Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту постійного проживання на території України, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона народилася в м. Дніпропетровськ, але мешкає у м. Синельникове Дніпропетровської області. Їй надавалось свідоцтво про народження та паспорт громадянина України - актовий запис № 379 від 20.10.1970 року, виконаний відділом РАЦС м. Синельникове Дніпропетровської області, повторне видане 13.03.1979 року. Поспорт вона втратила (загубила) і звернулася до Синельниківського РС ГУДМС України у Дніпропетровській області з заявою щодо видачі нового паспорта замість втраченого. Внаслідок перевірки за її заявою, її особа встановлена, але не встановлено приналежність її до громадянства будь-якої держави. Тому, замість паспорта їй надана довідка № 1117 від 06.05.2014 року (у форматі додатку № 16 до порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України). Встановлення факту проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Закону України від 18.01.2001 року № 2235 -111 «Про громадянство України» відповідно до п. 1.2 ч. 1 ст. 3 цього Закону є підставою для оформлення належності до громадянства України. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, тому що дає право на отримання громадянства, одже і паспорта громадянина України. Так, заявник навчалася в Раївській школі-інтернаті з виробничим навчанням та у 1985 році закінчила вісім класів та отримала свідоцтво про восьмирічну освіту № [NUMBER]. В 1987- 1988 році вона навчалася і закінчила середнє профтехучилище № 2 м. Дніпропетровська та здобула професію - машиніст кранів металургійного виробництва. З 09.12.1988 року по 01.10.1994 рік вона працювала машиністом крану в рефрежераторном вагонному депо станції Синельникове-1 Придніпровської залізниці та мешкала разом зі своїми батьками у [ADDRESS]. З 1994 року по 2000 рік вона проживала у [ADDRESS]. З 2001 року по теперішній час вона проживає в [ADDRESS]. У зв'язку з цим, заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що вона - [PERSON], [INFO], місце народження - м. Дніпропетровськ, станом на 24.08.1991 року постійно проживала на території України. Заявник в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. З свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON], [INFO], народилася в м. Дніпропетровськ Української ССР. Згідно довідки Синельниківського РС ГУДМС України в Дніпропетровській області від 06.05.2014 року [PERSON] дійсно зверталася до відділу із заявою щодо видачі паспорта замість утраченого. Проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави. Згідно свідоцтва про восьмирічну освіту, яке видане 10.06.1985 року, [PERSON] в 1985 році закінчила 8 класів Раївської середньої школи - інтернат з виробничим навчанням. 20.06.1988 року [PERSON] отримала диплом серії [NUMBER], згідно якого вона 20.07.1988 року закінчила повний курс середнього професійно-технічного училища № 2 м. Дніпропетровська за професією «машиніст кранів металургійного виробництва». Згідно довідки №216 від 20.09.2013 року [PERSON] працювала в рефрижераторному вагонному депо Синельникове-1 Придніпровської залізниці з 09.12.1988 року по 01.10.1994 рік. Відповідно до довідки квартального комітету № 29 від 18.09.2013 року [PERSON] проживала в [ADDRESS] до 1994 року разом з батьками. Згідно довідки квартального комітету № 28 від 25.03.2014 року [PERSON] проживала в [ADDRESS] без реєстрації з 1994 року по 2000 рік. Згідно довідки виконавчого комітету Шевченківської сільської ради № 50 від 16.06.2014 року [PERSON] дійсно проживає на території сільської ради за адресою : [ADDRESS] без реєстрації з 2001 року по теперішній час. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на теріторії України в певний час. Відповідно до ч. 1 п.1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року ( ч.2 ст.3 Закону «Про громадянство України ). Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Частиною 1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно [PERSON] для отримання паспорту громадянина України. Таким чином, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст.ст.1, 3, 8, 9 Закону України «Про громадянство України», Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року,

Outcome: approved