Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач - [PERSON] подала до суду позовну заяву, яку неодноразово уточнювала, в якій просить стягнути з Львівської дитячої музичної школи № 6 на свою користь середній заробіток за час затримки виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 25 грудня 2008 року про поновлення її на роботі в розмірі 156902 грн. 57 коп. та заподіяну моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. В обґрунтування зазначених вимог позивач покликається на такі обставини: Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 25 грудня 2008 року позов [PERSON] до Львівської державної дитячої музичної школи № 6 задоволено частково та вирішено наказ директора «Львівської державної дитячої музичної школи № 6» від 14.09.2007 року № 144 про накладення дисциплінарного стягнення на [PERSON] у виді догани - скасувати; наказ директора «Львівської державної дитячої музичної школи № 6» від 15.10.2007 року № 176 про звільнення з роботи - посади викладача по класу фортепіано і концертмейстерства - скасувати та поновити з 17.10.2007 року на роботі [PERSON] на посаді викладача по класу фортепіано і концертмейстерства «Львівської державної дитячої музичної школи № 6»; стягнути з «Львівської державної дитячої музичної школи № 6» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.10.2007 року по 25 грудня 2008 року в сумі 27 336 грн. 40 коп. та щорічної грошової винагороди в сумі 845 грн., а всього 28181 грн. 40 коп. а в частині морального відшкодування в сумі 5000 грн. відмовити; стягнути з [PERSON] на користь «Львівської державної дитячої музичної школи № 6» 28 181 грн. 40 коп. заподіяних збитків; стягнути з «Львівської державної дитячої музичної школи № 6» в дохід держави 281 грн. 81 коп. державного мита. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 30 квітня 2009 року апеляційну скаргу задоволено частково та вирішено рішення Залізничного районного суду м. Львова від 25 грудня 2008 року в частині скасування наказу директора «Львівської державної дитячої музичної школи № 6» від 14.09.2007 року № 144 про накладення дисциплінарного стягнення на [PERSON] у виді догани,стягнення щорічної грошової винагороди в сумі 845 грн. скасувати та в задоволенні зазначених вимог відмовити; рішення суду в частині стягнення заробітку за час вимушеного прогулу змінити,зменшивши суму стягнення з 27 336,40грн. до 17 246,32 грн. та відповідно зменшити стягнення в користь держави судового збору з 281 грн. 81 коп. до 172грн. 46 коп. Рішення суду в частині стягнення з [PERSON] на користь Львівської державної дитячої музичної школи № 6 28 181 грн. 40коп. скасувати,а справу провадженням закрито; в решті рішення суду залишити без змін. 25 грудня 2008 року по вищезгаданій справі видано виконавчі листи № 2-1384. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 20.10.2009 року скаргу [PERSON] задоволено та визнано постанову державного виконавця Галицького відділу ДВС ЛМУЮ Федорчака П.С. від 20.03.2009 року про закінчення виконавчого провадження по виконанню Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 25.12.2008 року по поновлення на роботі [PERSON] неправомірною та скасовано сказану постанову. Постановою державного виконавця від 17.11.2009 року відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1384 виданого 25.12.2009 року про поновлення [PERSON] на роботі на посаді викладача по класу фортепіано і концертмейстерства «Львівської державної дитячої музичної школи № 6». 02 грудня 2009 року на адресу «Львівської державної дитячої музичної школи № 6» начальником Галицького відділу ДВС ЛМУЮ скеровано лист, в якому зобов'язано боржника поновити [PERSON] на роботі з 17.10.2007 року. Постановою старшого державного виконавця від 30.12.2009 року виконавчий лист № 2-1384 виданий 25.12.2008 року повернуто органу,що його видав у зв'язку з тим, що [PERSON] поновлено на роботі на посаді викладача по класу фортепіано і концертмейстерства згідно наказу № 1-к від 05.01.2009 року. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова скаргу [PERSON] задоволено та постанову державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ Федорчака П.С. від 30.12.2009 року про повернення виконавчого документа - виконавчого листа № 2-1384 від 25.12.2008 року виданого Залізничним районним судом м. Львова про поновлення на роботі [PERSON] скасовано та поновлено виконавче провадження. Старший державний виконавець Галицького ВДВС ЛМУЮ Федорчак П.С. 09.08.2010 року виніс постанову про відновлення виконавчого провадження. Позивач вказує,що вході виконання вищезгаданої постанови державний виконавець двічі встановлено, що рішення суду про поновлення на роботі [PERSON] не виконано. Так само двічі накладено штраф на боржника. Чотири рази начальник Галицького ВДВС ЛМУЮ у Львівській області надсилав боржнику попередження, де зобов'язував директора «Львівської державної дитячої музичної школи № 6» поновити позивача на роботі та забезпечити [PERSON] робочим місцем. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 27 вересня 2010 року у задоволенні заяви «Львівської державної дитячої музичної школи № 6» про зміну способу та порядку виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 25.12.2008 року - відмовлено. Таким чином, позивач вказує, що рішення суду про її поновлення на роботі фактично не виконано. Наказом директора «Львівської державної дитячої музичної школи № 6» від 03.06.2009 року № 32-к «Про звільнення з роботи [PERSON]» позивача звільнено з посади викладача по класу фортепіано і концертмейстерства з 15.01.2009 року на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин з 05.01.2009 року по 03.06.2009 року. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 26 червня 2012 року наказ директора «Львівської державної дитячої музичної школи № 6» № 32-к від 03.06.2009 року «Про звільнення з роботи [PERSON]» визнано незаконним. 29 січня 2013 року апеляційний суд Львівської області залишив рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 червня 2012 року без змін. Позивач вказує, що на момент розгляду справи вона досі не поновлена на роботі, трудова книжка знаходиться у неї. Позивач вказує,що у зв'язку з тим, що виконання рішення суду про поновлення її на роботі, як незаконно звільненого працівника, затримується вона має право на виплату середнього заробітку за час затримки. Крім цього,позивач вказує,що незаконним звільненням їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у 20000 грн. На підставі наведеного позивач просить суд позов задоволити. Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просить суд позов задоволити із підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача - [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково, зокрема взнав вимогу позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду на суму 7748 грн. 45 коп. [PERSON] зазначив, що акт про невиконання вимог державного виконавця від 02.09.2010 року стверджує факт присутності [PERSON] на робочому місці. Тим же актом було встановлено відмову боржника щодо виконання рішення суду від 25.12.2008 року. 28.12.2010 року Державним виконавцем Домчак Т.Т. буо винесено постанову про закінчення виконання виконавчого листа 2-1384 виданого 25.12.2008 року Залізничним районним судом м. Львова. Таким чином, своєю бездіяльність, позивач сама уникає виконання рішення суду щодо поновлення її на роботі, а тому вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, в тому обсязі, який просить задоволити позивач не можуть підлягати до задоволення. Представник третьої особи - Марчак Н.І. у судовому засіданні, при розгляді позовної заяви покликалася на розсуд суду. Заслухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до переконання про часткове задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Статтею 1 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.3 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст.ст.4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 25.12.2008 року скасовано наказ директора Львівської державної дитячої музичної школи № 6 від 15.10.2007 року про звільнення з роботи [PERSON] та поновлено позивача на посаді викладача по класу фортепіано і концертмейстерства у вказаній школі з 17.10.2007 року. Рішення в цій частині допущено до негайного виконання. 25.12.2008 року Залізничним районним судом м. Львова видано виконавчий лист по даній справі (а.с.14-16). Рішенням апеляційного суду Львівської області від 30 квітня 2009 року апеляційну скаргу задоволено частково та вирішено рішення Залізничного районного суду м. Львова від 25 грудня 2008 року в частині скасування наказу директора «Львівської державної дитячої музичної школи № 6» від 14.09.2007 року № 144 про накладення дисциплінарного стягнення на [PERSON] у виді догани,стягнення щорічної грошової винагороди в сумі 845 грн. скасувати та в задоволенні зазначених вимог відмовити; рішення суду в частині стягнення заробітку за час вимушеного прогулу змінити,зменшивши суму стягнення з 27336,40грн. до 17246,32 грн. та відповідно зменшити стягнення в користь держави судового збору з 281 грн. 81 коп. до 172грн. 46 коп. Рішення суду в частині стягнення з [PERSON] на користь Львівської державної дитячої музичної школи № 628181 грн. 40 коп. скасовано, а справу провадженням закрито; в решті рішення суду залишити без змін (а.с.17-20). На виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 25.12.2008 року наказом директора Львівської дитячої музичної школи № 6 за № 1-к від 05.01.2009 року позивачку поновлено на роботі на посліді викладача по класу фортепіано та концертмейстерства Львівської державної дитячої музичної школи № 6. Наказом №2-к від 05.01.2009 року позивачу затверджено обсяг педагогічного навантаження, а наказом № 32-к від 03.06.2009 року з 15.01.2009 року [PERSON] була звільнена з роботи з посади викладача по класу фортепіано та концертмейстерства Львівської державної дитячої музичної школи № 6 за п. 4 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із прогулом без поважних причин з 05.01.2009 року по 03.06.2009 року. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 26 червня 2012 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 29 січня 2013 року, наказ № 32-к від 03.06.2009 року «Про звільнення з роботи [PERSON]» визнано незаконним (а.с.28-29). Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Відповідно до абз. 3 п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи, невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарних місяці роботи. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 20.10.2009 року, яка залишена в силі ухвалою апеляційного суду Львівської області від 02.12.2010 року скаргу [PERSON] задоволено та визнано постанову державного виконавця Галицького відділу ДВС ЛМУЮ Федорчака П.С. від 20.03.2009 року про закінчення виконавчого провадження по виконанню Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 25.12.2008 року по поновлення на роботі [PERSON] неправомірною та скасовано сказану постанову (а.с.21). Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05.07.2010 р. скаргу [PERSON] задоволено та постанову державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ Федорчака П.С. від 30.12.2009 року про повернення виконавчого документа - виконавчого листа № 2-1384 від 25.12.2008 року виданого Залізничним районним судом м. Львова про поновлення на роботі [PERSON] скасовано та поновлено виконавче провадження (а.с.22-23). Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 27.09.2010 року, заяву Львівської державної дитячої музичної школи № 6 про зміну способу та порядку виконання рішення Залізничного районного суду м.Львова від 25.12.2008 року відмовлено (а.с.24). Рішенням апеляційного суду Львівської області від 30.04.2009 року встановлено, що розмір середнього заробітку позивача за один день становить 47,38 грн. (а.с.19). Згідно акту про невиконання вимог державного виконавця від 02.09.2010 року, яким встановлено факт присутності позивача [PERSON] на робочому місці, згідно цього ж акту було встановлено відмову боржника від виконання рішення суду від 25.12.2008 року. У відповідності до постанови державного виконавця Домчак Т.Т. від 28.12.2010 року про закінчення виконання виконавчого листа №2-1384 виданого 25.12.2008 року виданого Залізничним районним судом м.Львова було закінчено виконавче провадження по виконанню Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 25.12.2008 року по поновлення на роботі [PERSON] Дана постанова не оскаржувалась та вступила в законну дію (а.с.38). Оцінюючи покази представника позивача про те, що з відповідача слід стягнути суму середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду за період з 15.01.2009 року до 11.11.2014 року, суд не приймає його показів до уваги, оскільки пояснення представника позивача спростовуються матеріалами справи, зокрема постановою Домчак Т.Т. від 28.12.2010 року про закінчення виконання виконавчого листа №2-1384 виданого 25.12.2008 року виданого Залізничним районним судом м.Львова було закінчено виконавче провадження по виконанню рішення Залізничного районного суду м. Львова від 25.12.2008 року по поновлення на роботі [PERSON] Суд також не приймає до уваги розрахунок заборгованості середнього заробітку за час затримки виконання рішення, оскільки такий визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарних місяці роботи. Суд приймає до уваги пояснення представника відповідача про те, що вони заборгували позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення за період з 02.09.2010 року по 28.12.2010 року, оскільки на думку суду такий є об'єктивним та повністю стверджується матеріалами справи. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 25.12.2008 року слід задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення за період з 02.09.2010 року по 28.12.2010 року в сумі 4785,38 грн. (вересень 2010 р. 25 р.д., жовтень 2010 р. 26 р.д., листопад 2010 року 26 р.д., грудень 2010 року 24 р.д. 101х47,38=4785,38 грн.), в іншій частині позову про стягнення середнього заробітку слід відмовити. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, позивач не довела позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки на думку суду моральна шкода в розмірі 20000 грн. з відповідача є необґрунтованою, позивач не довела, що відповідачем було завдано моральну шкоду в будь-якому розмірі і в позові про стягнення моральної шкоди слід відмовити. Згідно ст.88 ч. 3 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору то судовий збір слід стягнути з відповідача. З наведеного свідчить, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення в частково.

Outcome: approved