Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого у [ADDRESS] батьківських прав щодо малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що з відповідачем перебувала в шлюбі, який відповідно до рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 22.07.2016 року розірвано. За час шлюбу в них народився син - [PERSON] , [INFO] на утримання якої відповідач сплачує аліменти. Після розірвання шлюбу із відповідачем проживають окремо. Тривалий час відповідач не цікавиться життям свого сина, не відвідує його, жодним чином не спілкується з ним та не надає коштів на його утримання. Позивач під час розгляду справи позовні вимоги підтримала з підстав вказаних у позові та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що вбачається із оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, у судове засідання не з`явився, відзив не подав, про причини неявки не повідомив і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Представник органу опіки та піклування Турчак О.Є. у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання письмового висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітнього сина. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши на підставі вимог ст.281 ЦПК України заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Із свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] , є батьком - [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] (арк. справи 3). Відповідно до висновку органу опіки та піклування відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно сина [PERSON] , [INFO] (арк. справи 5). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину; піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечувати здобуття нею повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною ч. 1 ст. 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, один із батьків. У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини і тому є підстави для позбавлення його батьківських прав. Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved