Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

ПАТ «ОТП Банк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що 18 червня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №CL-А02/087/2008, згідно з яким [PERSON] отримала у банку кредит у розмірі 31 338,17 доларів США. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] зобов'язувалась прийняти, належним чином використати й повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом в порядку та на умовах, що визначені в кредитному договорі. Згідно з п. 1.5.1. кредитного договору погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватись [PERSON], щомісяця у розмірі та у строки, визначені кредитним договором. Станом на 15 липня 2014 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 148069 гривень 30 копійок, що складається з заборгованості по кредиту в сумі 31842,86 грн.; заборгованості по пені в сумі 116226,44 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 18 червня 2008 року укладено договір поруки № SR-А02/087/2008 між банком та [PERSON] відповідно до якого останній відповідає як солідарний боржник з позичальником. Враховуючи наведене, просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №CL-А02/087/2008 від 18 червня 2008 року в сумі 148069 гривень 30 копійок, а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача подав суду заяву в якій просив справу слухати в його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 18 червня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №CL-А02/087/2008, згідно з яким [PERSON] отримала у банку кредит у розмірі 31 338,17 доларів США. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] зобов'язувалась прийняти, належним чином використати й повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом в порядку та на умовах, що визначені в кредитному договорі. Згідно з п. 1.5.1. кредитного договору погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватись [PERSON], щомісяця у розмірі та у строки, визначені кредитним договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що на момент звернення позивача в суд, відповідачі., в порушення вимог ст.1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернули. Відповідно до пункту 1.9. кредитного договору, позивач має право вимагати від відповідачів повернення всієї суми кредиту, нараховані та несплачені відсотки, суми штрафних санкцій у випадку невиконання [PERSON] свої зобов'язань по кредитному договору. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору свої зобов'язання в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування кредитом не виконала. Станом на 15 липня 2014 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 148069 гривень 30 копійок, що складається з заборгованості по кредиту в сумі 31842,86 грн.; заборгованості по пені в сумі 116226,44 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 18 червня 2008 року укладено договір поруки № SR-А02/087/2008 між банком та [PERSON] відповідно до якого останній відповідає як солідарний боржник з позичальником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Як вбачається з вищенаведеного розрахунку, розмір пені значно перевищує суму заборгованості за кредитним договором. Згідно ч.3 ст.549 ЦК України - пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем нарахована сума пені складає 116226,44 гривень при заборгованості по тілу кредиту 31842,86 гривні (а.с. 8). Частиною 3 статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь в зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Враховуючи те, що розмір пені значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобов'язання збитків, відповідач не мав можливості виконувати належним чином взяті на себе зобов'язання, оскільки перебував тривалий час в місцях позбавлення волі, виходячи з принципу розумності та справедливості судова колегія вважає, що розмір пені слід зменшити до 31842,86 грн, що є співмірним із сумою заборгованості по тілу кредиту та в силу вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України є самостійною підставою для зменшення розміру пені. Разом з тим, розмір загальної заборгованості за кредитним договором також підлягає зміні внаслідок зменшення розміру пені, а тому з відповідача в користь позивача слід стягнути 63685 гривень 72 копійки заборгованості за кредитом. З врахуванням наведеного та заявленої позивачем вимоги, суд приходить до висновку, що слід стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] в користь товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договором №CL-А02/087/2008 від 18 червня 2008 року в сумі 63685 гривень 72 копійки, що складається з заборгованості по кредиту в сумі 31842,86 грн.; заборгованості по пені в сумі 31842,86 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачами судових витрат підлягають до задоволення, оскільки підтверджуються відповідними квитанціями.

Outcome: approved