Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Заявник звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із заявою в порядку окремого провадження та просив суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, встановити факт спільного проживання однією сім'єю спадкодавця [PERSON] та заявника [PERSON], з 2001 року по [INFO] року включно. Заяву обґрунтовано тим, що [INFO] року померла свекруха заявника - [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 23.06.1998 року. 25.11.2014 року Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу №56816101. За життя спадкодавцем було складено заповіт на ім'я [PERSON], однак, [INFO] року він помер. Заявник зазначив, що з 2001 року він проживав зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS], доглядала її, несла витрати на її утримання та лікування. Встановлення факту проживання однією сім'єю спадкодавця [PERSON] та заявника [PERSON], з 2001 року по [INFO] року включно необхідне заявнику для подання заяви про прийняття спадщини, як спадкоємцю 4-ї черги за законом. У судовому засіданні 23.09.2015 року свідок [PERSON] надав свідчення, що [PERSON] та заявник [PERSON], з 2001 року по [INFO] року включно проживали за адресою: [ADDRESS], та [PERSON] постійно доглядала та піклувалась про [PERSON] У судовому засіданні 23.10.2015 року заявником та його представником [PERSON] підтримано заяву у повному обсязі з підстав викладених в ній. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилась та направила до суду лист, в якому зазначила про можливість розгляду справи без участі їхнього представника (а.с. 63). Заслухавши пояснення заявника та його представника, покази свідка, перевіривши матеріали справи, письмові докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, з огляду на наступне. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України). Отже, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Із матеріалів справи вбачається, та підтверджується свідоцтвом про смерть, що [INFO] року померла [PERSON] (а.с. 3). Згідно договору купівлі-продажу квартири, 23.06.1998 року [PERSON] придбано квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). 15.01.2002 року [PERSON] складено заповіт на ім'я [PERSON] (а.с. 15). З матеріалів справи вбачається, та підтверджується свідоцтвом про смерть, що [INFO] року помер [PERSON] (а.с. 14). Судом встановлено, що із заявою про прийняття спадщини заявник звертався до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори, однак постановою Державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори від 09.06.2015 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність підтвердження факту проживання однією сім'єю (а.с. 69). Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви заявника та доведеністю фактів відповідними доказами, у зв'язку з чим вважає за необхідне заяву задовольнити. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved