Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті її дідуся [PERSON], який помер [INFO] року в місті Донецьк у віці 78 років, тобто на окупованій території. Посилалась на те, що вона звернулась до Обухівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Зазначала, що встановлення факту смерті їй необхідно для державної реєстрації факту смерті та отримання свідоцтва про смерть. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити та встановити факт смерті її дідуся [PERSON]. Заінтересована особа, Обухівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Суд, заслухавши заявника, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п.8 ч.1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'яснень, даних в п.13Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], який мешкав по день смерті за адресою: м. Донецьк, пр. Ілліча, помер [INFO] року в місті Донецьк, тобто на тимчасово окупованій території, від церебрального атеросклерозу, про що свідчить довідка про причину смерті та лікарське свідоцтво про смерть № 62 від 19 лютого 2016 року, видані Комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 міста Донецька. Відповідно до Свідоцтва про захоронення, [PERSON] здійснив захоронення [PERSON] 21 лютого 2016 року на ділянці [ADDRESS]. З наданих заявником документів ( паспорта заявника, , Свідоцтва про укладення шлюбу, Свідоцтва про захоронення) вбачається, що заявник є онукою померлого [PERSON]. Заявник зверталась до Обухівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області з проханням зареєструвати смерть її дідуся - [PERSON] та видати їй свідоцтво про смерть. Однак, у зв'язку з невідповідністю наявного лікарського свідоцтва про смерть судово-медичної установи, виданого на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, їй було відмовлено в реєстрації смерті та отриманні свідоцтва про смерть. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] і визначає датою його смерті - [INFO] року та місцем смерті - м. Донецьк. Приписами п.8 ч. 1ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для державної реєстрації смерті дідуся та отримання свідоцтва про його смерть. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України.

Outcome: approved