Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 12 листопада 2015 року звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на його майно. При житті [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 4,7949 гектар згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. До дня смерті він проживав в с. Мирне, Краснокутського району Харківської області разом зі своєю дружиною, а матір'ю позивача - [PERSON], що підтверджується довідкою Мурафської сільської ради, яка фактично успадкувала майно [PERSON] [INFO] мати позивача [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на її майно, яке складається з: земельної ділянки площею 4,7949 гектар згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], яку вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] та з земельної ділянки площею 4,7949 гектара, яка належала їй на праві приватної власності згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті матері [PERSON], оскільки являється спадкоємцем за законом першої черги, в зв'язку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить:поновити строк звернення до суду, визнати за ним та визнати право власності на земельні ділянки розміром 4,7949 га та 4,7949 га, в порядку спадкування за законом. У відкрите судове засідання представник позивача не з'явилася, однак надав суду заяву про підтримання позовних вимог [PERSON] та про слухання справи у її відсутність. Представник відповідача - Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника та про визнання позову. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,7949 гектар, що розташована на території Мурафської сільської ради, КСП «Мурафське». Як вбачається з свідоцтва про смерть, виданого Мурафською сільською радою Краснокутського району Харківської області, [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 4,7949 гектар відповідно до Державного акта на право приватної власті на землю серії [NUMBER]. Згідно ст.529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Дружина спадкодавця [PERSON] спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], відповідно до ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) фактично прийняла, оскільки вона проживала разом зі спадкодавцем на момент смерті, що підтверджується довідкою Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області №2397 від 03.11.2015 року, однак юридично спадщину не оформила. Факт, що [PERSON] являлася дружиною спадкодавця [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження, копія якого знаходиться в матеріалах справи. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №4 Харківського міського управління юстиції 15 жовтня 2007 року. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке складається з земельної ділянки площею 4,7949 гектар згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], яку вона фактично [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] та з земельної ділянки площею 4,7949 гектара, яка належала [PERSON] на праві приватної власності згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив та діти спадкодавця. Факт, що позивач являється сином померлої [PERSON] підтверджується свідоцтвом про його народження, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування " відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності [PERSON] та [PERSON] на земельні ділянки підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення йому строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин. Окрім цього, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті спадкодавця - [PERSON], має право на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved