Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якої діє [PERSON] предявила до суду позов до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів, стягуваних із відповідача на її користь на неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірваний 19 червня 2009 року . Відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду від 23 травня 2014 року із відповідача в її користь стягнені аліменти на Ддочку, в розмірі 500 гривень, щомісячно. Однак, на даний час, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку значно зріс, тому розмір стягуваних аліментів є недостатнім для утримання дитини, оскільки вона постійно несе витрати на лікування, навчання та утримання дитини , її доходи не є високими. За таких обставин просить суд збільшити розмір аліментів, визначений рішенням суду від 23 травня 2014 року , та з стягувати із відповідача на її користь аліменти на дочку [PERSON] , відповідно до зменшених позовних вимог , у твердій грошовій сумі в розмірі 930 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно . Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити , стягувати із відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітню дочку [PERSON], відповідно до зменшеного розміру позовних вимог , у твердій грошовій сумі в розмірі 930 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно . Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення аліментів на неповнолітню дочку [PERSON], відповідно до зменшеного розміру позовних вимог , у твердій грошовій сумі в розмірі 930 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно , визнали у повному обсязі . Суд, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі, вважає за необхідне зазначити таке: Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 19 червня 2009 року. Від шлюбу сторін 23 лютого 2008 року народилася дочка [PERSON], що стверджується актовим записом №558 від 12 березня 2008 року Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 травня 2014 року у цивільній справі № 607/3322/14-ц стягнуто із [PERSON] в користь [PERSON], аліменти на дочку [PERSON], [INFO], в розмірі 500 гривень, щомісячно, до досягненням дитиною повноліття. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами статті 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно викладених у позові обставин, причиною звернення позивачки до суду із вказаним позовом є те, що розмір аліментів, які стягуються із відповідача, зокрема 500 гривень щомісячно , є недостатнім для належного утримання неповнолітньої дочки . Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року констатовано, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із вимогами ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, беручи до уваги те, що встановлений рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 23 травня 2014 року розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки сторін на даний час є незначним, недостатнім та необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дитини, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом зміни розміру аліментів, стягуваних згідно з рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 травня 2014 року та стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів на неповнолітню дочку [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 930 гривень, не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку , щомісячно , до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. ст. 133,141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в користь позивача підлягають до стягнення понесені нею витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved