Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно - земельну ділянку. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер її брат [PERSON] . Позивач є спадкоємцем майна після його смерті за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно - земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності та задоволити позовні вимоги. Відповідач - Побужанська сільська рада Буського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, позовні вимоги визнає. Третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області явку свого представника до суду не забезпечила. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Побужанською сільської радою Львівської області 28.10.2010 року, брат позивача [PERSON] , помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Буським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 12.06.2019 року, батько позивача [PERSON] , помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Побужанською сільською радою Буського району Львівської області 05.04.2011 року, мати позивача [PERSON] , померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.05.1975 року с. Побужани Буського району, Львівської області брат позивача [PERSON] народилася [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30.03.2018 року с. Побужани Буського району, Львівської області [PERSON] народилася [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , тому позивач є спадкоємцем другої черги за законом. Першочерговим спадкоємцем до даної спадщини за законом є сестра позивача [PERSON] , однак вона відмовилася від прийняття спадщини, про що подала відповідну заяву 28 березня 2018 року. Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №010099, виданого 28.02.2000 року за № 2208 відповідно до розпорядження Буської райдержадміністрації № 72 від 14 лютого 2000 року, копія якого наявна в матеріалах даної справи, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 1,8517 га, яка виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Побужанської сільської ради Буського району Львівської області. Крім того, із листа завідувача Буської державної нотаріальної контори № 298/01-16 від 06.05.2020 року вбачається, що після смерті [PERSON] , що спадкова справа не заводилась. Частина 1 ст.1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п.15 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно - земельну ділянку, яка належала померлому [PERSON] на праві приватної власності. Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч.4 ст.206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved