Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 03 лютого 2016 року пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання їх малолітніх дітей - дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO]. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Діти на даний час проживають із нею. Оскільки відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати своїх дітей, просила стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 583,50 гривень на кожну дитину, щомісячно. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала та просить розглянути справу в її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач згідно з поданою нею письмовою заявою не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони - позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 17 квітня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 червня 2016 року. Від даного шлюбу в подружжя є двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 05 березня 2013 року, видане Чистилівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, та дочка [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 05 березня 2013 року, видане Чистилівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати своїх дітей, у зв'язку з чим діти перебувають на її утриманні. Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом із позивачем [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї №38 від 16 лютого 2015 року, виданою Чистилівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків із утримання неповнолітніх дітей. Таким чином [PERSON] не виконує обов'язку з утримання дітей, а тому наявні передбачені законом підстави для стягнення з нього аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2. ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Судом не здобуто доказів того, що відповідач [PERSON] працевлаштований та має постійний доході. За вказаних обставин, з урахуванням зазначених вище вимог закону, суд приходить до переконання про наявність підстав для визначення розміру аліментів відповідно до ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення, суд враховує стан здоров'я дитини, стан здоров'я відповідача, відсутність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачем не надавалось доказів з приводу стану його здоров'я чи наявності на його утриманні осіб, які відповідно до закону мають право на таке утримання. Заявлений позивачем розмір аліментів по 583,50 гривень на кожну дитину суд вважає необґрунтованим, судом не здобуто доказів, що відповідач має змогу надавати дитині утримання в зазначеному розмірі та що дитина в силу стану здоров'я чи інших істотних обставин потребує утримання саме в такому розмірі. За вказаних обставин суд вважає справедливим та доцільним визначити розмір аліментів у розмірі по 500 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття, відповідно до ст. ст. 180, 184 Сімейного кодексу України. Також згідно з ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів підлягатиме індексації відповідно до закону. Згідно з ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на неповнолітніх дітей в межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180 - 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved