Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Приазовського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить визначити додатковий строк в три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлої 11 січня 2017 року. Заява обґрунтована тим, що 11 січня 2017 року в с. Олександрівка Приазовського району Запорізької області померла [PERSON]. За життя [PERSON] склала два заповіти, якими заповідала позивачу дві земельні ділянки площею 11,76 га та 11,701 га для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради. У встановлений законодавством шестимісячний строк позивач з заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріальної контори не звертався, оскільки вони з померлою не були родичами і практично не спілкувались. Тому він не знав про смерть [PERSON] та про відкриття спадщини. Про її смерть позивач випадково дізнався 02 грудня 2017 року, приїхавши в с. Волна для зустрічі з померлою перед новорічними святами. Крім того, у зв'язку з викладеним він не мав навіть свідоцтва про смерть [PERSON] та не міг подати його нотаріусу. Повторне свідоцтво йому було видане тільки 08 грудня 2017 року. Після зазначених обставин та після отримання свідоцтва про смерть [PERSON] позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак 15.12.2017 року нотаріусом було відмовлено йому у прийнятті заяви про прийняття спадщини, оскільки він пропустив встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Його представник [PERSON] надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та участі позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач [PERSON] сільська рада, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання уповноваженого представника не направила, відзив на позовну заяву не надіслала. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання 08.02.2018 року та в судове засідання 01.03.2018 року не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надіслав. Судові повістки направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем проживання і були повернуті підприємством поштового звязку через закінчення терміну зберігання. Приймаючи до уваги згоду позивача на заочний розгляд справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.ст. 280-283 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 січня 2017 року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 411690 від 08 грудня 2017 року, виданим повторно. На підставі заповіту, складеного [PERSON] 12.12.2012 року і посвідченого державним нотаріусом Приазовської районної державної нотаріальної контори [PERSON], спадкоємцем земельної ділянки площею 11,76 гектарів, розташованої на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, після її смерті є позивач [PERSON], [INFO]. На підставі заповіту, складеного [PERSON] 10.08.2015 року і посвідченого секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради [PERSON], спадкоємцем земельних ділянок площею 0,059 гектарів та 11,701 га, розташованих на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області, після її смерті є позивач [PERSON], [INFO]. Відповідно до інформації завідчувача Приазовської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 02.02.2018 року, наданої на запит суду, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Письмовим поясненням нотаріуса від 15.12.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини, який був пропущений позивачем. Згідно з довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 14.12.2017 року № 1968, [PERSON] була зареєстрована та постійно мешкала з 1969 року по день смерті 11.01.2017 року за адресою: село Волна, вул. Степова, буд. 17, Приазовського району Запорізької області. Мешкала одна. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON], [INFO], який мешкає в селі Надеждине Приазовського району Запорізької області, вул. Гагаріна, 46. Звісним спадкоємцем є син померлої - [PERSON], [INFO], який мешкає в с. Волна Приазовського району Запорізької області, вул. Степова, 15. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до розяснень, які містяться у\~Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Беручи до уваги нетривалість пропущеного строку для прийняття спадщини, а також те, що позивач не знав про смерть спадкодавця, а отже не був обізнаний про наявність підстав для подання заяви про прийняття спадщини, відсутність у позивача свідоцтва про смерть, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому позов підлягає задоволенню. Строк у три місяці суд вважає достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Оскільки виникнення даного спору не повязано з діями відповідачів, суд вважає, що даний спір виник внаслідок неправильних дій позивача, який хоча і з поважних причин, але все ж таки не прийняв спадщину у встановлений строк, і тому в силу ч. 9 ст. 141 ЦПК України покладає на нього судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved