Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідач [PERSON] з серпня 2013 року проживає та працює у м. Любашівка Одеської області, син проживає з батьком. Позивачу тяжко утримувати сина, оскільки він є інвалідом другої групи та отримуваної ним пенсії недостатньо. Відповідач [PERSON] отримує заробітну плату набагато більшу, ніж позивач, але матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 25% усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом про стягнення аліментів, у якому зазначила, що у зв'язку з реорганізацією Ширяївського ГУМВС України в Одеській області її було переведено до районного відділу у м. Любашівка Одеської області. У в'язку з цим [PERSON] вимушена приїжджати до сина до смт. Ширяєве лише на вихідні. Зазначила, що здійснює свої обов'язки щодо утримання сина, надає сину кошти та одягає його. Просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 25% усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Зустрічний позов не визнав. Зазначив, що син проживає з батьком, відповідач не утримує сина, лише декілька разів купувала одяг, не здійснює ведення домашнього господарства. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату й час розгляду справи повідомлений належним чином. За відсутності заперечень інших учасників судовий розгляд проведено без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Зустрічний позов підтримала, просила задовольнити. Зазначила, що обов'язки щодо утримання сина здійснює належним чином, купує сину продукти харчування, одяг, надає сину кошти а також кошти на сплату комунальних послуг. Позивач та син [PERSON] мешкають у будинку, що належить матері відповідача за адресою: вул. Горького, 61, смт. Ширяєве Одеської області.. Наполягала, що вона також проживає у зазначеному будинку проте у зв'язку з працевлаштуванням у м. Любашівка Одеської області перебуває вдома лише у вихідні дні. Проти задоволення первісного позову заперечувала, посилаючись на те, що позивач витрачатиме отримані у якості аліментів кошти на власні потреби. Також зазначала, що позивач не утримує дитину. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтва про одруження, позивач та відповідач 26.09.1998 р. уклали шлюб (а.с. 5). Відповідно свідоцтва про народження (а.с. 7), [INFO] народився [PERSON], батьком якого є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно довідки про склад сім'ї від 20.03.2015 р., виданої Мар,янівською сільською радою Ширяївського району Одеської області, дитина проживає з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6) у будинку, що належить матері відповідача. Позивач [PERSON] є інвалідом другої групи, інвалідність встановлена безстроково. Позивач отримує пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва у розмірі 949 грн. щомісячно, а також страхові виплати по втраті працездатності. Відповідач [PERSON] проходить службу в Любашівському РВ ГУМВС України в Одеській області на посаді слідчого слідчого відділення (а.с. 23). Рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 08.07.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, визначено місце проживання сина - [PERSON] та залишено на утриманні та вихованні [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Ширяївського району Одеської області. Рішення суду набрало законної сили 21.07.2015 року. У судовому засданні сторони зазначили, що рішення ними не оскаржувалося. Згідно п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Положеннями ч. 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 вказаної статті передбачає, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Доказів того, що позивач по справі витрачатиме кошти, стягнуті у якості аліментів, на власні потреби, відповідачем не надано. З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що дитина проживає з позивачем [PERSON], суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вимоги [PERSON] за зустрічним позовом задоволенню не підлягають, оскільки вони виключаються задоволенням первісного позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач у справі звільнений від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved