 в умовних кадастрових гектарах на території Подорожненської сільської ради виданий [PERSON]. Надання дублікату сертифіката не входить до повноважень управління Держземагенства у Світловодському районі. (а.с.6) З відповіді на запит № 3121/03/01-12 від 16.06.2014 року, вбачається, що середній розмір земельної частки (паю) по Подорожненській сільській раді становить 4,90 га та середня вартість паю станом на 2014 рік становить 75570 гривень. (а.с. 7) Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 23 травня 2012 року, визнано [PERSON] спадкоємцем після [PERSON] на майно визначене в заповіті, а саме приватизованої земельної ділянки площею 3,18 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. (а.с. 9) У відповідності до п. 17 перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Частиною 1 статті 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 3.5. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року " Про судову практику у справах про спадкування", cпори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином, суд приходить до переконання, що в судовому засіданні підтверджено достовірними та взаємно узгодженими доказами право померлого спадкодавця [PERSON] на земельну частку (пай) на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0151081. У відповідності до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, а тому до неї переходить право на земельну частку (пай), яка належала померлому спадкодавцю [PERSON] З огляду на викладене суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб та вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та ст.ст. 392, 1216, 1268 ЦК України, п.17 перехідних положень Земельного кодексу України,

Outcome: approved