Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Керівник Бершадської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління соціальної та молодіжної політики Бершадської районної державної адміністрації звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь Управління соціальної та молодіжної політики Бершадської районної державної адміністрації кошти в сумі 4068 грн. 67 коп. та на користь Управління державної казначейської служби України в Бершадському районі кошти в сумі 30086 грн. 86 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що слідчим відділенням Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області здійснювалось досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження № 12019020090000154 від 05.04.2019 за фактом вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. За результатом досудового розслідування до Бершадського районного суду Вінницької області відносно [PERSON] скеровано обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості. Під час розгляду кримінального провадження № 126/885/19 Бершадським районним судом Вінницької області установлено, що згідно абзацу 4 п. 33 Порядку призначення і виплати держаної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 року (далі - Порядок), жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, право на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має. Однак, [PERSON] з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям за рахунок бюджетних коштів, яка відповідно до абзацу 1 п. 36 Порядку надається одиноким матерям та призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно, якій було відомо про вищезазначені вимоги законодавства, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману працівників управління соціальної та молодіжної політики Бершадської районної державної адміністрації, що знаходиться за адресою: м. Бершадь Бершадського району Вінницької області, вул. Миколаєнка, буд. №25, 14.01.2016, 11.07.2016, 10.01.2017, 14.06.2017, 13.12.2017, 13.06.2018 та 18.12.2018 подала працівникам вказаної установи заяви «Про призначення усіх видів соціальної допомоги» відповідної форми, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України № 441 від 21.04.2015 року. Окрім того, [PERSON] додала довідки видані Війтівською сільською радою про склад сім`ї, не вказуючи інформацію про те, що чоловік з яким вона постійно проживає, а саме [PERSON] , являється біологічним батьком її дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з яким вони проживаючи спільно, ведуть спільне господарство та спільно виховують дітей та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, у якій відсутні відомості про те, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Вказані заяви, подані [PERSON] стали підставою для призначення та безпідставних щомісячних виплат [PERSON] допомоги, як одинокій матері на дітей, починаючи з 01.04.2016 року по квітень 2019 року. На підставі вказаних заяв, [PERSON] шляхом отримання щомісячних виплат, заволоділа бюджетними коштами у виді державної соціальної допомоги одинокій матері на малолітню дитину, з квітня 2016 року по квітень 2019 року в розмірі 34155, 53 грн., спричинивши державі майнової шкоди на вказану суму. За результатами розгляду вказаного вище кримінального провадження вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 04.06.2019, який набрав законної сили 05.07.2019, [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді штрафу. Прокрор Круковська Г.М. та представник управління соціальної та молодіжної політики Бершадської райдержадміністрації Франківська Н.В. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд встанови наступне. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 04.06.2019 року [PERSON] визнано виною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначено покарання, визначене в угоді про визнання винуватості у вигляді штрафу в дохід держави. Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вироком встановлено, що згідно абзацу 4 п. 33 Порядку призначення і виплати держаної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 року (далі - Порядок), жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, право на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має. Однак, [PERSON] з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям за рахунок бюджетних коштів, яка відповідно до абзацу 1 п. 36 Порядку надається одиноким матерям та призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно, якій було відомо про вищезазначені вимоги законодавства, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману працівників управління соціальної та молодіжної політики Бершадської районної державної адміністрації, що знаходиться за адресою: м. Бершадь Бершадського району Вінницької області, вул. Миколаєнка, буд. №25, 14.01.2016, 11.07.2016, 10.01.2017, 14.06.2017, 13.12.2017, 13.06.2018 та 18.12.2018 подала працівникам вказаної установи заяви «Про призначення усіх видів соціальної допомоги» відповідної форми, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України № 441 від 21.04.2015 року. Окрім того, [PERSON] додала довідки видані Війтівською сільською радою про склад сім`ї, не вказуючи інформацію про те, що чоловік з яким вона постійно проживає, а саме [PERSON] , являється біологічним батьком її дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з яким вони проживаючи спільно, ведуть спільне господарство та спільно виховують дітей та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, у якій відсутні відомості про те, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказані заяви, подані [PERSON] стали підставою для призначення та безпідставних щомісячних виплат [PERSON] допомоги, як одинокій матері на дітей, починаючи з 01.04.2016 року по квітень 2019 року. На підставі вказаних заяв, [PERSON] шляхом отримання щомісячних виплат, заволоділа бюджетними коштами у виді державної соціальної допомоги одинокій матері на малолітню дитину, з квітня 2016 року по квітень 2019 року в розмірі 34155, 53 грн., спричинивши державі майнової шкоди на вказану суму. Розмір шкоди також підтверджено матеріалами справи. Із матеріалів кримінального провадження та вироку суду вбачається, що під час розгляду справи в суді цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався і не вирішувався. Добровільно відповідач шкоду, заподіяну злочином не відшкодувала. Відповідно до вимог частини 7 статті 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальній справі, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Статтею 121 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Як вбачається з листа від 10.07.2019 року №31-3027 вих - 19 Бершадська місцева прокуратура звернулася до начальника Управління соціальної та молодіжної політики Бершадської районної державної адміністрації Гаврилишиної Л.І. з метою вирішення питання про представництво інтересів держави та просила повідомити чи відшкодовано на даний час майнову шкоду заподіяну злочином, зазначити чи вживалися УСПМ будь-які заходи для стягнення з [PERSON] майнової шкоди, зазначити повні реквізити рахунків, а також повідомити чи не заперечують вони проти представництва інтересів управління прокурором. Своїм листом від 15.07.2019 року №1750 Управління соціальної та молодіжної політики Бершадської районної державної адміністрації надало відповідь, що майнова шкода не відшкодована та вони не заперечують проти представництва їх інтересів прокурором. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абз.1 п. 2 постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Враховуючи, що відповідачем заподіяну злочином матеріальну шкоду не відшкодовано, суд дійшов висновку щодо задоволення позову про відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі. Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що із врахуванням приписів ст. 141 ЦПК України та звільнення позивача від сплати судового збору по даній справі, є підставою для стягнення із відповідача 1 921 грн. судового збору в дохід держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved