Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить суд позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] ; стягувати з [PERSON] на її користь 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття, передбачуваних додаткових витрат на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, який був зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, 28.12.2013, актовий запис 1024. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, сторони з травня 2017 року припинили проживання однією сім`єю та припинили шлюбно - сімейні стосунки. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.12.2017 шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом із матір`ю за адресою: . [ADDRESS] . Спорів з приводу проживання дитини між сторонами не виникало. 29 серпня 2018 позивач уклала шлюб з [PERSON] , з яким після розірвання шлюбу з відповідачем, вона створила родину. Між чоловіком та донькою склались дуже гармонійні відносини. З моменту припинення шлюбно-сімейних відносин відповідач не підтримує жодних стосунків з дитиною, не цікавиться її розвитком, вихованням, станом здоров`я, не з`являється до навчального закладу, не цікавиться взагалі її життям. Дитина знаходиться повністю на утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.07.2019 було визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю - [PERSON] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ), стягнуто з відповідача - [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј всіх видів доходу боржника щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, малолітня [PERSON] відвідує кружки із заняття гімнастикою та модельну школу. У дитини спостерігається великі здібності до вищевказаних занять. Однак, стягнутих з відповідача аліментів не вистачає для задоволення вказаних потреб дитини, у зв`язку з чим позивач вимушена звертатись до суду для стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини, обумовлених її здібностями. Розмір витрат, пов`язаних з відвідуванням вказаних вище занять складає 2000 гривень на місяць, через що позивач просить суд стягнути з відповідача Ѕ частину вказаних витрат. Ухвалою від 22.12.2020 відкрито провадження по цивільній справі за вказаним позовом, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 28.04.2021 підготовче судове засідання по даній справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою від 07.07.2021 позовну заяву в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Представник позивача - адвокат Бакшеєва А.В., яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, у разі неявки в судове засідання відповідача, позов в частині позбавлення батьківських прав підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомив. Представник 3-ї особи - Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав підтримала, надала суду висновок, відповідно до якого комісія вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] . Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 28.12.2013 між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1024, який, відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.12.2017 - розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 29.08.2018 року між позивачем - [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Харківським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 3899. Згідно з рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.07.2019 визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю - [PERSON] , [INFO] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ), стягнуто з відповідача - [PERSON] на користь позивача - [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј всіх видів доходу боржника щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З відповіді КЗ "Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 440 Харківської міської ради" № 227/01-56 від 27.11.2020 вбачається, що мати [PERSON] приводить та забирає дитину з навчального закладу, спілкується з педагогами, цікавиться успіхами та розвитком дитини. Батько дитини у навчальному закладі не з`являвся, вихователі та інші працівники його не знають. Згідно з відповіддю КНП «Міська дитяча поліклініка № 7» Харківської міської ради № 37 від 14.04.2021, мати - [PERSON] супроводжує дитину до фахівців, виконує рекомендації лікарів та цікавиться станом здоров`я доньки. Батько дитини - [PERSON] до лікаря- педіатра за інформацією про стан здоров`я дитини або з питань надання медичної допомоги не звертався. Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 24.11.2020 відкрито провадження по примусовому стягненню з відповідача [PERSON] аліментів на утримання доньки. Департамент служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, у висновку № 166 від 26.04.2021 вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України - мати, (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, як принциповим положенням визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 8, ст. 11, ст. 12, ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В пункті 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в абз. 2 п. 18 приведеної вище постанови Пленуму, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання доньки, та ухиляється від вказаних обов`язків, в зв`язку з чим наявні передбачені законодавством України підстави для позбавлення його батьківських прав та задоволення позову.

Outcome: approved