Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивач 18 грудня 2020 року звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання протиправними та скасування: - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 26752088 від 4.12.2015 р. приватного нотаріуса Кобелєвої Алли Михайлівни (Київський міський нотаріальний округ) про державну реєстрацію права власності на житловий будинок загальною площею 82,5 кв.м., житловою площею 46, 0 кв.м. за адресою: [ADDRESS] за ТзОВ «Кей Колект», - запису приватного нотаріуса Кобелєвої Алли Михайлівни (Київський міський нотаріальний округ) про право власності №12363434 від 4.12.2015 р. про державну реєстрацію права власності на житловий будинок загальною площею 82,5 кв.м., житловою площею 46,0 кв.м. за адресою: [ADDRESS] за ТзОВ «Кей Колект» на підставі договору іпотеки, виданий 5.03.2008 р. приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу Бондар С.М., -запису приватного нотаріуса Кобелєвої Алли Михайлівни (Київський міський нотаріальний округ) про заборону на нерухоме майно, а саме житловий будинок загальною площею 82,5 кв.м., житловою площею 46, 0 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , номер запису 412363467 від 5.03.2008 р. (реєстраційний номер обтяження 6725697 від 5.03.2008 р.), здійсненого на підставі іпотечного договору, серія та номер 1208, виданого 5.03.2008 р. приватним нотаріусом Бондар С.М. Заявлений позов обгрунтовував тим, що 05 березня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір. Майновим поручителем в кредитних відносинах виступив [PERSON] . В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк» укладено Договір іпотеки від 05 березня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу Бондар С.М. Відповідно до умов договору в іпотеку передано житловий будинок в [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, спадкоємцем після його смерті стала тйого дружина [PERSON] . Коли [PERSON] звернулась до нотаріуса міз заявою про прийняття спадщини, їй, після реєстрації спадкової справи, було повідомленощо згаданий будинок належить для відповідача ТОВ «Кей - Колект». Згідно обставин, встановлених в рішенні Полонського районного суду від 29 квітьня 2015 року по справі №681/1988/14-ц ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект» відповідно до договору факторингу від 12.12.2011 р. право вимоги за вищевказаними договором. 30 січня 2020 року приватним нотаріусом Бондар С.М. було сформовано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якої власником спірного житлового будинку є відповідач ТОВ «Кей Колект». Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийнято 04.12.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М., підставою виникнення права власності є договір іпотеки від 05.03.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Бондар С.М. Вважає, що вказані рішення та дії вчинені з порушенням норм чинного законодавства України та порушують її права як власника нерухомого майна, право власності на яке протиправно перейшло до відповідача. Представник позивача адвокат Костур С.В. у судовому засіданні позов підтримав та просив його задоволити. Представник відповідача - ТОВ «Кей-Колект» та відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - державний реєстратор Кобелеєа А.М. у судове засідання не з`явилася, письмових заперечень по суті позову не надали, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, проводить заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Встановлено, що 05 березня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір. Майновим поручителем в кредитних відносинах виступив [PERSON] . В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк» укладено Договір іпотеки від 05 березня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу Бондар С.М. Відповідно до умов договору в іпотеку передано житловий будинок в [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, спадкоємцем після його смерті стала тйого дружина [PERSON] . Коли [PERSON] звернулась до нотаріуса міз заявою про прийняття спадщини, їй, після реєстрації спадкової справи, було повідомленощо згаданий будинок належить для відповідача ТОВ «Кей - Колект». Згідно обставин, встановлених в рішенні Полонського районного суду від 29 квітня 2015 року по справі №681/1988/14-ц ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект» відповідно до договору факторингу від 12.12.2011 р. право вимоги за вищевказаними договором. 30 січня 2020 року приватним нотаріусом Бондар С.М. було сформовано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якої власником спірного житлового будинку є відповідач ТОВ «Кей Колект». Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийнято 04.12.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М., підставою виникнення права власності є договір іпотеки від 05.03.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Бондар С.М. Судом встановлено, що умови кредитного договору [PERSON] не виконувались, а відтак за умовами договору іпотеки іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки. Вказана умова договору кореспондує з положеннями ч. 1 ст.33 Закону України "Про іпотеку" (в редакції, чинній на момент укладення договору), згідно яких іпотекодержатель (заставодержатель) має право у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання, забезпеченого іпотекою, задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки (застави). Відповідно до ч.1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч.1, 3 ст. 37 вищевказаного Закону іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Отже в межах процедури звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель має право звернутися до органу державної реєстрації з метою державної реєстрації за собою права власності на об`єкт нерухомого майна і документом, який підтверджуватиме відповідний перехід права власності, є або окремий договір між іпотекодавцем та іпотекодержателем, або застереження в іпотечному договорі. Згідно з\~ч.1\~ст.35 Закону № 898-IV\~\~у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав,\~як і порядок проведення такої реєстрації встановлює Кабінет Міністрів України (частини друга, тринадцята\~статті 15 Закону № 1952-IV).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Так, відповідно до п. 46 Порядку для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: 1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов`язання, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; 2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Таким чином, п.46 Порядку визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у\~\~ статтях\~9\~та\~15 Закону № 1952-IV\~порядок державної реєстрації та коло повноважень нотаріуса у ході її проведення, останній приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. У ході розгляду справи суди встановили, що до заяви про державну реєстрацію права власності, поданої ТОВ «Кей-Колект» до приватного нотаріуса Кобелєвої А.М., завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, не додано. Як встановив суд, таке повідомлення, як і документ про оплату послуг пересилання поштового відправлення, ТОВ «Кей - Колект» разом із іншими документами для проведення державної реєстрації права не подав.\~\~\~\~Тобто вимоги Порядку щодо надання документа, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя, не виконано. Отже, державна реєстрація за ТОВ «Кей - Колект» права власності на домоволодіння за неподання для цього передбачених пунктом 46 Порядку документів проведена державним реєстратором без дотримання положень статей\~9\~та\~15 Закону № 1952-IV, а тому рішення про реєстрацію права власності є протиправним і підлягає скасуванню. Не здійснивши належним чином повідомлення боржника про звернення стягнення на предмет іпотеки і не надавши останньому строк на погашення заборгованості ТОВ «Кей Колект» не набуло права на набуття у власність предмета іпотеки. Відповідно до ст.38 Закону України «По іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.\~З дня отримання іпотекодержателем цього повідомлення вказана особа набуває переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя. Якщо таких повідомлень надійшло декілька, право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя належить особі, яка має вищий пріоритет своїх зареєстрованих прав чи вимог.\~Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.\~Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Не здійснивши належним чином повідомлення боржника про звернення стягнення на предмет іпотеки і не надавши останньому строк на погашення заборгованості ТОВ «Кей - Колект» не набуло права на набуття у власність предмета іпотеки. Відповідно до вимог ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту в суді є вимога про визнання недійсним рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб. Враховуючи правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 14 червня 2016 року (№21-41а16) у справі за позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій, скасування запису, в якій зазначено, що спірні правовідносини пов`язані із невиконанням, на думку позивача, умов цивільно-правової угоди, внаслідок чого колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК, внаслідок чого провадження у адміністративній справі закрито. Тобто три судові палати (адміністративна, господарська, цивільна) вищої ланки судової системи України вважають, що в такого роду спорах позивачем фактично оскаржується правомірність набуття третіми особами права власності на нерухоме майно, яке на думку позивача належить йому на праві власності, а не фактичні адміністративно - управлінські функції державного реєстратора, який приймає рішення і проводить державну реєстрацію, а отже такий спір не має ознак адміністративного та підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства. Статтею 16 ЦК України визначені можливі способи захисту цивільних прав та інтересів, серед яких, зокрема, визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової шкоди); визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, а також інші способи, що встановлені договором або законом. Частиною другою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. \~ \~ \~ \~Згідно пункту 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 року № 3502/5, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав, заявник подає, зокрема, рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, Враховуючи наведене, суд вважає належним способом захисту порушених прав [PERSON] визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелевої А.М. про державну реєстрацію права власності на майно за ТОВ «Кей-Колект» та визнання протиправним і скасування відповідного запису в реєстрі. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст.16, 21, 386 ЦК України, Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved