Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] та просить визнати що він не є батьком дитини [PERSON], [INFO] та виключити запис про нього як батька в актовому записі про його народження №149 від 02 березня 2016 року, складеному Стрийським міським відділом РАЦС Львівської області. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] покликається на те, що з 14 жовтня 2010 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб. З січня 2015 року він з відповідачкою почав проживати окремо. 05.09.2015 року шлюб між ними було офіційно розірвано. Після розірвання шлюбу у відповідачки народився син [PERSON], [INFO], батьком якої записаний він. Оскільки, батьком дитини він не являється і ніякого відношення до батьківства не має, так як з відповідачкою він фактично не проживає з січня 2015 року, тому вимушений звернутись до суду з даним позовом. В судове засіданні позивач [PERSON] не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги визнали. Перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам вважає, що позов слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу І-СГ №095163 виданого 05 вересня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано 05 вересня 2015 року про що складено відповідний актовий запис №40. Встановлено, що подружні відносини сторони припинили з січня 2015 року та почали проживати окремо. 17 лютого 2016 року у відповідачки народився син, [PERSON], батьком якого в свідоцтві про народження серії І-СГ №493301 вказаний позивач [PERSON] Згідно із ч.1\~ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Стаття 4 ЦПК України\~визначає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України. Згідно до\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Статтею 60 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст.61 цього Кодексу. Згідно із\~ст.136 СК України\~особа, яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.11 постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам слід ураховувати, що відповідно до\~ст.136 СК\~оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Аналізуючи наведені докази, суд приходить до висновку, що згідно з ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову, а згідно вимог п.1\~ст.61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи те, що визнання відповідачкою позову є безумовним, не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, переконавшись у правильному розумінні відповідачкою змісту обставин, у відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції відповідачки з цього приводу, роз'яснивши відповідачці наслідки відповідної процесуальної дії, суд\~\~дійшов до висновку, що позовні вимоги повністю підставні, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved