Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду в інтересах малолітньої дитини [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Мукачівський міський відділ Головного управління ДМС України в Закарпатській області про надання дозволу на виготовлення проїзних документів та тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька. Позовні вимоги мотивує тим, що вона [PERSON] протягом тривалого часу перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON], і за час спільного проживання у них народилася донька [PERSON], яка проживає разом з нею. Піклуючись про духовний та фізичний розвиток доньки, вона має намір влітку та восени виїхати за кордон з метою оздоровлення, туризму, відвідування дитячих розважальних закладів, зокрема планує відвідати Словакію, Чехію, Німеччину, Італію інші країни Євросоюзу. З цією метою, намагалася звернутися до відповідача з проханням надати нотаріально завірений дозвіл на виготовлення документів для виїзду за кордон та дозвіл на виїзд доньки за кордон, але батько дитини ухиляється від зустрічі та від надання дозволу на виготовлення документів і дозвіл на виїзд, чим позбавив доньку можливості подальшого розвитку, що протирічить її інтересам, правам та обов'язку щодо забезпечення виховання доньки. Тому на підставі вищенаведеного вона ([PERSON]В.) звертається до суду та просить надати дозвіл на виготовлення проїзного та іншого документу необхідного для тимчасового виїзду за кордон на ім'я малолітньої доньки [PERSON], [INFO], без згоди батька [PERSON], [INFO], та надати дозвіл доньці [PERSON], [INFO] на перетин державного кордону України та тимчасові виїзди за кордон до Республіки Угорщини, Словацької Республіки, Республіки Польща, інших країн-членів Європейського Союзу, а також до Чорногорії, Турецької Республіки, Арабської Республіки, Єгипет, [PERSON] Туніс, Об'єднаних Арабських Еміратів до досягнення нею повноліття, без згоди і супроводу її батька, в супроводі матері [PERSON]. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Третя особа - представник Мукачівського міського відділу ГУ ДМС України в Закарпатській області [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. -2- Судом встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про народження Серії 1-ФМ №167320 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області у [PERSON] та [PERSON], 17 червня 2010 року народилась донька - [PERSON] (а.с.7). Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. У відповідності до вимог статті 7 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини. Як вбачається з статті 11 Закону України Про охорону дитинства, батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 3 Конвенції про права дитини, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до пункту 22 частини 1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року N 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", встановлено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон. З частин 1 та 3 статті 212 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, і достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності. Судом знайдено підставність задоволення позовних вимог [PERSON] про надання дозволу на виїзд за кордон - її доньці [PERSON], [INFO], яка не досягла 16-річного віку без згоди батька [PERSON], оскільки останній чинить перепони для матері, що виражається у ненаданні дозволу на виїзд за кордон, що суперечить Конвенції про права дитини, якою встановлено, що дитина повинна бути забезпечена спеціальним захистом, їй повинні бути надані можливості та сприятливі умови, для фізичного, розумового, духовного розвитку. Згідно статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved