Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, мотивуючи тим, що на праві приватної власності йому належить земельна ділянка загальною площею 0,2448 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться по [ADDRESS] . Зазначає, що сусідка - відповідач у справі [PERSON] , чинить йому перешкоди у користуванні його земельною ділянкою, оскільки самовільно та незаконно змістила встановлену між їхніми земельними ділянками межу, захопивши частину належної йому земельної ділянки, за рахунок чого збільшила площу своєї. На неодноразові звернення позивача до відповідача щодо усунення порушень, відповідач не реагує та продовжує далі чинити йому перешкоди у користуванні належною йому на праві власності земельною ділянкою. Вказує, що 05 вересня 2014 року рішенням Грядівської сільської ради №33/9 Іваничівського району, йому було надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею до 0,25 га. Для оформлення права власності на вищевказану земельну ділянку, він звернувся до проектної організації Іваничівського відділення Волинської регіональної філії центру ДЗК з метою виготовлення необхідної технічної документації на землю. 14 травня 2015 року був складений акт визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі між суміжними землекористувачами, зокрема між позивачем та відповідачем [PERSON] . Підписувати вищевказаний акт остання відмовилася, не обґрунтовуючи своєї позиції. У зв`язку із наведеним, позивач звернувся до Грядівської сільської ради Іваничівського району Волинської області, земельна комісія якої, прийняла рішення про визнання акту погодження меж земельної ділянки між позивачем та відповідачем дійсним за відсутності підпису [PERSON] . Вказує, що 15.12.2015 він отримав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якого, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2448 га, яка надана йому для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 805919707211, кадастровий номер 0721181205:05:001:0115. Незважаючи на те, що позивач є законним власником земельної ділянки, він змушений звернутися до суду за захистом порушених прав. Просить суд зобов`язати [PERSON] не чинити йому перешкод у користуванні належною йому на праві приватної власності земельною ділянкою площею 0,2448 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), шляхом приведення самовільно зайнятої земельної ділянки до попереднього стану в межах, передбачених актом визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі від 14.05.2015 року згідно з технічною документацією із землеустрою, виготовленою ДП "ЦДЗК", шляхом знесення побудованої на ній огорожі із металевої сітки та звільнення земельної ділянки від насаджень дерев, а також просить стягнути із [PERSON] на його користь понесені ним судові витрати у справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позові. Просять їх задовольнити в повному обсязі. Зазначають, що проведеною у справі судовою земельно-технічною експертизою повністю підтверджено підставність позовних вимог. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили у задоволенні позову відмовити повністю у зв`язку з його безпідставністю та необґрунтованістю з підстав наведених у відзиві (а.с.24-27) та письмових поясненнях (а.с.195-201, 206-209). Відповідач вказує, що позивач не надав доказів на підтвердження того, яким чином та у який спосіб відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні земельною ділянкою. Докази на підтвердження збільшення площі її земельної ділянки за рахунок земельної ділянки позивача відсутні, як і не доведено обставин, щодо знищення відповідачем межових знаків і зведення на межі огорожі із сітки та насадження дерев. Наголошує, що лише в 2015 році позивач, після виготовлення технічної документації, за його орієнтуванням щодо меж земельної ділянки для передачі у власність, встановив нові межі земельної ділянки на свій розсуд, з врахуванням його особистих побажань під час приватизації площі в розмірі приблизно 0,25 га. Представник третьої особи - Грядівської сільської ради Іваничівського району Волинської області Антонюк М.О. позовні вимоги вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вказав, що під забудову індивідуального будівництва в сільській місцевості надається до 0,25 га. Наголосив, що земельна ділянка відповідача не має кадастрового номера, не внесена до Єдиного реєстру, а тому не є об`єктом цивільного права. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, їх представників, третьої особи без самостійних вимог, дослідивши письмові докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 05.09.2014 року Грядівською сільською радою Іваничівського району Волинської області [PERSON] було надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо виготовлення Державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в с. Хренів Іваничівського району Волинської області орієнтовною площею 0,25 га, що підтверджено витягом з рішення Грядівської сільської ради Іваничівського району Волинської області від 05.09.2014 року № 33/9 (а.с.6). Рішенням Грядівської сільської ради Іваничівського району Волинської області від 23.10.2015 №42/11 (а.с.7), затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, передано [PERSON] , у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд кадастровий номер 0721181205:05:001:0115, площею 0,2448 га. розташовану в селі Хренів Іваничівського району. Дана обставина підтверджується копією технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.10-12, 19, т.1). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житловий будинок від 17.07.2006 (а.с.8,9), копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.14, т.1) житловий будинок [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . Рішенням Грядівської сільської ради Іваничівського району Волинської області від 12.02.1997 №8/3 (а.с.134, т.1) [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку в селі Хренів площею 0.25 га. (а.с. 135-149, т.1). Відповідно до довідки Грядівської сільської ради Іваничівського району Волинської області від 23.05.2018 № 385 (а.с.20), власниками суміжної земельної ділянки по [ADDRESS] є позивач - [PERSON] та відповідач - [PERSON] (а.с.20, т.1). Розпорядженням Грядівської сільської ради Іваничівського району Волинської області від 30.03.2015 (а.с.37,т.1) утворено комісію з метою фіксації перенесення огорожі на земельній ділянці громадянки [PERSON] . Розпорядженням Грядівської сільської ради Іваничівського району Волинської області №03-аг від 02.04.2015 (а.с.38, т.1) було утворено комісію з метою встановлення меж земельної ділянки гр. [PERSON] . Відповідно до акту, складеного за заявою [PERSON] від 03.04.2015 (а.с.132), комісія вирішила, що межові знаки встановлюють організації, які виготовляють проектно-кошторисну документацію по землеустрою в присутності власників земельних ділянок. Після встановлення межових знаків, земельні ділянки передаються під охорону землекористувачам. Також роз`яснено [PERSON] , що їй необхідно звернутись до організації, якам має відповідні вимірювальні прилади і виготовить таку документацію. Згідно з актом погодження меж із суміжними землекористувачами (землевласниками) від 17.04.2015, представник Грядівської сільської ради Іваничівського району Волинської області землевпорядник [PERSON] , сільський голова [PERSON] у присутності гр. [PERSON] та [PERSON] погодили в натурі межі земельної ділянки [PERSON] із суміжними землекористувачами (землевласниками) [PERSON] та [PERSON] (а.с.133, т.1). Рішенням Грядівської сільської ради Іваничівського району Волинської області №40/13 від 21.07.2015 (а.с.41,т.1) затверджено акт по розгляду заяви [PERSON] про погодження акта в натурі і погодження меж земельної ділянки. Відповідно до акту, складеного по заяві громадянки [PERSON] , комісією у складі голови комісії Бадзюня А.В, членів комісії [PERSON] , [PERSON] , було проведено огляд земельної ділянки громадянки [PERSON] і встановлено, що земельна ділянка останньої відповідає параметрам, згідно межових знаків, які було встановлено 09.09.2015 (а.с.42,43, т.1). Допитаний як свідок [PERSON] - керівник комунального господарства Грядівської сільської ради Іваничівського району Волинської області, в судовому засіданні показав, що [PERSON] звернулася в сільську раду із заявою стосовно встановлення межових знаків із суміжними землекористувачами. Приблизно у 2015 році була створена комісія, головою якої був він, [PERSON] . При виїзді на місце, представник ДЗК приступив до встановлення межових знаків, однак не мав можливості це зробити за відсутності технічної документації. Вказав, що відповідач не погодила меж, тому викликали працівників правоохоронних органів. Виїзджали на місце декілька разів, завжди були присутні представники землевпорядних організацій. Востаннє виїзд мав місце в листопаді 2019 року. Наголосив, що відповідачу [PERSON] , на підставі Державного Акта на право приватної власності на землю ІІІ-ВЛ № 001356 від 19.12.1997 року, належить земельна ділянка площею 0,22 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка розташована на території Грядівської сільської ради Іваничівського району Волинської області, без присвоєного кадастрового номера. Підтвердив, що на межі встановлена огорожа, розташування якої не відповідає технічній документації. На заперечення позову, сторона відповідача посилається на висновки та рекомендації по проведенню польових та камеральних робіт, згідно технічного звіту про виконані топографо-геодезичні роботи за адресою: [ADDRESS] , що виготовлений на замовлення [PERSON] ФОП інженером-геодезистом В.С. Ляпідевським за договором № 1/19 від 19.04.2018 (а.с.52-83). При цьому вказують, що відповідно до даних Державного земельного кадастру щодо приватизації суміжних земельних ділянок гр. [PERSON] (кадастровий номер №0721181205:05:001:0102) площа 0,25 га. та гр. [PERSON] (кадастровий номер 0721181205:05:001:0115) площа 0,2448 га. і матеріалів геодезичної зйомки виявлено, що при розробці технічної документації на ці земельні ділянки були допущені помилки (накладки) під час зйомки, що відображено в обмінних файлах формату ХМL, кадастровому плану та відомостях вирахування площ контурів. Такі дані технічного звіту спростовуються висновком експерта №8478-8479 від 22.08.2019 (а.с.29-32, т.2), з якого вбачається, що площа фактичного використання земельної ділянки [PERSON] (кадастровий номер 072118205:05:001:0115) відрізняється від площі земельної ділянки, яка надана йому у власність на підставі рішення Грядівської сільської ради Іваничівського району Волинської області з наступною її реєстрацією в системі ДЗК. Невідповідність полягає в такому: згідно наданих на дослідження матеріалів, площа фактичного землекористування [PERSON] становить 0,2418 га, а площа належної йому земельної ділянки відповідно до правовстановлюючих документів - 0,2448 га, тобто різниця складає 0,003 га, що становить 30 кв.м. Визначення площі фактичного користування земельною ділянкою [PERSON] , враховуючи дані Державного земельного кадастру сусідніх землекористувачів [PERSON] і [PERSON] , не виявилось можливим. У рекомендаціях технічного звіту про виконані топографо-геодезичні роботи за адресою: [ADDRESS] , який виготовлений на замовлення відповідача, вказано, що земельна ділянка, яка належить [PERSON] , згідно з Державним Актом на право приватної власності на землю ІІІ-ВЛ №001356, на даний час перебуває в умовній системі координат, в зв`язку з чим, власник земельної ділянки повинен замовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою внесення відомостей до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру про земельну ділянку та присвоєння кадастрового номера. (а.с.83 т.1) Враховуючи досліджені та проаналізовані в їх сукупності докази, судом встановлено порушення відповідачем [PERSON] прав власника земельної ділянки з кадастровим номером 0721181205:05:001:0115 площею 0,2448 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить позивачу [PERSON] , а саме, що огорожа між землекористувачами [PERSON] та [PERSON] встановлена не у відповідності до правовстановлюючих документів, що призвело до зменшення/збільшення фактичного землекористування [PERSON] та [PERSON] на 30 кв.м. по суміжній межі. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно зі ст. 76 ЦК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема висновками експертів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Згідно ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (ч. 4 ст. 376 ЦК України). Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи, що у судовому засіданні встановлено і підтверджено належними письмовими доказами, що містяться у матеріалах справи, зокрема висновком експерта, показаннями свідка, той факт, що межі земельної діялянки [PERSON] , вказані у Державному акті на право приватної власності на землю ІІІ-ВЛ № 001356 не відповідають межам в натурі, а межа між землекористуваннями позивача та відповідача зміщена в сторону позивача, то суд приходить до висновку, що позов підставний, а тому підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК Укрїни). У зв`язку із повним задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати на оплату судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. сплаченого судового збору, 9420 гривень витрат за проведення судової експертизи, 7500 гривень витрат на професійну правничу допомогу, розмір якої визначено у договорі про надання послуг (а.с.210 т.1), а всього: 17624 гривні 80 копійок.

Outcome: approved