Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач\~\~[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання дитини [PERSON] з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 25 червня 2005 року з нього на користь відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 23.06.2005 року до повноліття дитини. На даний час змінилося його матеріальне становище в бік погіршення, стан здоровя та сімейний стан. У нього в іншому шлюбі 16.06.2010 року народилася друга дитина [PERSON], на утримання якої рішенням Апеляційного суду Харківської області від 30.11.2016 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця до повноліття дитини, починаючи з 20.10.2016 року. Таким чином, розмір аліментів, що стягнуто з нього на обох дітей, перевищує 33% від його доходу. 02.12.2004 року він отримав травму, внаслідок якої має проходити курс лікування щороку. Крім того, на його матеріальне становище впливає необхідність найму житла за місцем проходження служби. При цьому у відповідача матеріальний стан змінився у бік покращення, оскільки вона офіційно працює у Золочівському відділі освіти та отримує стабільну зарплату. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, оскільки його сімейний стан змінився, суду пояснив, що після постановлення рішення суду про стягнення аліментів на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку він вдруге одружився та у нього народилася друга дитина [PERSON], на утримання якої з нього рішенням суду стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Матеріальне становище його змінилося в бік погіршення, оскільки підвищився рівень життя, цін, він має утримувати також і другу дитину. Відповідач\~[PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечувала, оскільки спільна із позивачем донька [PERSON] потребує додаткових витрат на лікування, участі в яких позивач не несе. На лікування дитини вона витрачає аліменти та свою заробітну плату, яка є мінімальною. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] народилася 26.10.2004 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] \~(а.с.43). Шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано 17.10.2007 року. Після реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «Шевченко» (а.с.44). Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 25.06.2005 року. стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку кожного місяця до її повноліття, починаючи з 23.06.2005 року (а.с.17). Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст. 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК). Суд вважає доведеним, що після стягнення з позивача аліментів рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 25.06.2005 року його сімейний стан змінився. Так, 30.01.2010 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], в якому 16.06.2010 року народилася донька [PERSON] (а.с.41, 42). Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 30.11.2016 року з позивача [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON], [INFO], на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.10.2016 року і до досягнення нею повноліття (а.с.4-5). При цьому суд зазначає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами погіршення його матеріального стану та стану здоровя після постановлення 25.06.2005 року рішення про стягнення з нього аліментів, оскільки з наданих довідки про доходи за період з вересня 2016 року по лютий 2017 року, довідок про отримання позивачем травми та лікування у 2004 році даних обставин не вбачається. Інших доказів на підтвердження цих обставин позивачем не надано. Таким чином, судом встановлено, що після стягнення судом у 2005 році аліментів, сімейний стан позивача змінився, матеріальний стан відповідача не погіршився, що є підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього. При визначенні розміру аліментів, суд враховує обовязок обох батьків на утримання дитини, а також прожитковий мінімум, для дитини відповідного віку, встановлений\~Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», який з 1 січня 2017 року становить 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Відповідач [PERSON] працює економістом у відділі освіти, молоді та спорту Золочівської районної державної адміністрації Харківської області, за період з березня 2016 року по лютий 2017 року її дохід складає 32\~244 грн. 55 коп. При цьому за грудень 2016 року - 2489,30 грн., січень 2017 року - 3088,36 грн., лютий 2017 року -3079, 22 грн. (а.с.28). Позивач [PERSON] працює в ГУНП вХарківській області, його дохід за період з вересня 2016 року по лютий 2017 року становив 66\~819 грн. 64 коп., сплачені аліменти 12\~849 грн. 57 коп., загальна сума доходу за винятком утримань і аліментів за цей період становить 52\~967 грн. 77 коп. при цьому за грудень 2016 року нараховано 15315,30 грн., січень 2017 року 10116, 41 грн., лютий 2017 року 10415,79 грн. (а.с.35). Заперечення відповідача проти позову з підстав неприйняття участі позивача у додаткових витратах на дитину, суд в даному випадку не приймає, оскільки це не є підставою для відмови у зміні розміру аліментів. Відповідно до ч.1\~ст. 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Тобто позивач не позбавлений можливості звернутися до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов, зменшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та до повноліття дитини.

Outcome: approved