Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Позивач 26.11.2018 р. звернулась до суду з позовом в якому просила визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: м.Херсон, пр-т Святих Кирила та Мефодія[ADDRESS], мотивуючи тим, що їй належить спірна квартира, у якій зареєстрований відповідач, який у ньому більше восьми років не проживає, свої речі вивіз, комунальні послуги не сплачує. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17 грудня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14 січня 2019 року задоволено клопотання представника позивача про виклик та допит свідків, судове засідання відкладено на 22.02.2019р. Протокольною ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12 березня 2019 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб [PERSON], [PERSON], як співвласників спірного житла. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та дав пояснення аналогічні викладеним в позові обставинам. Проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив суду не подавав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов вважала обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню. Пояснила, що відповідач це співмешканець її матері, який проживає багато років у Російській Федерації, адреса його їм не відома, на їх прохання усні знятись з реєстрації вінвідповів, що не має можливості та бажання приїхати в країну, але згоден на зняття з реєстрації. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що позивач її сусідка, відповідач [PERSON] співмешканець [PERSON], він не проживає у квартирні років десять. Випадків того, що позивач або будь-які інші особи перешкоджали відповідачу проживати у житлі їй невідомі, речі відповідача у квартирі відсутні. Суд, заслухав вступне слово представника позивача, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, та допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Квартира [ADDRESS] та Мефодія (стара назва Димитрова) належить на праві приватної спільної, сумісної власності позивачеві [PERSON] та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON], що підтверджено свідоцтвом №18414 про право власності на житло виданого 11.01.1995 р. Фондом комунального майна м. Херсона (арк. справи 7). Згідно довідки від 11.11.2018 р. №б/н виданої ОСББ "Турист9", за адресою: м. Херсон, пр-т Святих Кирила та Мефодія[ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (арк. справи 9). Відсутність речей\~відповідача та\~його не\~проживання за\~вказаною адресою\~підтвердили допитані\~в судовому\~засіданні свідкок\~[PERSON] У суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідком. Даних про її заінтересованість в результаті розгляду справи відсутня, її показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого\~ майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сімї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, \~спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав обєктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинила, покинув житло добровільно, майно та речі відповідача в квартирні відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірній квартирі з 2017 року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в\~повному обсязі\~складене 15 березня 2019 року. На\~ підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved