Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. На підтвердження своїх вимог [PERSON] посилалася на те, що на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.06.2001 року, [PERSON] зобов'язаний виплачувати аліменти на утримання своєї дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1 / 4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 12.06.2001 року і до досягнення її повноліття. Виконавчий лист знаходиться на виконанні у Комінтернівському відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. Згідно з довідкою [PERSON] є інвалідом дитинства III групи (захворювання опорно-рухового апарату). У зв'язку з захворюванням вона потребує щорічного медичного обстеження та лікування Протягом дванадцяти років відповідач жодного разу аліменти не платив, участь лікуванні доньки та її вихованні не приймав, хоча йому відомо її матеріальне становище і стан здоров'я доньки. Відповідач знає, що на виконанні знаходиться виконавчій лист, так як неодноразово викликався до ВДВС для дачі пояснень, куди з явився один раз і також дав обіцянку платити аліменти, але свої обіцянки порушив. В результаті не виконання [PERSON] своїх батьківських зобов'язань, покладених на нього законом, а також злісного ухилення від виконання рішення суду, станом на 05.10.2012 року утворилася заборгованість у розмірі 33 867,80 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам старшого судового виконавця Комінтернівського ВДВС ХГУЮ Смаловскої Т.О. Згідно ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 415 440 грн 12 коп. Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вимоги і просить стягнути неустойку (пеню ) за період з 2004 року по 01.10.2012року у розмірі 291 486, 90 грн. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи сповіщався за останнім відомим місцем проживання . Третя особа: представник Комінтернівського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був сповіщеній належним чином, надав заяву про слухання справи за його відсутністю. Не явка третій особи не перешкоджає слуханню справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала з відповідачем [PERSON] у шлюбі, який був розірваний відповідно свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] від 29.01.2002 р. Від цього шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.06.2001 року, [PERSON], зобов'язаний виплачувати аліменти на користь своєї дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1 /4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 12.06.2001 року і до досягнення її повноліття. Виконавчий лист знаходиться на виконанні у Комінтернівського району ВДВС ХМУЮ . В результаті не виконання [PERSON] своїх батьківських зобов'язань, покладених на нього законом, а також злісного ухилення від виконання рішення суду, станом на 05.10.2012 року утворилася заборгованість у розмірі 33 867,80 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам старшого судового виконавця Комінтернівського ВДВС ХГУЮ Смаловскої Т.О. і ця заборгованість склалася з моменту стягнення аліментів. Про те, що з нього стягнути аліменти, відповідач [PERSON] знає, він неодноразово викликався до ВДВС для дачі пояснень, куди з явився один раз і також дав обіцянку платити аліменти. Відповідно до положень ч.9 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За правилами ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 22 роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов,повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов'язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів. Як убачається з матеріалів справи, починаючи з 2001 року [PERSON] без поважних на те причин, не сплачував аліменти на утримання дочки. Відповідно є всі підстави вважати, що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення починаючи з 1 січня 2004 року по 01.10.2012р, як наполягає позивач. Відповідачу [PERSON] був надісланий розрахунок заборгованості по аліментам державного виконавця, який він не оскаржував. Суд погоджується з розрахунком пені, наданим позивачем, який зроблений за період з 01.01.2004 року по 01.10.2012 року виходячи із 30 % від прожиткового мінімуму для дитини після 6 років, так як відповідач даних про те, що він працював, або отримував будь який доход, державному виконавцю не надавав. Всього сума пені складає 291 486,90 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень .Відповідач не надав суду доказів того, що у нього немає заборгованості по аліментам і що нема його вини в простроченні сплати аліментів. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати, а саме: за судовий збір -2914,87грн. так як позивач по вказаної категорії справи звільнений від сплати судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved