overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Заявниця звернулась до суду посилаючись на те, що вона у 2014 році познайомилась з [PERSON], [INFO], та стала мешкати з ним за адресою: [ADDRESS], як подружжя. В листопаді 2014 року заявниця завагітніла і має народити дитину. Заявниця зазначила, що її матір не заперечує проти її шлюбу, батька в заявниці не має, в свідоцтві про народження відомості про батька записані зі слів матері. Просила суд надати [PERSON], [INFO], право на шлюб з [PERSON], [INFO]. Заявниця у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила суд їх задовільнити. Заінтересовані особи - [PERSON], [PERSON], у судовому засіданні вважали заяву обґрунтованою, та такою що підлягає задоволенню. Представник відділу реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляді справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Комсомольським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Херсона, актовий запис №185. [PERSON] перебуває на обліку в жіночій консультації КЗ "Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О. Тропіних" з 31.03.2015 року з діагнозом: вагітність 20 тижнів, що підтверджується довідкою Пр. 63 №1072/16 від 17.04.2015 року. виданою лікарсько-консультативною комісією лікарні ім. А. і О. Тропіних. Заявниця та [PERSON] разом вирішили створити сім'ю, зареєструвавши шлюб. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. На день розгляду справи у суді [PERSON] має повних 17 років, а тому не досягла шлюбного віку, встановленого ч. 1 ст. 22 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Оцінивши всі докази у справі, суд приходить до висновку, що реєстрація шлюбу з [PERSON], [INFO], відповідає інтересам заявниці, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Заявниця звернулась із заявою про надання права на шлюб з тих підстав, що вона народилась [INFO], тривалий час підтримує близькі стосунки із [PERSON], [INFO], та вирішили узаконити відносини, проти чого не заперечують їх батьки. Заявниця [PERSON] підтримала заяву, зацікавлені особи [PERSON], [PERSON]., [PERSON] заявлені вимоги визнали, що вбачається із змісту поданих ними письмових заяв. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Встановлено, що заявниця [PERSON], народилась [INFO] в [ADDRESS], що підтверджується копією її паспорта. Заявниця тривалий час підтримує близькі стосунки із [PERSON] ,[INFO], та вони вирішили узаконити відносини, проти чого не заперечують їх батьки. Відповідно до вимог ч.2 ст.23 Сімейного кодексу України та п. 2 постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Суд приходить до висновку, що з урахуванням наявності згоди батьків заявниці щодо її життєвих намірів, а ранній вік заявниці не буде суперечити її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Заявниця звернулася в суд з заявою, в якій вказала, що вона народилася 29 жовтня 1983 року в м. Ворошиловград (нині м. Луганськ) УРСР. У зв'язку з тим, що батьки заявниці були військовослужбовцями, останні одразу після народження доньки поїхали до місця проходження служби в смт.Октябрське (російською мовою "пгт. Октябрьское") Красногвардійського району Кримської області УРСР. 03 грудня 1983 року Октябрською селищною радою Красногвардійського району Кримської області УРСР було складено актовий запис № 134 про народження заявниці [PERSON], [INFO]. На теперішній час заявниця зареєстрована [INFO] АР Крим, Україна. Як громадянка України, заявниця звернулася до органів УДМС з метою отримання закордонного паспорту громадянина України. Але, співробітниками УДМС заявниці було відмовлено в отриманні вказаного документу, оскільки в Державному реєстрі актів цивільного стану місце народження заявниці помилково зазначено як смт. Октябрське Красногвардійського району Автономна Республіка Крим, Україна. Таку механічну помилку, на думку заявниці, допустив співробітник Октябрського РАЦС при внесенні даних до Державного реєстру актів цивільного стану, номер запису 39261209 від 26 квітня 2011 року. В звязку з чим, просить суд встановити факт того, що заявниця [PERSON] [INFO] народилася в м. Ворошиловград УРСР (нині м. Луганськ, Україна). В судове засідання заявниця не зявилася, представник заявниці [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Якимівського районного сектору УДМС в Запорізькій області в судове засідання не зявився, надали на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на розсуд суду. Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ІІІ-АП № 483269, виданого Красногвардійським відділом ЗАГС Крим від 20 вересня 1989 року (а.с. 5) місце народження заявниці [PERSON] вказано м. Ворошиловград Ворошиловградської області УРСР. Відповідно до запису акта про народження № 134 від 03 грудня 1983 року (а.с. 4) місце народження заявниці [PERSON] вказано м. Ворошиловград Ворошиловградської області. Разом з цим, в Державному реєстрі актів цивільного стану місце народження заявниці помилково вказано, за місцем складання актового запису про народження, а саме: смт. Октябрське Красногвардійського району Автономної республіки Крим. У відповідності з ч.1 ст. 256 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів. Встановлення зазначеного факту належності має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати своє право на отримання закордонного паспорта. За таких обставин, вимоги заявника є законними обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Заявниця звернулася в суд з заявою про встановлення факту належності документів. у якій вказала, що при підготовці документів для призначення пенсії виявилося, що в її дипломі про середню освіту серії [NUMBER], виданому Полтавським кооперативним технікумом 05.07.1977 року, реєстраційний [NUMBER], та в свідоцтві про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER], виданому Шишацьким районним відділом ЗАГС 29.11.1987 року, невірно вказане її дошлюбне прізвище «[PERSON]», тоді як у свідоцтві про народження її прізвище та прізвище її батьків зазначено «[PERSON]». У позасудовому порядку внести зміни у дані документи неможливо. В зв'язку з цим заявниця просила встановити факт належності їй вищезазначених документів. Заявниця та представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Яреськівським ЗАГС Гоголівського району Полтавської області 23.01.1958 року, запис №5, прізвище заявниці та прізвища її батьків зазначено як «[PERSON]». За таких обставин суд вважає доведеним, що при оформленні диплому про середню освіту серії [NUMBER], виданому Полтавським кооперативним технікумом 05.07.1977 року, реєстраційний [NUMBER], та свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER], виданого Шишацьким районним відділом ЗАГС 29.11.1987 року, помилково вказане дошлюбне прізвище заявниці «[PERSON]» запмість правильного "[PERSON]", а тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Заявниця звернулася в суд з проханням встановити юридичний факт належності їй свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 листопада 1989 року, в якому її імя помилково зазначене "Теофілія". Встановлення даного факту необхідне для державної реєстрації обєкта спадкування. В звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не застосовувалось у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З досліджених у судовому засіданні документів вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 16 листопада 1989 року Сарненською державною нотаріальною конторою, належить заявниці, а розбіжності у написанні її імені пояснюються допущенням помилок у записах. На підставі викладеного, ст. 256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

Заявниця звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності документів. Свою заяву мотивує тим, що народилася 06.10.1932 року в с. Майданецьке Тальнівського району Черкаської області та є власником земельної ділянки площею 2,8681 га, яка розташована на території Майданецької сільської ради Тальнівського району Черкаської області. На даний час заявниця бажає укласти новий договір оренди землі, але при оформленні було виявлено неправильність в написанні її по батькові - Омелянівни, а саме в державному акті на право власності на земельну ділянку, де її по батькові вказано як "Омельянівна", в звязку з чим вона змушена звернутись до суду з заявою, в якій просить встановити належність правовстановлюючого документа особі. До початку судового засідання представник заявниці надала до суду заяву, в якій заяву підтримала, просила її задовольнити, а справу слухати у її відсутність. Представник заінтересованої особи надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення вимог не заперечив. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з копії паспорта заявниця по справі - [PERSON] народилася 06.10.1932 року в с. Майданецьке Тальнівського району Черкаської області (а.с. 3). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 14-19-565 від 23.03.2001 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,8681 га, яка розташована на території Майданецької сільської ради Тальнівського району Черкаської області (а.с. 5). Кожна\~ особа\~ має\~ право\~ в\~ порядку,\~ встановленому\~ законом,\~ звернутися\~ до\~ суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що визначено ст. 3 ЦПК України. У відповідності до вимог ст.ст. 234, 256, 258 ЦПК України, роз'яснень, що маються у п.п. 1, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає справи про встановлення факту за наявності певних умов: згідно з законом факт породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту; заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і задоволення заяви. Встановлення даного факту необхідне для оформлення договіру оренди землі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Заявниця звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності документу. Свою заяву мотивує тим, що вона народилася 28.03.1963 року в с. Заліське Тальнівського району Черкаської області. На даний час досягла пенсійного віку, але не може оформити документи на пенсію, так як є розбіжності в написанні її прізвища в трудовій книжці, в звязку з чим вона змушена звернутись до суду з заявою, в якій просить встановити належність їй документу. В судове засідання заявниця не з'явилася, надала до суду заяву, в якій заяву підтримала повністю і просила її задовольнити, а справу слухати у її відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій проти задоволення заяви не заперечив. Суд, розглянувши заяви сторін, які скористались своїм правом на розгляд справи за їх відсутності, вважає, що справу можливо розглянути за їх відсутності за наявними матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з копії паспорта, заявниця по справі - [PERSON] народилася 28.03.1963 року в с. Заліське Тальнівського району Черкаської області (а.с. 4). Згідно копії витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 23.07.2015 року за № 00015619530 [PERSON] одружився з [PERSON] Прізвище після одруження [PERSON] (а.с. 8). Згідно копії трудової книжки серія БТ-I № 1486098, виданої 24.11.1982 року, прізвище зазначено як "Нечипоренко" (а.с. 7). Згідно довідки Тальнівської ЦРЛ №27-с від 11.08.2015 року, неможливо на даний час внести виправлення в трудову книжку заявниці (а.с. 13). Кожна\~ особа\~ має\~ право\~ в\~ порядку,\~ встановленому\~ законом,\~ звернутися\~ до\~ суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що визначено ст. 3 ЦПК України. У відповідності до вимог ст.ст. 234, 256, 258 ЦПК України, роз'яснень, що маються у п.п. 1, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає справи про встановлення факту за наявності певних умов: згідно з законом факт породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту; заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вказаною заявою, в якій вказує, що вона є матір"ю [PERSON], [INFO], яка потребує за станом свого здоровя піклування. В теперішній час у заявника виникла необхідність встановити над донькою опіку. На підставі вищевикладеного, заявник просить суд визнати її доньку недієздатною та призначити її опікуном над донькою. Ці обставини і зявилися підставою заяви. В судовому засіданні заявник наполягав на своїх вимогах та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з"явився, але надав суду заяву, якою не заперечував проти задоволення вимог заявника та просив слухати справу за його відсутності. Суд, вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 65 (гр.) від 01.04.2011 р. [PERSON], [INFO], страждає глибокою розумовою відсталістю. Ступінь виразності слабоумства позбавляє здатності розуміти значення своїх дій і керувати ними. Для захисту цивільних прав й інтересів має потребу в установі опіки. Згідно подання голови опікунської ради при виконкому Часовоярської міської ради Донецької області, заявника [PERSON] доцільно призначити опікуном над [PERSON] Згідно ст..39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ст.. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне вимоги заявника задовольнити, визнавши [PERSON], недієздатною та призначивши над останньою [PERSON] опікуном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вказаною заявою, зазначивши, що вона перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 4 грудня 1999 року. Від шлюбу вони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя з чоловіком не склалося через те, що останній не проявляв належної поваги до неї, не цікавився інтересами сім`ї, зловживав спиртними напоями, зраджував, що призводило до сварок, які переходили в бійки, ображав її та дітей, в результаті чого близько 4 років тому сімейні відносини припинилися, а також він був засуджений до трьох років позбавлення волі і на даний час відбуває покарання, заявниця прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву та прохала її задовольнити, пояснивши суду, що чоловік застосовував до неї фізичну силу, знущався з дітей, сім`ю не забезпечував, зловживав спиртними напоями, через що в сімї постійно виникали сварки, а також допускав подружню зраду. У зв`язку з цим на примирення вона не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився у зв`язку з перебуванням в місцях позбавлення волі, при цьому, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, письмового пояснення до суду не надіслав. Вислухавши заявницю, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про одруження № 031599, між заявницею та заінтересованою особою було укладено шлюб 04.12.1999 року. Як передбачено ч.3 ст.234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, подружжя на протязі тривалого часу не підтримує сімейних відносин та відновлювати їх не бажає, оскільки заінтересована особа [PERSON] ніяким чином не відреагував на вказану заяву та не вжив заходів для збереження сім`ї, з чого слідує, що це буде суперечити їхнім інтересам, до того ж його поведінка негативно впливає на здоров`я та виховання дітей. Крім того, як вбачається з постанови Чигиринського районного суду від 08.12.2015 року, [PERSON] був направлений для реального відбування покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, визначеного йому, згідно до вироку Чигиринського районного суду від 28.07.2015 року, і на даний час відбуває покарання в Черкаській ВК № 62. Виходячи з цього, суд вважає, що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто " Тимощук ", за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що її чоловік [PERSON], [INFO] є інвалідом 1 "А" групи, страждає на психічне захворювання, внаслідок чого, останній не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У судовому засіданні заявник свою заяву підтримала і просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи вважає заяву заявника обґрунтованою. Вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявних у матеріалах справи, копій свідоцтва про одруження та довідки МСЕК, вбачається, заявник є дружиною [PERSON], [INFO], якому визначена перша група інвалідності. Відповідно до акту амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 276 від 03 квітня 2014 року, [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад, за своїм психічним станом не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 39 та ч. 1 ст. 41 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. З урахуванням викладеного, вимоги про визнання [PERSON], [INFO] недієздатним, суд вважає обґрунтованими. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У процесі розгляду справи, представником заінтересованої особи подано подання органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації № 102/02/34-2565 від 28.04.2014 року про призначення заявника, опікуном над [PERSON], [INFO], у разі визнання його недієздатним. Донька та син [PERSON] не заперечують проти призначення опікуном [PERSON], що підтверджується заявами поданими органу опіки та піклування. Відповідно до наявних у матеріалах справи, копій: свідоцтва про право власності на житло, довідки форми № 3 та медичної довідки про стан здоров'я громадянина (чи може за станом здоров'я виконувати функції опікуна над недієздатною особою), заявник житлом забезпечена і медичних протипоказань для виконання функцій опікуна у заявника не виявлено. Тому, подання органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про призначення заявника, опікуном та вимоги заявника про призначення її опікуном над недієздатним [PERSON], суд також, вважає обґрунтованими. За таких обставин, заява про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, підлягає задоволенню. Судові витрати по справі покласти за рахунок держави. На підставі ст. 39, 41, 60 ЦК України,

Outcome: approved