Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

І. Стислий виклад заяви. [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що [PERSON], [INFO], уродженець м. Южноукраїнськ Миколаївської області, дійсно є сином [PERSON], [INFO], уродженця Грузії, Хелвачаурі, Ціневла, громадянина Грузії, померлого [INFO]. Свою заяву мотивує тим, що з 2010 року вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], потім завагітніла та під час її вагітності вони тимчасово припинили свої стосунки. [INFO] вона народила сина [PERSON]. Відомості про батька дитини в свідоцтві про народження були вказані згідно вимог ст. 135 Сімейного кодексу України, а саме з її слів. Однак зазначила, що біологічним батьком її сина є саме [PERSON]. Після народження дитини, [PERSON] цікавився сином, надавав матеріальну допомогу та інше, однак прибути в Україну не мав можливості. У 2016 році вона поїхала до Грузії де між нею та [PERSON] Було укладено шлюб та 05 липня 2016 року [PERSON] визнав своє батьківство по відношенню до сина [PERSON], однак завершити процедуру встановлення батьківства не виявилось можливим через те, що [INFO] [PERSON] помер. На своє звернення до відділу РАЦС з заявою про внесення змін до актового запису про народження сина, отримала відмову. А тому, для відновлення прав неповнолітньої дитини, просила суд задовольнити її заяву. 22 березня 2018 року до суду надійшов лист від заінтересованої особи - Южноукраїнського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, в якому зазначено, що до актового запису про народження [PERSON] відомості про батька внесені за вказівкою матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Вважають, що підставою для визнання батьківства [PERSON] відносно [PERSON] може бути свідоцтво про встановлення батьківства [NUMBER], видане Батумською службою цивільного реєстру АРГС 77 05.07.2016р. на підставі запису акту № 77162000035 від 05.07.2016 року. ІІ. Заяви та клопотання учасників справи. 16 квітня 2018 року на адресу суду надійшла заява від заінтересованої особи Южноукраїнського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, в якій він просить розглянути справу без участі його представника, заперечення по суті заяви відсутні. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свою заяву, підтвердила обставини викладені в ній та просила її задовольнити. З досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, батьком [PERSON], [INFO] вказано [PERSON] (а.с. 9). Як вбачається з нотаріально посвідченого перекладу Свідоцтва про укладення шлюбу, 11 квітня 2016 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10 - 13). Відповідно до нотаріально посвідченого перекладу свідоцтва про встановлення батьківства [NUMBER], виданого 05 липня 2016 року, [PERSON] визнав свою батьківство відносно [PERSON], та після встановлення батьківства дитині було присвоєно прізвище "[PERSON]" (а.с. 14-17). [INFO] [PERSON] помер (згідно нотаріально посвідченого перекладу свідоцтва про смерть (а.с. 18 - 23)). Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] є її дочкою. З 2010 року вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], від якого народила дитину - сина [PERSON]. Однак через сварку між ними, відомості про батька сина в свідоцтві про народження було записані з її слів. В подальшому [PERSON] та [PERSON] помирились, та він визнав себе батьком [PERSON]. Документально оформити батьківство не встигли через його смерть. Згідно нотаріально посвідченого перекладу письмових показів свідка [PERSON], який є батьком померлого [PERSON], останній дійсно є біологічним батьком [PERSON], що визнав за життя, однак не встиг оформити на території України. Оцінка суду. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. За правилами ч. 2 ст 315 ЦПК України, в судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних сіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно вимог ч. 1 ст. 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. При цьому, за правилами ч. 2 ст. 128 Сімейного кодексу України Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до статті 13 Договору між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах Документи, що були складені або засвідчені відповідною установою однієї з Договірних Сторін, скріплені печаткою та засвідчені підписом компетентної особи, мають силу документа на території другої Договірної Сторони без будь-якого іншого засвідчення. Це стосується також копій та перекладів, що засвідчені відповідним органом. Документи, що на території однієї з Договірних Сторін визнаються дійсними, вважаються такими й на території другої Договірної Сторони. Досліджені в судовому засіданні докази дають підстави вважати, що [PERSON], дійсно є батьком [PERSON], а тому, з урахуванням вищенаведених вимог Закону, заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved