Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

Позивач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Позов мотивує тим, що 05.10.2017 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено договір у вигляді Заяви №395413911 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Посилаючись на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов`язань та на вимоги ст.ст. 526, 530, 629,1054 ЦК України, позивач просив стягнути з [PERSON] в рахунок погашення боргу на користь акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» заборгованість по заяві про приєднання №395413911 від 05.10.2017 року в розмірі 62 295,49 грн., що складається з: - загальної суми основної заборгованості - 48 768,52 грн.; - загальної суми заборгованості по сплаті відсотків та/або комісійної винагороди за користування кредитом - 11 335,74 грн.; - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1 073,60 грн.; - пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 718,21 грн.; - комісія - 73,77 грн.; - 3% річних на суму простроченого кредиту - 196,96 грн.; - 3% річних на суму простроченого кредиту - 88,15 грн.; - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту - 23,48 грн.; - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 17,05 грн. Також прохав стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102 гривні. Ухвалою від 05.02.2020 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча, відповідно до ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи дослідивши докази в порядку заочного провадження суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику (ст.1054 ЦК України). Відповідно до заяви про приєднання до комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № 395413911 від 05 жовтня 2017 року укладеної між [PERSON] та АТ "Ощадбанк" згідно якої відповідач отримав споживчий кредит у розмірі 50 000 грн. у вигляді встановлення відновленої кредитної лінії на його картковий рахунок № [NUMBER] з фіксованою процентною ставкою у 38 % річних за користування кредитними коштами. Відповідно до п. 6.7 заяви про приєднання до комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) - клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 0% від суми заборгованості за кредитом (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний (білінговий) період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу. Також клієнт має право в будь-який час без сплати банку будь-яких комісій за це, провести дострокове повне чи часткове погашення кредиту, при цьому в разі дострокового погашення всієї суми кредиту, клієнт зобов`язаний надати банку кошти для погашення заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом, та іншим сумам, які повинні бути сплачені за кредитним договором в день такого дострокового погашення кредиту. Позивач взяті на себе зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого станом на 03.12.2019 року виникла заборгованість перед банком в сумі 62 295 грн. 49 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості.(а.с.16-19). Враховуючи вищевикладене, а також те, що право позивача порушено невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за заявою про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 05 жовтня 2017 року у розмірі 62 295 грн. 49 коп., що складається з: загальної суми основної заборгованості - 48 768,52 грн.; загальної суми заборгованості по сплаті відсотків та/або комісійної винагороди за користування кредитом - 11 335,74 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1 073,60 грн.; пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 718,21 грн.; комісія - 73,77 грн.; 3% річних на суму простроченого кредиту - 196,96 грн.; 3% річних на суму простроченого кредиту - 88,15 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту - 23,48 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 17,05 грн. Враховуючи викладене позовні вимоги підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, частиною першою вказаної статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною другою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили інший розмір процентів річних. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Сплачені судові витрати в розмірі 2102 гривні (а.с.1) підлягають стягненню з відповідача у відповідності з п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України на користь позивача.

Outcome: approved