Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

Заявниця звернулася зі заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем [PERSON] з 2002 року по [INFO] року день його смерті. В обгрунтування цієї заяви вона посилалася на те, що [INFO] року помер [PERSON] і після його смерті залишилася спадщина 35/100 часток житлового будинку за адресою [ADDRESS]. У травні заявниця звернулася до приватного нотаріуса Балух Н.В. з проханням про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 35/100 часток житлового будинку за адресою [ADDRESS] після смерті [PERSON] Оскільки вона фактично прийняла спадщину на підставі ст. 1268 ЦК України та є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON], оскільки з 2002 року по день смерті [INFO] року вона проживала з покійним однією сімєю. Приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва з посиланням на те, що відсутні відповідні дані про проживання заявниці зі спадкодавцем однією сімєю і порекомендувала звернутися до суду з відповідною заявою. Заявниця та її представник у судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити. Зацікавлена особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Балух Н.В. до суду не з'явилась, повідомлялась судом належним чином, надала заяву про розгляд справи без участі їх представника. Вислухавши пояснення заявниці, зацікавленої особи, свідчення свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07 лютого 2012 року помер [PERSON].. Після його смерті залишилась спадщина, яка складається із 35/100 часток житлового будинку [ADDRESS] Згідно акту від 04 травня 2018 року підтверджено те, що заявник та померлий [PERSON] проживали однією сімєю. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] вказав, що він являється сусідом померлого [PERSON] та заявниці [PERSON] і підтвердив, що ці особи на протязі більше 10 років проживали однією сімєю, в одному будинку та вели спільне господарство. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р., про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно вимог ст. 315 ч.2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, має для заявника важливе юридичне значення, а саме: оформлення спадщини за законом. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Даних про його заінтересованість в результаті розгляду справи немає, його показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Листом приватного нотаріуса Балух Н.В. повідомляється, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Заповітів від імені [PERSON] не посвідчувалось. Таким чином. за час життя, спадкодавець не склав заповіт як розпорядження своїм майном та іншими майновими правами на випадок своєї смерті, а тому спадкування його всіх прав та обов'язків здійснюється за законом спадкоємцями в порядку черговості. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово та кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до СК сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки (ст. 3 СК). Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Ст. 1264 ЦК захищаються права тих осіб, яких спадкодавець вважав своєю сім'єю і які проживали з ним впродовж тривалого часу. Цей строк встановлюється в п'ять років, тобто, досить тривалий час, за який сторони ведуть спільне господарство, надають допомогу один одному. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає за обґрунтованими та доведеними вимоги про встановлення факту проживання спадкоємця [PERSON] однією сім'єю зі спадкодавцем [PERSON] з 2002 року по день його смерті [INFO] року та визнати [PERSON] спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON]

Outcome: approved