Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 18 серпня 2016 року звернулась з названим позовом до суду, в якому вказала, що [INFO] померла її мати, [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,581 га, яка розташована по [ADDRESS]. Позивач просить суд встановити факт, що має юридичне значення, що земельна діялнка площею 0,581 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] розташовані по [ADDRESS]. Позивач в позовних вимогах просила суд розглядати справу без її участі. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.13). За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,581 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,250 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,331 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що в сукупності становлять земельну ділянку площею 0,581 га, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с.14) та житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.16-18). Після смерті [PERSON], спадкоємцем за заповітом є позивач [PERSON], [INFO], дочка померлої [PERSON] (а.с.12). Отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не може, оскільки відсутні оригінали документів на спадкове майно та в державному акті на спадкову земельну ділянку не вірно зазначено місцерозташування земельної ділянки, а саме, замість «с. Городище Косівське» вказано «с. Косівка», відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, "Про судову практику у справах про спадкування", справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкоємцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. В судовому засіданні при дослідженні письмових доказів, приєднаних позивачем до позовної заяви, встановлено факт того, що в державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER], який видано [PERSON] на земельну ділянку площею 0,581 га, невірно зазначено місцерозташування земельної ділянки, а саме, зазначено, що земельна ділянка розташована по [ADDRESS]. Тому суд вважає за потрібне встановити факт, що земельна ділянка площею 0,581 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Держаний нотаріус [PERSON] надала до суду спадкову справу після померлої [INFO] [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно не видавались. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання представником відповідача пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved