Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Вінницької міської ради, [PERSON], за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - [PERSON] та [PERSON] про визнання незаконним та скасування п.п. 1.403 п.1 рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 28.04.1994 року № 349 «Про приватизацію державного житлового фонду в м. Вінниці» в частині надання дозволу на безоплатну передачу у приватну спільну власність [PERSON] 1/4 частини квартири [ADDRESS], та визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло від 28.04.1994 року видане на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в частині надання [PERSON] у приватну спільну власність 1/4 частини квартири [ADDRESS]. Позов мотивований тим, що [PERSON] під час подання документів на приватизацію квартири [ADDRESS], до органу приватизації Вінницької міської ради народних депутатів не погодив із своїм сином [PERSON] свої дії по приватизації квартири. Всі необхідні документи [PERSON] оформляв особисто від імені [PERSON], без належно оформлених довіреностей та підписів позивача [PERSON] Про те, що квартира приватизована також і на позивача, останній дізнався з відповіді Державного архіву Вінницької міської ради №07-122/8 від 30.03.2015, де у витягу рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №349 від 28 квітня 1994 року дозволено безоплатно передати квартиру [ADDRESS] в приватну спільну власність [PERSON], його дружині, донці та сину. Витрати по її утриманню для позивача є небажаними та недоцільними. Такі обставини створили перешкоди в здійсненні ним права на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі. За таких обставин позивач і звернувся до суду з цим позовом, а також просив поновити строк звернення до суду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав на підставах, викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник виконавчого комітету Вінницької міської ради при розгляді справи покладалися на розсуд суду. Треті особи , які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з'явилися, натомість надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких зазначили, що позовні вимоги визнають та просять їх задовольнити. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 28.04.1994 року №349 "Про приватизацію державного житлового фонду м. Вінниці" було оформлено право приватної спільної власності [PERSON], в т.ч. дружина, дочка, син, на квартиру [ADDRESS], загальною площею 66,8 кв. м (п.п. 1.403 п.1 рішення). На підставі цього рішення виконавчим комітетом Вінницької міської Ради народних депутатів було видано свідоцтво на право власності на житло від 28.04.1994 року про право власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Як зазначає [PERSON], подача документів [PERSON] здійснювалась без його відома та згоди на приватизацію вказаної квартири. Він став співвласником квартири всупереч своїй волі, що позбавило його права на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі та поклало на нього небажаний тягар утримання спільної вланості. Зазначені обставини не заперечуються відповідачем [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Отже, суд приходить до висновку, що оспорюваний правочин щодо приватизації житла має дефект волі. Відповідно до ч. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Таким чином, під час проведення приватизації спірного житла не були враховані усі обставини, які мали значення, зокрема, бажання чи небажання [PERSON] брати участь у приватизації та використати своє право на безоплатну приватизацію саме цього, а не будь-якого іншого житла у майбутньому, а тому існують підстави для задоволення позовних вимог з метою захисту прав позивача. При цьому суд, враховуючи тривалий час не проживання позивача за адресою приватизованої квартири, вважає поважними причини пропуску строку звернення до суду та наявність підстав для їх поновлення. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved