Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття його з реєстраційного обліку. Позивач мотивує свої вимоги тим, що він є основним квартиронаймачем житлового приміщення , яке розташоване за адресою [ADDRESS] і зареєстрований в квартирі з 01.02.1973 року. Крім того в квартирі зареєстровані [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - донька, [PERSON] - зять, онуки [PERSON] та [PERSON]. З 2005 року відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає. Місце його проживання невідоме. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися. Від представника позивача надійшла заява, про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] повідомлений судом належним чином ( газета Урядовий кур'єр ) про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. Представник третьої особи: Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи, був повідомлений належним чином. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа : Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття його з реєстраційного обліку, підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником особового рахунку на житлову площу, а саме кв. [ADDRESS]. Вищевказана квартира є не приватизованою. Відповідно до довідки форми № 3 від 29.05.2015 року виданої ЖРЕО № 407 в квартирі зареєстровані [PERSON] - дружина позивача , [PERSON] - син позивача , [PERSON] - донька позивача , [PERSON] - зять позивача, онуки позивача [PERSON] та [PERSON]. З 2005 року відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає. Місце його проживання невідоме. Факт не проживання відповідача в вказаній квартирі підтверджується актом, складеним начальником ЖРЕО № 407 КП ,,Керуюча дирекція» від 21.01.2015 року та актом від 18.03.2015 року. Необхідність визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , позивач обгрунтовує необхідністю зняття його з реєстраційного обліку та не неможливістю сплачувати комунальні послуги. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні його права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 Цивільного процесуального кодексу України. Разом з тим, відповідно до частини першої ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісного відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки наявні підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловою площею, а саме квартирою [ADDRESS] та зняття його з реєстрації за вказаною адресою. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог. По даній справі відповідач має сплатити позивачу судовий збір в розмірі - 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved