Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 гривень, щомісячно. Позовні вимоги мотивує тим, що 10 листопада 2005 року, шлюб зареєстрований між нею ([PERSON]В.) та відповідачем [PERSON] було - розірвано. Під час шлюбу, 12 липня 2003 року у них народилась донька - [PERSON]. У 2013 році, вона уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на «Москаль». Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 25 жовтня 2005 року з [PERSON], було стягнуто аліменти на її користь на утримання дитини у твердій грошовій сумі 150 гривень. Розмір аліментів у сумі 150 грн., на сьогоднішній день є досить малим, а кошти які вона заробляє, не вистачає щоб належним чином забезпечувати доньку всім необхідним. Тому звертається до суду та просить збільшити розмір аліментів на утримання доньки з 150 грн. до 1500 грн., з дня звернення до суду до досягнення донькою повноліття. Позивач - [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] та його представник [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнають частково і не заперечують проти стягнення з [PERSON] аліменти у розмірі 1000 гривень, щомісячно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 60 Цивільно - процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно частини 1 статті 11 Цивільно - процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частин 3-4 статті 10 Цивільно - процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про народження Серії 1-ФМ №079342 виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області 07 серпня 2007 року, у сторін по справі [PERSON] та [PERSON], 12 липня 2003 року народилась донька - [PERSON] (а.с.6). З копії Свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ФМ №003290 виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області, 10 листопада 2005 року між [PERSON] та [PERSON] - шлюб розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №241. Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище [PERSON] - «Попович» (а.с.5). -2- Відповідно до копії виконавчого листа, виданого Мукачівським міськрайонним судом 10 листопада 2005 року по цивільній справі 2-5465/2005 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця та мешканця [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 150 гривень з подальшою індексацією, щомісячно починаючи з 20 вересня 2005 року і до її повноліття (а.с.7). Згідно листа №49876394 від 23 лютого 2017 року виданого старшим державним виконавцем Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області [PERSON], вбачається, що у [PERSON] наявна заборгованість по несплаті аліментів у сумі 3000 грн.(а.с.8). У відповідності до копії Свідоцтва про шлюб серії I-ФМ №107727 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області 29 серпня 2013 року, між [PERSON] та [PERSON], зареєстровано шлюб 29 серпня 2013 року за актовим записом №367. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - «Москаль» (а.с.4). Батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав. Цей обовязок закріплений в Конституції України, а також в Сімейному кодексі України, оскільки одним із найголовніших та найважливіших обовязків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а на підставі частини 3 статті 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Аліменти на дитину відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині 2 статті 182 Сімейного кодексу України. Згідно частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. Відповідно до статті Закону України Про державний бюджет 2017 року, прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня 2017 року - 1689 гривень, з 01 травня - 1777 гривень, з 01 грудня - 1860 гривень. Відповідно частини 1 пункту 1 статті 367 Цивільно - процесуального кодексу України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Згідно статті 212 Цивільно - процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. -3- Судом знайдено підставність часткового задоволення позовних вимог [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення з [PERSON], аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., яка, виходячи з моральних засад суспільства, є виважена, розумна, справедлива і об'єктивна, оскільки позивачем доведено, а відповідачем частково визнано, що донька [PERSON], у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, яке гарантоване як частиною 2 статті 51 Конституції України,як Сімейним кодексом України, так і частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, це зокрема, виявляється в забезпеченні дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Тому, обов'язок відповідача [PERSON] - як батька, утримувати та надавати дитині матеріальну допомогу. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved