Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 03.10.2014 року виконкомом Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10; неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] " та стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір. Позовні вимоги мотивовані тим, що у шлюбі у них з відповідачем [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка проживає з позивачкою та перебуває на її вихаванні та утриманні. Однак, вони з відповідачем втратили взаєморозуміння та повагу, через те, що мають різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного господарства. Їхні світогляди та культурні цінності теж не співпадають, внаслідок цього вони відчужились одне від одного, втратили взаєморозуміння та взаємну повагу, які необхідні для побудови повноцінних сімейних відносин. З липня 2017 року відповідач поїхав у Польщу і з того часу вони припинили спілкуватися. Неодноразові спроби позивачки порозумітися та зберегти сім`ю не дали результату, а тому розірвання шлюбу є обдуманим кроком. Протягом останніх 2 років вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не поєднані спільним побутом, не живуть шлюбним життям. Фактично кожен з них живе власним життям. За рішенням суду передбачено сплату аліментів на утримання їхньої доньки, оскільки досягти згоди з приводу утримання дочки відповідачем добровільно теж не вдалося. Оскільки їхня сім`я втратила цінність для відповідача, то позивачка бажає припинити їхні шлюбні відносини.за таких обставин подальше збереження сім`ї з відповідачем неможливе та суперечить інтересам позивачки. Позивачка в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує і просить задовольнити. Відповідач [PERSON] , який згідно довідки виконавчого комітету Торговицької сільської ради № 151 від 12.02.2020 зареєстрований в [ADDRESS] , - в судові засідання призначені по справі на 08.04.2020 та 13.05.2020 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що доводиться повернутими до суду рекомендованими повідомленнями про отримання судових повісток. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Передбачених ч.1 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 03 жовтня 2014 року виконкомом Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 03.10.2014 відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, відповідач будучи повідомленим про розгляд справи в судові засідання не з`явився для надання особистих пояснень, а також не подав до суду письмової заяви/пояснення з приводу розірвання шлюбу, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Що стосується позовної вимоги про залишення малолітньої дитини після розірвання шлюбу з позивачкою, суд зазначає наступне. Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] , актовий запис №2 від 21.07.2015, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.07.2015 виконавчим комітетом Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до положень ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з вимогами ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ст. 161 ч. 1 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України суд, приймаючи до уваги думку позивачки, а також те, що відповідач будучи належним чином повідомлений не забажав висловити своєї думки з приводу заявленого позову про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, вважає за доцільне дочку [PERSON] , [INFO] , залишити на проживанні з матір`ю. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved