Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з 08 жовтня 2004 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі. За період шлюбу у них народилось двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося та вже протягом тривалого періоду часу позивач проживає разом з дітьми окремо від відповідача. Відповідач зовсім не турбується про їхню сім'ю, матеріально її не підтримує. Він абсолютно не дбає про виховання дітей, про їхній духовний та фізичний розвиток, про їхнє утримання та матеріальне забезпечення. Зароблені гроші відповідач витрачає на власні потреби і усім необхідним для дітей позивач змушена забезпечувати самостійно. Однак, вланих коштів на потреби дітей не вистачає. Домовленості між сторонами про способи виконання обов'язку утримувати дитину не досягнуто і відповідач відмовляється від виконання свого батьківського обовязку по утриманню дітей, які повністю перебувають на її утриманні. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних в позові. В судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково, вважаючи про доцільність стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки від доходів відповідача. Заслухаваши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. З копії свідоцтва про одруження серії 1-ГЮ № 075999 судом встановлено, що 08 жовтня 2004 року Залузькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 6 (а.с.5). З копій свідоцтв про народження дітей встановлено, що батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є відповідач - [PERSON] (а.с.6, 7). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання №547 від 15 серпня 2017 року, [PERSON], яка проживає в [INFO] має на утриманні двоє дітей: сина - [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO], які постійно з нею проживають і виховує вона їх самостійно (а.с.9). Згідно ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. З копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0007407 від 17.09.2013 року, відповідачу довічно встановлена третя група інвалідності загального захворювання (а.с.16). Тому, виходячи з вищевказаних норм Сімейного кодексу України, приймаючи до уваги, що неповнолітні діти проживають разом із позивачем та перебувають на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дітей не досягнуто, суд вважає вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей правомірними. Згідно ч.1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищенаведене, норми Сімейного кодексу України, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"; обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення повноліття; приймаючи до уваги, що відповідачу встановлена третя група інвалідності загального захворювання, а неповнолітні діти позивача проживають разом із нею та перебувають на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дітей не досягнуто, суд вважає вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів на утримання дітей правомірними, які необхідно задоволити частково та визначити розмір аліментів у 1/3 частці від доходу відповідача, але не менше, ніж 50 відстотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дітей, обставинам справи і вимогам закону. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1 п.3 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved