Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. На обґрунтування вказала, що [INFO] року померла її бабуся - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Вказує, що вона прийняла спадщину шляхом спільного проживання з померлою, інші спадкоємці першої черги відмовилися від права спадкування. Однак, звернувшись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, у відповідь отримала відмову, яка була вмотивована розбіжністю у написанні імені її бабусі. Зазначає, що в свідоцтві про народження її матері в графі «мати» вказано «[PERSON]», відповідний запис був і в її радянському паспорті. Вважає, що при заміні паспорта радянського зразка на паспорт громадянина України, ім'я її бабусі було змінене на «[PERSON]», і надалі в усіх правовстановлюючих документах на майно, а також у свідоцтві про смерть значиться «[PERSON]». Необхідність встановлення факту потрібно для реалізації її спадкових прав, у зв'язку з чим просить встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року, є її бабусею. Заявник в судовe засідання не з'явилась, надавши до початку розгляду справи заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Заінтересована особа - приватний нотаріус Юхименко І.В. в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (судової повістки) (а.с. 12-13). Клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, допитавши свідка, суд приходить до наступного. Як вбачається з свідоцтва про смерть, [NUMBER], виданого Луцькиим міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Волинській області, [INFO] року померла [PERSON]. (а.с. 23). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, спадкоємцями першої черги за законом якої були: її дочка (мати заявниці) - [PERSON] та син (дядько заявниці) - [PERSON]. Однак, після смерті спадкодавця її діти відмовились від права на спадщину. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] прийняла спадщину шляхом спільного проживання із [PERSON] та з метою реалізацій своїх спадкових прав звернулася до приватного нотаріуса Юхименко І.В. для отримання свідоцтва про право на спадщину. В свою чергу приватним нотаріусом було відмовлено заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з наявними розбіжностями у документах померлої [PERSON] в частині написання її імені, а саме: «[PERSON]» - «[PERSON]». Пунктом 5 ч .2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 09.02.1951 року Сенкевичівським райбюро ЗАГС, [INFO] року народилася - [PERSON] (запис російською «[PERSON]») (а.с. 27). З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що 02.12.1957 року Угринівською сільською радою Сенкевичівського району Волинської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - «[PERSON]» (а.с. 28). Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Угринівською сільською радою Сенкевичівського району Волинської області, 16.09.1958 року народилася мати заявниці - [PERSON]. ЇЇ батьками вказані: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 5). Судом встановлено, що [PERSON] після укладення шлюбу з [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]». Вказаний шлюб було розірвано 02.04.1988 року, про що в Ківерцівському РВ ЗАГС Волинської області було зроблено відповідний актовий запис за № 18 (а.с. 6). Заявниця [PERSON] народилася [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом [NUMBER], виданим 12.05.1982 року Луцьким МВ ЗАГСу. ЇЇ батьками вказані: батьком - [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва [NUMBER], Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції 16.11.2003 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з чим заявниці було присвоєне прізвище «[PERSON]» (а.с. 8). Крім того, факт родинних відносин підтверджується показами свідка - [PERSON], яка в судовому засіданні 18.07.2018 року пояснила, що заявниця є її дочкою, а померла [PERSON] - її матір'ю. В свідоцтві про народження ім'я померлої було вказане «[PERSON]», проте у її (свідка) свідоцтві про народження ім'я матері вказане «[PERSON]». Вважає, що така розбіжність в зазначенні імені її матері виникла у зв'язку з видачею їй (матері свідка) нового паспорта при укладенні шлюбу. Ствердила, що [PERSON] є рідною онукою [PERSON]. Положеннями ст.ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995р., суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів, свідчить про доведеність факту родинних відносин між заявницею та [PERSON] ([PERSON]), як між онукою та бабусею. Факт, про вставлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає правові підстави для спадкування та від його встановлення залежить виникнення її цивільних прав. Заявниця [PERSON] не має іншої можливості довести факт родинних відносин між нею та [PERSON]. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту (родинних відносин), що має юридичне значення є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved