Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому зазначив, що він перебував у шлюбі із [PERSON] від якого у них народився син - [PERSON], [INFO] В подальшому шлюб між ними було розірвано і з моменту припинення шлюбних стосунків дитина проживає з матір'ю. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.10.2007р. з нього було стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання сина у розмірі ? частини зі всіх видів його доходу і до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення набуло законної силі і примусово виконується на території Росії, де він мешкає. 17 жовтня 2009 року він вступив у шлюб з [PERSON] Від шлюбу [INFO] р. народився син - [PERSON]. В подальшому дружина [PERSON] звернулась до суду про примусове стягнення з нього аліментів на утримання їхнього сина і [INFO] р. мировим суддею Заводського району м. Орел було видано судовий наказ відповідно до якого з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини зі всіх видів його доходу. В подальшому рішенням мирового судді Заводського району м. Орел від 24.06.2013 р. було зменшено розмір аліментів, які було стягнуто з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] з ? частини до 1/6 частини з усіх видів доходу. Позивач зазначає, що на теперішній час в нього змінився сімейний та матеріальний стан, він одружився, у нього народився другий син, на утримання якого він сплачує аліменти. Крім того його дружина [PERSON] не працює так як доглядає за малолітнім сином і він змушений також утримувати і її. Таким чином вважає, що у зв'язку зі зміною його сімейного та матеріального стану, він має право на зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.10.2007р. на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] з ? частини з усіх видів його доходу до 1/6 такої частини. Відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] в якому просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 1/12 частині його щомісячного доходу на додаткові витрати, пов'язані з хворобою дитини і розвитком його творчих здібностей з часу подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі від якого у них народився син [PERSON]. В жовтні 2009 року шлюб між ними було розірвано і з цього часу дитина проживає разом з нею. За рішенням суду з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання сина. Дитину вона виховує сама, батько участі у вихованні дитини не приймає участь. Син має проблеми зі здоров'ям, страждає на атопічний дерматит, побутову грибкову алергію, сколіоз хребта, гастропатію, в зв'язку з чим потребує регулярного санаторно-курортного лікування, дієтичного харчування та масажу, крім того, перебуває на диспансерному обліку в зв'язку з аномалією прикусу. Дитина має здібності, які потребують розвитку; він відвідує колектив бального танцю, займається живописом, вивчає іноземні мови. Батько не приймає участі у додаткових витратах, які вона несе на лікування і на оздоровлення дитини; на розвиток його здібностей. Вважає, що у відповідності до вимог ст. 185 СК України батько повинен нести додаткові витрати на дитину. Тому просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 1/12 частині його щомісячного доходу на додаткові витрати, пов'язані з хворобою дитини і розвитком його творчих здібностей з часту подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач за первісним позовом і відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність, за участю його представника [PERSON] Просив суд задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, в задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом відмовити. Відповідач за первісним позовом і позивачка за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином відповідно до ст. 76 ЦПК України, надала суду заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність, за участю її представника адвоката [PERSON] Просила суд задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. У судовому засіданні представник позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному позову [PERSON] підтримав позовні вимоги по первісному позову у повному обсязі та просив їх задовольнити у повному обсязі. В задоволенні позовних вимог по зустрічному позову просив відмовити у повному обсязі так як вважає, що вони необґрунтовані. Зазначив, що позивачкою не надано суду у підтвердження понесених витрат на лікування та творчі здібності дитини платіжних документів по оплаті цих витрат. Вважає, що позивачка неправомірно ставить питання про стягнення не фактично понесених витрат, а передбачуваних витрат, які вона можливо понесе в майбутньому, що не передбачено діючим сімейним законодавством. Просив суд відмовити у зустрічному позові у повному обсязі. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі і просила в їх задоволенні відмовити. Зазначила, що ті обставини, на які посилається позивач в обґрунтування позову, не можуть бути прийняті до уваги. Те, що позивач утворив іншу сім'ю і у нього народилась друга дитина не можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів на утримання їхнього спільного сина. Вважає, що матеріальний стан позивача дозволяє йому матеріально утримувати обох дітей. Дії позивача спрямовані на те, щоб погіршити матеріальне становище дитини. Просила суд врахувати те, що відповідачка одна виховує сина і дбає про його здоров'я і всебічний розвиток. Син має проблеми із станом здоров'я і потребує лікування. Зазначила, що вона отримує заробітну плату, яка значно менша від заробітку позивача, тобто, дохід її сім'ї значно менший доходу сім'ї позивача, і зменшення розміру аліментів негативно відобразиться на матеріальному становищі дитині. Тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Як представник позивача [PERSON] по зустрічному позову підтримала позовні вимоги у повному обсязі і просила суд їх задовольнити. В обґрунтування позову зазначила, що позивачка перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі від якого у них народився син [PERSON]. В жовтні 2009 року шлюб між ними було розірвано і з цього часу дитина проживає разом з позивачкою. З [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина. Дитину вона виховує сама, батько участі у вихованні дитини не приймає участь. Син має проблеми зі здоров'ям, страждає на атопічний дерматит, побутову грибкову алергію, сколіоз хребта, гастропатію, в зв'язку з чим потребує регулярного санаторно-курортного лікування, дієтичного харчування та масажу, крім того, перебуває на диспансерному обліку в зв'язку з аномалією прикусу. Дитина має здібності, які потребують розвитку; він відвідує колектив бального танцю, займається живописом, вивчає іноземні мови. Батько не приймає участі у додаткових витратах, які вона несе на лікування і на оздоровлення дитини; на розвиток його здібностей. Вважає, що у відповідності до вимог ст. 185 СК України батько повинен нести додаткові витрати на дитину. Тому просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивачки на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 1/12 частині його щомісячного доходу на додаткові витрати, пов'язані з хворобою дитини і розвитком його творчих здібностей з часту подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні встановлено те, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, від якого народився [INFO] р. син [PERSON] .В подальшому шлюб між ними було розірвано і дитина залишилася проживати разом з матір'ю. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2007 року з [PERSON] було стягнуто аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO].н. з 07.09.2006р. і до його повноліття. Дане рішення набуло законної силі і було направлено на примусове виконання до РФ, де мешкає [PERSON] З квітня 2008 року і по теперішній час із заробітної плати [PERSON] стягуються аліменти відповідно до рішення суду. 17.10.2009 р. [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER], яке було видано Управлінням РАЦС адміністрації м. Орел. Від шлюбу у подружжя [INFO] р. народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], яке було видане 27.10.2011 р. Управлінням РАГС адміністрації м. Орел. Рішенням мирового судді Заводського району м.Орел від 24.06.2013 р. було зменшено розмір аліментів, які було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] з ? частини до 1/6 частини з усіх видів доходів. З довідки, яка була видана ВАТ Житлово-Експлуатаційне товариство №2 м. Орел вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З копію трудової книжки [PERSON] вбачається, що з листопада 2011 року по теперішній час вона не працює. Судом встановлено те, що [PERSON] відвідує гурток декоративно-прикладного мистецтва, замається живописом та відвідує дитячий колектив бального танцю, що підтверджується відповідними довідками. Також [PERSON] страждає на атопічний дерматит, побутову грибкову алергію, сколіоз хребта, гастропатію, має аномалію прикусу, що підтверджується відповідними медичними довідками. З наданих [PERSON] поштових переказів вбачається, що на протязі 2013 року вона отримувала від [PERSON] аліменти у середньому у розмірі 3600 грн. в місяць. З наданої [PERSON] довідки вбачається, що він має постійну роботу і заробіток. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення для справи. Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. При цьому для збільшення або зменшення розміру аліментів достатньо однієї з вказаних обставин, наприклад, зміни сімейного стану. Вказані положення викладені і в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» де зазначено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, змінився сімейний стан чи стан його здоров'я або матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. В судовому засіданні встановлено те, що після стягнення за рішенням Артемівського міськрайонного суду від 17.10.2007 р. у [PERSON] змінився його сімейний стан - він одружився і у нього [INFO] р. народився син [PERSON]. Крім того у позивача змінилось і матеріальне становище, а саме: він став сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , розмір яких на час ухвалення судового рішення складає 1/6 частку, а також виходячи із засад розумності і справедливості за якими неповнолітні діти не повинні залишатися у різному матеріальному становищі, є підстави для зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON], при цьому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] і визначити розмір аліментів у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів [PERSON] з дня набрання цим рішення законної сили, оскільки діти повинні утримуватись однаково, без переваги будь-кому. Не заслуговують на увагу доводи відповідача [PERSON] як на підставу відмови у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів те, що позивач [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини з огляду на те, що ця обставина не є підставою для відмови у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була поставлена, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч. ч. 2, 3 ст. 185 СК України). Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що у випадку стягнення виплат по додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (в тому числі хвороби) передбачених ст. 185 Сімейного Кодексу України, ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, які необхідно стягувати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Однак зі змісту доказів наданих суду позивачем [PERSON] не вбачається тривалість, періодичність чи необхідність лікування дитини до її повноліття. У матеріалах справи відсутній висновок компетентної медичної установи про встановлення конкретного діагнозу, що обумовлює необхідність у додаткових витратах, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо). Також позивачка [PERSON] не надала доказів які б містили дані про фактично затрачені кошти на лікування сина [PERSON] та на розвиток його здібностей. Також не надано суду розрахунок як понесених вже витрат, так і тих, що необхідні на майбутнє, або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. При вирішенні даного спору суд керується ст. 10 ЦПК України у відповідності з вимогами якої цивільне судочинство здійснюється на засадах загальності сторін. Судом сторонам були роз'яснені вимоги ст. 10 ч.4 ЦПК України щодо змагальності судового процесу. Відповідно до вимог статті 27 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи викладене суд вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини слід відмовити в зв'язку з безпідставністю заявлених вимог.

Outcome: approved