Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою в порядку окремого провадження. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що 20.06.2017 року в м.Донецьк помер її чоловік. На підтвердження факту його смерті нелегітимними органами, створеними на території тимчасово окупованої території України, видано їй свідоцтво про смерть, яке на має юридичного значення для державних органів України, у звязку з чим, вона не може зареєструвати факт смерті у відділах державної реєстрації актів цивільного стану. В судове засідання заявник надала заяву про розгляд справи в її відсутність, вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про день, час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення заяви з наступних підстав.\~ Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1 ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Заявник дружина померлого, що дає їй право на звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 20.10.1981 року [PERSON] та [PERSON] ([PERSON] після одруження) уклали шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Термезьського міськвиконкому, актовий запис 548. [PERSON], відповідно паспортних даних серії ВА №978809, народився 02.02.1954 року в м.Донецьку та з 07.06.1988 року зареєстрований за адресою: [INFO]. Єдиними наявними документами, що підтверджують факт смерті [PERSON] на території непідконтрольній державній владі України, що відповідно до Постанови Верховної ради України від 17.03.2015 року №254-VII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» одночасно є тимчасово окупованою територією України, є свідоцтво про смерть, видане 30.06.2017 року серії ДНР №066811. Відповідно до вказаного свідоцтва та довідки центру первинної медико-санітарної допомоги м.Донецька від 20.06.2017 року №56, [PERSON] помер 20.06.2017 року у віці 63 роки. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014 року, м. Донецьк, Донецької області відноситься до вказаного Переліку. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні про факт державної реєстрації акту цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видаються відповідні свідоцтва про народження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть на бланках, виготовлених за зразками та їх описами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2010 N 1025 "Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану". Державна реєстрація акту цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях. Підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024№; б) фельдшерська довідка про смерть (форма N 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір відшкодуванню не підлягає.

Outcome: approved