Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 13 березня 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Біляївської міської ради Одеської області (далі - відповідач) про визнання права власності у порядку спадкування на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну частку (пай). 2. Позов обґрунтував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері. Мати за життя набула право власності на земельну частку (пай) розміром 3,31 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться у КСП «Промінь» в місті Біляївка Одеської області. Однак, за життя мати не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), як член колективного сільськогосподарського підприємства в результаті паювання земель колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь», оскільки померла. Спірна земельна ділянка належала КСП «Промінь» на підставі Державного акту на право колективної власності на землю. Зі списку пайовиків на отримання земельних і майнових паїв по КСП «Промінь» і передання згідно договорів ЧП Агрофірма «Промінь» вбачається, що під номером 40 значиться [PERSON] , на ім`я якої 31.02.1999 року на підставі рішення Біляївської районної державної адміністрації № 362/97 від 12.12.1997 року був виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії № [NUMBER] в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) розміром 3.31 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). З вказаного Сертифікату вбачається, що він виготовлений на ім`я [PERSON] та посвідчує її право на земельну частку (пай) площею 3.31 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь», але вона не встигла його отримати, оскільки померла [INFO] . Після смерті матері також залишився житловий будинок з надвірними спорудами: літньою кухнею, сараєм, гаражем та огорожею, що розташований в [ADDRESS] . Відповідно до заповіту від 07.05.1986 року мати заповідала все своє майно позивачу. З метою оформлення своїх спадкових прав на вищевказане спадкове майно позивач звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну частку (пай) йому було відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на вищевказане спадкове майно та рекомендовано звернутись до суду. Оскільки, право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформленого свідоцтва на право власності на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцю оформити свідоцтво про право на спадщину, а тому позивач змушений звернутись з позовом до суду. 3. Відповідач відзив на позов не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Позивач у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив проводити судове засідання без його участі. (а.с. 63) 5. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій просив проводити судове засідання без його участі. (а.с. 55) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 6. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2019 року, цивільну справу № 496/928/19, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. 7. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 15 березня 2019 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання. 8. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 18 червня 2019 року було закрито підготовче провадження та призначено до розгляду справу. 9. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 10. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , мати позивача - [PERSON] померла [INFO] . (а.с. 8) 11. У довідці Виконавчого комітету Біляївської міської ради за вих. № 549 від 12.02.2018 року вбачається, що на день смерті [PERSON] , померлої [INFO] разом з нею за адресою [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - син та [PERSON] , 1968 року народження - невістка. (а.с. 9) 12. Мати позивача - [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала у [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Біляївської міської ради за вих. № 461 від 05.02.2018 року. (а.с. 10) 13. [PERSON] , згідно заповіту від 07.05.1986 року, який посвідчений державним нотаріусом Корольовою Т.О., заповіла усе майно де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те що на день її смерті буде належати синові, тобто позивачу по справі. (а.с. 11) 14. Сертифікат на право на земельну частку (пай) № [NUMBER] , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 531 від 31 березня 1999 року, виданого на підставі рішення Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 12.12.1997 року № 362/97 був виданий на [PERSON] , тобто на мати позивача. (а.с. 12) 15. З технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що станом на 16.03.2018 року він складається з таких приміщень: коридор площею 6,8 кв.м, котельна площею 4,5 кв.м., житлова кімната площею 7,9 кв.м., житлова кімната площею 10,4 кв.м., житлова кімната площею 25,5 кв.м., санвузол площею 3,9 кв.м., кухня площею 8,3 кв.м. та рік будови є 1980. (а.с. 13-16) 16. Зі списку пайовиків на отримання земельних і майнових паїв по КСП «Промінь» і передання згідно договорів ЧП Агрофірма «Промінь» вбачається, що під номером 40 значиться [PERSON] , на ім`я якої [INFO] року на підставі рішення Біляївської районної державної адміністрації № 362/97 від 12.12.1997 року був виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії № [NUMBER] на земельну частку (пай) розміром 3.31 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). (а.с. 17-19) 17. У відповіді КП «БТІ» ОМР за вих. 1646-11/597 від 23.02.2018 року на запит державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори - Шевченко Ю.А. зазначено, що станом на 31.12.2012 року, згідно до архівів реєстрація права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] не проводилась. (а.с. 21) 18. Листом державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Шевченко Ю.А. № 670/02-14 від 20.02.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як ним не надано правовстановлюючі документи на спадкове майно та відсутня державна реєстрація права власності на зазначене нерухоме спадкове майно, через що за для визнання права власності на спадкове майно було рекомендовано звернутись до суду. (а.с. 22) 19. Згідно до спадкової справи № 87/2018, інших спадкоємців, крім позивача, після смерті [PERSON] , немає. (а.с. 35-45) 20. У акті депутата Біляївської міської ради - [PERSON] від 24.12.2019 року зазначено, що адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою позивач проживав усе своє життя разом зі своєю матір`ю, за життя матері, був повним господарем будинку, вів господарство, доглядав за будинком (здійснював поточні та капітальні ремонти), обробляв ділянку. Усі договори щодо водопостачання, газопостачання, електропостачання укладені з позивачем, який вважав та вважає себе власником незважаючи на те, що правовстановлюючі документи втрачені. (а.с. 62) V. Оцінка Суду. 21. Положеннями статей 15, 16 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), статтею 4 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. 22. Таким чином, визнання права власності є самостійним майновим правом та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову зареєструвати вказане майно, не може бути захищене в інший спосіб. 23. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 24. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 25. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 26. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. 27. Заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). 28. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу 29. У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 30. Так, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 31. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). 32. Як, встановлено судом після смерті матері позивача [PERSON] залишилась спадщина до якої входить: житловий будинок з надвірними спорудами та земельна частка (пай). 33. Згідно з заповіту [PERSON] заповіла усе своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те що на день її смерті належало - своєму синові [PERSON] 34. Судом з достовірністю встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , однак отримати свідоцтво про право на спадщину в установленому законом порядку через нотаріальну контору він не має можливості через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок, що підтверджується матеріалами справи, які доводять факт належності спадкодавцю права власності на вказану нерухомість. Крім того, позивачем доведено факт його постійного проживання разом із спадкодавцем, на час відкриття спадщини, за місцем свого мешкання. Тому, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, він вважається таким, що прийняв спадщину. 35. Крім того, спадкодавець [PERSON] була членом КСП «Промінь» та за життя фактично набула право на земельну частку (пай), оскільки була включена в Списки членів КСП «Промінь», які мають право на земельний пай, але сертифікат за життя не отримала. 36. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). 37. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). 38. Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. 39. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. 40. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР ( 1540-06 ). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (2768-14) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. 41. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. 42. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. 43. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону «Про колективне сільськогосподарське підприємство» держава гарантує додержання прав і законних інтересів підприємства та його членів. 44. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). 45. Пленум Верховного Суду України у п. 23 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7, роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 46. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, не зареєстровано у встановленому законом порядку, на момент смерті [PERSON] та ніким не оспорюється, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити і визнати за позивачем право власності на вказаний будинок, у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 47. До того ж, суд вважає, що оскільки право власності [PERSON] на право на земельну частку (пай) також ніким не оспорюється, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити і визнати за позивачем право власності на земельну частку (пай) розміром 3,31 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) № [NUMBER] , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 531 від 31 березня 1999 року, виданого на підставі рішення Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 12.12.1997 року № 362/97 у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] .

Outcome: approved