Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 28.09.1997 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Вінницькому відділі реєстрації актів громадського стану, актовий запис № 2288. Від шлюбу у сторін народилася двоє дітей, зокрема [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Спільне сімейне життя не склалось по причині того, що у нього з відповідачкою з різних причин виникають сварки та непорозуміння, у них різні погляди на життя, вони не підходять один одному за характером. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, її подальше збереження є недоцільним та буде суперечити їх інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак через канцелярію суду подав заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу у його відсутність. Також просить сплату судового збору залишити за ним (а.с. 16). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак через канцелярію суду подала заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу у її відсутність. Також у заяві виклала своє клопотання, у якому просила після розірвання шлюбу залишити за нею її дівоче прізвище "Захаревич" (а.с. 15). Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Дослідивши заяви сторін та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 28.09.1997 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-АМ 006013, виданого Вінницьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 2288 (а.с. 4). Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин. Подальше існування сім'ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім'ї. Також судом встановлено, що у сторін відсутні суперечності щодо питання про місце проживання їх спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки між позивачем та відповідачем досягнуто спільної згоди про те, що після розірвання шлюбу діти будуть проживати разом із позивачем (а.с.15,16). Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 243,60 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Однак, позивач у свої заяві заявив про відсутність претензій щодо стягнення судового збору з відповідача на його користь. У такому випадку судовий збір не підлягає стягненню на його користь.

Outcome: approved