Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, зокрема про те, що він в період з 16.05.1986 р. по 30.11.1988 р. здійснював заходи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони. В обґрунтування вимог, посилається на те, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, внаслідок чого отримав 2-гу групу інвалідності довічно. Однак, документи, які підтверджують залучення заявника до складу формувань цивільної оборони при направленні до м. Чорнобиль на виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відсутні. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, заявник обґрунтовує необхідністю отримання посвідчення інваліда війни та відповідних пільг. В судовому засіданні заявник підтримав свою заяву та просив про її задоволення. Представник заінтересованої особи - Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд вважає заможливим проводити розгляд справи у відсутність представника заінтерисованої особи за наявними матеріалами справи, про що, не заперечував заявник. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, безпосередній учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується даними посвідчення серії [NUMBER], виданого 14 листопада 2002 року, та вкладкою до нього (а.с. 4). Внаслідок участі у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, [PERSON] 02.11.2015 року отримав другу групу інвалідності довічно, що підтверджується довідкою МСЕК та експертним висновком №28 від 15.09.2005 р. виданого Центральною міжвідомчою експертною кромісією МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв'язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 5-6). Факт участі заявника у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формування цивільної оборони у період 16.05.1986 р. по 30.11.1988 р. підтверджується наступним. Згідно копії довідки №858 від 17.11.1988 року [PERSON] був безпосередньо зайнят на роботах, передбачених Постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 року №1497-378 і Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 р №665-195, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах і відповідно до списку №1 затверджених Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 р №1173, з 16 травня 1986 р. по 31 грудня 1987 р. та з 01 січня 1988 року по 10 жовтня 1988 р. (а.с. 7). Відповідно до довідки №1032 від 25.11.2002 р. виданої ДСП Чорнобильська АЕС, [PERSON] дійсно працював по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС в період з 16 травня 1986 р. по 01 серпня 1987 р. (а.с. 9). Відповідно до положень ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності або відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно з вимогами п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В обґрунтування необхідності встановлення даного юридичного факту, заявник посилається на те, що на теперішній час з незалежних від нього підстав розпорядчі документи, що підтверджують його залучення до складу невоєнізованих формувань цивільної оборони при направленні до міста Чорнобиль з метою виконання робіт з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, не збереглись, оскільки термін їх зберігання становить 3-5 років. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, заяви про встановлення факту участі в роботах, пов'язаних з усуненням аварії на Чорнобильській АЕС або її наслідків, підлягають задоволенню за наявності достовірних доказів про безпосередню участь заявника у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням аварії на Чорнобильській АЕС, її наслідків у зоні відчуження, в тому числі проведення евакуації людей і майна з цієї зони, а також у роботах на діючих пунктах санітарної обробки людей і дезактивації техніки. За наведених вище обставин, суд вважає обґрунтованими твердження заявника про те, що встановлення даного юридичного факту іншим способом не вбачається можливим. Оцінюючи вказані вище обставини, суд приходить до висновку про те, що заява обгрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved