Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду 15.07.2016 року з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2007 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені з 07.06.2016 року, спільно поджружжя не проживає так, як відповідач вживає спиртні напої, веде себе неадекватно на грунті чого виникають сімейні скандали. Відповідач періодично працює, отримує пенсію але кошти на утримання дітей не надає, а тому позивач вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 40% з усіх видів заробітку та доходів до досягнення ними повноліття. Позивачка у судове засідання не з"явилась, надала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку,причину своєї неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з винесенням заочного рішення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.11.2007 року відділом РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київськоїобласті за актовим записом №2100. Сторони спільно не проживають з червня 2016 року. Від шлюбу подружжя мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] ( а.с.8-9). Фактичні шлюбні відносини сторони припинили, діти знаходяться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. На час розгляду судом справи неповнолітні діти проживають з матір»ю та знаходяться на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач не надає постійну, регулярну допомогу на утримання дітей хоча отримує пенсію та має періодичні заробітки. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері , батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку ( доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів у даній справі суд враховує матеріальне становище платника, що він є особою працездатного віку і може забезпечити належний рівень утримання своїх дітей; що він не має інших аліментних зобов»язань, а також те, що на його утриманні не перебувають інші особи, оскільки доказів на спростування зазначених обставин суду не надано. Оскільки суду не надано документів про стан здоров»я сторін та неповнолітніх дітей, суд не досліджує зазначені обставини справи. Суд при вирішенні даної справи суд керується нормами ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, яка визначає, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі, докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 40% з усіх видів заробітку та доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в доход держави.

Outcome: approved