Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову позивач зазначив: [PERSON] являється власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] Даний факт підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER], виданого на підставі рішення виконкому Верхньорогачицької селищної ради № 9 від 15.02.2006 року. 26.10.2001 року між позивачем та [PERSON] було укладено угоду, яка посвідчена Верхньорогачицькою селищною радою Херсонської області, згідно якої позивач надав згоду на реєстрацію [PERSON] в його житловому будинку в якості квартиранта, а відповідач в свою чергу зобов'язувався дотримуватися норм громадського порядку та при першому попередженні позивача залишити будинок та знятися з реєстрації місця проживання. Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої Верхньорогачицькою селищною радою № 500 від 21.02.2017 року, у даному житловому будинку зареєстровані позивач [PERSON], його донька [PERSON], онуки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON]. Однак, відповідач хоча і зареєстрований за вищевказаною адресою, проте фактично, з грудня 2009 року, з моменту реєстрації розірвання шлюбу між донькою позивача та [PERSON] і по теперішній час в зазначеному житловому будинку не проживає та не з'являється. До від'їзду [PERSON] позивач неодноразово вимагав від нього зняття з реєстрації місця проживання, але відповідач не реагував. [PERSON] добровільно визначив собі інше місце проживання, вказана адреса позивачу не відома. Крім того, відповідач не сплачує комунальні платежі, не отримує коресподенцію за даною адресою, особистих речей його в будинку немає і, взагалі, будинком він не цікавиться. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, [PERSON], який зареєстрований та не проживає за адресою: [ADDRESS], втратив право на користування житловим будинком, внаслідок його відсутності за вказаною адресою без поважних причин понад один рік. Відповідно до ч.1 та 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день звернення особи, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Тому, [PERSON] просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком по [ADDRESS] В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, але надіслав заяву ( а.с29), згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також просив суд справу розглянути у його відсутність за участю його представника. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позов [PERSON], просили суд задовольнити його в повному обсязі та визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS] 12.04.2017 року по даній цивільній справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 04.05.2017 року. 04.05.2017 року відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений у відповідності до вимог ст. 74 ч.5 ЦПК України (а.с. 18). Розгляд справи відкладено на 22.05.2017 року. 04.05.2017 року [PERSON] було направлено повідомлення про відкладення розгляду даної справи на 22.05.2017 року до 10.00 години та листа з роз'ясненням вимог ст. 169 ч.4 ЦПК України (а.с.24). 22.05.2017 року відповідач [PERSON] повторно не з'явився в судове засідання, про причини своєї неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений, згідно вимог ст. 74 ч.5 ЦПК України ( а.с. 26). Клопотання про відкладення справи від [PERSON] до суду не надходило, тому, суд вважає за необхідне судовий розгляд провести у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (постановляє заочне рішення). Проти ухвалення заочного рішення позивач не заперечує. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона являється донькою позивача [PERSON]. У 2001 році вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. Її батько [PERSON] як власник будинку [ADDRESS] надав згоду на реєстрацію місця проживання [PERSON] за вказаною адресою. У грудні 2009 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано і саме з цього часу [PERSON] залишив їхній будинок і більше в ньому не проживає. Нове місце проживання відповідача їм не відоме, оскільки вони не спілкуються і не підтримують ніяких стосунків. Добровільно знятися з реєстрації місця проживання [PERSON] не бажає. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає по-сусідству з позивачем і їй добре відомий той факт, що в будинку [PERSON] починаючи з 2001 року і по 2009 рік проживав [PERSON]. Після розірвання шлюбу [PERSON] з донькою позивача [PERSON] [PERSON] змінив місце свого проживання. Починаючи з 2009 року [PERSON] жодного разу не з'являвся до помешкання [PERSON] і про нове місце свого проживання не повідомляв. Вивчивши всі матеріали даної справи, приймаючи до уваги пояснення позивача та пояснення свідків, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі оскільки: Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER], виданого на підставі рішення виконкому Верхньорогачицької селищної ради № 9 від 15.02.2006 року ( а.с.5) - [PERSON] являється власником житлового будинку, розташованого за адресою[ADDRESS] 26.10.2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено угоду, яка посвідчена Верхньорогачицькою селищною радою Херсонської області ( а.с.10), згідно якої [PERSON] надав згоду на реєстрацію [PERSON] в його житловому будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] в якості квартиранта, а [PERSON] зобов'язувався дотримуватися норм громадського порядку та при першому попередженні позивача залишити будинок та знятися з реєстрації місця проживання. Відповідно довідки про склад сім'ї, виданої Верхньорогачицькою селищною радою № 500 від 21.02.2017 року ( а.с.7) за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON], його донька [PERSON], онуки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON], але фактично за вказаною адресою він не проживає. Вказана обставина підтверджена і актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 23.02.2017 року ( а.с.6). Факт реєстрації відповідача за вищевказаною адресою підтверджено також довідкою Верхньорогачицької селищної ради Херсонської області ( а.с.15). Частиною 1 ст.319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.150 ЖК УРСР - громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпорядження цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно вимог ст. 71 ч.1 ЖК УРСР при відсутності члена сім"ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 та 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день звернення особи, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Згідно вимог ст. 169 ч.4 ЦПК України - у разі повторної неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки позивач є власником житлового будинку [ADDRESS], а відповідач по справі не має на зазначений будинок будь-яких майнових прав та при цьому перебуває на реєстраційному обліку у вказаному будинку, що перешкоджає позивачу розпоряджатися та користуватися належним йому майном, а також є підставою для нарахування додаткових витрат по утриманню жилого приміщення, відповідач відсутній за вказаною адресою без поважних причин понад один рік, суд приходить до висновку, що порушене право позивача у здійснені його права на користування та розпорядження жилим приміщенням підлягає судовому захисту, відповідно позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved