Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Позивач 15.07.2021 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що сторони 10 травня 2018 року зареєстрували шлюб у Диканському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, від якого мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Також, вказує, що спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність спільних інтересів та різні погляди на шлюбні відносини, відсутності взаємопорозуміння, різні характери, поваги один до одного та те, що відповідач ухиляється від матеріальної участі в утриманні малолітньої дитини позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу та стягнення на її користь на утримання малолітньої доньки аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягненням дітьми 18 років. 16.07.2021 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка та представник в судове засідання на розгляд справи не з`явились, однак від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. При цьому свої позовні вимоги позивач підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. З огляду на вказане суд провів розгляд справи у відсутність позивача та відповідача на підставі наявних у справі матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом, сторони 10 травня 2018 року зареєстрували шлюб у Диканському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 19, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с 5). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Як вказує позивач у позові, подальше спільне життя сторін є не можливим через несумісність характерів, відсутність спільних інтересів, поглядів на сімейне життя, взаємопорозуміння між ними і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Тому, подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між ними слід розірвати. Також, судом встановлено, що відповідач, є батьком малолітньої дитини - доньки [PERSON] , і добровільно матеріальної допомоги на її утримання, позивачу не надає, хоча це є його обов`язком. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, встановлено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищезазначені обставини, а також обов`язок обох батьків утримувати дитину та те, що відповідач є працездатною особою, немає інших утриманців, позовні вимоги визнав, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини, підлягає задоволенню. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати за вимогу про сплату аліментів на утримання дітей, тому як відповідно до ЗУ "Про судовий збір" позивач від цієї оплати звільнена. Крім цього, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору в сумі 908 грн. за вимогу про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved