Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту розірвання шлюбу з громадянкою [PERSON], який був зареєстрований 07 серпня 2012 року. В своїй заяві зазначив, що 31.05.2016 р. рішенням мирового судді судової дільниці № 18 Нахимівського судового району м.Севастополя № 2-75/2016-18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, після чого 15 липня 2016 року відділом запису актів цивільного стану Нахимівського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя [PERSON] видано свідоцтво про розірвання шлюбу. На даний час заявник бажає повторно зареєструвати шлюб, однак не має можливості, оскільки видане свідоцтво про розірвання шлюбу не може бути прийнято відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації розірвання шлюбу відповідно до Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану», оскільки було зареєстровано на тимчасово окупованій території. Заявник в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи за його відсутністю та просив заяву задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян: чинним законодавством не передбачене іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що 31.05.2016 р. рішенням мирового судді судової дільниці № 18 Нахимівського судового району м.Севастополя № 2-75/2016-18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 15 липня 2016 року відділом запису актів цивільного стану Нахимівського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя зареєстровано актовий запис № 263 про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] й заявнику видано свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER]. Згідно зі ст. 1 Закону № 1207 тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Так, законодавством України визначено, що Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та інших актів законодавства. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Таким чином, суд вважає, що заявником надано достатньо належних доказів, які підтверджують факт розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON].

Outcome: approved