overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до суду про розірвання шлюбу з [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2011 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку, номер актового запису № 465. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружжя остаточно припинили шлюбні відносини. Причиною до розірвання шлюбу виявилося те, між подружжям не було взаєморозуміння, частими були конфлікти. Збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим, а призначення будь - яких строків на примирення недоцільним. Просить шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила шлюб розірвати, пояснила, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені, сім"ю зберегти не можливо, примирення також не можливе, спору відносно розподілу загального майна не мають, шлюб вона розриває вперше. Відповідач в судовому засідання не з'явився, про час та місце слухання справи його було повідомлено належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та про згоду з позовними вимогами [PERSON] Зібраними по справі доказами судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2011 року, згідно свідоцтва про шлюб від 12 листопада 2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку, номер актового запису № 465. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Заслухав позивача, дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливим, у зв"язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до суду про розірвання шлюбу з [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 березня 2010 року. Шлюб зареєстровано відділом РАЦС Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку, номер актового запису № 56. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружжя остаточно припинили шлюбні відносини. Причиною до розірвання шлюбу виявилося те, що між подружжям не було взаєморозуміння, вони часто сперечалися. Спору відносно розподілу загального майна не мають. Збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим, а призначення будь - яких строків на примирення недоцільним. Просить шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила шлюб розірвати, пояснила, що спільно з відповідачем не мешкають з жовтня 2013 року, сім"ю зберегти не можливо, причиною до розірвання шлюбу виявилося те, між подружжям не було взаєморозуміння, примирення також не можливе, спору відносно розподілу загального майна не мають. Прізвище просила залишити «[PERSON]». В судове засідання відповідач не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день слухання справи. Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Зібраними по справі доказами судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 березня 2010 року , згідно свідоцтва про шлюб від 28 лютого 2014 року, виданого відділом РАЦС Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку за актовим записом № 56. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Заслухав позивача, дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливим, у зв"язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом про збільшення розміру стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та просить стягувати з відповідача в її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Вказує на те, що шлюб між нею та відповідачем розірвано та присуджено рішенням суду стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. На даний час вказана сума до стягнення є замалою, оскільки донедавна вона працювала. А на даний час отримує лише пенсію по інвалідності і коштів для забезпечення нормального розвитку дитини, не вистарчає. Дитина постійно хворіє, що потребує додаткових витрат на ліки, тому просить збільшити розмір аліментів. Позивач в судове засідання не з»явилася, забезпечила явку свого представника [PERSON], який підтримав думку своєї довірительки та просив збільшити розмір аліментів з 400 грн. до 1000 грн. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, вказав, що згідний платити більшу суму аліментів в розмірі 600 грн. щомісячно. Пояснив, що офіційно не працює, допомагає матері по оплаті комунальних послуг, так як остання не працює та часто хворіє. Заслухавши думку представника позивача, відповідача, оглянувши матеріали справи, суд встановив, що на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 10.02.2011 року, відповідач зобов»язаний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд при визначенні розміру аліментів виходить з того, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років складає 1286,00 грн., батьки обоє зобов"язані утримувати свою дитину, а тому сума аліментів, яку сплачує відповідач на користь позивача є недостатньою для забезпечення нормального рівня проживання дитини. Відтак, даний розмір аліментів слід збішити до 600 грн., про що не заперечив відповідач. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст.184 СК України, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 04.02.2016 року до суду з вищезгаданим позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 03.08.2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилася дочка [PERSON] [INFO]. Відповідач є батьком дитини, однак добровільно матеріальну допомогу не надає , у теперішній час вони мешкають окремо, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/ 4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини, зазначив, що інших осіб на утриманні не має. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.08.2013 року /а.с.10/ , від якого мають дочку [PERSON] [INFO] , в свідоцтві про народження якої, відповідача записано батьком дитини /а.с.9/. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України" при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як зазначено відповідачем в заяві, дитина зареєстрована разом із відповідачем, однак мешкає із позивачкою. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 1/4 заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої дочки, тому суд задовольняє позовні вимоги позивача. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачку при зверненні до суду з заявою про стягнення аліментів звільнено від сплати судового збору, однак нею сплачено судовий збір, суд стягує судовий збір на її користь з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 10.12.2013 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 29.11.1991 р. у „Центральному" палаці одружень м. Харкова, актовий запис № 3030 в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище [PERSON]. В обґрунтування поданого позову [PERSON] зазначає, що від шлюбу вони мають спільну повнолітню доньку, в родині почали виникати суперечки та не порозуміння, в 2012 р. відповідач припинив проживати з нею однією сім'єю. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про дату та час судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином. Надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, наполягала на розірванні шлюбу. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON], [INFO] р. н., та [PERSON], [INFO] р. н., уклали шлюб 29.11.1991 р. в м. Харкові Палац одруження „Центральний", актовий запис за № 3030, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу від 29.11.1991 р. серія [NUMBER]. Після укладання шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON], дружині - [PERSON]. За ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені в 2012 р., сім'я розпалася та примирення між сторонами не можливо. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі. Позивач при реєстрації шлюбу змінила своє прізвище, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. На підставі ст. ст. 104, 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 11 грудня 2013 року до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позову вбачається, що шлюб між сторонами зареєстрований 13 лютого 2007 року виконавчим комітетом Радивонівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис № 1. Від цього шлюбу сторони дітей не мають. Свій позов [PERSON] мотивує тим, що сімейне життя у них з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинилися з грудня 2011 року. Причиною цьому послужили різні погляди на сім'ю та сімейне життя, в зв'язку з чим вони втратили одне до одного почуття поваги. Вважає, що подальше збереження шлюбу з відповідачем не можливе. На примирення не згодна. Ухвалою суду від 19 грудня 2013 року було відкрито провадження по справі. В судовому засіданні 31 січня 2014 року позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилалася на обставини, викладені в позові, та пояснила, що між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага, підстав для збереження сім'ї немає, вони вже третій рік спільно не проживають. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явився, повідомлений про час і місце розгляду справи за місцем реєстрації судовими повістками, направленими рекомендованими листами, які повернулися до суду з відмітками "за зазначеною адресою не проживає". Ухвалою суду від 31 січня 2014 року за згодою позивача прийнято ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 13 лютого 2007 року виконавчим комітетом Радивонівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис № 1 (а.с.3). З довідки № 1100/02-20 від 9 грудня 2013 року, виданої виконавчим комітетом Радивонівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що [PERSON] зареєстрована [ADDRESS] та має такий склад сім'ї: син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] (а.с.5). За нормою ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки конфлікт в сім'ї носить тривалий характер, сім'я сторін розпалась остаточно, підстав для примирення між ними немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 15.06.2017 року до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 30.03.2016 року, від шлюбу мають сина - [PERSON] [INFO]. У теперішній час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Стосунки з відповідачем у неї не складаються, вони мешкають окремо, матеріальної допомоги на її утримання відповідач не надає, тому просила стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку(доходу) відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судовому засіданні присутньою не була, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні присутнім не був, скориставшись правом представництва відповідно до ст. 38 ЦПК України. Представник відповідача в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.03.2016 року , що підтверджено копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідача зазначено батьком (а.с.6). Згідно з ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. У відповідності зі ст. 77, 79 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Малолітній син [PERSON] мешкає разом із позивачем, що не заперечується відповідачем. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач працездатний, має постійне місце роботи, інших осіб на утриманні не має, позивачка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку, тому суд задовольняєпозовні вимоги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі ст. 367 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання. Враховуючи зазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 19.12.2016 року до суду з вищезгаданим позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 07.07.2015 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народився син [PERSON] [INFO] Відповідач є батьком дитини, однак добровільно матеріальну допомогу не надає , тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/ 4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини, зазначив, що працює в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ( цех -блюмінг), інших осіб на утриманні не має. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, що сторони перебуваєть в зареєстрованому шлюбі /а.с.3/ Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], в свідоцтві про народження якого, відповідача записано батьком дитини /а.с.6/. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України" при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Малолітній [PERSON] [INFO] мешкає разом із позивачем, що не заперечується відповідачем. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, отримує заробітну плату, не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 1/4 заробітку (доходу) на утримання сина, тому суд задовольняє позовні вимоги позивача. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181 СК України та

Outcome: approved