Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до Глібівської сільської ради Гусятинського району та просить: - визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на 2/4 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, загальною площею 67,5 м2, житловою площею 42,9 м2, який знаходиться по [ADDRESS] : 1/4 частка якого належала [PERSON] , 1/4 частка - належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого за законом була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав; - визнати за ним право власності на 1/4 частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, загальною площею 67,5 м2, житловою площею 42,9 м2, який знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позивних вимог посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу Української PCP від 1963 року, єдиним спадкоємцем за законом всього його майна була його дружина [PERSON] , яка вступила в управління спадковим майном протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця. [PERSON] померла [INFO] , залишивши заповіт. Відповідно до якого, все своє майно вона заповіла позивачу. У встановлений законодавством строк він вступив в управління спадковим майном. [INFO] помер його батько [PERSON] . Відповідно до заповіту останнього, він все своє майно заповів позивачу. Після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з 3/4 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, який знаходиться по [ADDRESS] , що належали спадкодавцям (по 1/4 частці кожному) на правах членів колгоспного двору. Проте, при звернені до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав на майно, яке належало спадкодавцям [PERSON] та [PERSON] , йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітами на спірне майно, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавців. А тому, просить суд визнати за ним право власності на спірне нерухоме майно, в порядку спадкування за заповітами після смерті [PERSON] та [PERSON] .. Позивач в підготовче засідання не з`явився, однак, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у відсутності представника відповідача. Позовні вимоги визнають. Відповідно до ст.\~200\~ч.\~4\~ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в підготовчому судовому засіданні в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року належав до типу «колгоспного» двору, членами якого на той час були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою Глібівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 321 від 26.07.2019 року. Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] належав на праві приватної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , по 1/4 частці кожному. [INFO] помер [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , повторно виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області 25 листопада 2008 року. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] у вищезазначеному будинку разом із ним проживали та була зареєстровані дружина [PERSON] та син [PERSON] , що стверджується довідкою Глібівської сільської ради Гусятинського району № 319 від 26.07.2019 року. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування". Відносини спадкування регулюються правилами 1ДК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Спадкові відносини виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, що є підставою для застосування правил Цивільного кодексу Української PCP (в ред. від 18 липня 1963 року). Відповідно до ст.549 ЦК України (1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст.548 ЦК України (1963 року), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном в порядку ст. 549 ЦК України (1963 року). 17 серпня 1994 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла належні їй частки житлового будинку [PERSON] позивачу по справі, що стверджується копією дублікату заповіту, посвідченого секретарем виконкому Глібівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області Десятник О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 06, який на день смерті не змінений і не скасований. [INFO] померла [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , повторно виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області 25 листопада 2008 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на 2/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] у вищезазначеному будинку разом із нею проживали та були зареєстровані син [PERSON] , онук [PERSON] , правнук [PERSON] та правнук [PERSON] , що стверджується довідкою Глібівської сільської ради Гусятинського району № 318 від 26.07.2019 року. Проте, [PERSON] нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірне нерухоме майно на ім`я спадкодавця, що підтверджується довідкою інформаційного характеру, виданою державним нотаріусом Гусятинської державної нотаріальної контори Мороз Л.С. від 24.10.2019 року за №1307/01-16. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи те, що спадщина, яка відкрилася після смерті [PERSON] була прийнята спадкоємцем [PERSON] , застосуванню підлягають правила ЦК Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог ст. 529 ЦК України 1963 року спадкоємцями першої черги є в рівних частинах діти, дружина і батьки померлого. Згідно із вимогами ст. ст. 548, 549 ЦК, який діяв на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління майном або володіння спадковим майном, 2) якщо він подав нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до\~вимог ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на\~майно в\~порядку спадкування\~за заповітом\~після померлої\~ [INFO] [PERSON] , а саме, на 2/4 частки житлового будинку садибного типу, загальною площею 67,5 м2, житловою площею 42,9 м2, з відповідними\~частками господарських\~будівель та\~споруд,\~що розташований\~в [ADDRESS] . 14 серпня 2002 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження, яким заповів все своє майно [PERSON] позивачу по справі, що стверджується копією заповіту, посвідченого секретарем виконкому Глібівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області Десятник О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 33, який на день смерті не змінений і не скасований. [INFO] помер [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Глібівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області 01 лютого 2006 року. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] у вищезазначеному будинку разом із ним проживали та були зареєстровані син [PERSON] , невістка [PERSON] , онук [PERSON] та онук [PERSON] , що стверджується довідкою Глібівської сільської ради Гусятинського району № 317 від 26.07.2019 року. Проте, [PERSON] нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірне нерухоме майно на ім`я спадкодавця, що підтверджується довідкою інформаційного характеру, виданою державним нотаріусом Гусятинської державної нотаріальної контори Мороз Л.С. від 24.10.2019 року за №1307/01-16. Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217, 1268\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ст. ст. 1268, 1269, 1270\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлого [PERSON] , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, а тому набув права на спадкування майна покійного за заповітом. Позивач прийняв спадщину, однак, не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно. Відповідно до вимог ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 317\~ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст.\~328\~ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на нерухоме майно судом не встановлено, відповідач позов визнає, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на 1/4 частку житлового будинку садибного типу, загальною площею 67,5 м2, житловою площею 42,9 м2, з відповідною\~часткою господарських\~будівель та\~споруд,\~що розташований\~в [ADDRESS] . На підставі наведеного, ст.ст. 120, 548, 549, 553 ЦК УРСР від 1963 року, ст. ст. 392, 1223, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України,\~

Outcome: approved