Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила визнати дійсним договір купівлі продажу, нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, б. 7, посвідчений Одеською товарною біржею, 17.02.1996 року, за № 1005. А також, просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 02 травня 2016 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, б. 7, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок посвідчене представництвом Одеської товарної біржі. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності якою уточнені позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити, а також не заперечують щодо розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] міської ради Одеської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судові засідання, які призначались на 20.09.2018 року, 11.10.2018 року та на 07.11.2018 року не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за його відсутності на адресу суду не направляв. Представник третьої особи Одеської товарної біржі в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за його відсутності на адресу суду не направляв. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], Ізмаїльської міської ради Одеської області, третя особа Одеська товарна біржа про визнання договору дійсним та визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.07.2018 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], Ізмаїльської міської ради Одеської області, третя особа Одеська товарна біржа про визнання договору дійсним та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Згідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. В судовому засіданні встановлено, що 17.02.1996 року між [PERSON] та [PERSON] було укладеного договір купівлі продажу нерухомого майна № 1005, посвідчений представництвом Одеської товарної біржі від 17.02.1996 року, зареєстрований в реєстрі за № 42/37. Всі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі сторонами виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснений про що свідчить п. 6 договору, на виконання умов укладеного договору [PERSON] проведено реєстрацію договору та мається відповідна відмітка безпосередньо на вказаному договорі. Крім цього, згідно довідки від 23.09.2016 року за № 1545, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», власником житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, б. 7 є [PERSON] на підставі договору купівлі продажу посвідченого Одеською товарною біржею, зареєстрований за № 1005 від 17.02.1996, зареєстрований ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації за № 42-37. Протягом всього часу з моменту укладення договору позивач [PERSON] відкрито володів та користувався придбаним майном, однак на підставі укладеного договору спадкоємець не може нотаріально оформити спадковий будинок. Таким чином, оскільки при укладенні договору всі умови договору сторонами виконані належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам ст.657 ЦК України, суд вважає за необхідне визнати дійснимдоговір купівлі продажу нерухомого майна № 1005, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, б. 7. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І ЖД № 447243 від 04.05.2016 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 02 травня 2016 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, б. 7. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 49764520 від 07.11.2017 року згідно якого інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] є його донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії VІ БМ № 291636 від 09.02.1979 року. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено судом позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено записом в будинковій книзі на спадковий житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, б. 7, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на спадкове майно і право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved