Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

ПАТ «[PERSON] Аваль» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи його тим, що 10.08.2005 р. між АППБ «Аваль» (тепер ПАТ «[PERSON] Аваль») і [PERSON] було укладено кредитний договір №014/035-43/30499, згідно якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 30000,00 дол. США, строком на 240 місяців, з кінцевим погашенням до 09.08.2025 р. Позичальник зобовязався повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним та виконати усі інші зобовязання за кредитним договором. 10.08.2005 р. в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №014/035-43/30499 від 10.08.2005 р. між АППБ «Аваль» (тепер ПАТ «[PERSON] Аваль») і [PERSON] було укладено договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно: чотирикімнатна квартира по вул. Баженова, 32/154 м. Вінниці, загальною площею 79,0 кв. м. З травня 2012 р. відповідач умови кредитного договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 02.09.2013 р. утворилась заборгованість в розмірі 39333,95 дол. США, що еквівалентно 314396,26 грн., з яких: 25192,16 дол. США заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена заборгованість 1143,80 дол. США, 5252,55 дол. США відсотки, 8889,24 дол. США, що еквівалентно 71051,70 грн., - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. Просить звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки для погашення боргу за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала за викладених в позовній заяві обставин, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] позов не визнав, суду пояснив, що отримав кредит в банку не 30000,00 дол. США, а 15000,00 дол. США. Частково позика погашена, борг становить 3899,55 дол. США, що підтверджується висновком судової економічної експертизи №16 від 23.07.2014 р. Борг є відносно незначним, він здатен його погасити, підстав для звернення стягнення на іпотечне майно у позивача немає. Просить відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.08.2005 р. між АППБ «Аваль» (тепер ПАТ «[PERSON] Аваль») і [PERSON] було укладено кредитний договір №014/035-43/30499, згідно якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 30000,00 дол. США, строком на 240 місяців, з кінцевим погашенням до 09.08.2025 р. у виді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 30000,00 дол. США. Відповідач зобовязався повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним та виконати усі інші зобовязання за кредитним договором. ( а.с. 6-10 т. 1) В забезпечення виконання умов кредитного договору №014/035-43/30499 від 10.08.2005 р. АППБ «Аваль» та [PERSON] уклали 10.08.2005 р. договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстрований в реєстрі за №2174. (а.с. 12-14 т. 1) Згідно з п. 1.2 договору іпотеки предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно: квартира [ADDRESS], загальною площею 79,0 кв. м, житловою площею 49,9 кв. м, що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 10.08.2005 р. приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], за реєстром №2165, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 10.08.2005 р. за №764210, зареєстрованого в КП "ВООБТІ" 14.09.2005 р. за реєстровим №239/21077, книга №247. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ст. 1050 ч. 2 ЦК України). Забезпечення виконання зобов'язання у вигляді неустойки (штрафу, пені) регулюється ст.ст. 549-552 ЦК України. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Застава (визначення, наслідки порушення, права і обовязки) регулюється ст.ст. 572-593 ЦК України і Законом України «Про іпотеку». Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання (ст. 589 ч. 2 ЦК України). Згідно ст. 575 ч. 1 ЦК України застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, є іпотекою. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання, іпотекодержатель вправі задовільнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення (ст. 39 Закону України «Про іпотеку»). На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов'язань, зокрема, кредиту, застави (іпотеки), встановив, якими нормами вони регулюються, прийшов до висновку, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту. При цьому суд не приймає до уваги пояснення відповідача про те, що він отримав кредит в банку не 30000,00 дол. США, а 15000,00 дол. США, оскільки в кредитному договорі зазначено, що кредитор надає позичальнику кредит у виді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 30000,00 дол. США (а.с. 6-7 т. 1), графік погашення кредиту, який підписаний сторонами, складався на погашення суми 30000,00 дол. США (а.с. 21-23, 25-27 т. 1), 30.07.2013 р. позивачем надсилалась відповідачу вимога про усунення порушення за кредитним договором, яку відповідач 30.07.2013 р. отримав, виходячи з суми кредиту 30000,00 дол. США (а.с. 28 т. 1), 11.11.2013 р. відповідачем [PERSON] у даній справі було подано зустрічний позов до ПАТ «[PERSON] Аваль» про визнання частково недійсним кредитний договір №014/035-43/30499 від 10.08.2005 р., а саме в частині змін, які були внесені п. 3 додаткової угоди №4 від 12.01.2011 р. (а.с. 44-45 т.1, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.09.2014 р. зустрічний позов [PERSON] залишено без розгляду а.с. 185 т. 1), в якому відповідач [PERSON] жодним словом не заперечує отриману ним суму кредиту в 30000,00 дол. США (після отримання вимоги банку про усунення порушення за кредитним договором, виходячи з суми кредиту 30000,00 дол. США, і позовної заяви). Заперечення відповідача суми отриманого кредиту з»явились лише після огляду кредитної справи, в якій не виявилось заяви на видачу готівки на суму 15000,00 дол. США від 10.08.2005 р. (перший транш кредиту). В справі збереглась заява на видачу готівки на суму 15000,00 дол. США від 16.08.2005 р. (другий транш кредиту) (а.с.18 т. 1). Позивач повідомив, що заява на видачу готівки на суму 15000,00 дол. США від 10.08.2005 р. (перший транш кредиту) знищена (а.с. 88 т. 2). Про два транші кредиту за кредитним договором №014/035-43/30499 від 10.08.2005 р. йшлось і у банківській виписці по особовому рахунку [PERSON] №2620.2.54064 за період з 01.01.2005 р. по 20.05.2014 р., на даний рахунок було зараховано 30000,00 дол. США 10.08.2005 р., № рахунку- 2213.6.405 «Довгострокові кредити, № документа 5-43/30499. У виписці відображено, що позичальником отримано 10.08.2005 р. 15000,00 дол. США та 16.08.2005 р. 15000,00 дол. США. Про це зазначається у висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №16 від 23.07.2014 р. (а.с. 147-148 т. 1) Після проведення експертизи банківська виписка по особовому рахунку [PERSON] №2620.2.54064, з якою працював експерт, втрачена (суду в даному складі її не передано), надати таку ж виписку по рахунку повторно позивач (банк) не може, посилаючись на технічні причини. (а.с. 89 т. 2). Судовий експерт [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що для проведення експертизи йому було надано банківську виписку по особовому рахунку [PERSON] №2620.2.54064, про яку йдеться в експертизі, після проведення експертизи він її разом з іншими документами повернув до суду. Заборгованість по кредитному договору ним нарахована, виходячи з суми кредиту 15000,00 дол. США, оскільки заяви на видачу готівки на суму 15000,00 дол. США від 10.08.2005 р. (перший транш кредиту) йому для проведення експертизи надано не було. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 3143,96 грн. судового збору.

Outcome: approved