Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.03.2019 року звернулася у суд з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок (позначений у технічному паспорті літерою А-1), загальною площею 45,0 кв. м., з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований у [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді від 11.04.2019 року, після отримання у встановленому порядку інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, яка не є підприємцем, вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання. Ухвалою підготовчого засідання від 09.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Позов обґрунтовано тим, що матір позивача - [PERSON] у [ADDRESS] , мала свій власний житловий будинок, що стверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок зареєстрованим 28.04.1990 року, на підставі рішення виконкому № 72 від 21.03.1990 року, однак оригінал вищевказаного правовстановлюючого документа втрачено. [INFO] матір позивача померла. Після смерті матері позивач прийняла спадщину та вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме в управління та володіння спірним житловим будинком, оскільки на день смерті матері проживала у ньому та була зареєстрована, також проживає та володіє будинком по сьогоднішній день. Крім позивача, спадкоємцем першої черги є її сестра - відповідач [PERSON] , яка термін на прийняття спадщини пропустила, у суд з позовом про надання додаткового терміну звертатись не буде, про що написала заяву. З огляду на вказане, отримавши відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, пов`язаної із видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач була змушена звертатися за захистом своїх спадкових прав до суду із даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явилася, хоч була належно повідомленою про дату, час та місце судового засідання у справі, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення почтового відправлення - судової повістки від 10.07.2019 року. Разом з тим, позивач подала суду заяву вх. № 3091 від 09.07.2019 року,в якій позов підтримала, просила такий задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач у судове засідання не з`явилася, у заяві, поданій 28.01.2019 року приватному нотаріусу Сколівського районного нотаріального округу Львівської області Батлюк Ю.П. зазначила, що пропустила встановлений законом термін для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , за продовженням цього терміну у суд звертатись не буде, на спадкове майно не претендує. У зв`язку із встановленням обставин, визначених ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи. Оскільки у судове засідання не з`явилися усі учасники справи, то суд, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, ухвалив проводити судове засідання у справі 03.05.2019 року без його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, [INFO] у с. Урич Сколівського району Львівської області у віці 66 років померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданого 20.06.2018 року Сколівським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області. Згідно з довідками вих. № 2107 від 12.12.2018 року та вих. № 917 від 22.06.2018 року, виданими Підгородецькою сільською радою Сколівського району Львівської області, [PERSON] постійно проживала з спадкодавцем [PERSON] до дня її смерті за адресою: [ADDRESS] . Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Аналогічні роз`яснення містить пункт 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 18 грудня 2013 року у справі № 6-138 цс13, згідно яких відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Спадщина відкрилася у день смерті спадкодавця [PERSON] , у відповідності до вимог ст. 525 ЦК Української РСР в редакції 1963 року. Заповіту спадкодавець [PERSON] щодо розпорядження своїми правами на випадок смерті не складала. Відтак, спадкування після її смерті повинно відбуватись за законом. Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 зазначеного кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст. 529 ЦК Української РСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки померлого. Позивач у справі є дочкою спадкодавця і це стверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим Підгородецькою сільською радою Стрийського району Львівської області 22.05.1965 року, з урахуванням зміни дівочого прізвища після укладення шлюбу, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Віддлом ЗАГСу Бориславського міськвиконкому Львівської області 14.11.1991 року. Позивач у встановлені законом порядку та строки не відмовилася від спадщини, прийняла таку, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті спадкодавця [PERSON] , інших спадкоємців після її смерті, які б у встановленому порядку прийняли спадщину та не відмовились від неї, немає, так як відповідач - ще одна дочка спадкодавця [PERSON] у заяві, поданій нею 28.01.2019 року приватному нотаріусу Сколівського районного нотаріального округу Львівської області Батлюк Ю.П. зазначила, що пропустила встановлений законом термін для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , за продовженням цього терміну у суд звертатись не буде, на спадкове майно не претендує. Відтак, позивач вправі успадкувати усі права та обов`язки, які належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а також входили до складу спадщини. Так, детально перевіряючи права та обов`язки, які належали зазначеному спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, розташоване у [ADDRESS] , котре є предметом спору у межах заявлених позовних вимог, судом встановлено таке. Про належність житлового будинку [ADDRESS] на праві особистої власності [PERSON] свідчить копія свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Сколівської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Сколівської районної Ради народних депутатів № 72 від 21.03.1990 року, проте судом встановлено, що оригінал такого свідоцтва спадкодавцем за життя було втрачено. Також судом встановлено, що вказаний будинок збудований у 1961 році. Загальна площа такого будинку становить 45,0 кв. м., з яких житлова площа 16,3 кв. м., а решту допоміжна. Житловий будинок позначений у технічному паспорті літерою А-1, з сходами, котрі позначені у технічному паспорті літерою «а», та господарськими будівлями - двома сараями (позначені у технічному паспорті літерами Б, В), убиральнею (позначена у технічному паспорті літерою Г), погребом (позначений у технічному паспорті літерами М), колодязем (позначений у технічному паспорті літерою К). Відмітка про самочинну побудову відсутня. Наведені вище обставини стверджуються належно засвідченою копією технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 15.03.2019 року ФОП [PERSON] на замовлення позивача. Цим-же документом стверджується й те, що вказаний вище житловий будинок у цілому не являється самочинним будівництвом. Судом також встановлено, що позивач, яка прийняла спадщину у встановленому порядку, зверталася до приватного нотаріуса Сколівського районного нотаріального округу Львівської області Батлюк Ю.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак 27.02.2019 року одержала відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на майно. Після вчинення вказаних дій позивач звернулася до суду. Встановлено і те, що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена лише 27.02.2019 року, у зв`язку із зверненням позивача. На підставі вказаного вище, суд вважає за необхідне визнати за позивачемправо власності на житловий будинок (позначений у технічному паспорті літерою А-1), загальною площею 45,0 кв. м., з належними до нього господарськими будівлями і спорудами - двома сараями (позначені у технічному паспорті літерами Б, В), убиральнею (позначена у технічному паспорті літерою Г), погребом (позначений у технічному паспорті літерами М), колодязем (позначений у технічному паспорті літерою К), що розташований у [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Outcome: approved