Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 14 серпня 2015 року звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування. 13.10.2015 року [PERSON] надала уточнену позовну заяву, в якій просить суд поновити строк звернення до суду з позовом, визнати за нею право власності в на земельну ділянку площею 6,5792 га, що розташована на території Олексіївської сільської ради та належала [PERSON] на підставі Державного акту серії [NUMBER], визнати право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] в порядку спадкування за заповітом після тітки - [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її тітка - [PERSON], яка проживала в с-щі Водяне Краснокутського району Харківської області. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 6,5792 гектар, розташованої на території Олексіївської сільської ради, КСП «Дружба», що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та права на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Позивач являється спадкоємцем за заповітом, оскільки при житті [PERSON] були складені заповіти на ім'я [PERSON] В нотаріальному порядку позивач оформити спадщину позбавлена можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, тобто оригінали Державного акту на право приватної власності на землю та сертифікату на земельну частку (пай), в зв'язку з чим [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача, що діяв по довіреності, не з'явився, однак надав суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у їхню відсутність. Представник відповідача - Олексіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про визнання позову та про слухання справи у відсутність представника. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла тітка позивачки - [PERSON], що підтверджується Витягом з Державного РАЦС громадян щодо актового запису про смерть від 08.09.2015 року, №00015777937. Після її смерті відкрилася спадщина, спадковим майном якої є : земельна ділянка площею 6,5792 га, що розташована на території Олексіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області, КСП «Дружба», та належала спадкодавці [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 11 березня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №98; право на земельну частку (пай) розміром 7,35 в умовних кадастрових гектарах, розташованої в с. Олексіївка Краснокутського району Харківської області, що належала [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17 березня 2000 року №439 Краснокутською державною нотаріальною конторою Харківської області, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті. За життя [PERSON] був складений заповіт, посвідчений 16.02.2004 року секретарем виконавчого комітету Олексіївської сільської ради під №5, згідно якого вона заповіла право на земельну частку (пай) розміром 7,35 в умовних кадастрових гектарах [PERSON]. Окрім цього, [PERSON] був складений заповіт, посвідчений 16.02.2004 року за №6, згідно якого вона заповіла земельну ділянку площею 6,5792 га [PERSON]. Дані заповіти на день смерті заповідача не змінювалися і скасовані не були. Інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку майна, немає. Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно відповіді Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області №1300/01-16 від 19.09.2015 року вбачається, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №167/2005. Спадкоємцем за заповітами, посвідченими Олексіївською сільською радою 16.02.2004 року за №5 і №6 є [PERSON], яка прийняла спадщину протягом шести місяців шляхом подачі заяви. Інших заяв про прийняття спадщини або відмову від її прийняття від спадкоємців [PERSON] до нотаріальної контори не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. В нотаріальному порядку позивач оформити спадщину позбавлена можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, тобто оригінали Державного акту на право приватної власності на землю та сертифікату на земельну частку (пай). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування " відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності [PERSON] на земельну ділянку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Право на земельну частку (пай) [PERSON] підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай0 серії [NUMBER]. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення їй строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до суду з позовною заявою є поважними. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті спадкодавця - [PERSON], має законне право на спадкове майно в порядку спадкування за заповітами. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved