Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті. Свої вимоги мотивувала тим, що за життя [PERSON] , доводилась ій матір`ю, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . В зазначеному свідоцтві зазначено : батько - [PERSON] , матір - [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , внаслідок: «рака підшлункової залози. Стан після оперативне лікування», що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 145 , виданим так званим «Республіканським онкологічним центром ім.. Г.В. Бондаря, м. Донецька від 05.06.2019 року». Після отримання зазначеного лікарського свідоцтва про смерть заявник звернувся до Великоновосілківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області з метою державної реєстрації смерті [PERSON] , однак отримав відмову, оскільки форма документа підтвердження факту смерті [PERSON] , не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті". Вказаний медичний документ виданий установою, що згідно з Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсною і не створює правових наслідків. З таким документом (лікарське свідоцтво про смерть № 145 ,) він не може зареєструвати факт смерті матері. Встановлення факту смерті матері необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану та для оформлення спадщини після смерті матері. Просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянки України, уродженки с. Постольне, Сумського району, Сумської області, померлої [INFO] у м. Донецьк внаслідок «рака підшлункової залози. Стан після оперативне лікування». У судове засідання заявник [PERSON] , повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, не з`явилась, просила суд заявлені вимоги задовольнити, справу розглянути у його відсутність. Заінтересована особа Великоновосілківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направив, просив розглянути справу за відсутності представника відділу, щодо предмету розгляду справи заперечень проти задоволення заяви не зазначив. Ухвалою суду від 10.06.2019 прийнята заява до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з паспортом громадянка України, [PERSON] народилась [INFO] в с. Времівка, Великоновосілківського району, Донецької області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.4-9). У свідоцтві про народження [PERSON] вказано, що вона народилася [INFO] в с. Времівка Великоновосілківського району Донецької області, батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Тобто матір`ю заявника є [PERSON] . Згідно з паспортом громадянина України [PERSON] народилась [INFO] в с. Постольне, Сумського району, Сумської області, була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). У лікарському свідоцтві про смерть № 145 , що [PERSON] померла [INFO] ; причина смерті «рака підшлункової залози. Стан після оперативне лікування», лікарське свідоцтво про смерть видане так званим «Республіканським онкологічним центром ім. Г.В. Бондаря, м. Донецька від 05.06.2019 року» (а.с.16). Великоновосілківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 07.06.2019 року видано заявнику відмову у проведенні державної реєстрації смерті та видачі відповідного свідоцтва про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки не надані медичні документи, оформлені медичними закладами належним чином (а.с.13). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (ч. 1). Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Воно може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч. 4). Відповідно до п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.95 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Пунктом 18 Постанови передбачено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов`язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Згідно з наказами Міністерства юстиції України від 25.11.2014 №246/7, 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області», «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області», свідоцтва про смерть, видані органом, який знаходиться на не контрольованій території, є недійсним. Використання їх в якості документів, що засвідчують факт смерті, є неможливим. Відповідно до ч. 2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно доп.1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5,підставою для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Пунктом 6 глави 5 розділу ІІІ встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі, зокрема, встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла на тимчасово окупованій території, довідка про причину смерті видана органом, який знаходиться на неконтрольованій території України, тому є недійсним і не створює правових наслідків на території України. Заява про встановлення факту смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Донецьк Донецької області, Україна, яка визначена Верховною Радою України як тимчасово окупована територія України, подана сином померлої до суду за межами такої території України. Дослідивши зазначені докази в судовому засіданні, суд вважає, що факт смерті знайшов підтвердження. Встановлення факту смерті матері для заявника має юридичне значення, потрібно йому для реалізації своїх прав та обов`язків, пов`язаних зі смертю його матері, для отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка та в подальшому оформлення спадщини. В інший спосіб даний факт не може бути встановлений. Тому вимоги заявника про встановлення факту смерті [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved