Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] у травні 2017 року пред"явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що шлюб зареєстровано 18 лютого 2006 року, про що складено актовий запис № 185 Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області . Від шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON] . Причина розірвання шлюбу у тому , що вони із відповідачем проживають окремо, не підтримують подружніх стосунки, не ведуть спільного господарства . За таких обставин просить шлюб розірвати, проти примирення категорично заперечує, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. У судове засідання від позивача [PERSON] надійшла заява , згідно із якою вона заявлені позовні вимоги підтримує та просить задоволити у повному обсязі, з мотивів викладених у позовній заяві, заслухавши справу за її відсутності , також, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення . Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів . Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Сторони вступили у зареєстрований шлюб 18 лютого 2006 року, про що складено актовий запис № 185 Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області та 25 квітня 2007 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ,повторно, видане Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторін [INFO] народилася дочка [PERSON], про що зроблено актовий запис № 1633 від 01 серпня 2016 року відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Упродовж тривалого періоду часу сторони разом не проживають , не підтримують подружніх стосунків , не ведуть спільного господарство , що свідчить про те, що сім"я сторін розпалася та шлюб має формальний характер . Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Натомість позивачем зазначено , що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення , через що проти примирення подружніх стосунків вона категорично заперечує. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин суд вважає що сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача , що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved