Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

Позивач Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення 3% річних, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] (ІПН: [NUMBER] ), [PERSON] (ІПН: [NUMBER] ) на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» 3% річних за несвоєчасну сплату заборгованості за Кредитним договором №014/1928/74/70349 від 29.06.2006 року за період з 15.01.2017 року по 15.01.2020 року у розмірі 806 доларів США 60 центів та судовий збір. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 29 червня 2006 року між АППБ «Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та громадянкою України [PERSON] (Надалі по тексту «Відповідач-1», «Боржник», «Позичальник») було укладено Кредитний договір №014/1928/74/70349 (Надалі по тексту «Кредитний договір»), згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом: 15 420 доларів США 00 центів строком до 29.06.2026 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі -12,00% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. Також, тимчасово на період з 15 лютого 2011 року по 14 лютого 2012 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу Позичальника за Кредитним договором до розміру, визначеного в Графіку погашення Кредиту та інших платежів за Кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 29 червня 2006 року між Банком та [PERSON] (надалі по тексту «Поручитель», «Відповідач-2») було укладено Договору поруки №014/1928/74/70349/2 (надалі по тексту «Договір поруки») відповідно до умов якого Поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед Банком відповідати по зобов`язанням Боржника, що виникають з умов Кредитного договору №014/1928/74/70349 від 29.06.2006 року в повному обсязі цих зобов`язань (Копія Договору поруки додається). Відповідно до умов п. 1.3. договору поруки сторони встановили, що зобов`язання Поручителів перед Банком є безумовними і для їх виконання дотримання ніяких інших умов, крім передбачених договорами поруки та Кредитним договором - не потребують. Крім того, відповідно до умов п. 2.1. та п. 3.1. договорів поруки сторони встановили, що у випадку невиконання Боржником взятих на себе зобов`язань по Кредитному договору, поручителі несуть солідарну відповідальність перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основаного боргу за Кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки. Проте, всупереч вимогам п. 5.1. Кредитного договору Позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. Відповідно до Заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.12.2013 року по цивільній справі №641/9671/13-ц позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено, а саме стягнуто з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 121 989 грн. 16 коп. та витрати по сплаті судового збору в рівних частинах у розмірі 1 206 грн. 40 коп. У зв`язку з несвоєчасною сплатою заборгованості за кредитним договором Банк у порядку ст. 625 ЦК України нарахував 3% річних за період з 15.01.2017 року по 15.01.2020 року у сумі 806 доларів США 60 центів, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 19 379 грн. 13 коп. Зазначена сума заборгованості для Банку є значною та щоденно збільшується, згідно умов Кредитного договору. Враховуючи те, що Позичальник не виконує умови Кредитного договору та вимоги Банку щодо врегулювання заборгованості, тим самим нівелюючи приписи чинного законодавства України, Банк змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.01.2020 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, згідно якого позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, про день та час слухання справи був повідомлені своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України. Причини неявки відповідачі суду не повідомляли, будь-яких заяв та клопотань від відповідачів не надходило. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідачі в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подали до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Враховуючи неявку належним чином повідомлених відповідачів в судове засідання, які не повідомили про причини неявки та не подали відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 29 червня 2006 року між АППБ «Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та громадянкою України [PERSON] (Надалі по тексту «Відповідач-1», «Боржник», «Позичальник») було укладено Кредитний договір №014/1928/74/70349 (Надалі по тексту «Кредитний договір»), згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом: 15 420 доларів США 00 центів строком до 29.06.2026 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі -12,00% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. Відповідно до умов п. 3.1. Кредитного договору Кредитор надав Позичальнику Кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та сплати за користування. Надання кредитних коштів проводилося, згідно вимог п. 3.2. Кредитного договору, шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, з можливою виданою готівки через касу Кредитора. Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. Сторони встановили, що обчислення строку надання кредиту, нарахування відсотків по Договору здійснюється за фактичне число календарних днів користування кредитом. При цьому, відсотки за користування кредитом нараховується на залишок заборгованості за кредитом починаючи з дня надання кредиту (часткового надання кредиту) до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно (п. 3.3. Кредитного договору). Відповідно до умов п. 5.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язався забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах, передбачених Кредитним договором: щомісячно, до 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п. 1.3. Кредитного договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 29.06.2026 року на рахунок, визначений Кредитним договором; щомісячно, до 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту, сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів на рахунок, визначений Кредитним договором. Відповідно до умов п. 5.5. п. 6.5. Кредитного договору сторони встановили, що у випадку невиконання або неналежного виконання кредитних зобов`язань, Кредитор має право вимагати дострокового стягнення, а Позичальник зобов`язався, на вимогу Кредитора, здійснити повернення заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафні санкції, відповідно до умов Кредитного договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Відповідно до п.8.1 Кредитний договір набуває чинності з часу надання Позичальником кредитних коштів (частини коштів) та діє до повного погашення кредитної заборгованості (суми кредиту, відсотків за користування, штрафів та пені). 10 лютого 2011 року з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України Кредитор та Позичальник досягли згоди про зміну умов погашення Кредиту, а саме: сторони дійшли згоди врегулювати виконання Позичальником грошових зобов`язань за Кредитним договором у порядку встановленому Додатковою угодою №014/1928/74/70349/1. Також, тимчасово на період з 15 лютого 2011 року по 14 лютого 2012 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу Позичальника за Кредитним договором до розміру, визначеного в Графіку погашення Кредиту та інших платежів за Кредитним договором. Отже, з укладенням Кредитного договору та Додаткової угоди до нього у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах чітко встановлених Графіком погашення кредитної заборгованості. Як вбачаться з матеріалів справи, в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 29 червня 2006 року між Банком та [PERSON] було укладено Договору поруки №014/1928/74/70349/2, відповідно до умов якого Поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед Банком відповідати по зобов`язанням Боржника, що виникають з умов Кредитного договору №014/1928/74/70349 від 29.06.2006 року в повному обсязі цих зобов`язань. Відповідно до умов п. 1.3. договору поруки сторони встановили, що зобов`язання Поручителів перед Банком є безумовними і для їх виконання дотримання ніяких інших умов, крім передбачених договорами поруки та Кредитним договором - не потребують. Крім того, відповідно до умов п. 2.1. тап. 3.1. договорів поруки сторони встановили, що у випадку невиконання Боржником взятих на себе зобов`язань по Кредитному договору, поручителі несуть солідарну відповідальність перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основаного боргу за Кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки. Проте, всупереч вимогам п. 5.1. Кредитного договору Позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплатити відсотки. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.12.2013 року по цивільній справі №641/9671/13-ц позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено, а саме стягнуто з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 121 989 грн. 16 коп. та витрати по сплаті судового збору в рівних частинах у розмірі 1 206 грн. 40 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У зв`язку з неналежним та несвоєчасним виконанням Заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.12.2013 року заборгованість за кредитним договором погашено в повному обсязі не було, тому на адресу Позичальника та Поручителя було направлено вимогу про невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором за вих.№114/5-157424 від 27.06.2019 року та вих.№114/5-157425 від 27.06.2019 року. У зв`язку з несвоєчасною сплатою заборгованості за кредитним договором Банк у порядку ст. 625 ЦК України нарахував 3% річних за період з 15.01.2017 року по 15.01.202С року у сумі 806 доларів США 60 центів, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 19 379 грн. 13 коп. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч.3 ст. 1049 ЦК Украйни позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася на його банківських рахунок. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що, в разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст. ст. 524,533-535 та 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 75 8/13 03/15-ц. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то стягненню підлягає 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог АТ «Райффайзен Банк Аваль» у повному обсязі, з відповідачів а на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved