Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

І.Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] в обґрунтування вимог заяви про встановлення факту, що має юридичне значення покликається на те, що 03 лютого 2004 року Березнівською районною державною адміністрацією, [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю серії І-РВ №037847, згідно якого їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,78 га на території Полянської сільської ради Березнівського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства. Даний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №373.18 січня 2021 року, звернулася до відділу ЦНАП Березнівської міської ради з метою проведення держаної реєстрації земельної ділянки, однак при перевірці документів було виявлено розбіжності, а саме: згідно паспорта громадянина України, моє прізвище, ім`я та по батькові значиться як « [PERSON] », а у вищезазначеному державному акті її дані значаться як « [PERSON] ».Чому існує така розбіжність в документах їй невідомо. Коли звернувся із усною заявою до Березнівської районної державної адміністрації з проханням виправити допущену помилку, однак у зв`язку із відсутністю відповідних бланків державних актів їй було відмовлено. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 25 лютого 2021 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, згідно письмової заяви представник заявника- [PERSON] просить провести розгляд справи у відсутності заявника та представника, вимоги заяви підтримує повністю. Представник заінтересованої особи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просять справу розглядати без його участі, не заперечує щодо задоволення заяви . Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. 03 лютого 2004 року Березнівською районною державною адміністрацією, [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю серії І-РВ №037847, згідно якого їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,78 га на території Полянської сільської ради Березнівського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства. Даний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №373. Факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме державного акту серії [NUMBER] , підтверджується її паспортом серії [NUMBER] , де слід звернути увагу на те, що прізвище та ім`я [PERSON] співпадають з прізвищем, ім`ям у державних актах. Однак у її паспорті по батькові зазначено « [PERSON] », що не збігається із по батькові, яке зазначене у вищезазначеному документі « [PERSON] ». Аналогічно, заслуговує на увагу обставина, що з дня видачі державного акту, тобто з 03 лютого 2004 року по теперішній час, [PERSON] як власник постійно користується цією земельною ділянкою, обробляє і збирає урожай для власних потреб. Факт, що [PERSON] є власником цієї земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Полянської сільської ради Березнівського району, підтверджується письмовими поясненнями свідків , а саме: [PERSON] жителька [ADDRESS] ; [PERSON] житель [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що розбіжності у написанні по-батькові заявниці в архівних довідках унеможливлює призначення їй пенсійних виплат. Згідно положень п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Європейський суд з прав людини, надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод неодноразово зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що на підтвердження заяви надані належні, достовірні, допустимі докази, які не викликають сумніву у суду і є достатніми для встановлення юридичного факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документу. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved