Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], яка мешкає в с. Гидерим Подільського району Одеської області, звернулась 23.10.2017 року в суд з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 5000,00 грн. щомісяця, починаючи з 01.11.2017 року та до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до 06 серпня 2020 року. Підставою цьому зазначала те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син. Відповідач кошти на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює, матеріально забезпечений, інших утриманців не має. Позивачка та її представник [PERSON] в ході судового розгляду підтримали вимоги позову, не заперечували проти винесення заочного рішення суду. Позивачка додатково пояснила, що відповідач офіційно працює у м. Києві менеджером у компанії «Рехау», його заробітна плата складає більше 15000,00 грн., а тому він має змогу сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. Також вказувала, що відповідачем добровільно було сплачено їй аліменти на утримання сина за жовтень 2017 року, а тому просила стягувати аліменти, починаючи з листопада 2017 року та до досягнення сином 3-річного віку, оскільки після цього бажала вирішити питання аліментів у позасудовому порядку. Відповідач надав письмові пояснення до позову, де вказував, що позивачка не надає йому можливості бачитися з дитиною та не приймає від нього допомогу. На утримання дитини він сплачує кошти та готовий і надалі їх сплачувати, від батьківських обовязків він не ухиляється та бажає приймати участь у вихованні дитини. Надав доказ про сплату в рахунок аліментів 2000 грн. у вересні і жовтні 2017 року. У звязку з вищенаведеним, просив врахувати його письмові пояснення при винесенні судового рішення. У судове засідання відповідач не зявився. Письмової заяви про розгляд справи у свою відсутність не представив. Однак в телефонному режимі повідомив, що зайнятий по роботі, а тому не може зявитись у судове засідання та згоден на розгляд справи у його відсутність. Також виказав позицію, що не заперечує у стягненні з нього аліментів у розмірі визначеному у позові. У звязку з відсутністю у судовому засіданні відповідача та з урахуванням закінчення передбачених ст.157 ЦПК України строків розгляду цієї справи і згоди позивача, справу розглянуто у порядку заочного провадження за наявними у справі письмовими доказами. Вислухавши пояснення сторони позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи сторони у справі є батьками малолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], який утримується матірю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 01 січня 2017 року 1355 грн., з 1 травня 1426 грн., з 1 грудня - 1492 грн., а від 6 до 18 років: з 01 січня 2017 року 1689 грн., з 1 травня 1777 грн., з 1 грудня - 1860 грн. Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі постанова), за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд бере до уваги положення п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року, згідно якого «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Згідно ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано, беручи до уваги в першу чергу інтереси дитини, та враховуючи відсутність заперечень щодо розміру стягуваних аліментів з боку відповідача, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові у твердій грошовій сумі, починаючи з 01.11.2017 року та до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до 06 серпня 2020 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 640,00 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved