Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд вселити її до квартири [ADDRESS], зобовязати відповідача не перешкоджати користуватися зазначеною квартирою, визнати за нею право користування житлом - квартирою №30-32 по вул.Пожарського, будинок 18/63, у м.Харкові, вселивши до цього житла . В обґрунтування позову, позивач зазначала, що вона є сиротою, її батьки померли, батько помер у 1989 році, мати померла 22.07.1993 року. 17.01. 2001 року рішенням виконавчого комітету Гусинської сільської ради призначено [PERSON], [INFO], опікуном неповнолітньої племінниці [PERSON] [INFO]. У 1993 році над нею встановила опіку [PERSON], яка мешкала сімєю у складі чотирьох осіб за адресою: [ADDRESS], позивач стала мешкати разом з сімєю опікуна, де і була зареєстрована, у звязку зі збільшенням сімї опікуна, їй була виділена кімната №27, у тому ж будинку. Рішенням виконавчого комітету Фрунзенської районної ради у м.Харкові від 17.09.2002 призначено [PERSON] її брата опікуном неповнолітньої [PERSON], [INFO], Рішення виконкому Гусинської сільської ради Купянського району Харківської області від 28 липня 1993 року №28 щодо призначення опіки втратило чинність у звязку зі смертю опікуна, однак, позивач залишилися проживати за зазначеною адресою. У 2005 році позивач вступила до Харківського залізничного технікуму, де проживала у гуртожитку, оскільки відповідач син її колишнього опікуна не дозволяв їй проживати за місцем реєстрації. Шахрайським шляхом вона була знята з реєстрації за зазначеною адресою, однак, після звернення позивача до відповідних органів, 09.07.2008 року вона знов була зареєстрована в квартирі. У 2013 року позивач одружилася та змінила прізвище на [PERSON], 04.11.2013 року у неї народилася дитина [PERSON], яка була зареєстрована за місцем реєстрації позивача. Тривалий час у квартирі проживає відповідач та здійснює перешкоди їй та її доньці у користуванні житловим приміщенням. У судове засідання позивач не з`явилася, повідомлялася про дату та час слухання справи заздалегідь та належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила ухвалити заочне рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України "Про судоустрій та статус суддів " від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено у ході судового розгляду, рішенням виконавчого комітету Гусинської сільської ради народних депутатів Купянської районної державної адміністрації Харківської області від 28.07.1993 року, призначено [PERSON], [INFO], проживаючу: [INFO], працюючу слюсарем ХТЗ опіку над її неповнолітньою племінницею [PERSON], [INFO], у звязку зі смертю батьків: батько [PERSON] помер 07.05.1989 року, мати [PERSON] померла 22.07.1993 року. Рішенням виконавчого комітету Фрунзенської районної у м.Харкові ради №190/21 від 17.09.2002 року, призначено [PERSON], брата неповнолітньої, опікуном над неповнолітньою [PERSON], [INFO], за її згодою, у звязку зі смертю опікуна. Прийнято до уваги, що неповнолітня [PERSON] внесена до особового рахунку неприватизованої квартири [ADDRESS], 32. Рішення виконкому Гусинської сільської ради Купянського району Харківської області від 28 липня 1993 року №28 щодо призначення опіки над неповнолітньою [PERSON], [INFO], вважати таким, що втратив чинність у звязку зі смертю опікуна. 20.04.2013 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «Бойко» (свідоцтво про шлюб серія 1-ВЛ №201590). Як вбачається з копії паспорта позивача, вона зареєстрована за адресою: [INFO], кв.30,32. Згідно висновку від 31.12.2014 року ст.ДІМ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області [PERSON], 30.12.2014 року до Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області із заявою звернулася [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], у відношенні свого брата, який перешкоджає останній мешкати з дитиною за вищевказаною адресою. Відповідно ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла не інакше, як на підставі закону та за рішенням суду. Згідно вимог ч 1 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно закону. Стаття 156 ЖК України закріплює права і обов'язки членів сім'ї власника жилого будинку (квартири), і зазначає, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved