Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Посилається на те, що з відповідачем перебували у шлюбі, який розірвано згідно рішення Хустського районного суду від 24.02.2020 р. За період шлюбу у них народилося двоє дітей: сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Всі обов`язки по вихованню та утриманню дітей несе позивачка. Відповідач не бере участі у вихованні дітей, не надає жодної допомоги для забезпечення їх всім необхідним, хоча є фізично здоровим, працездатним, отримує дохід від сезонних заробітків. Позивачка не в змозі самостійно забезпечувати синів, оскільки знаходиться у важкому матеріальному становищі. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі по 1800 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. В позовній заяві просить провести розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав відзив, в якому посилається на те, що аліменти у визначеному позивачем розмірі не в змозі сплачувати, оскільки не має постійного місця роботи, стабільного заробітку, його дохід складається від підробітків, яких вистачає лише для мінімального забезпечення потреб для життя. Крім того, наразі його стан здоров`я не дозволяє йому виконувати фізичну роботу у зв`язку з переломом зовнішньої щиколотки зліва. До того ж у відповідача є дитина від іншого шлюбу, на яку відповідно до рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 01.07.2019 р. він сплачує аліменти у розмірі 1300 грн. та додаткові витрати у розмірі 4212 грн. Від свого батьківського обв`язку утримувати дітей він не ухиляється, однак, беручи до уваги його сімейний та матеріальний стан, має змогу сплачувати аліменти у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, за період якого у них народилося двоє дітей: сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на її утриманні. Відповідач зобов`язання по утриманню дітей належно не виконує. З матеріалів справи встановлено, що відповідач не бере участі в забезпеченні дітей, хоча є здоровим, працездатним, отримує дохід від підзаробітків, згідний сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено з відзиву відповідач не ухиляється від утримання синів [PERSON] і [PERSON] , згідний сплачувати аліменти на їхнє утримання у розмірі по 1500 грн. щомісячно. Він не має постійного місця роботи, його дохід складається від тимчасових підзаробітків. На даний час він позбавлений можливості працювати, оскільки у нього перелом зовнішньої щиколотки зліва із незначним зміщенням. Також, судом встановлено, що у відповідності до рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 01.07.2019 р. він сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1300 грн. та додаткові витрати на його утримання у розмірі 4212,50 грн. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач належним чином не надає матеріальне утримання своїм дітям, враховуючи матеріальне становище дітей, які потребують значних коштів на забезпечення їх всім необхідним та для їх належного розвитку, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є здоровим, отримує дохід від тимчасових підзаробітків, а на даний час не працює у зв`язку з переломом зовнішньої щиколотки, враховуючи те, що у нього на утриманні перебуває дитина від іншого шлюбу, на яку він сплачує щомісячно аліменти у розмірі 1300 грн. та додаткові витрати у розмірі 4212,50 грн., суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивача - [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в сумі по 1500 /одній тисячі п`ятсот/ гривень щомісячно, до досягнення ними повноліття. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 840, 80 гривень. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved