Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти до досягнення сином [PERSON], трьохрічного віку по 800 грн. щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що 15 березня 2012 року вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстровано Людинською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №02. Від даного шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Позивач змушена самостійно утримувати та виховувати малолітнього сина, який постійно потребує матеріальної допомоги, хоча його утримання є рівним обов'язком, як матері, так і батька. Крім того, позивач і сама потребує матеріального утримання від відповідача, так як доглядає за сином, який не досягнув трьох років. До початку судового засідання від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у якій просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 600 грн. на дитину щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, а також про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання по 200 грн. щомісячно до досягненням сином 3-х річного віку. Крім цього, просила суд розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча про розгляд справ був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення (а.с.18,22). Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки від відповідача до суду не надійшло жодних заперечень проти позову, тому суд, дослідивши докази належного повідомлення про дату та час розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі. Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 15.03.2012 року, який був зареєстрований Людинською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №02 (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 22 листопада 2013 року, батьком [PERSON], [INFO], є відповідач - [PERSON] (а.с.5). Як вбачається з довідки №298 від 02.03.2015 року, виданої Людинською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, [PERSON], 1993 року народження, має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.14). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. В судовому засіданні не здобуто, а відповідачем не подано доказів, що його матеріальний чи сімейний стан, здоров'я не дозволяє йому працювати або що відповідач, має на утриманні інших осіб, а тому суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід призначити у твердій грошовій по 600 грн. на дитину щомісяця із проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі по 200 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви та до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1 п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 84, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved