Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Заявники звернулась до суду із спільною заявою, де просять суд розірвати шлюб між ними, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують та вони не мають наміру проживати в подальшому однією сім"єю. В судове засідання Заявники не з"явилися, але надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, та підтримання заяви в повному обсязі. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає спільну заяву подружжя такою, що підлягає задоволенню. Задовольняючи заяву, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 червня 2012 року у виконавчому комітеті Української міської ради Обухівського району Київської області, актовий запис № 42 від 23 червня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с 6). Від шлюбу у подружжя народилась донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Також встановлено, що заявники домовились та уклали відповідний договір про їх участь у вихованні та утриманні дітини, де зазначено, що батько буде брати про участь у вихованні та утриманні дитини. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин,примушування до їх збереження є порушення права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved