Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

Позивач АТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.06.2018 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит № 16_0137, відповідно до якого Банк надав кредит у загальному розмірі 50000,00 грн. зі сплатою 11 % річних в період з дати отримання кредитних коштів по 31.09.2019 та 56 % річних в період з 01.02.2019 по 24.06.2023. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв`язку з чим Банк звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість у розмірі 36012,88 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 07.04.2020 відкрито провадження у справі та визначено розгляд цивільної справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. 13.05.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому вона просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. На обгрунтування відзиву вказала, що АТ «Ощадбанк» не надав відповідачу у порушення ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у письмовій формі інформації щодо орієнтовної сукупної вартості кредиту, а у кредитному договорі відсутній детальний розпис орієнтовної сукупної вартості кредиту (в процентному та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг. Перед укладенням договору банк не надав відповідачу, як позичальнику інформації для здійснення свідомого вибору, не надав інформацію про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, що є порушенням приписів п.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Оскільки відповідач при укладенні кредитного договору не була ознайомлена з усіма умовами кредитування, що пропонується Банком, в обсязі і в порядку, що передбачені Законом України «Про захист прав споживачів», вважаємо, що кредитний договір, який не відповідає вимогам чинного законодавства, не може бути покладено в основу рішення суду по стягненню заборгованості з позичальника (відповідача). Відсутність графіку платежів вплинула на можливість позичальника як споживача сприйняття інформації про строки та розміри зобов`язань. При цьому акцентувала увагу суду, що жодних досудових вимог про погашення заборгованості відповідач від Банку не отримувала. Натомість Банк звернувся до суду з вимогою стягнення коштів за кредитом, строк якого згідно п. 2.2. Кредитного договору - до 24.06.2023. Вказала, що розрахунок заборгованості, що доданий до позовної заяви, є лише власними нотатками позивача, а не документом, що підтверджував би факт здійснення банком господарської операції по наданню кредитних коштів, згідно з нормами статті 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». 02.06.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній просить визнати причини неподання відзиву у строк встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження, неповажними. Посилання відповідача на ст. ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», як на підставу для відмови в задоволенні позову, не відповідають дійсності, оскільки Договір про споживчий кредит №16_0137 від 25.06.2018 укладено між сторонами з дотриманням вимог чинного законодавства. При цьому, згідно п. 12.7 Договору, невід`ємною частиною цього Договору є додатки №1, №2. Додатком №1 до Договору є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит станом на 25.06.2018. Додатком №2 до договору є перелік рахунків позичальника. Крім цього, 20.06.2018, перед укладенням Договору, відповідачу як позичальнику було надано у письмовій формі інформацію (Паспорт споживчого кредиту) щодо орієнтовної сукупної вартості кредиту, детальний розпис орієнтованої сукупної вартості кредиту (в процентному та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг. З цією інформацією відповідач ознайомилась особисто, доказом чого є її підпис у паспорті про споживчий кредит. Жодних заперечень з приводу умов та правил надання банківських послуг відповідачем висловлено в заяві не було. Окрім того, відповідач не надала суду жодних належних та допустимих доказів того, що надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи, не відповідають вимогам чинного законодавства. Також не відповідають дійсності твердження відповідача, що Банк звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості без попереднього направлення вимоги про погашення заборгованості. Пунктом 3.9.3 Договору встановлено, строк повернення кредиту, є таким, шо настав і позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після прострочення виконання зобов`язань позичальника за цим Договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за Кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів. Відповідно до розрахунку заборгованості кількість днів прострочення платежів по кредиту та процентам-складає понад 58 днів і обов`язку попереднього направлення вимоги боржнику щодо погашення заборгованості у Банку не має. Заперечень на відповідь на відзив від відповідача не надходило. Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. 25.06.2018 між АТ «Державний ощадний банк України» (далі - Банк) та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 16_0137 (далі - Кредитний договір), на умовах якого позивач надав, а відповідач отримала суму кредиту у розмірі визначеному Кредитним договором. Відповідно до пункту 2.1. Кредитного договору Банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені Кредитним договором строки Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених Кредитним договором. Згідно із пунктом 2.2. Кредитного договору, Кредит надається в загальному розмірі 50 000,00 грн., на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 24.06.2023. У відповідності до п. 2.4.1 Кредитного договору, за користування Кредитом зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі: 11% річних в період з дати отримання кредитних коштів по 31.01.2019р. (п. 2.4.1.1); 56% річних в період з 01 лютого 2019 року 24 червня 2023 року (п.2.4.1.2.). За змістом пункту 3.1.1. Кредитного договору Банк надає Кредит з моменту виконання Позичальником всіх та кожної з наведених нижче умов надання Кредиту (Умови надання Кредиту), сплати Позичальником комісійної винагороди за надання Кредиту в розмірі 2500,00 гри., протягом 1 (одного) Банківського дня з моменту підписання цього Договору. Згідно із пунктом 3.2.1. Кредитного договору Банк здійснює надання Кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на Поточний рахунок відкритий Позичальником у Банку. Згідно із пунктом 3.3.3. Кредитного договору, Позичальник зобов`язується здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 833,33,00 гривень та оплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за Кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з липня 2018 року. За умовами пункту 4.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови цього Договору та взяті на себе цим Договором зобов`язання, у строки, обумовлені цим Договором повернути Кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди, за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим Договором, а у порушення умов цього Договору, достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в Договорі, а також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки. Відповідно до пункту 8.3. Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплаті процентів за користування Кредитом, комісійної винагороди, Позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Як встановлено при розгляді справи, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому Договором. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконала. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором станом на 30.01.2020, розмір заборгованості Відповідача перед Банком за договором про споживчий кредит становить: 36 012,88 грн., з якої: 35 000,00 грн. - сума заборгованості за кредитом (основний борг); 925,07 грн. - сума заборгованості за відсотками за кредитом; 53,49 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків; 17,77 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум по основному боргу; 8,02 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум по відсоткам; 5,83 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум по основному боргу; 2,64 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум по відсоткам. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за Договором не погашає. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до п.3.10.2.2. дострокове повернення кредиту за ініціативою Банку відбувається у разі прострочення виконання зобов`язань Позичальника за кредитним договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 (п`ятдесят вісім) календарних днів. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Доводи відповідача викладені у відзиві суд відхиляє з огляду на наступне. Згідно з частиною 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Так, згідно вказаної норми - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно із частиною 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За вимогами ч. 2 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" на яку посилається в обґрунтування вимог позивач, перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. При цьому, згідно п. 12.7 Кредитного Договору, невід`ємною частиною цього Договору є додатки №1, №2. Додатком №1 до Договору є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит станом на 25.06.2018. Додатком № 2 до Договору є перелік рахунків позичальника. Крім цього, 20.06.2018, перед укладенням Договору, відповідачу як позичальнику було надано у письмовій формі інформацію (Паспорт споживчого кредиту) щодо орієнтовної сукупної вартості кредиту, детальний розпис орієнтованої сукупної вартості кредиту (в процентному та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг. З цією інформацією відповідач ознайомилась особисто, доказом чого є її підпис у паспорті про споживчий кредит. Не заслуговують і на увагу твердження відповідача, стосовно того, що Банк зобов`язаний був надіслати на її адресу досудову вимогу перед зверненням до суду. Так п. 3.9.3 Договору встановлено, строк повернення кредиту, є таким, шо настав і позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після прострочення виконання зобов`язань позичальника за цим Договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за Кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів. Відповідно до розрахунку заборгованості кількість днів прострочення платежів по кредиту та процентам-складає понад 58 днів і обов`язку попереднього направлення вимоги боржнику щодо погашення заборгованості у Банку не має. Відповідач, не погоджуючись із розрахунком заборгованості, що наданий позивачем, доказів на його спростування не надала, а тому суд покладає його в обгрунтування рішення. Як встановлено судом та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного Договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги Банку підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за Договором на загальну суму 36 012,88 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved