Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до Каланчацької нотаріальної контори Херсонської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яким просив суд визначити йому додатковий строк тривалістю в три місяці для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька [INFO] [PERSON] . В своєму позові [PERSON] вказав, що після смерті батька [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) в розмірі 5,9 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) виписаний Каланчацькою РДА від 05.06.1997 року, про що свідчить надана інформація від Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області відділ у Каланчацькому районі проте, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) громадянам - членам КСП «Рисовод) та списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Рисовод» зареєстровано сертифікат серія [NUMBER] під номером 503 від 19.06.1997 року на громадянина [PERSON] , який ним не отримувався в 1997 році, це право може бути об`єктом успадкування. 04 квітня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Державної нотаріальної контори Каланчацького району із заявою про вступ у спадщину після смерті його батька [PERSON] , повторне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 23 жовтня 2018 року. Проте, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що строк на прийняття спадщини пропущений. Позивач вказав, що строк для прийняття спадщини він пропустив у звязку з тим, що у нього було тяжке матеріальне становище і він в листопаді 1996 році вимушений був виїхати на заробітки до Одеської області. Таким чином, передбачений законом строк на прийняття спадщини [PERSON] пропустив з поважних причин, оскільки вони були повязані з обєктивними обставинами. Таким чином, позивач вважає, що передбачений законом строк на прийняття спадщини ним був пропущений з поважних причин, тому просив суд визначити йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , строком 3 місяці з дня набрання рішенням законної сили. Ухвалою судді від 25.04.2019 року відкрито провадження по справі призначено підготовче судове засідання та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак 05.06.2019 року подав до Каланчацького районного суду Херсонської області заяву про розгляд справи за його відсутності. В заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача надав суду заяву, якою просив проводити розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позову. Зважаючи на вище викладене, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст. 211 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України,у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: [INFO] в [ADDRESS] помер [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 23.10.2018 року. Після смерті батька заявника [PERSON] - [PERSON] (помер [INFO] ) залишилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) в розмірі 5,9 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) виписаний Каланчацькою РДА від 05.06.1997 року, про що свідчить надана інформація від Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області відділ у Каланчацькому районі проте, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) громадянам - членам КСП «Рисовод) та списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Рисовод» зареєстровано сертифікат серія [NUMBER] під номером 503 від 19.06.1997 року на громадянина [PERSON] , який ним не отримувався в 1997 році, що є об`єктом успадкування. Оформити належним чином спадщину позивач немає можливості, оскільки звертався до нотаріуса про прийняття спадщини, однак отримав постанову від 04.04.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому що пропустив строк звернення. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому має право звернутись до суду з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи, зважаючи на те, що на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого для її прийняття, позивач [PERSON] знаходився за межами Херсонської області на заробітках, що унеможливлювало його особисте прийняття спадщини були: обєктивними у весь передбачений законом строк для прийняття спадщини, тобто не залежали від волі на особисте подання заяви про прийняття спадщини; були непереборними для позивача, тобто обєктивно виключили можливість висловити своє волевиявлення на прийняття спадщини; носили характер істотних труднощів, тобто обєктивних для позивача перешкод, усунення яких вимагало від нього здійснення тих дій, які б надали змогу звернутися в законодавчому порядку до нотаріуса для складання заяви про прийняття спадщини, тому суд дійшов висновку, що причини пропуску [PERSON] строку на прийняття спадщини є поважними. З огляду на те, що позивач пропустив термін прийняття спадщини з поважної причини, суд дійшов висновку про необхідність визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька тривалістю три місяці. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задоволити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved