Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя (недобудованого будинку) та визнання права власності на будівельні матеріали, що становлять 1/2 частину недобудованого будинку [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 22 липня 1995 року по 11 листопада 2014 року він перебував у шлюбі з відповідачем [PERSON]. 20 жовтня 1999 року, тобто за час перебування у шлюбних відносинах [PERSON] та [PERSON], між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] на підставі довіреності та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами за [ADDRESS], який посвідчений державним нотаріусом та здійснено реєстраційний напис на правовстановлюючий документ бюро технічної інвентаризації. На початку 2014 року вищезазначений житловий будинок в [ADDRESS], було знесено, оскільки він перебував в аварійному стані та проживати там було небезпечно. У 2001-2002 році [PERSON] та [PERSON] почали будувати новий житловий будинок на тій же самій земельній ділянці, який на даний час перебуває у стані часткової готовності на 60%. Оскільки, даний незавершений будівництвом будинок вони побудували за час перебування у шлюбі, тому просить визнати даний будинок спільним сумісним майном подружжя та визнати за ним право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, що були використані в процесі будівництва вищезазначеного незавершеного житлового будинку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак його представником подана заява, в якій просить розглянути справу без їх участі. Позовні вимоги підтримує та просять задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до ст. 76 ЦПК України, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу 09.10.1999 року [PERSON] придбала житловий будинок з надвірними спорудами за [ADDRESS] (а.с. 9). Як вбачається з довідки виданої виконавчим комітетом Бенянської сільської ради №181 від 23.04.20015 року, вбачається, що житловий будинок в [ADDRESS], який належав [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 20.10.1999 року, було ліквідовано у зв'язку з аварійним станом (а.с.8). Згідно рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 11 листопада 2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 22 липня 1995 року - розірвано (а.с.15). З технічного паспорту на житловий будинок незавершений будівництвом [ADDRESS], вбачається, що готовність житлового будинку становить 60% та його інветнаризаційна вартість становить 352406 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 368 ЦК України, ст. 60, ч. 1, 3 ст. 70 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними. За правилами ст. 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Згідно ч. 1ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно частин 2 та 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок"суди мають враховувати, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради. За позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд вправі провести поділ незакінченого будівництвом будинку, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. При неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з врахуванням конкретних обставин залишити його одній із сторін, а іншій присудити грошову компенсацію. Враховуючи, що незавершений будівництвом житловий будинок за адресою в [ADDRESS], побудований за час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON], тому суд вважає визнати за позивачем право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, що були використані в процесі будівництва незавершеного житлового будинку (готовність будинку складає 60%) за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved