Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд ухвалити рішення, згідно якого розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що їх шлюб був зареєстрований 01 жовтня 1994 року Хоружівською сільською радою Недригайлівського району Сумської області. Подружнє життя не склалося через несумісності характерів. Від даного шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю не має. Шлюбні стосунки припинені з початку 2017 року. Після розірвання шлюбу бажає, щоб неповнолітні доньки проживали разом з нею. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просить суд розглядати справу без її участі та позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просить суд розглядати справу без його участі та позовні вимоги визнав повністю. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб. За вищевикладених обставин, суд вважає збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] мають бути стягнуті судові витрати, пов'язані з розглядом справи, які документально підтверджені в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. (а.с.1).

Outcome: approved