Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх вдів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення сином навчання - до 30 червня 2018 року. . На обґрунтування позову зазначила, що з 17 липня 1999 року по 23 січня 2008 року вона перебувала у шлюбі відповідачем. Вони сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу вона та син змінили прізвища з [PERSON] на [PERSON]. З 01 вересня 2015 року син [PERSON] навчається у Кам'янському вищому професійному училищі на денному відділенні за спеціальністю "електрогазозварювальник". Термін закінчення навчання - 20 червня 2018 року. Син самостійного доходу не має, знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги. Вважає, що участь у матеріальному утриманні сина на період його навчання повинен брати його батько, який добровільно таку допомогу не надає. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 158, ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін та третьої особи на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 1999 року до 06 лютого 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 7), свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 8). Сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9). 15 січня 2015 року позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про зміну імені (а.с. 10). 01 липня 2015 року син [PERSON] також змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про зміну імені (а.с. 11). Повнолітній [PERSON] з 01 вересня 2015 року навчається у Кам'янському вищому професійному училищі, є студентом 2 курсу денного відділення, термін закінчення навчання - 30 червня 2018 року, що підтверджується довідкою навчального закладу від 11 травня 2017 року, вих. № 113 (а.с. 12). В заявленому позові позивач стверджує, що повнолітній син [PERSON], який продовжує навчання, знаходиться на її утриманні, потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який добровільно таку допомогу не надає. Згідно зі ст.199 СК України якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища як дітей, так і платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не надав заперечень проти позову та будь-яких доказів на їх підтвердження. Суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати допомогу своєму повнолітньому сину на час його навчання до досягнення ним двадцяти трьох років.

Outcome: approved