Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] і просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], визначені у твердій грошовій сумі у розмірі 2200 гривень щомісячно на двох дітей, починаючи з дня звернення з даною заявою до суду та до досягнення старшою дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона з 08 червня 2003 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], проте 21.08.2018 року подала до Гусятинського районного суду Тернопільської області позовну заяву про розірвання шлюбу. В даному шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні. В добровільному порядку відповідач не виконує свого обов'язку щодо утримання дітей, матеріальної допомоги на утримання [PERSON] та [PERSON] не надає, хоча має таку можливість, оскільки підробляє різноробочим та має стабільний дохід. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте, подала до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується оголошеннями на офіційній веб-сторінці Гусятинського районного суду Тернопільської області. Про поважні причини неявки суд не повідомив, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також не подано відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 червня 2003 року в Старонижбірківській сільській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 03, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого повторно 27 травня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області, Україна. Сторони по справі є батьками двох дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 16 квітня 2004 року Старонижбірківською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 02 та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 25 квітня 2007 року Старонижбірківською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 05. Як вбачається з довідки про склад сім»ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 328, виданою 20 серпня 2018 року Васильковецькою сільською радою с.Старий Нижбірок, Гусятинський район Тернопільська область, дочка сторін по справі [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] зареєстровані та проживають в с.Старий Нижбірок, Гусятинського району Тернопільської області разом з матір»ю [PERSON], позивачкою по справі. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач [PERSON] у добровільному порядку не виконує свого обов'язку щодо утримання їх спільних дітей [PERSON] та [PERSON], матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць з 1 липня 2018 року становить 1944 гривень. Згідно з вимогами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Таким чином, з врахуванням положень ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 972 грн. (1944х 50%/100). Враховуючи вищезазначене, та те, що відповідач отримує нерегулярний дохід, є працездатним, його стан здоров»я задовільний, інших утриманців, крім дітей не має, приймаючи до уваги інтереси дітей та забезпечення їх гармонійного розвитку, розмір прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, суд приходить до переконання, що потрібно стягувати з відповідача, в користь позивачки, аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 2200 гривень щомісячно на двох дітей, починаючи з 21 серпня 2018 року до досягнення старшою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, вік, стан здоров"я дітей та потреби дітей, для забезпечення їх гармонійного розвитку, відсутність у відповідача інших утриманців. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач по справі [PERSON] є працездатною особою, має стабільний дохід, оскільки підробляє різноробочим. У відповідача на утриманні інших малолітніх чи неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не представлено суду та в судовому засіданні не здобуто жодних доказів, про те, що він за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків по утриманню дітей та сплачувати аліменти. Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Стягнути з відповідача в користь Держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок. На підставі наведеного, ст.ст. 141, 180, 181, 183, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved