Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 28 грудня 1991 року Виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів [PERSON] із сім`єю з 6 чоловік ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) було видано Ордер на житлове приміщення №9804, а саме на право заняття в порядку обміну жилого приміщення житлової площі 40,7 кв.м., що складається з 3 кімнат в ізольованій квартирі [ADDRESS] . Власник особового рахунку з 11.02.1992 є [PERSON] , який [INFO] помер. Відповідно до довідки №4624 від 21.12.2016 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідачі з літа 2007 року в квартирі не проживають. Позивач змушений самостійно сплачувати за відповідачів витрати пов`язані з наданням комунальних послуг, нести витрати по обслуговуванню та збереженню квартири. У зв`язку з викладеним позивач просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Лелека Г.О. в судових засідання позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити. Також, позивач зазначив, що, а ні йому, а ні його родині невідомо місце знаходження відповідача [PERSON] 28.11.2019 від позивача. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримає, посилаючись на докази, які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про визнання позовних вимог та просив суд розглядати справу за його відсутності. Крім того зазначив, що йому не відоме місцезнаходження [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча відповідно до ст.128 ЦПК України повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулася до суду з відміткою - «за закінченням терміну зберігання, тому судом було повідомлено відповідача через сайт "Судова влада України". Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за його відсутності та не подано відзиву на позовну заяву. Третя особа [PERSON] в судових засідання не заперечувала проти позовних вимог та просила суд задовольнити в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлена про день та час судового засідання належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки. Третя особа Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація представника в судові засідання не направила, 11.10.2019 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши учасників справи, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Ордеру на жиле приміщення серії В № 9804 від 28.12.1991, який виданий [PERSON] на сім`єю із шести осіб зайняття жилого приміщення, жилою площею 40,7кв.м., яке складається з трьох кімнат в ізольованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Ордер виданий на склад сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Власник особового рахунку з 11.02.1992 є [PERSON] , який [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до довідки №4624 від 21.12.2016 виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» Деснянського району м. Києва в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно актів обстеження від 26.08.2016, 26.10.2016, 23.12.2016 в квартирі [ADDRESS] зазначено, що [PERSON] та [PERSON] за вищевказаною адресою не проживають, акти підписані мешканцями будинку [PERSON] , [PERSON] та затвердженим начальником ЖЕД-304 Топор М.Д. Відповідно ст. 71 ЖК України передбачає, що у разі відсутності наймача або членів його сім`ї у житловому приміщенні понад шість місяців, він втрачає право користування ним. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року (з наступними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні; у осіб, які потребують догляду; внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідачі не зверталися до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі, не надавали доказів поважних причин відсутності за зареєстрованим місцем проживання. Враховуючи, що [PERSON] визнав позовні вимоги та не має наміру там проживати, а [PERSON] не проживає у квартирі за місцем реєстрації без поважних причин, а отже є підстави для визнання їх такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Факт реєстрації в квартирі відповідачів завдає додаткових матеріальних витрат на оплату комунальних послуг, що завдає позивачу матеріальної шкоди. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 1102,42грн, але з кожного по 551,21грн.

Outcome: approved