Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації. Позивач вказує на те, що відповідач [PERSON] порочить його честь гідність та ділову репутацію шляхом розміщення через мережу інтернет, а саме сторінку інтернет-видання http://football.ua статті під назвою [PERSON]: Довелося викликати міліцію: [PERSON] зачиняв мене, а потім ударив. Позивач вважає, що відповідач поширив щодо нього недостовірну інформацію. Вказана стаття розміщена 22.06.2014р., автором статті визначено [PERSON] та зазначено, що володільцем виключних прав на статтю є ТзОВ Видавничий Дім [PERSON] Холдінг. У звязку з цим позивач вважає за доцільне залучити ТзОВ Видавничий Дім [PERSON] Холдінг до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. Як вказує позивач у позовній заяві, у тексті статті відповідачем також вказано: …Дедишин мене не відпускав: почав штовхати, двічі він зачиняв мене в кабінеті, також навіть довелося викликати міліцію, аби мене відпустили…він мене наздогнав, виштовхнув, облаяв і насамкінець вдарив, послав якнайдалі та сказав, щоб більше мене не бачив тут взагалі… [PERSON] вважає таку інформацію недостовірно, такою, що не відповідає обставинам обєктивної дійсності та є негативною для його репутації. Зокрема, поширення такої інформації спричинило в футбольному середовищі емоційне, однозначно-негативне ставлення до нього. 15.10.2014р. відповідачем подано клопотання про витребування доказів, в якому [PERSON] просить суд витребувати у ЛМУ ГУМВС України у Л/о відомості про реєстрацію дзвінка на номер 102, 16.06.2014р. приблизно о 11:10 хв. від відповідача. Окрім цього, 15.10.2014р. відповідачем також подано клопотання про виклик свідків, зокрема [PERSON] колишній гравець клубу Карпати, який 16.06.2014р. перебував у приміщенні клубу разом з відповідачем, [PERSON] секретар-референт у ТзОВ Видавничий Дім [PERSON] Холдінг, який був свідком безпосереднього завдання відповідачу удару позивачем у приймальні генерального директора Клубу Карпати, [PERSON] технічний директор у ТзОВ Клуб професійного футболу Карпати, [PERSON] - начальник юридичного відділу у ТзОВ Клуб професійного футболу Карпати, які були очевидцями, як позивач наказував відповідачу підписувати додаткову угоду, а також не випускав [PERSON] з кабінету та чув як відповідач дзвонив до міліції, [PERSON] працює у дитячо-юнацькому проекті у ТзОВ Клуб професійного футболу Карпати, який намагався врегулювати спір між відповідачем та клубом. Суд, розглянувши подані клопотання, дійшов до висновку про їх задовлення. Також 15.10.2014р. [PERSON] подав заперечення проти позову, в яких вимоги позивача вважає необґрунтованими, посилається на те, що позивач [PERSON] являється керівником ТзОВ Клуб професійного футболу Карпати, з яким у відповідача укладений трудовий контракт. У звязку з тим, що футбольний клуб заборгував відповідачу заробітну плату, він звернувся до Палати з вирішення спорів Федерації футболу України. Під час розгляду цього спору відповідачу було надано час для мирного врегулювання спору та запрошено на зустріч з керівником клубу [PERSON] Коли [PERSON] та ще один футболіст - [PERSON] зайшли в кабінет позивача, в ньому також знаходились [PERSON] і юрист клубу Карпати. [PERSON], як стверджує відповідач у запереченнях, у грубій формі, з використанням неетичних слів наказав йому підписати додаткову угоду, інакше він не випустить відповідача з приміщення. Додаткова угода не містила компенсації за невиплачену заробітну плату. Відповідач двічі пробував вийти з кабінету генерального директора клубу, однак особисто [PERSON] не випускав його з приміщення після чого закрив двері на замок. Між спробами вийти з приміщення [PERSON] подзвонив у міліцію. З третьої спроби вийти з кабінету, відповідач, все-такий вийшов, однак отримав від [PERSON] поштовх в спину і удар ногою по нозі. Свідком цього, удару, як стверджує відповідач, є секретар генерального директора клубу. Після цього, відповідач з працівниками міліції, яких зустрів на вулиці прибув до райвідділу, де і склав заяву. Саме цю інформацію відповідач і надав інтернет-виданню. 05.09.2015р. представником позивача було подано заяву про уточнення позовних вимог, яку суд долучив до матеріалів справи. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача, в якому представник позивача позовні вимоги підтримує в повному та просить суд слухати справу за наявними матеріалами та без участі позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав клопотання про слухання справи у відсутності представника. Відповідно до вимог 157, 169 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши пояснення сторін, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно витягу з Інтернет-сторінки http://football.ua стаття розміщена за посиланням http://football.ua/ukraine/news/240866.html в 13\~год. 05\~хв. 22.06.2014 року. Також ця інформація була розміщена і в інших Інтернет-виданнях, зокрема, (http://newsme.com.ua/ua/sport/football/2509858/, http://www.footboom.com/ukrainian/high/22-06-2014-Volodymyr-Hudyma-Dovelosia-vyklykaty-militsiiu-Dedyshyn-zachyniav-mene-a-potim-udaryv.html, http://news-vendor.com/news/2610551). У тексті статті Відповідачем, окрім іншого, зазначено, що: «… [PERSON] мене не відпускав: почав штовхати, двічі він зачиняв мене в кабінеті, тож навіть довелося викликати міліцію, аби мене випустили. … він мене наздогнав, виштовхнув, облаяв і насамкінець вдарив, "послав" якнайдалі та сказав, щоб більше мене не бачив тут узагалі.…». Статтею 3 Конституції України \~передбачено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст.32 Конституції України\~кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань кореспондується з обовязком не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію, що випливає із положень статті 68 Конституції України. Положеннями\~ст.15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Стаття 277 ЦК України вказує, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Згідно з ст. 299 ЦК Українифізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009р., зокрема п.15, під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Зокрема, в судовому засіданні 16.12.2014р. був допитаний в якості свідка події [PERSON] - начальник юридичного відділу у ТзОВ Клуб професійного футболу Карпати, який був очевидцем події. Зокрема, він вказує на те, що [PERSON] та ще один футболіст, дійсно були запрошені в кабінет позивача для розмови, однак все інше не відповідає дійсності. Свідок [PERSON] - секретар-референт у ТзОВ Видавничий Дім[PERSON] Холдінг, вказує на те, що вона чула в кабінеті розмову в підвищених тонах, коли виходив відповідач з кабінету, він зачепив рюкзаком підставку, яка впала на підлогу. Також говорить про те, що подія відбувалась перед обідом, в кабінеті [PERSON], в кабінеті знаходились тільки двоє, а саме [PERSON] і [PERSON]. [PERSON] вказує на те, що це була просто розмова в підвищених тонах, а не сварка, [PERSON] заходив в цей час в кабінет, [PERSON] не була присутня коли позивач щось наказував. На замок двері позивач не закривав, свідком поштовху вона не була і поштовху не було, оскільки відповідач сам вийшов з кабінету. Свідок [PERSON] технічний директор у ТзОВ Клуб професійного футболу Карпати, стверджує, що він приніс документи в кабінет позивача і дав підписати відповідачу, на що він відмовився їх підписувати, вибіг з кабінету на балкон та почав десь дзвонити. В даний час в кабінеті також перебував [PERSON], який підписав угоду про припинення. Також [PERSON] вказує на те, що нецензурно ніхто не висловлювався і двері були відкриті, а не зачинені на замок. За час його перебування в кабінеті ніяких штовхань не було. Відповідач вибіг на балкон після того як кричав на нього позивач, розмова була підвищених тонах. Свідок [PERSON], який працює у дитячо-юнацькому проекті у ТзОВ Клуб професійного футболу Карпати, говорить про те, що в 11 год. відповідач та [PERSON] прийшли до нього і почали говорити про розірвання контракту, [PERSON] завів їх в кабінет позивача, [PERSON] подякував за роботу позивачу та розірвав контракт, а [PERSON] залишився розмовляти з [PERSON] Свідок вказує, що [PERSON] сидів за столом і ніхто не виражався нецензурною лексикою. Беручи до уваги показання свідків по справі, суд вважає інформацію, яка була подана позивачем у мережу інтернет про [PERSON] недостовірною, оскільки, вона не відповідає дійсності та викладена неправдиво, містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). З'ясувавши обставин справи, дослідивши в судовому засіданні докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, заслухавши пояснення свідків по справі, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи заяву позивача про уточнення позовних вимог, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. Судові витрати за правилами ст.88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved