Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

позивач за зустрічним позовом звернувся в суд до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є позивач та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №СМ-SME 600/053/2008 від 15.04.2008 року, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит на суму 150\~000 доларів США зі сплатою процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 5,99% та FIDR (процентна ставка по по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщена в банку на строк в 366 днів з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору) річних. Дата остаточного повернення кредиту 14.04.2023 року. З метою забезпечення виконання зобовязання між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач та [PERSON] 15.04.2008 року укладено договір поруки, згідно якого він зобовязався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником своїх зобовязань. Проте, стверджує, що відповідач належним чином не виконала зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 173\~447,16 доларів США, що еквівалентно 1\~386\~363,15 грн. та 2\~759\~849,58 грн. та судовий збір в розмірі 3\~441 грн. 03.06.2014 року позивач подав заяву (а.с.209) в якій просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість по тілу кредиту в сумі 148\~891,80 доларів США, що станом на 03.06.2015 року еквівалентно 1\~768\~471,88 грн. згідно курсу НБУ; заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам в сумі 24\~555,36 доларів США, що еквівалентно 291\~657,85 грн.; пеню за несвоєчасне повернення суми кредиту в розмірі 2\~759\~849,58 грн. 17.06.2014 року позивач подав заяву (а.с.220) в якій просить суд стягнути з [PERSON], на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість по тілу кредиту в сумі 148\~891,80 доларів США, що станом на 02.06.2015 року еквівалентно 3 139\~353,83 грн. згідно курсу НБУ; заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам в сумі 443,16 доларів США, що еквівалентно 9\~343,94 грн.; пеню за несвоєчасне повернення суми кредиту в розмірі 4\~977\~776,66 грн. Відповідач за первісним позовом [PERSON] звернулася в суд зі зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в особі Регіонального відділення АТ «ОТП Банк» в м.Львові, товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору. Свої позовні вимоги мотивує тим, що під час укладення спірного кредитного договору було порушено її права як споживача у звязку із цим окремі положення кредитного договору є незаконними та необґрунтованими. Зокрема п.3 Кредитного договору не відповідає вимогам закону, оскільки містить слова «збільшуватись чи», п.1.4.1.2.2. частини №2, п.1.4.1.6.1. не відповідає вимогам закону п.1.3, в додатковому договорі №2 від 15.09.2009 року; п.1.3., п.2.1.3.6., 2.1.9, 2.1.10, в додатковому договорі №3 від 15.07.2010 року; Застереження 1 до п.2.1.12. Крім того, банком всупереч вимогам ст.ст.1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» встановлено пеню в розмірі 375,95 % річних, що значно перевищує межі, встановлені законом. Не відповідають вимогам закону п.4.1.1., п.4.1.1.1., п.4.1.1.2. частини 2 кредитного договору щодо сплати штрафу в розмірі 0,02% від суми прострочених боргових зобовязань, але не менше 100 гривень та п.п.2.1.14.1, 2.1.14.2., 2.1.14.3 додаткового договору від 15.07.2010 року. Вважає, що встановлення банком в кредитному договорі плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка плюс FIDR, порушує її права як споживача банківських послуг, позаяк на час укладення договору розмір процентної ставки визначений неналежним чином, є не фіксованим, її розмір не міг бути визначений наперед на час дії договору. 19.08.2013 року позивач доповнила свою зустрічну позовну вимогу, просить суд визнати недійсним кредитний договір №СМ-SME 600/053/2008 від 15.04.2008 року. Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) у судовому засіданні заперечив проти задоволення зустрічного позову з підстав викладених у запереченні, просить суд застосувати позовну давність до зустрічних позовних вимог з підстав викладених у заяві від 27.05.2013 року (а.с.80-81), первісний позов просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним) та її представник у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату розгляду справи. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності осіб, які не з'явилися у судове засідання на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов слід задовольнити, в задоволенні зустрічного позову слід відмомити з наступних підстав. Судом встановлено, що публічне акціонерне товариство «ОТП Факторинг Україна» є правонаступником усіх прав та обов'язків публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», що підтверджується договором купівлі продажу кредитного портфелю (а.с.27-33) укладеного 18.03.2011 року. 15.04.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є позивач та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно умов якого банк взяв на себе зобовязання надати [PERSON] кредит у розмірі 150\~000,00 доларів США строком до 14.04.2023 року (а.с.5-6). 15.04.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є позивач та [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого [PERSON] зобовязався відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] її боргових зобовязань перед банком за кредитним договором в повному обсязі таких зобовязань (а.с.12). Згідно п.3 кредитного договору, для розрахунку процентів за користування кредитом використовується плаваюча ставка, яка визначається за формулою: фіксований відсоток становить 5,99%, +FJDR - процентна ставка, яка встановлюється в залежності від вартості кредитних ресурсів. Повернення кредиту та оплата процентів мала відбуватись відповідно до затвердженого сторонами графіку погашення. Згідно умов кредитного договору, FIDR - це процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. В залежності зміни вартості кредитних ресурсів [PERSON] ставка FIDR може змінюватися банком (збільшуватися чи зменшуватися) в порядку передбаченому цим договором. Інформація щодо розміру ставки FIDR розміщується на сайті банку www.otpbank.com.ua, а також в приміщенні банку (як в головному офісі, так і в інших установах банку) на інформативних стендах. Відповідно до п. 1.4.1.1 Кредитного договору у разі використання плаваючої процентної ставки, проценти за користування кредитом розраховуються як FIDR + Фіксований відсоток з розрахунку річної бази нарахування процентів. Згідно п. 1.4.1.2 Кредитного договору плаваюча процента ставка по Кредиту підлягає коригуванню протягом дії цього Договору щоразу після перебігу кожного 12 (дванадцятого) календарного місяця, починаючи з дати укладання цього Договору. У відповідності до п. 1.4.1.2.2 Кредитного договору плаваюча процентна ставка фіксується відповідно до умов цього договору в перший банківський день місяця, наступного за місяцем закінчення визначеного 11/12 місячного періоду дії попередньої плаваючої ставки. З зазначених дат проценти нараховуються виходячи зі ставок FIDR (фактично діюча на дату корегування) + Фікосваний відсоток з розрахунку річної бази нарахування процентів. Сторони висловлюють свою цілковиту згоду щодо такої зміни Плаваючої процентної ставки, стосовно всієї непогашеної суми кредиту, без укладання будь-яких додаткових договорів до цього договору. Відповідно до Застереження до п. 1.4.1.5.4 Кредитного договору підписанням цього договору сторони висловлюють свою цілковиту згоду з тим, що визначення порядку плати за кредит встановлене п. 1.4 (з підпунктами) цього договору, повністю відповідає волевиявленню сторін. Сторони цим також підтверджують, що вони повністю ознайомлені та цілком згодні з порядком визначення плати за кредит та окремими елементами цього порядку. Таким чином, судом встановлено, що в Кредитному договорі наведено визначення та механізм розрахунку плаваючої відсоткової ставки, яка складається з фіксованого відсотка (є незмінною на весь строк дії договору) та змінної частини IDR (ставка якого може змінюватися (збільшуватися чи зменшуватися) шляхом зміни розміру ставки FIDR). Плаваюча відсоткова ставка - це процентна ставка по кредитам, розмір відсотків якої періодично переглядається через узгоджені проміжки часу. В залежності від кредитної політики [PERSON] в якості індексу, на основі якого змінюються відсоткова ставка по кредиту, можуть бути використані такі показники як: прибутковість державних цінних паперів, відсоткові ставки по міжбанківським кредитам, ставка LIBOR (Лондонська міжнародна ставка пропозиції кредитних ресурсів в доларах США), середній відсоток по депозитам банка (FIDR), курс долара США та ін. Перш за все, вибір індексу обумовлений показниками, які найбільшим чином характеризують вартість ресурсів, за рахунок яких надаються кредити. Відповідно до Методичних вказівок з інспектування банків «Система оцінки ризиків», затверджених постановою Правління НБУ № 104 від 15.03.2004 р. змінною процентною ставкою є - процентна ставка, рівень якої підлягає періодичній переоцінці залежно від зміни тієї чи іншої базової ставки. Таким чином, такий тип відсоткової ставки, як «змінна» або плаваюча, встановлено вказаним нормативним актом, а також «Стандартом надання рефінансування та обслуговування іпотечних житлових кредитів», затверджених Протоколом засідання Наглядової ради Державної іпотечної установи від 11.09.2008 р., де зазначено, що типом відсоткової ставки за іпотечними кредитами є фіксована або плаваюча згідно з порядком, затвердженим Правлінням Установи. Як встановлено судом, відсоткова ставка встановлюється та затверджується відповідно до внутрішнього документу [PERSON] - Порядку встановлення та зміни процентної ставки по кредитам фізичних осіб. Ставка FIDR застосовується в якості базової при наданні банківських кредитів на умовах плаваючої відсоткової ставки та змінюється [PERSON] в залежності від поточної кон'юнктури на валютному ринку. Отже, отримавши кредит на умовах сплати плаваючої процентної ставки та підписавши Кредитний договір, позивач висловила свою цілковиту згоду на коригування Плаваючої процентної ставки, а отже відбувається не одностороння зміна процентної ставки, а попередньо погоджене сторонами використання плаваючої відсоткової ставки, що включає в себе як збільшення відсоткової ставки, так і її зменшення. Кредитний Договір погоджений позивачем і його укладено належним чином, тим самим позивач набула певний обов'язок і прийняла його до виконання. Згідно п.28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року з наступними змінами та доповненнями « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо правомірності підвищення процентної ставки згідно зі статтею 1056-1\~ЦК\~у зв'язку з прийняттям\~Закону України від 12 грудня 2008 року № 661-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку", яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, суди мають виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року. Таким чином, покликання відповідача, як на підставу визнання кредитного договору недійсним, на односторонню зміну процентної ставки є безпідставним, оскільки фіксований відсоток плаваючої процентної ставки не змінювався та позичальником надана згода на застосування плаваючої процентної ставки при підписанні оспорюваного договору, що виключає односторонню зміну процентної ставки. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Посилання відповідачки на те, що вона не могла передбачити збільшення розміру процентної ставки так само є такими, що не відповідають дійсності, оскільки умовами Кредитного договору чітко встановлено характер та механізм нарахування Плаваючої процентної ставки. Вказівка [PERSON] на порушення ст. 1056-1 ЦК України також є безпідставною. Так, отримавши кредит на умовах сплати Плаваючої процентної ставки та підписавши Кредитний договір, позивач висловила свою цілковиту згоду на коригування Плаваючої процентної ставки, в порядку, передбаченому умовами Кредитного договору, що цілком відповідає вимогам ч. 1 ст. 1056-1 ЦКУ. Таким чином, зміна відсоткової ставки у зв'язку зі зміною розміру ставки FIDR не може бути розцінена, як збільшення розміру процентів, встановлених Кредитним Договором, в односторонньому порядку і не суперечить ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України. 20.03.2008 року з метою отримання кредиту [PERSON] надала [PERSON] заяву (а.с.141-147) зі змісту якої вбачається те, що «підписанням цієї [PERSON] підтверджую, що Банк надав мені у письмовій формі та в повному обємі інформацію, передбачену п.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 01.12.2005 року». Вказана інформація відображена також у [PERSON] заяві від 04.09.2009 року (а.с.148), Анкеті-заяві від 23.01.2009 року (а.с. 149-150) та [PERSON] заяві від 05.07.2010 року (а.с.151). Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором №СМ-SME 600/053/2008 від 15.04.2008 року, станом на 17.06.2014 року заборгованість по тілу кредиту становить 148\~891,80 доларів США, що станом на 02.06.2015 року еквівалентно 3 139\~353,83 грн. згідно курсу НБУ; заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам становить 443,16 доларів США, що еквівалентно 9\~343,94 грн.; пеня за несвоєчасне повернення суми кредиту 4\~977\~776,66 грн. Рішенням Галицького районного суду м.Львова у справі №461/3014/14-ц від 21.04.2015 року за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна, [PERSON] про визнання поруки припиненою, позов задоволено. Вирішено припиненою поруку [PERSON] за договором поруки від 15.04.2008 року, додатковими договорами №1 від 15.09.2009 року та №2 від 07.06.2011 року до договору поруки від 15.04.2008 року за повне та своєчасне виконання [PERSON] боргових зобовязань перед Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Факторинг Україна», за кредитним договором від 15.04.2008 року. Вказане рішення неоскаржувалось сторонами, набрало законної сили. У відповідності до вимог ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. У відповідності до ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Згідно з ч.ч. 3, 4, 5 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Кредитний договір №СМ-SME 600/053/2008 укладено між сторонами 15.04.2008 року. Отже строк, з якого починає перебіг позовна давність за вимогою про визнання кредитного договору недійсним, є моментом укладення договору, оскільки позичальник була ознайомлена з умовами договору та, відповідно, могла довідатись про порушення свого права. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним) (позичальник за договором) звернулася до суду з вимогою про визнання недійсним договору 25.04.2013 року, тобто зі спливом трирічного строку. З огляду на викладене, оскільки позивач звернулася до суду зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено представником відповідача, не надавши суду доказів поважності причин пропущення позовної давності, суд приходить до висновку, що в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов слід задовольнити, оскільки відповідачем [PERSON] належним чином не виконано зобовязання за кредитним договором №СМ-SME 600/053/2008 від 15.04.2008 року, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що стверджується представленими суду письмовими доказами. В задоволенні зустрічного позову слід відмовити оскільки [PERSON] звернулася до суду зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено представником позивача, не надавши суду доказів поважності причин пропущення позовної давності.

Outcome: approved