Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до комунального підприємства Миколаївської міської ради «Центр захисту тварин», третьої особи директора комунального підприємства Миколаївської міської ради «Центр захисту тварин» [PERSON] про визнання незаконним та скасування наказу №86-К від 19.12.2016 року про звільнення, поновлення на роботі в комунальному підприємстві Миколаївської міської ради «Центр захисту тварин» на посаді заступника директора вказаного підприємства з 26.12.2016 року, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 26.12.2016 року і по день ухвалення рішення про поновлення на роботі і відшкодування моральної шкоди у розмірі 6400 грн. В позові позивач зазначила, що вона з серпня 2015 року була прийнята на посаду заступника комунального підприємства Миколаївської міської ради «Центр захисту тварин». З приходом на підприємство директора [PERSON] почались масові звільнення працівників, а працівникам які не погодилися добровільно звільнитися надавалися доручення, які не можливо було виконати в обумовлені директором терміни. 31.10.2016 року їй було надано доручення щодо проведення аналізу корму «Беркис» у звязку зі службовою запискою ветеринарного персоналу щодо хвороби собак, з якою вона не була ознайомлена, інформацію про проведену роботу повинна була надати 02.11.2016 року. 02.11.2016 року вона доставила до Миколаївської обласної санітарно-епідеміологічної станції зразок корму для проведення аналізу та їй було повідомлено про можливість проведення аналізу лише за показниками вказаними на упаковці, про що нею було повідомлено директора [PERSON] у присутності головного бухгалтера [PERSON] При цьому, [PERSON] відповіла, що дані умови аналізу її не задовольняють і проводить його не має сенсу, тваринам були дані відповідні ліки і інцидент на цьому було вичерпано. Інших розпоряджень директора з цього питання не надходило. 01.12.2016 року, з черговими погрозами про звільнення, її змусили написати пояснювальну записку, оскільки [PERSON] вважала, що нею не виконано її розпорядження від 31.10.2016 року. 19.12.2016 року перебуваючи на лікарняному, нею було подано заяву про звільнення відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України з 26.12.2016 оку, але належної відповіді вона не отримала. 26.12.2016 року відповідно до наказу №86-К від 19.12.2016 року директора комунального підприємства Миколаївської міської ради «Центр захисту тварин» її було звільнено за одноразове грубе порушення основних обовязків за п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України. Вважає звільнення незаконним, проведенням із суттєвими порушеннями трудового законодавства, оскільки директором не враховувались при звільненні ступень тяжкості вчиненого проступку і заподіяна шкода, обставини за яких вчинено поступок, попередня її робота. Наказ №86-К не містить конкретних визначень в чому полягає одноразове грубе порушення трудових обовязків. При цьому, з 02.11.2016 року до дня застосування дисциплінарного стягнення, а саме видання наказу №86-К від 19.12.2016 року пройшло більше одного місяця, тому відповідно до ст. 148 КЗпП України, у звязку з пропуском строків дисциплінарне стягнення не може бути накладене та наказ про звільнення був видано в період перебування її на лікарняному в період з 02.12. по 24.12.2016 року. Також, просила про стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 26.12.2016 року і по день ухвалення рішення про поновлення на роботі. Крім того, неправомірними діями з боку адміністрації підприємства щодо незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності і звільнення, позбавлення гарантованого Конституцією України права на працю та можливості заробляти, призвели до значних моральних страждань, до нервового стресу, перебування постійно у роздратованому стані, приниженні перед трудовим колективом і родиною, втрати в певності в завтрашньому дні, можливості матеріального забезпечення двох малолітніх дітей, що спричинило душевні страждання, втрату звичайного ритму роботи, нормальних життєвих звязків. Спричинену моральну шкоду оцінює у розмірі 6400 грн. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, підтвердили викладені обставини, просили про задоволення вимог. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що на підставі службових записок ветеринарних лікарів комунального підприємства Миколаївської міської ради «Центр захисту тварин» щодо корму Брекис, який не відповідає нормам якості, директором підприємства видано розпорядження від 31.10.2016 року щодо термінового проведення аналізу корму, яке доручено заступнику директора [PERSON] та надати інформацію про проведено роботу 02.11.2016 року. Але позивач нехтуючи своїми посадовими обовязками, в порушення вимог ст. 30 КЗпП України, вказане розпорядження не виконала, надала неправдиві пояснення щодо неможливості виконання у звязку з тим, що Миколаївською обласною санітарно-епідеміологічною станцією можливо провести аналіз лише за показниками. Проте, Миколаївська обласна санітарно-епідеміологічна станція припинила свою діяльність 16.10.2014 року та не мала жодного відношення до тваринного світу. При цьому, з відповідей від 05.12.2016 року і 07.12.2016 року з ДУ «Миколаївський обласний лабораторний центр міністерства охорони здоровя» було зясовано, що зразки корму для аналізу та лабораторних досліджень не надавались та вказана установа не здійснює аналізу корму для тварин. Органом правомочним проводити експертизи про діагностичні дослідження захворювання тварин є Миколаївська обласна державна лабораторія ветеринарної медицини. Щодо невиконання позивачем розпорядження було зясовано лише 01.12.2016 року з пояснень самої [PERSON], тому присилання на сплив строку застосування дисциплінарного стягнення не відповідають дійсності та позивач з 02.12. по 24.12.2016 року перебувала на лікарняному. Тому, посилаючись на особливе місце в трудовому колективі заступника директора, враховуючи мету створення та діяльності підприємства, яке було створено з метою гуманного ставлення до тварин, поводження з тваринами та регулювання чисельності безпритульних тварин в м. Миколаєві, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставин за яких вчинено проступок, [PERSON] правомірно та виправдано звільнено з займаної посади за п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України. Необґрунтовані вимоги позивачі щодо відшкодування на її користь моральної шкоди. Аналогічні за своїм змістом і письмові заперечення на позовну заяву, подані третьою особою [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, позивач [PERSON] перебувала в трудових відносинах з комунальним підприємством Миколаївської міської ради "Центр захисту тварин" з 03.08.2015 року, коли наказом №48-К була прийнята на роботу на підприємство, на посаду заступника директора. Наказом директора комунального підприємства Миколаївської міської ради «Центр захисту тварин» [PERSON]А № 86-К від 19.12.2016 року звільнено заступника директора комунального підприємства Миколаївської міської ради «Центр захисту тварин» - [PERSON] за одноразове грубе порушення основних обовязків за п. 1 ч.1 ст. 41 КЗпП України з 26 грудня 2016 року. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог позивачки, суд встановив наступне. Стаття 41 КЗпП України, передбачає додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов. \~\~Так відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 41 КЗпП України, крім підстав, передбачених\~статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках:\~\~ одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при вирішенні питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку ним завдано (могло бути завдано) шкоду. В п. 22 вказаної постанови Пленумом Верховного Суду України роз'яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, необхідно з'ясувати, в чому конкретно виявилося порушення, яке стало приводом до звільнення; чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.\~40\~і п.1 ст. 41 КЗпП України; чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями\~147-1,\~148,\~149 КЗпП\~України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень. З'ясовуючи в чому конкретно виявилося порушення яке стало приводом для звільнення суд встановив, що 01.10.2016 року ветеринарний лікар комунального підприємства Миколаївської міської ради «Центр захисту тварин» [PERSON] звернулась до директора підприємства [PERSON], з службовою запискою щодо невідповідності якості корму для собак «Брекис» та можливим пов'язанням з цим хвороб тварин. 10.10.2016 року ветеринарний лікар комунального підприємства Миколаївської міської ради «Центр захисту тварин» [PERSON] звернулась до кінологу підприємства з службовою запискою щодо виявлення пяти собак з клінічними ознаками розладу шлунково-кишкового тракту. Суду не надано доказів, які б підтверджували, той факт, що позивачка була ознайомлена зі змістом вказаних службових записок. Між тим, лише 31.10.2016 року, тобто майже через місяць, на підставі вказаних доповідних записок, директором комунального підприємства Миколаївської міської ради «Центр захисту тварин» [PERSON] видано розпорядження щодо термінового проведення [PERSON] аналізу корму «Брикес» та про надання інформації про проведену роботу 02.11.2016 року. В судовому засіданні показами свідка [PERSON] та наданими нею письмовими поясненнями на імя директора від 01.12.2016 року, які маються в матеріалах справи, підтверджено факт виконання вказаного розпорядження заступником директора [PERSON], а саме: доставлення 02.11.2016 року, зразків корму до приміщення Миколаївської обласної санітарно-епідеміологічної станції для проведення аналізу, де їй усно було повідомлено про можливість проведення аналізу лише за показниками вказаними на упаковці, про що вона в той же день повідомила директора [PERSON], яка зазначила, що дані умови аналізу її не задовольняють і проводить його не має сенсу та вказаним питанням вона займеться особисто. Інших розпоряджень директора з цього питання не надходило. Аналогічні письмові пояснення сама позивачка надала на вимогу директора підприємства [PERSON] в той же день 01.12.2016 року, оскільки до цього часу сама [PERSON] будь-яких вимог що до надання пояснень по виконанню розпорядження у письмовому вигляді до неї не пред'являла. В подальшому, у зв'язку з неприязними стосунками, що склалися між позивачкою та директором підприємства [PERSON], оскільки остання систематично наполягала на її звільненні, вона 19.12.2016 року вимушено подала заяву про її звільнення за угодою сторін з 26 грудня 2016 року. Розглянувши вище вказану заяву, 19.12.2016 року директор комунального підприємства Миколаївської міської ради «Центр захисту тварин» [PERSON], відмовила [PERSON] в розірванні трудового договору за угодою сторін та в той же день видала наказ № 86-к про розірвання трудового договору з позивачкою на підставі п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України, мотивувавши таке рішення одноразовим грубим порушенням трудових обов'язків, а саме: не виконанням розпорядження директора щодо термінових виробничих потрібностей підприємства, з посиланням на пояснення [PERSON] від 01.12.2016 року, лист Державної установи «Миколаївський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України» від 05.12.2016 року №14/0/1-1730, лист Державної установи «Миколаївський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України» від 07.12.2016 року №14/0/1-1738, ст. 41 ч.1 п.1, 157, 148, 149 КЗпП України. Одноразове грубе порушення трудових обовязків виразилося у невиконанні розпорядження директора від 31.10.2016 року, щодо термінового проведення аналізу корму «Брекис» та надання інформацію про проведену роботу, термін виконання доручення 02.11.2016 року. Згідно до\~ст.43 Конституції України, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. \~\~Відповідно до\~ст.5-1 КЗпП України, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Аналіз вище викладених обставин встановлених судом, дозволяє суду зробити висновок про те, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, а оспорюванний наказ директора комунального підприємства Миколаївської міської ради «Центр захисту тварин» [PERSON] від 19.12.2016 року № 86-к про звільнення [PERSON] є незаконним, оскільки при його винесенні не було враховано всі суттєві обставини, а саме: Так, розпорядження від 31.10.20016 року за підписом директора комунального підприємства Миколаївської міської ради «Центр захисту тварин» [PERSON], є неконкретним за своєю суттю та не містить вказівки щодо того який саме необхідно провести аналіз корму та в якій саме установі. Крім того, вказане розпорядження адресоване для виконання заступнику директора [PERSON], до посадових обов'язків якої не відноситься проведення будь-яких аналізів і експертиз.

Outcome: approved