Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 09 листопада 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 415. У судове засідання сторони не з'явились. Позивач надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити (а.с.15). Відповідачка також надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позову, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]» (а.с.16). Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України, зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків: Відповідно до ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Суд при постановленні рішення керується також вимогами ч.8 ст.235 ЦПК України, відповідно до якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що сім`я остаточно розпалася та примирення між сторонами не можливе, оскільки сторони не бажають зберігати сім`ю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної зі сторін, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що сім`я остаточно розпалася та примирення між сторонами не можливе, вимоги позивача визнаються відповідачем та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved