Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог СК «Остра», в якому просить стягнути з відповідача на його користь 21 866( двадцять одна тисяча вісімсот шістдесят шість) грн. 64 коп ( тому числі суму матеріальної шкоди у розмірі 15 866 (п'ятнадцять тисяч вісімсот шістдесят шість) грн. 64 коп. та суму моральної шкоди у розмірі 6000 (дві тисячі) грн. 00 коп. та судові витрати у повному обсязі (487,20 грн.). В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 10.08.2012 року о 13 год.15 хв. [PERSON], керуючи транспортним засобом ВАЗ 21074, державний номерний знак [NUMBER], на нерегульованому перехресті вул. Трінклера та вул. Динамівської в м. Харкові, не надав перевагу в русі та зіткнувся з автомобілем «BMW», державний номерний знак [NUMBER], який в подальшому зіткнувся з а/м «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER]. Обом автомобілям («Daewoo Lanos» та «BMW») завдано матеріальної шкоди. Відповідно до Постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.09.2012 року по справі № 3/2011/3810/12, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, внаслідок порушення Відповідачем п. 16.11 Правил дорожнього руху України, в зв'язку з чим до [PERSON] застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, через канцелярію суду надійшло клопотання, в якому представник позивача проси розглядати справу без участі позивача та представника позивача. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно ч.3 ст.27 ЦПК України відповідач зобов'язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права зобов'язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред'явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, про що просив позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.08.2012 року о 13 год.15 хв. [PERSON], керуючи транспортним засобом ВАЗ 21074, державний номерний знак [NUMBER], на нерегульованому перехресті вул. Трінклера та вул. Динамівської в м. Харкові, не надав перевагу в русі та зіткнувся з автомобілем «BMW», державний номерний знак [NUMBER], який в подальшому зіткнувся з а/м «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER]. Обом автомобілям («Daewoo Lanos» та «BMW») завдано матеріальної шкоди. Автомобіль «BMW», державний номерний знак [NUMBER] належить позивачу на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно ст. 1187 ЦК України, - джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Основні ознаки джерела підвищеної небезпеки також містяться у визначенні, яке на рівні керівних роз'яснень запропонував Пленум Верховного суду України в п.4 Постанові від 27 березня 1992р."Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди": Джерелом підвищеної небезпеки слід вважати діяльність, здійснення якої створює підвищену ймовірність завдання шкоди через неможливість повного контролю за нею людиною, а також діяльність по використанню, транспортуванню, збереженню предметів, речовин та інших об'єктів виробничого, господарського або іншого призначення, які мають такі ж самі властивості. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Обставини спричинення шкоди внаслідок винних дій відповідача, встановлені постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 4 вересня 2012 року по справі № 3/2011/3810/12. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, внаслідок порушення Відповідачем п. 16.11 Правил дорожнього руху України, в зв'язку з чим до [PERSON] застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Вказана постанова набрала законної сили, постанову не оскаржено. Вина Відповідача на час розгляду справи не спростована. Відповідно до положень ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа , щодо якої встановлено ці обставини. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована СК «Остра». Комісією СК «Остра» було визнано вищевказану ДТП страховим випадком і визначено страхове відшкодування у розмірі 12 133,36 грн., що підтверджується листом Моторного (транспортного) страхового бюро України № 4/4-10/23979 від 04.09.2013 року. У вересні 2012 року Позивачем здійснено ремонт пошкодженого транспортного засобу «BMW» зусиллями Товариства з обмеженою відповідальністю «Баварія Моторс». Позивачем сплачено вартість запасних частин автомобіля, а також вартість ремонтних робіт на загальну суму 28 000,00 грн., що підтверджується чеком № 6120 від 19.09.2012 року. Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України «особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)» З огляду на зазначені норми Цивільного кодексу України суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача та зобов'язання відповідача відшкодувати позивачу матеріальну шкоду у розмірі 15 866,64 ( п'ятнадцять тисяч вісімсот шістдесят шість гривень 64 коп.) грн., що становить різницю між фактичним розміром витрат, понесених позивачем для відновлення пошкоджень автомобіля (28 000,00 грн.), та страховим відшкодуванням у розмірі 12 133,36 грн. Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У зв'язку з тим, що під час зіткнення за кермом автомобіля знаходилася дружина Позивача, [PERSON], яка на той час знаходилася на дев'ятому місяці вагітності, що підтверджується матеріалами справи, та зазнала значних фізичних та емоційних страждань внаслідок ДТП, позивач зазнав неприємних відчуттів стресового стану та сильних переживань, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 6 000,00 (шість тисяч) грн. В добровільному порядку відповідач завдані збитки не відшкодував. На підставі викладеного та

Outcome: approved