Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач вказує, що 13 червня 1996 року помер її батько [PERSON], який до дня смерті проживав разом з нею по вулиці Річній, 13 в смт. Зеленогірське Любашівського району Одеської області. При розпаюванні земель КСП «Зеленогірське» Любашівського району Одеської області батько був включений до списків осіб, що мають право на земельну частку (пай). Однак, сертифікат про право на земельну частку (пай) йому не видали, так як він помер. Так як вона є спадкоємицею першої черги після смерті батька, частину спадщини оформила нотаріально, тому, просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 3.15 умовних кадастрових гектари із земель колишнього КСП «Зеленогірське» в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]. Представники відповідачів в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Із свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] помер 13 червня 1996 року (а.с ) Із списку осіб, які мають право на земельну частку пай із земель КСП «Зеленогірське», що затвердженні загальними зборами КСП згідно протоколу № 4 від 25 листопада 1995 року, видно, що до вказаного списку включено під № 920 [PERSON] (а.с. 10). З довідки відділу Держгеокадастру у Любашівському районі Одеської області від 26.10.2015 року видно, що Державний акт на право власності на землю був виданий 25 грудня 1995 року, серія ОД-25. Розмір земельної частки (паю) становить 3.15 умовних кадастрових гектари вартістю 62221,05 грн. Сертифікат на право на земельну частку (пай) [PERSON] не видавався (а.с. 12) Згідно Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі і пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. Враховуючи, що [PERSON] був внесений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), але не отримав за життя сертифікат на право на земельну частку (пай), суд вважає, що він мав право на отримання земельної частки (паю) із земель КСП «Зеленогірське» Любашівського району Одеської області, а тому вказане право входить до складу спадщини після його смерті. Із свідоцтва про народження та одруження позивачки видно, що вона дійсно є донькою померлого [PERSON] і відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в ред. 1963р.) є спадкоємицею першої черги після його смерті (а.с. 8,9). Згідно довідки Зеленогірської селищної ради Любашівського району Одеської області № 820 від 12.10.2015 року позивачка проживала разом із [PERSON] до дня його смерті, фактично вступила в управління спадковим майном відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в ред. 1963р.) (а.с. 7) Крім того, позивачка оформила спадщину на інше майно, яке залишилось після смерті батька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с. 13). За таких обставин, суд вважає, що позивачка дійсно має право на спадкування права на земельну частку (пай), що залишилось після смерті [PERSON], який помер 13 червня 1996 року.

Outcome: approved