Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить стягнути з ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Львівського головного регіонального відділення ПАТ «Брокбізнесбанк» вклад, який знаходиться на картковому рахунку № [NUMBER] в розмірі 58 994 грн. 08 коп., 13452,15 доларів США, 8323, 21 євро; вклад, який знаходиться на картковому рахунку № [NUMBER] в розмірі 73159 грн. 49 коп.; вклад, який знаходиться на картковому рахунку № [NUMBER] в розмірі 10090 грн. 75 коп.; суму інфляційних втрат за прострочення повернення коштів в гривнях із карткових рахунків № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER] за період з 15.03.2014 року по 30.03.2015 року в розмірі 86142,08 грн.; суму інфляційних втрат за прострочення повернення коштів в доларах США із карткового рахунку № [NUMBER] за період з 15.03.2014 року по 30.03.2015 року в розмірі 4783,58 доларів США; суму інфляційних втрат за прострочення повернення коштів в євро із карткового рахунку № [NUMBER] за період з 15.03.2014 року по 30.03.2015 року в розмірі 2959,73 євро; 3% річних за прострочення повернення коштів в гривнях із карткового рахунку № [NUMBER] за період з 15.03.2014 року по 30.03.2015 року в розмірі 7565,99 грн.; 3% річних за прострочення повернення коштів в доларах США із карткового рахунку № [NUMBER] за період з 15.03.2014 року по 30.03.2015 року в розмірі 420,15 доларів США; 3% річних за прострочення повернення коштів в євро із карткового рахунку № [NUMBER] за період з 15.03.2014 року по 30.03.2015 року в розмірі 260,68 євро. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що її батько, [PERSON], 1924 року народження відкрив у Львівському головному регіональному відділенні карткові рахунки: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], на які поклав зібрані протягом життя заощадження. 19.07.2013 року її батько помер. Після смерті батька, як видно із відповіді заступника керуючого ЛГРВ AT «Брокбізнесбанк» Коваль А.О. від 06 березня 2014 року за вихідним № 158/050ЛВ завідувачу Першої Львівської державної нотаріальної контори О.В. Бояківському, залишилось спадкове майно, в тому числі і зазначені банківські вклади, а саме: на картковому рахунку № [NUMBER] - 58 994 грн. 08 коп., 13 452, 15 доларів США та 8 323, 21 євро; на картковому рахунку № [NUMBER] - 373 159 грн. 49 коп.; на картковому рахунку № [NUMBER] - 10 090 грн. 75 коп. Після отримання 13 березня 2014 року Свідоцтва про право на спадщину за законом, наступного дня, 14 березня 2014 року звернулась до Львівського головного регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» з проханням видати спадкове майно її батька, а саме, належні йому грошові кошти, які знаходяться на картковому рахунку у ЛГРВ AT«Брокбізнесбанк» і, на отримання яких має право відповідно до отриманого Свідоцтва про право на спадщину за законом. У Львівському головному регіональному відділенні їй видали 200 000, 00 грн. і заявили, що на даний час таких коштів, які вона просить немає, порекомендували звернутись протягом місяця. Надалі, ще декілька разів зверталась до ЛГРВ AT «Брокбізнесбанк» з усним проханням повернути кошти, але кожен раз отримувала відповідь, що готівкові кошти у ПАТ «Брокбізнесбанк» відсутні, а 14 червня 2014 року повідомили, що Постановою Правління Національного банку України від 10 червня 2014 року № 339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 11 червня 2014 року № 45 про початок здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», про що надруковано у газетах «Урядовий кур'єр» та «Голос України», а отримані нею 200 000 гривень - це гарантоване відшкодування вкладів фізичних осіб. 27 червня 2014 року повторно звернулась із заявою до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» Куреного О.В. з проханням повернути грошові вклади із відповідними відсотками, які належать їй згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом БТМ №457086 і які знаходяться в AT «Брокбізнесбанк», повторивши рахунки і суми, які знаходяться на них. Надалі, 04 липня 2014 року знову звернулась до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» Куреного І В. із заявою про визнання вимог кредитора, в якій просила визнати її кредитором «Брокбізнесбанк» та повернути грошові кошти із відповідними відсотками, які перевищують гарантовану суму виплат Фондом та отримані нею згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом БТМ № 457086 і які знаходяться в AT «Брокбізнесбанк», додавши до неї заяви необхідні підтверджуючі документи, у відповідності до ч. 5 ст. 45, ч. 2 ст. 49 та ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Стверджує, що на її письмові звернення та телефонні дзвінки ніхто не відповідав, тому просить позов задоволити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позові. Просить позов задоволити. Представник відповідача у судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, постановивши заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечує. Заслухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити частково, з наступних підстав. Частиною 1 статті 1216 Цивільного кодексу України зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з частиною 1 стаття 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], помер [INFO], про що свідчить долучена позивачем до матеріалів справи копія свідоцтва про смерть, видана 20.07.2013 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке міститься на відкритих карткових рахунках в АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК»: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Зокрема, на рахунку [NUMBER] станом на 06.03.2014 року залишок становить 8323, 21 євро; вклад, який знаходиться на картковому рахунку № [NUMBER] становить в розмірі 73159 грн. 49 коп.; вклад, який знаходиться на картковому рахунку № [NUMBER] становить в розмірі 10090 грн. 75 коп. Заповідальні розпорядження відсутні, що підтверджується листом заступника керуючого ЛГРВ АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» вих. №158/050ЛВ від 06.03.2014 року. Надалі, державним нотаріусом Першої львівської державної нотаріальної контори Бояківським О.В. 13.03.2014 року видано свідоцтво про право на спадщину (спадкова справа №66/2012 рік, зареєстровано в реєстрі за №2-153), відповідно до якого спадкоємцем померлого [PERSON] є його донька [PERSON]. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: грошових вкладів з відповідними відсотками, що знаходяться в АТ «Брокбізнесбанк» на: картковому рахунку [NUMBER], залишок коштів на якому становить 58994,08 грн.; 13452,15 доларів США; 83233,21 євро; на картковому рахунку [NUMBER], залишок коштів на якому становить 373159,49 грн.; на картковому рахунку [NUMBER], залишок коштів на якому становить 10090,75 грн., що належали спадкодавцю на підставі повідомлення ПАТ «Брокбізнесбанк» від 06.03.2014 року за №158/010ЛВ. 19.06.2014 року [PERSON] звернулась до уповноваженої особи по ліквідації АТ «Брокбізнесбанк» Куреного О.В. із заявою, в якій просила повернути грошові вклади з відповідними відсотками, які належать їй за правом на спадщину БТМ №457086 і які знаходяться в АТ «Брокбізнесбанк» на карткових рахунках: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Вдруге, 27.06.2014 року [PERSON] повторно звернулась до уповноваженої особи по ліквідації АТ «Брокбізнесбанк» Куреного О.В. із аналогічною заявою. Заявою від 04.07.2014 року [PERSON] просила уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» Куреного О.В. визнати її кредитором банку та повернути грошові кошти з відповідними відсотками, які перевищують гарантовану суму виплат Фондом та отримані нею за правом на спадщину БТМ №457086 і які знаходяться в АТ «Брокбізнесбанк» на карткових рахунках: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. У відповідь на звернення [PERSON] від 19.06.2014 року листом АТ «Брокбізнесбанк» вих..№1601/010-04 від 19.07.2014 року повідомив, що відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 10.06.2014 року №339 «Про скликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 11.06.2014 року №45 про початок здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідації АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» на період з 11.06.2014 року по 10.06.2015 року включно. Відомості про ліквідацію АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» при призначення уповноваженої особи Фонду опубліковано у газетах «Урядовий кур'єр» (№106 (5235) від 14.06.2014 року) та «Голос України (№113 (5863) від 14.06.2014 року). Зазначено, що вимоги кредиторів приймаються до 14.07.2014 року включно. Відповідно до заяви від 02.09.2014 року [PERSON] на ім'я уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» Куреного О.В. судом встановлено, що [PERSON] просила надати гарантію включення її до списку кредиторів ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та нагадала про наявність належних їй відкритих рахунків, які знаходяться у ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК». Згідно ст. 47 Закону України "Про банки та банківську діяльність" банки мають право приймати вклади (депозити) від юридичних і фізичних осіб. Статтею 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» визначено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами між клієнтом та банком. Згідно ст. 1060 Цивільного кодексу України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу після закінчення терміну, встановленого договором. За договором банківського вкладу банк зобов'язаний видати вклад на першу вимогу вкладника. На підставі частини 3 статті 1068 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. У відповідності до статті 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. У статті 509 Цивільного кодексу України зазначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частина 1 статті 526 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідачем порушено умови договору, хоча всі його умови - істотні, звичайні та випадкові - з моменту його укладення стають однаково обов'язковими для виконання сторонами. При цьому, суд враховує, що цивільно-правовий договір укладений з узгодженої волі сторін, спрямованої на встановлення цивільних прав та обов'язків. Невиконання, або неналежне виконання умов договору тягне за собою наслідки, які обумовлені даним договором, а тому позов в частині стягнення суми вкладу підлягає задоволенню. Не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача в свою користь три проценти річних та суми інфляційного збільшення заборгованості за прострочення повернення коштів в гривнях із карткових рахунків: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], виходячи з наступного. Статтею 625 ЦК регулюються зобов'язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому ч. 5 ст. 11 ЦК, в якій ідеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобов'язань. Зважаючи на те, що [PERSON] є спадкоємцем померлого [PERSON], котрий був стороною договору, відтак не перебувала у договірних правовідносинах із ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», тому не вправі вимагати від банку відшкодування, визначене статтею 625 ЦК України, , таким чином суд дійшов висновку відмовити у цій частині позовних вимог.

Outcome: approved