Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила: - встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме факт того, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , померлого [INFO] ; - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] право власності на: - житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку загальною площею 3,02 га, що розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №040444 від 13.08.2000 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, який зареєстрований у встановленому законом порядку, та із розбіжностями в написанні прізвищ спадкодавця та спадкоємця. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, якими позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі - продажу, зареєстрованого Кам`янською сільською радою від 19.11.1990 року за № 57, [PERSON] належала чотирикімнатна квартира в двоповерховому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 26.11.2019 року за № 2143. Відповідно до довідки наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 07.07.2020 року за № 248, [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 19.11.1990 року реєстровий № 57 та згідно виписки з погосподарської книги виконавчого комітету Кам`янської сільської ради від 26.11.2019 року за № 2143. Станом на останню технічну інвентаризацію від 25.04.2020 року об`єкти збудовані без дозвільних документів відсутні. Житловий будинок з господарськими будівлями та надаваними спорудами побудований у 1986 році є завершений будівництвом та згідно листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України об`єкти, які були закінченні будівництвом до 05 серпня 1992 року прийняттю в експлуатацію не підлягають. Крім цього, [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,02 га, розташована на території Кам`янської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV - ОД № 040444 від 13.08.2000 року, виданого на підставі рішення ХХІІІ скликання Кам`янської сільської ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 31 травня 2000 року № 140, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю серії ОД № 10- 05-357. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.10.2003 року, виданого Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: - житловий будинок з надвірними та господарчими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельна ділянка площею 3,02 га, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт IV-ОД №040444, від 13.08.2000 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області). Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 59373273 від 11.02.2020 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Згідно із ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] є: - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22.10.1976 року, виданого виконавчим комітетом Василівської сільської ради Болградського району; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.07.1982 року, виданого виконавчим комітетом Василівської сільської ради Болградського району; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.02.1997 року, повторно виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Болградського району Одеської області. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме факт того, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , померлого [INFO] підтверджений свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.06.1978 року, виданого виконавчим комітетом Василівської сільської ради Болградського району, а також довідкою наданою виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 28.11.2019 року за № 2164 згідно якої [PERSON] є донькою [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, позивача [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 26.11.2019 року за №2143. Таким чином, [PERSON] вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року). Частиною 1 ст. 553 ЦК УРСР (1963 року) передбачено, що спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого - небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. В свою чергу, відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь позивача по справі [PERSON] . Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved