Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], третя особа - Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому, просила суд, визнати за позивачкою, право власності на приватизовану земельну ділянку площею 3,68 гектарів в межах згідно з планом, кадастровий номер 6325484000:01:000:0418, розташовану на території Коробочкинської сільської ради, Чугуївського району Харківської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з приватизованої земельної ділянки площею 3,68 гектара в межах згідно з планом, кадастровий номер 6325484000:01:000:0418, розташованої на території Коробочкинської сільської ради, Чугуївського району Харківської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] стали доньки: позивач по справі - [PERSON] та відповідач [PERSON]. Після смерті [PERSON] позивач фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавці дійсно проживала та була зареєстрована з нею за однією адресою. Відповідач, [PERSON], до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась, фактично із померлою не проживала, приймати спадщину не бажає. Однак при звернені позивача до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину, у видачі свідоцтва їй було відмовлено у зв'язку з тим, що [PERSON] не переоформила на себе, у встановленому законом порядку, право власності на спадкову земельну ділянку. У зв'язку з чим позивач, в порядку ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, змушена звернутись до суду, за захистом своїх прав, оскільки не може оформити та юридично закріпити за собою право власності на спадкове майно. Позивач , в судове засідання не з'явилась, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити. Відповідач, в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи - Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області, у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої проти задоволення позову не заперечував та просив проводити розгляд справи у його відсутності. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 18 липня 2008 року Коробочкинською сільською радою Чугуївського району Харківської області (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з приватизованої земельної ділянки площею 3,68 гектара в межах згідно з планом, кадастровий номер 6325484000:01:000:0418, розташованої на території Коробочкинської сільської ради, Чугуївського району Харківської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-XP №095977, виданого 02 січня 2002 року на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 10 грудня 2002 року №333, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №444 (а.с.9). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВМЕ №571661, виданим державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області 29 травня 2009 року, зареєстрованим в реєстрі за №1-2325 (а.с.10). [INFO] року [PERSON] померла, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №22, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 03 травня 2012 року виконавчим комітетом Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з приватизованої земельної ділянки площею 3,68 гектарів в межах згідно з планом, кадастровий номер 6325484000:01:000:0418, розташованої на території Коробочкинської сільської ради, Чугуївського району Харківської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВМЕ №571661, виданого державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області 29 травня 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-2325 (а.с.10). Згідно статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, згідно статті 1258 ЦКУ право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово. Згідно статті 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] стали доньки: возивач, [PERSON] та відповідач, [PERSON] Родинні зв'язки між [PERSON] та [PERSON] підтверджується: свідоцтвом про народження [PERSON], серії [NUMBER], виданим 07 травня 1977 року (а.с.12), відповідно до якого матір'ю [PERSON] записана [PERSON], та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 26 листопада 1994 року Коробочкинською сільською радою Чугуївського району Харківської області (а.с.13), відповідно до якого [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно ч. 1, 3, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла її донька, позивач - [PERSON], оскільки на момент смерті спадкодавці дійсно проживала та була зареєстрована з нею за однією адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області від 04.02.2014 року №02-41/146 (а.с.14). Відповідач, [PERSON], до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до Глави 10 п. 4.9, 4.10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" свідоцтво про право на спадщину видається на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Згідно з частиною 3 статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. П. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року N7 встановлено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно Наказу Міністерства юстиції України №914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. Враховуючи викладене, відповідно до ст.ст. 1218, 1223, 1261, 1268, 1269, 1297, 1298 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 169, 209, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, -

Outcome: approved