Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень представника органу опіки та піклування Нетішинської міської ради в судовому засіданні, [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень був проведений в порядку, передбаченому ч.1 ст.135 СК України за заявою матері. З грудня 2011 року по травень 2012 року малолітній [PERSON] перебував на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, через невиконання матір'ю батьківських обов'язків. В квітні 2014 року дитину повторно взято на обліку служби у справах дітей, оскільки відповідачка зловживала алкогольними напоями, не піклувалася про життя та здоров'я сина, дитина не відвідувала дошкільний навчальний заклад. З 2014 року відповідачка самоусунулася від виконання батьківських обов'язків щодо сина [PERSON], а в травні 2015 року зібравши речі пішла з дому, залишивши дитину на бабу [PERSON] З того часу мати малолітнього [PERSON] матеріальної допомоги на його утримання не надає, не підтримує з ним родинних стосунків, не вітає з днем народження, святами, не телефонує, не відвідує виховні заходи та батьківські збори у школі, не цікавиться інтересами, життям та здоров'ям своєї дитини. Більше року мати не бачилась з сином. Всю відповідальність за лікування, догляд та виховання дитини відповідачка переклала на свою матір [PERSON] Неодноразово справа про виконання [PERSON] батьківських обов'язків перебувала на розгляді правоохоронних органів, комісії з питань захисту прав дитини, з матір'ю проводилися заходи виховного характеру. Відповідачка проходила лікування в Хмельницькому обласному психоневрологічному диспансері, їй було надано довідку про те, що вона не може виконувати батьківські обов'язки за станом психічного здоров'я в зв'язку з чим, рішенням виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 23.10.2014 року малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. На час хвороби матері опікуном її малолітнього сина, відповідно до рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 23.10.2016 року №375/2014 призначено бабу [PERSON] Наразі до служби у справах дітей надійшло повідомлення головного лікаря КМЗ НМР «СМСЧ м.Нетішин» про те, що підстав для лікування [PERSON] немає, а невиконання нею батьківських обов'язків не пов'язане з хворобою. Впродовж останніх років баба малолітнього [PERSON] неодноразово зверталася до служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради стосовно залишення дитини без батьківського піклування та порушувала питання про позбавлення батьківських прав відповідачки. У березні 2017 року опікун [PERSON] в черговий раз звернулася до служби у справах дітей про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її дитини. Висновком органу опіки та піклування Нетішинської міської ради від 04.04.2017 року визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітнього сина [PERSON]. Представник позивача вважає, що вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, хоча має таку можливість, але не вчиняє відповідних дій, тому позбавлення її батьківських прав відповідатиме інтересам дитини. На підставі наведеного представник позивача просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO], а також стягнути з неї аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі - 300 гривень. Представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради в судовому засіданні позов підтримала. Посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Третя особа - [PERSON], мати відповідачки [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що дочка тривалий час не цікавиться життям та здоров'ям сина. Більше року не навідує його. Всю відповідальність за лікування, догляд та виховання дитини переклала на неї. Вона є опікуном малолітнього, а тому просить стягнути з відповідачки аліменти на її користь на утримання [PERSON] в розмірі 300 гривень щомісячно. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Суду надано нотаріально посвідчену заяву [PERSON] від 16.05.2017 року в якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, зазначивши що не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження відповідачка [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень був проведений в порядку, передбаченому ч.1 ст.135 СК України. Наказом заступника начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради №9 від 14.04.2014 року малолітнього [PERSON] постановлено на облік, як дитину, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Рішенням виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області №374/2014 від 23.10.2014 року, малолітньому [PERSON], [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області №375/2014 від 23.10.2014 року встановлено опіку над малолітнім [PERSON], [INFO], та призначено [PERSON] опікуном над ним. Відповідно до довідки виконавчого комітету Нетішинської міської ради №3036 від 23.03.2017 року [PERSON] проживає [ADDRESS] разом з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З акту обстеження житлово-побутових умов дитини від 29.03.2017 року вбачається, що малолітній [PERSON] проживає разом з бабою [PERSON] за адресою: [ADDRESS], де для нього створені необхідні умови для проживання та виховання. Зі слів баби, мати малолітнього [PERSON] вже протягом двох років не проживає з сином. За цей час з дитиною не зустрічалася, не телефонувала, життям та здоров'ям сина не цікавиться, участі у його вихованні не приймає, допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні досліджено письмові пояснення вчителя початкових класів Нетішинської ЗОШ №2 [PERSON] від 19.09.2016 року та 22.03.2017 року, згідно з якими вихованням учня [PERSON] займається лише баба [PERSON] В 2016 навчальному році мати дитини - [PERSON] лише раз з'являлася до школи. За період навчання не цікавилася життям і здоров'ям свого сина, матеріальної і іншої допомоги не надавала. Згідно письмових пояснень [PERSON] від 23.03.2017 року, він є братом відповідачки. [PERSON] вихованням свого сина не займається, його життям і здоров'ям не цікавиться, матеріальної та іншої допомоги не надає. Дитина проживає разом з бабою [PERSON], яка його виховує та утримує. Згідно листа головного лікаря КМЗ НМР «СМСЧ м.Нетішин» №588-1 від 29.03.2017 року [PERSON] протягом останніх шести місяців за медичною допомогою до лікаря-психіатра не зверталася. 21.03.2017 року [PERSON] виявила бажання відмовитися від виконання батьківських обов'язків і була направлена лікарем-психіатром у службу в справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради №12/10-02-03/17 від 05.04.2017 року визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки вона свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень даних в п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, під час розгляду справи в судовому засіданні судом встановлено, що відповідачка [PERSON] протягом тривалого часу не піклуються про фізичний та духовний розвиток сина, стан його здоров'я, підготовку до самостійного життя, а саме: не цікавиться його життям, здоров'ям, лікуванням, навчанням, не спілкується з ним, не створює нормальних умов для його повноцінного розвитку, не надає йому матеріальну допомогу. Ці обставини свідчать про умисне ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітнього сина [PERSON], свідоме нехтування нею своїми обов'язками. Дитина проживає разом з бабою [PERSON], яка є його опікуном, займається його лікуванням, виховання та утриманням. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідачку слід позбавити батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки переконаний, що таке є доцільним та відповідає інтересам дитини, сприятиме її повноцінному фізичному та духовному розвитку. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180, ч.1 ст.182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184, ч.3 ст.193 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини. Так, судом встановлено, що відповідачка добровільно матеріальну допомогу на утримання малолітнього [PERSON] не надає, хоча має таку можливість, здорова та працездатна, інших аліментних зобов'язань не має. Відомості про працевлаштування та доходи відповідачки [PERSON] в матеріалах справи відсутні. На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини передбачені ст.182 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів слід задоволити та стягнути з відповідачки аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи наведене, пред'явлення позивачем вимог немайнового та майнового характеру, з відповідачки слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1280 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved