Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області із заявою, в якій просить встановити факт належності їй, [PERSON] , [INFO] , трудової книжки серії [NUMBER] , яка видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Артеміда» 01 квітня 2000 року. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що у зв`язку з досягненням пенсійного віку вона звернулася до районного відділу пенсійного фонду для нарахування пенсійних виплат, але отримала відмову, оскільки пенсійний фонд при оформленні пенсійної справи не може взяти до уваги трудову книжку від 01.04.2000, в якій не зазначена повна дата її народження, а саме вказано «дата народження [INFO]», тоді як датою народження є [INFO] . Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 15.11.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 28.11.2019. Заявник до судового засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Заінтересована особа -Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Луганській області, просить справу розглянути без участі представника. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як вона зможе реалізувати своє право на пенсію. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши письмові докази, матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 02.04.1998 Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, анкетні дані заявника українською мовою зазначені як « [PERSON] , [INFO] », російською мовою зазначено « [PERSON] , [INFO] », зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Трудова книжка заявника серія [NUMBER] , видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Артеміда» 01.04.2000 на ім`я « [PERSON] » (мовою оригіналу), де в графі дата народження зазначено «[INFO] ». Згідно свідоцтва про народження заявника серія [NUMBER] , виданого Заайдарівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, [INFO] народилася « [PERSON] » (мовою оригіналу), про що зроблено відповідний актовий запис № 31. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого 28.06.1986 Заайдарівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, « [PERSON] , [INFO] » (мовою оригіналу) уклав шлюб з « [PERSON] , [INFO] » (мовою оригіналу), про що зроблено актовий запис № 8, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форма ОК-5) від 12.11.2019 заявник з травня 2002 року по жовтень 2007 року перебувала у трудових відносинах з СТОВ «Заайдарівське». Аналогічні відомості містяться в трудовій книжці заявника. Заявник має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", але в зв`язку з тим, що у трудовій книжці від 01.04.2000 відомості про дату народження заявника вказані не повністю, а саме «1961р», що не дає можливості ідентифікувати належність вказаних в трудовій книжці відомостей саме [PERSON] , вона буде позбавлена можливості реалізувати своє право на призначення пенсії за віком. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». З наданих заявником документів вбачається, що саме їй належить трудова книжка серія [NUMBER] видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Артеміда» 01.04.2000, що підтверджено паспортом заявника, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера, виданих на ім`я [PERSON] , свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 28.06.1986, в якому заявник зазначена як « [PERSON] » (мовою оригіналу), прізвище після шлюбу « [PERSON] », свідоцтва про народження заявника серія [NUMBER] , та дає підстави для задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, у зв`язку тим, що від встановлення факту залежить реалізація заявником права на отримання пенсії, а встановити цей факт у позасудовому порядку не є можливим. Вивчивши матеріали справи, суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вона законна, обґрунтована, доказово підтверджена матеріалами справи Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved