Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS], однак не може реалізувати свої права як власника, оскільки відповідач безпідставно користується цією квартирою, в тому числі мешкає в ній та перебуває на реєстраційному обліку за вказаною адресою. Позивач подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримав позов, не заперечував проти заочного рішення. Відповідач до суду неодноразово не з'являвся, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи (а.с.21, 24, 37, 42), звертався до суду із заявами про відкладення розгляду справи. Відповідач не надав суду доказів щодо поважності причин неявки до суду. Відповідно до положень ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки відповідач, повідомлений про час та місце слухання справи, повторно не з'явився до суду, в той час як позивач просив справу розглянути за його відсутності, суд відповідно до зазначених положень законодавства ухвалив розглядати справу у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації "МІАР-ТС" від 10.10.2005 р. було задоволено позов [PERSON] та визнано дійсним договір, укладений 09.08.2005 р. між [PERSON] та [PERSON] відносно купівлі-продажу квартири [ADDRESS], визнано за [PERSON] право власності на зазначену квартиру та вселено його в цю квартиру (а.с.5-7). Право власності позивача на квартиру [ADDRESS] зареєстроване в КП «Бюро техні чної інвентаризації» м.Іллічівськ, про що свідчить Реєстраційне посвідчення, видане 27.01.2006 року на підставі зазначеного Рішення третейського суду та Постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 23.12.2005 року, запис за реєстровим №204 на сторінці №8 в реєстровій книзі №ПР39 (а.с.8-9). Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 24.10.2011 року позовні вимоги прокурора м.Іллічівська Одеської області в інтересах [PERSON] про визнання угод недійсними були залишені без задоволення, рішення набрало законної сили (а.с.10-11). Таким чином після втрати права власності на квартиру [ADDRESS], відповідач втратив правовий статус власника зазначеної квартири, і втратив право користування нею, в тому числі і право перебування на реєстраційному обліку за її адресою. В матеріалах справи відсутні відомості про наявність у відповідача права користування зазначеною квартирою на інших правових підставах. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до положень ч.1 ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність їх задоволення, оскільки діями відповідача, що виразилися в безпідставному користуванні власністю позивача, грубо порушені права позивача як власника квартири, що є неприпустимим. Враховуючи викладене,

Outcome: approved