Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення коштів у сумі 149603,59 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що йому відкрито картковий рахунок, який обслуговується карткою №5218572211177477 в ПАТ КБ «ПриватБанк». На картковому рахунку знаходяться його власні кошти в сумі 149\~603,59 грн., рахунок використовує для споживчих потреб. З 17 січня 2015 року позивач не може отримати належні йому кошти, що знаходяться на платіжній картці, оскільки Відповідачем було накладено обмеження щодо здійснення видаткових операцій. На звернення позивача щодо зясування причин обмеження видаткових операцій по картковому рахунку, Відповідач пояснив, що у випадку, якщо валюта операції відрізняється від валюти Картрахунку, сума операції конвертується у валюту Картрахунку за обмінним курсом ПАТ КБ «Приватбанк», що діє на дату проведення операції. Однак, внаслідок технологічного збою в системі, який мав місце під час проведення операцій, остання проводилася за значно заниженим курсом. Внаслідок чого виникла дебіторська заборгованість, яку клієнт зобовязується погасити протягом 30 днів з моменту її виникнення. 11 лютого 2015 року Позивач повторно звернувся до Головного управління ПАТ КБ «Приватбанк» зі заявою надати йому інформацію щодо підстав виникнення заборгованості в розмірі 133\~505,22 грн. та детальний розрахунок такої заборгованості, а також причин блокування видаткових операцій по картці. Однак, не отримавши відповіді, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк», в свою чергу, надав заперечення на позовну заяву, зазначивши, що банк зобовязаний вчиняти для клієнта користувача картки лише операції з обовязковим використанням електронного платіжного засобу, а зупинення права використовувати електронний платіжний засіб не припиняє взаємних зобовязань Клієнта та Банку, у звязку з чим Позивач не вправі заявляти вимоги про стягнення коштів. Представник позивача у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в уточненій позовній заяві, просив їх задовольнити. Представник Відповідача взяв участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Вважає вимоги безпідставними, просить відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, позивач має поточний рахунок, який обслуговується карткою №5218572211177477 в ПАТ КБ "ПриватБанк", на якому знаходяться його грошові кошти в сумі 149\~924,59 грн. З 17.01.2015 року позивач дізнався, що відповідач в односторонньому порядку припинив видачу коштів з рахунку позивача без належного повідомлення останнього. Судом встановлено, що 22 січня 2015 року [PERSON] в досудовому порядку звертався до Головного управління ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою-вимогою про розяснення причин обмеження операцій по картковому рахунку та усунення перешкод у користуванні, розпорядженні грошовими коштами на поточному рахунку. 02.02.2015 року [PERSON] отримав відповідь на дане звернення №20.1.0.0.0/7-20150128/0357, у якому розяснено, що блокування рахунку відбулося у звязку з збоєм у системі,внаслідок чого у Позивача виникла заборгованість. 11 лютого 2015 року [PERSON] повторно звернувся до Головного управління ПАТ КБ «ПриватБанк» із вимогою розяснити підстави виникнення заборгованості, надати детальний її розрахунок, а також причини блокування карткового рахунку. Однак, відповіді не отримав, у звязку з чим звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.11 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Нормою ст. 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом. Відповідно до ст.14.13 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» право використовувати електронний платіжний засіб може бути призупинене або припинене емітентом відповідно до умов договору в разі порушення користувачем умов використання електронного платіжного засобу. Призупинення або припинення права користувача використовувати електронний платіжний засіб не припиняє зобов'язань користувача й емітента, що виникли до часу призупинення або припинення зазначеного права. Відповідно до п.12 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» постанови Національного Банку України №705 від 05.11.2014 року емітент має право прийняти рішення про зупинення здійснення операцій з використанням певного електронного платіжного засобу, а також про вилучення електронного платіжного засобу за наявності обставин, що можуть свідчити про незаконне використання електронного платіжного засобу та/або його реквізитів, значно збільшеного ризику неспроможності платника виконати своє зобов'язання щодо сплати кредиту та процентів за ним, в інших випадках, установлених договором. Зупинення або припинення права користувача використовувати електронний платіжний засіб не припиняє зобов'язань користувача й емітента, що виникли до часу зупинення або припинення зазначеного права. Емітент зобов'язаний інформувати користувача про зупинення права використовувати електронний платіжний засіб та причини такого зупинення в спосіб, установлений договором, у разі можливості перед тим, як право використовувати електронний платіжний засіб буде зупинено, і негайно після цього, якщо надання такої інформації не скомпрометує об'єктивно виправданих заходів з безпеки або якщо це не заборонено законодавством України. Відповідно до п.2.1.1.9.2. Умов і правил використання платіжних карт Приватбанку банк має право у випадку порушення умов використання кредитних карт та/чи Умов банківського обслуговування при виникненні простроченої заборгованості на рахунку Картки, заборгованості, яка перевищує ліміт овердрафта (при його наявності), або ж при виникненні ситуації, яка може спричинити збитки для Банку чи для Клієнта або порушення чинного законодавства, а також у випадках, передбачених Умовами банківського обслуговування призупинити або зупинити дію Картки, а також вжити всіх необхідних для цього заходів. Пунктом 1.1.3.2.3. Умов банківського обслуговування, розміщених на офіційному сайті ПАТ КБ «Приватбанк» передбачено, що у випадку порушення держателем або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов Договору та/або у випадку виникнення овердрафта Банк має право призупинити розрахунки по картці (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення вказаних порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній Банком частці у випадку невиконання держателем та/або довіреною особою держателя своїх боргових зобовязань та інших обовязків за договором. Однак, Відповідач не надав суду жодних доказів щодо наявності у Позивача заборгованості, яка виникла внаслідок конвертації валюти за неправильним (заниженим) курсом. Відсутні також будь-які обґрунтування розміру такої заборгованості. Чинним законодавством України та іншими банківськими правилами не передбачено такої підстави блокування карткового рахунку як виникнення заборгованості, внаслідок конвертування валюти по заниженому курсу. Поза тим, Відповідачем підтверджено, що таке помилкове конвертування відбулося через збій у системі, а відповідно вини Позивача у відповідних діях не вбачається. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, приймаючи до уваги, що в судовому засіданні підтверджено факт заблокування відповідачем картки позивача без повідомлення останнього, при цьому стороною відповідача в обґрунтування правомірності такого заблокування та своєї правової позиції щодо підстав такого блокування не доведено, тому суд вважає дії відповідача щодо обмеження права розпорядження коштами позивача на його рахунках, а також права користування такими рахунками шляхом їх блокування безпідставними, а позовні вимоги щодо усунення перешкод в користуванні рахунками обґрунтованими, що зумовлює задоволення позову. Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved