Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Оліка" в якому просить стягнути з відповідача нараховану, але невиплачену заробітну плату в розмірі 19 085,29 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 07.02.2019 року по 11.09.2019 року в розмірі 44 247,56 грн. В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що він з 21.09.2015 року по 06.02.2019 року працював в ПП ВКФ «ОЛІКА» слюсарем - інструментальником. 06.02.2019 року його було звільнено із роботи по п.1 ст. 36 КЗпП України. За період його роботи підприємство допустило заборгованість по виплаті заробітної плати, що становить 19085,29 грн. Після звільнення, ПП ВКФ «ОЛІКА» не провело з ним розрахунку при звільненні, тому загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 07.02.2019 року (наступного дня після звільнення) й по 11.09.2019 року (день звернення до суду) складає 44 247,56 грн. В добровільному порядку, ПП ВКФ «ОЛІКА» на його звернення щодо виплати заробітної плати та проведення розрахунку при звільненнні працівника не реагує, тому він змушений звернутися до суду з відповіданим позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. [PERSON] надав до суду заяву в якій просить розгляд справи провести без його участі, зазначивши що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач ПП ВКФ «ОЛІКА» у судове засідання не з`явилось, про час та місце розгляду справи повідомлялося в установленому законом порядку, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК УКраїни. Про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи , заперечень чи відзиву на позов на адресу Котелевського районного суду від ПП ВКФ «ОЛІКА» не надійшло. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З 21.09.2015 року по 06.02.2019 року [PERSON] працював слюсарем - інструментальником в ПП ВКФ «ОЛІКА» . Згідно наказу № 66К від 18.09.2015 року [PERSON] було прийнято на посаду слюсара - інструментальника з 21.09.2015 року. Відповідно до наказу № 12К від 06.02.2019 року його було звільнено із займаної посади з 06.02.2019 року за угодою сторін по п.1 ст. 36 КЗпП України. В порушення вимог ст. 115, 116 КЗпП України з боку підприємства виникла заборгованість по нарахованій, але не виплаченій [PERSON] заробітній платі за період його роботи, яка на момент звільнення - 06.02.2019 року становила 19085,29 грн. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. З метою вирішення питання щодо виплати Гризодубу нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, в позасудовому порядку він звертався до Управління Держпраці у Полтавській області, про що свідчить лист за № 16-Г1075/10/14-04/234 від 08.08.2019 року. В ході проведення інспекційного відвідування встановлено, що відповідно до журналу - ордеру і відомості по рахунку 661 (заробітна плата) сума заборгованості [PERSON] заробітної плати складає 19085,29 грн. Жодних результатів спроби позивача щодо можливості врегулювання спору по виплаті йому нарахованої але не виплаченої заробітної плати в досудовому порядку результатів не дали. Частиною першою статті 117 КЗпП України визначено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, вказані у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Здійснення розрахунків середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку визначено в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку). Таким чином, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі не проведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Аналогічна позиція щодо розрахунку розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку викладена у постанові Верховного Суду України від 21.01.2015 року по справі № 6-195цс134. Загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні визначається шляхом множення середньоденної заробітної плати на кількість робочих днів затримки. Обчислення середньоденного заробітку: - заробітна плата за грудень 2018 р. - 6300 грн., робочих днів -20; - заробітна плата за січень 2019 р. - 5957,92 грн., робочих днів -21. Всього заробітна плата за останні 2 місяці становила 12 257,92 грн./ на 41 робочий день = 298 грн. 97 коп. (середньоденний заробіток). Загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні визначається шляхом множення середньоденної заробітної плати на кількість робочих днів затримки. Отже, середній заробіток позивача у зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні, починаючи з 07.02.2019 року (наступного дня після звільнення) й по 11.09.2019 року (день звернення до суду) складає 44 247,56 грн., а саме: 148 робочих дні Х 298,97 грн. = 44 247,56 грн. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок, є підставою для застосування відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 26 грудня 2011 у справі № 6-77цс11. Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню в судовому порядку на користь позивача середній заробіток позивача у зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні 44247,56 грн., а також нарахована та невиплачена заробітна плата у розмірі 19085,29 грн., а всього 63332, 85 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з ПП ВКФ «ОЛІКА» на користь позивача слід стягти судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved