Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив: - встановити факт того, що [PERSON], померла 15 жовтня 2014 року є рідною сестрою [PERSON], померлої 01 серпня 2009 року; - визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої 15 жовтня 2014 року право власності на: - земельну ділянку площею 2,46 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 037664, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області від 20 січня 2004 року, кадастровий номер 5122084800:01:001:0056; - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. Шевченко, б. 6. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області йому відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що відсутній документ що посвідчує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, за яким це право власності було зареєстроване у встановленому законом порядку, а також відсутні документ про народження [PERSON], необхідний для доказу родинних відносин. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що померлу 01.08.2009 року [PERSON] та померлу 15 жовтня 2014 року [PERSON] знає з 2007 року. Вони були рідними сестрами та проживали разом, дітей та чоловіків в них не було. Підтвердила факт того, що [PERSON], померла 15 жовтня 2014 року є рідною сестрою [PERSON], померлої 01 серпня 2009 року. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що він з 1976 року проживає в [INFO]. [PERSON] знає добре, мати позивача [PERSON], [PERSON] була рідною сестрою [PERSON] та [PERSON]. Підтвердив факт того, що [PERSON], померла 15 жовтня 2014 року є рідною сестрою [PERSON], померлої 01 серпня 2009 року. Вислухавши пояснення представника позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.02.2018 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до\~[PERSON] сільської\~ради Ізмаїльського\~району Одеської\~області про\~встановлення факту\~та визнання\~права власності\~на спадкове\~майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,46 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 037664, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області від 20 січня 2004 року, на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації від 18 червня 2003 року за № 483/А-2003, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-15-239, кадастровий номер 5122084800:01:001:0056. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1- ЖД № 196073 від 03.08.2009 року, виданого [PERSON] сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла 01.08.2009 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 2,46 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 037664, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області від 20 січня 2004 року, кадастровий номер 5122084800:01:001:0056. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 54183209 від 22.11.2018 року, згідно якого, інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України \~після смерті [PERSON] немає. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця його баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері. Спадкоємицею за законом другої черги після смерті [PERSON] є її рідна сестра [PERSON]. Факт того, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] підтверджено пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] допитаними в судовому засіданні. Враховуючи факт співпадіння зазначення родових прізвищ [PERSON] та [PERSON] Фокінви, який крім іншого відображений в довідці наданій виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 26.11.2018 року за № 3718, згідно якої [PERSON] [INFO], яка померла 15.10.2015 року, актовий запис № 1473 від 16.10.2014 року, дійсно була рідною сестрою [PERSON], [INFO], яка померла 01.08.2009 року, актовий запис № 45 від 03.08.2009 року, суд вважає за необхідне встановити факт того, що [PERSON], померла 15 жовтня 2014 року є рідною сестрою [PERSON], померлої 01 серпня 2009 року. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 25.09.2015 року за № 1095 тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І ЖД № 394352 від 16.10.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] [PERSON] померла 15 жовтня 2014 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до якої входить: - земельна ділянка площею 2,46 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 037664, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області від 20 січня 2004 року, кадастровий номер 5122084800:01:001:0056, яку вона фактично прийняла після смерті [PERSON], але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав; - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. Шевченка, б. 6, що належав їй згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області за № 10, що також підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 25.09.2015 року за № 7096. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, \~які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені \~живими після відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до заповіту від 17.08.2009 року, посвідченого секретарем Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 38, [PERSON] [PERSON], все свою майно де б воно не було на в чому б воно не складалося та взагалі все те, що за законом на день смерті буде їй належати та на що вона матиме право заповіла [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщини незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] [PERSON] немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу заяву\~про прийняття\~спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] у передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 22.01.2015 року за № 3, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про визнання права власності в зв'язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. \~

Outcome: approved