Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Заявники 26.06.2019 року звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту належності їй Свідоцтва про право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] від 19.06.2006 року, Державного акту на право власності на земельну ділянку, Договору купівлі-продажу та Договору дарування. В обґрунтування заяви [PERSON] відзначила, що 18.04.2001 року між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу майна, а саме домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , проте у договорі та в інших актах прізвище заявника було зазначено як [PERSON] Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22.02.2005 року №2-2615/05 було задоволено позовні вимоги [PERSON] та визнано за нею право власності на домоволодіння, проте свідоцтво про право власності видано на прізвище [PERSON] До 2007 року у паспорті громадянина України прізвище заявника було [PERSON], проте потім було видано новий паспорт на ім`я [PERSON] . Вулицю також було відзначено не вірно як Мацієвського , в той час як вірною є Мацієвської . У зв`язку з тим, що заявник позбавлена можливості розпоряджатися своїм майном, [PERSON] вимушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 27.06.2019 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду у судовому засіданні 06.08.2019 року. У судовому засіданні 06.08.2019 року було оголошено перерву, з метою вирішення питання про заінтересованих осіб та надання доказів, до 23.09.2019 року. У судове засідання 23.09.2019 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заявник подала заяву про розгляд заяви за її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 05.02.1991 року [PERSON] та [PERSON] одружилися, в результаті чого взяла прізвище чоловіка, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.26). Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 29.03.2007 року Приморським РВОМУВС України в Одеській області прізвище [PERSON] відзначене як [PERSON] (а.с32-33). 18.04.2001 року між [PERSON] , що діяла від імені [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновю Г.В. за №2395 (а.с.10). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №296770 [PERSON] на підставі рішення Одеської міської ради від 21.04.2005 року №3975-ІV, належить 0,0463 га земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.13), втім у рішенні ОМР, зобов`язано було замовити оформлення державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] (а.с.12). Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси у справі ;2-2615/05 від 22.02.2005 року визнано за [PERSON] право власності на домоволодіння [ADDRESS] (а.с.14-15). В свою чергу свідоцтво про право власності на вищевказане домоволодіння від 19.06.2006 року видане [PERSON] (а.с.16). Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] є однією тією ж особою, тобто позивачем, адже реєстраційний номер облікової картки платника податків, вказаний у договорі (а.с.18) та у картці фізично особи - платника податків (а.с.27) є тотожними. Також Договір дарування 48/100 частин житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] та складає квартиру 37а , укладений між [PERSON] та [PERSON] (а.с.22), втім з РНОКПП вбачається, що вірним прізвищем є [PERSON] . Таким чином, матеріалами справи підтверджується належність правовстановлюючих документів, саме позивачу. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, який через розбіжності в написанні прізвища, не може в повному обсязі реалізувати свої права по розпорядженню майном. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 та п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги заяви [PERSON] .

Outcome: approved