Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів, у якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] на її користь на утримання синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно - на 1/3 частку від заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 2006 року, який розірвано рішенням суду від 18 серпня 2011 року. У них є двоє синів: [PERSON] , 2006 р.н., та [PERSON] , 2007 р.н., на утримання яких рішенням Кременецького районного суду від 26.04.2011 стягнуто з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини з його заробітку. Аліменти відповідач платить не регулярно, має заборгованість зі сплати аліментів. З дати призначення аліментів змінився матеріальний стан та рівень життя, зросли витрати на утримання дітей, ціни на предмети першої необхідності для забезпечення нормального розвитку дітей. З урахуванням швидких темпів зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, утримання дітей, попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає. У неї змінився склад сім`ї, народилося ще двоє синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] Синам [PERSON] та [PERSON] вже 12, 13 років, навчаються у сьомому, восьмому класах Бориславської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 8, проживають разом з позивачкою. З віком і витрати стають більшими. Позивач на цей час не працює, отримує щомісячну одноразову державну допомогу при народженні сина [PERSON] , та державну допомогу малозабезпеченій сім"ї. Про місце роботи відповідача їй не відомо. Вважає, що збільшення аліментів забезпечить дітям збереження певного матеріального рівня утримання. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причин своєї неявки не повідомив та не подав до суду відзив на позовну заяву. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок з утримання дитини до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 18 серпня 2011 року у справі №1909/2-817/2011, яке набрало законної сили 11.10.2011. Сторони мають синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , виданими Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області 06.11.2006 та 29.10.2007 відповідно, довідкою КП «ЖЕК №3» Бориславської міської ради від 15.08.2019 про склад сім`ї [PERSON] . Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 квітня 2011 року в справі №1909/2-388/11 з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 04 квітня 2011 року і до досягнення дітьми повноліття. Вказане стверджується копією виконавчого листа, виданого Кременецьким районним судом у справі №1909/2-388/11, яка була долучена позивачем до позовної заяви. З копій постанов старшого державного виконавця Білогірського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 01 серпня 2019 року, винесених у виконавчому провадженні ВП№29173732 з виконання виконавчого листа №1909/2-388/11, виданого Кременецьким районним судом Тернопільської області, випливає, що відповідач платить аліменти не регулярно, його заборгованість зі сплати аліментів станом на 01 серпня 2019 року становила 28873,75 грн. У зв`язку з заборгованістю, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, та ухиленням [PERSON] від виконання зобов`язань зі сплати аліментів йому встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тимчасове обмеження у праві полювання. Як встановлено судом, на цей час аліменти, які визначені до сплати за рішенням суду в сумі по 1/3 частині заробітку відповідача щомісячно на двох дітей, є недостатніми для нормального забезпечення утримання дітей. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, обов`язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Після ухвалення Кременецьким районним судом рішення від 26 квітня 2011 року (справа № 1909/2-388/11) про стягнення з відповідача аліментів пройшов значний період часу та за цей час змінились обставини, які впливають на розмір аліментів, що стягнені з відповідача. Присуджених судом коштів у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача щомісячно на двох дітей не достатньо для забезпечення нормального розвитку дітей, такий розмір аліментів не забезпечує мінімальних потреб для їхнього утримання. Прожитковий мінімум на дитину у 2019 році в Україні становить для дитини віком від 6 років до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров`я, забезпечення набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Проте, з копії довідки про розмір сплачених аліментів від 09.08.2019, виданої Білогірським районним відділом державної виконавчої служби, вбачається, що за вищевказаним виконавчим листом позивач отримувала щомісячно з лютого по липень 2019 року аліменти з відповідача у розмірі по 900 грн на двох дітей. Таким чином, розмір аліментів, які згідно з рішенням суду постановлено стягувати з відповідача, не забезпечують необхідного гарантованого державою мінімуму на утримання дитини. Крім цього, потреби дітей з урахуванням їхнього віку зросли. Суд враховує зміну сімейного стану позивача, зокрема, вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, у неї народилося ще двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також суд враховує матеріальне становище позивача, яка на цей час не працює, отримує щомісячну одноразову державну допомогу при народженні сина [PERSON] та державну допомогу малозабезпеченій сім"ї. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову, що відповідатиме інтересам дітей. Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 квітня 2011 року в справі №1909/2-388/11 у частині стягнення аліментів, підлягає відкликанню. Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, збільшений розмір аліментів підлягає стягненню з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Згідно з ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, а також оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, - з відповідача слід стягнути судовий збір у доход держави.

Outcome: approved