Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Позивач 29.11.2018 р. звернулась до суду з позовом в якому просила визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], мотивуючи тим, що їй належить спірна квартира, у якій зареєстрований відповідач, який є її сином та після досягнення повноліття зібрав свої речі та виїхав з квартири, комунальні послуги не сплачує. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.12.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 14.01.2019 р. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14 січня 2019 року задоволено клопотання представника позивача про виклик та допит свідків, судове засідання відкладено. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі та дали пояснення аналогічні викладеним в позові обставинам. Уточнили, що відповідач виїхав зі спірного житлового приміщення ще неповнолітнім, разом зі своєю матір'ю. спочатку до Республіки Кіпр та не повертався в Україну, реєстраційного номеру облікової картки платника податків та паспорта громадянина України не отримував. Проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив суду не подавав. Представник третьої особи в свудове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомляв. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що позивач її сусідка, їй відомо, що позивач поїхала на заробітки, а у 2001 році повернулась та забрала [PERSON] з собою. Випадків того, що позивач або будь-які інші особи перешкоджали відповідачу проживати у житлі їй невідомі, речі відповідача у квартирі відсутні. Суд, заслухав вступне слово позивача, її представника, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, та допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Квартира [ADDRESS] на праві власності позивачеві [PERSON]В, що підтверджено договором купівлі-продажу квартири від 23.04.1999 року (арк. справи 7-8). Згідно довідки №б/н виданої ОСББ "Наш Дуб", за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON] (арк. справи 9). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень №00021274924 від 24.10.2018 р., внесено зміни до актового запису №627 від 17.07.1993 року, прізвище [PERSON] змінено на [PERSON], прізвище матері також змінено на [PERSON], за рішенням Комсомольського виконкому м. Херсона №92 від 14.07.2000 р. (арк. справи 10). Відсутність речей\~відповідача та\~його не\~проживання за\~вказаною адресою\~підтвердили допитані\~в судовому\~засіданні свідок [PERSON] У суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідком. Даних про її заінтересованість в результаті розгляду справи відсутня, її показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого\~ майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сімї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, \~спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав обєктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинила, майно та речі відповідача в квартирі відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало. Відсутність відповідача\~за місцем\~мешкання понад\~один рік,\~без поважних\~причин та\~відсутність іншої\~домовленості між\~власником житлового\~приміщення та\~відповідачем,\~дають суду\~підстави зробити\~висновок,\~що відповідач,\~не мешкаючи\~в спірній\~квартирі з 2017 року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 29 березня 2019 року. На\~ підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved