Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дарницький районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві, про визнання батьківства. В обґрунтування вимог позовної заяви позивач зазначає, що з 2014 по 2016 підтримувала близькі стосунки з відповідачем як з чоловіком. [INFO] позивач народила сина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження. При цьому інформація про батька дитини була зазначена зі слів матері згідно ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідач є батьком дитини, однак він відмовився подати до органів реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства. Відтак в актовому записі про народження [PERSON] №1085, складеному 12.04.2017 відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, батьком дитини зазначено [PERSON] . Встановлення факту батьківства необхідно їй для внесення змін до актового запису про народження дитини, а тому остання звернулася до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді Дарницького районного суду м.Києва від 04.05.2018 було відкрито провадження та визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03.08.2019 за клопотанням представника позивача призначено судово-генетичну експертизу, провадження по справі зупинено. Ухвалою суду від 05.12.2018 провадження по справі поновлено та призначено справу в підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 23.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні, яке відбулось 02.04.2019 було змінено порядок дослідження доказів та допитано свідка [PERSON] Остання пояснила, що є консьєржем з 2016 в будинку де проживає позивач. Вказала, що сприймала позивача та відповідча як чоловіка та дружину. Бачила, як відповідач кожного дня вранці ходив на роботу. У подальшому вона помітила, що позивачка вагітна. Протокольною ухвалою суду від 02.04.2019 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову залучено Дарницький районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві. Ухвалою суду від 25.06.2019 повторно за клопотанням представника позивача призначено судово-генетичну експертизу, провадження по справі зупинено. Ухвалою суду від 04.09.2019 провадження по справі поновлено та призначено справу в порядку загального позовного провадження в судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Третя особа в судове засідання свого представника не направила, про день, час та місце розгляду справи були повідомлена належним чином, однак на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Суд, вислухавши покази свідка та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис про народження № 1085. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком - [PERSON] записаний [PERSON] . При цьому інформація про батька була зазначена зі слів матері згідно ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю дитини. Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у ст.ст. 126 та 127 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оцінюючи в сукупності надані до суду докази та те, що дії відповідача [PERSON] стосовно визнання позову не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved