Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача Територіальної громади в особі Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, відповідно до якого просить визнати за право власності на земельну ділянку площею 2,2406 га, призначену для ведення товарного сільськогосподатського виробництва, розташована на території Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, посилаючись на те, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON]. З приводу оформлення спадщини, у визначений законом термін позивач звертався до нотаріуса, однак йому було рекомендовано питання щодо визнання права власності на майно вирішувати в судовому порядку у зв'язку із помилкою, допущеною у правовстановлюючому документі на спадкове майно. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, відповідач не заперечує проти їх задоволення, а треті особі заперечень щодо заявленних позовних вимог не мають. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06 жовтня 2014 року підтверджується, що [INFO] у віці 85 років, в с. Чернятинці Хмільницького району Вінницької області померла [PERSON], про що 06 жовтня 2014 року складено відповідний актовий запис № 15. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 2,2406 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області та належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Хмільницькою районною державною адміністрацією 13 вересня 2004 року. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на території Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області за № 02-10/1302 від 02 квітня 2015 року, вартість зазначеної земельної ділянки становить 56 039 гривень 94 копійки. В свій час, спадкодавець уже зверталася до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Хмільницькою районною державною адміністрацією 13 вересня 2004 року. Як наслідок, 28 січня 2009 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області виніс рішення, яким встановив, що зазначений державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на ім'я [PERSON] в дійсності належить [PERSON], [INFO]. У визначений законом шестимісячний, з дня смерті спадкодавця, термін позивач звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, на що була заведена спадкова справа. Наведене підтверджується Витягом про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі від 27 січня 2015 року. Батько позивача - [PERSON] помер ще [INFO], що підтверджується довідкою Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області за № 38 від 08 квітня 2015 року. Разом з тим, оформити спадщину у нотаріальному порядку не є можливим в зв'язку із помилкою, допущеною у правовстановлюючому документі на спадкове майно. Наведене підтверджується повідомленням нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу № 110/02-17 від 05 травня 2015 року. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач являється спадкоємцем за законом, інші спадкоємці на спадщину не претендують, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджує його право на успадкування майна спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки питання про розподіл судових витрат позивачами не ставиться, понесені судові витрати по оплаті судового збору необхідно залишити за останніми. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved