Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач 17.08.2015 року звернулася до суду з позовом до\~\~[PERSON] з вимогами визнати за нею право власності на спадщину в порядку спадкування за законом на 11/100 частин домоволодіння 87 по вул.. Фонтанській дорозі у м. Одесі, загальною площею 335,4 кв.м., житловою площею 183,6 в.м, розташованого на земельній ділянці площею 1411 кв.м., після смерті [PERSON], померлої 28.04.2011 року. При цьому посилалась на наступне. 28 квітня 2011 року померла мати позивачки - [PERSON], смерть якої зареєстрована Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1038 від 28 квітня 2011р.. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: 11/100 частин домоволодіння № 87 по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі. Спадкове майно належало померлій [PERSON], на підставі Рішення Київського районного суду міста Одеси від 04 травня 1976 року (справа № 2-1325/76) та розпорядження Київської районної адміністрації № 914 від 20.08.2002 року. [PERSON] за життя заповіту не склала. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є: донька - [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) та син - [PERSON]. У встановлений законом термін позивач звернулась до державного нотаріуса Шостої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Державним нотаріусом відкрита спадкова справа № 306/2011 та внесені відповідні відомості до єдиного реєстру спадкових справ. Відповідач з заявою про прийняття спадщини не звертався, разом з померлою не проживав та на думку позивача є таким, що спадщину не прийняв. При оформлені спадщини позивачкою було надано нотаріусу правовстановлюючий документ на 13/20 частин домоволодіння 87 по вул.. Фонтанській дорозі у м. Одесі, які належали померлій на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 15.05.1976 року №2-1325/76, зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 16.06.1976 року в кн.. №174 реєстр 10743стр.124. Згідно довідки № 327021.75.12, виданої КП «ОМБТІ та РОН» від 09.02.2012 року, змінено розмір частки [PERSON], померлої 28.04.2011 року з 13/20 частин на 11/100 частин домоволодіння під № 87, розташованої по Фонтанській дорозі в місті Одесі, на підставі Рішення Київської районної адміністрації №914 від 20 серпня 2002 року. Листом державного нотаріуса Шостої одеської державної нотаріальної контори від 19 січня 2015 року № 42/02-14 повідомлено позивачці, що у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, позивачу не може бути видано свідоцтво про право на спадщину за законом, та рекомендовано звернутись до суду з питання встановлення спадкової частини домоволодіння під № 87, розташованого по Фонтанській дорозі в місті Одесі, [PERSON] Оскільки після перерахунку ідеальних часток власників домоволодіння № 87 по вулиці Фонтанська дорога в місті Одесі, розмір долі у праві власності [PERSON] змінився на 11/100 частин домоволодіння, на які нове свідоцтво нею не отримане, на теперішній час позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права після смерті матері на вказане спадкове майно, у звязку з чим вимушена звернутись з позовом до суду. У судове засідання 29.03.2016 року представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час i місце судового засідання був повідомлений належним чином. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки у судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225\~ ЦПК України\~ при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.04.2011 року померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей 28.04.2011 року зроблено відповідний актовий запис за №1038 та Другим Малиновським відділом ДРАЦС ОМУЮ видано свідоцтво про смерть серії 1-ЖД №267303 (а.с.9). На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме 13/20 частин житлового будинку під №87, що знаходиться у м. Одесі, Фонтанська дорога, право власності на які було визнано за [PERSON] рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15.05.1976 року (справа №2-1325/76). З витребуваної судом з Шостої одеської державної нотаріальної контори спадкової справи №306/2011 до майна померлої 28.04.2011 року [PERSON] (номер у спадковому реєстрі 51137556) вбачається, що [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON], будучи донькою померлої, про що свідчить свідоцтво про народження серії ІІ-ЖД №405392 (а.с.7), звернулась 13.05.2011 року до Шостої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.81). Листом №42/02-14 від 19.01.2015 року (а.с.77) нотаріальна контора повідомила позивачці, що нею подано правовстановлюючий документ на спадкову частину домоволодіння 87 по вул.. Фонтанській дорозі у м. Одесі, а саме рішення Київського районного суду м. Одеси від 15.05.1976 року №2-1325/76, згідно якого за [PERSON] було визнано право власності на 13/20 частин вищезгаданого домоволодіння. Однак, згідно довідки № 327021.75.12, виданої КП «ОМБТІ та РОН» від 09.02.2012 року, на підставі розпорядження Київської районної адміністрації №914 від 20 серпня 2002 року затверджено розрахунок ідеальних часток у домоволодінні №87 по вул.. Фонтанській дорозі у м. Одесі, яким змінено розмір частки [PERSON] з 13/20 частин на 11/100 частин вказаного домоволодіння. Запропоновано позивачці звернутись до суду для вирішення питання встановлення спадкової частини домоволодіння, яка належала померлій [PERSON] У відповідності до розпорядження Київської районної адміністрації №914 від 20.08.2002 року «Про розрахунок ідеальних часток на домоволодіння №87 по вул.. Фонтанській дорозі», [PERSON] на підставі рішення суду від 04.05.1976 року належать 13/20 частин домоволодіння. У фактичному користуванні знаходиться в літ. «з» І-І жила; І-2 жила; І-3 жила; І-4 веранла; І-6 коридор, літ. «р» сарай; літ. «П» сарай; літ. «ф» навіс, що складають 11/100 частин домоволодіння (а.с.13) Згідно витребуваної судом копії технічної документації на будинок №87 по вул.. Фонтанська дорога у м. Одесі станом на 4 травня 1976 року та станом на 2002 рік тобто на момент постановлення розпорядження Київської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради №914 від 20.08.2002 року, [PERSON] була власником частини домоволодіння, до складу якої входили жилі кімнати (1-1, 1-2), площами 13,69 кв.м. та 11,04 кв.м., кухня (1-3) 10,73 кв.м., веранда (1-5) 10,9 кв.м., коридор (1-6) 7,3 кв.м.. Згідно технічного паспорту на домоволодіння за адресою м. Одеса, вул.. Фонтанська дорога, 87, виготовленого 04.09.2003 року (інвентарний номер 842), частка [PERSON] на домоволодіння склала 11/100 частин. Однак, [PERSON] за життя не переоформила документи та право власності на 11/100 частин домоволодіння не зареєструвала. При цьому, у технічному паспорті, виготовленому на імя [PERSON] станом на 15.09.2011 року, стоїть відмітка від 15.09.2011 року про наявність самочинних забудов [PERSON] (прибудова літ. «з3» та прибудова літ. «з5»). Згідно технічного паспорту, виготовленого на імя [PERSON] станом на 09.02.2012 року (а.с.19-24), також вбачається, що прибудова за літ. «з3» (приміщення 1-6) та прибудова за літ. «з5» (приміщення 1-7) є самочинно збудованими (а.с.19 на звороті). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №41815762 від 06.08.2015 року (а.с.29-31) загальна площа домоволодіння за адресою м. Одеса, Фонтанська дорога, 87, складає 335,4 кв.м., житлова площа - 183, 6 кв.м., площа земельної ділянки 1411 кв.м.. Вирішуючи спір суд також виходить з наступного. Ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Згідно до вимог\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень\~статті 1218 Цивільного кодексу України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~статті 1261 Цивільного кодексу України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до положень частин першої та другої\~статті 1268 Цивільного кодексу України\~спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. He допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до норм ч. 5\~ст. 1268 ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3\~ст. 1296 ЦК\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з положень\~ЦК України, [PERSON], як донька спадкодавця [PERSON], прийняла спадщину після смерті своєї матері, бо подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно положень пункту 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від\~\~30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1220 спадщина відкривається внаслідок смерті особи... Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, тобто у день смерті спадкодавця. Таким чином відповідно до норм ст. ст.\~1223,\~1261,\~1267,\~1268,\~1270,\~1272 ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги згідно із законом, проте нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва на право на спадщину, оскільки спадкодавець за життя не перереєстрував право власності на 11/100 спірних частин домоволодіння. Згідно абзаців 1, 15, 16 п. 3.1. ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відсутність передбаченого законодавством порядку реєстрації нерухомого майна після перерахунку ідеальних часток домоволодіння та після смерті його власника, дійсно свідчить про існування виключних обставин, які унеможливлюють реалізацію права на оформлення спадщини в позасудовому порядку, тому позовна заява підлягає задоволенню. Суд, дослідивши всі обставини справи, оцінивши зібрані та надані суду докази в їх сукупності, дійшов до висновку про правомірність позовних вимог, що стосуються визнання за позивачем по справі, як спадкоємцем за законом першої черги, права власності на спадкове майно померлої 28.04.2011 року [PERSON] у вигляді 11/100 частин домоволодіння 87 по вул.. Фонтанській дорозі у м. Одесі, загальною площею 335,4 кв.м., житловою площею 183,6 в.м, розташованого на земельній ділянці площею 1411 кв.м.. без врахування прибудови за літ. «з3» (приміщення 1-6) та прибудови за літ. «з5» (приміщення 1-7), оскільки вказані прибудови є самочинно збудованими. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи,

Outcome: approved