Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , права на земельну частку (пай) площею 0,94 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території села Нова Кам`янка Новокам`янської сільської ради, право на яку [PERSON] мала на підставі сертифіката серії ЛВ № 165073, виданого Новокам`янською сільською радою 23.10.1997 року та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 555. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона вперше була заміжня з [PERSON] , однак даний шлюб був розірваний, а в подальшому вона одружилася 10.01.1999 року із [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про одруження цього ж дня було зроблено запис за № I. Її дошлюбним прізвищем було [PERSON] , як наслідок її батьком є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] . Стверджує, що батько, [PERSON] , помер [INFO] . Її матері, [PERSON] , на підставі рішення Новокам`янської сільської ради від 30.06.1995 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,50, а по уточнених даних 0,94 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території села Нова Кам`янка, Новокам`янської сільської ради. Землю було передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Сертифікат зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 555, що підтверджується його копією. Вказує, що мати, [PERSON] , померла [INFO] , тобто спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті необхідно застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. Позивач зазначає, що заповіту від імені [PERSON] у Новокам`янській сільській раді Жовківського району Львівської області не складалося і не посвідчувалося, а тому спадкування після смерті матері відбувається по закону. Вказує, що чоловік матері, а відповідно і мій батько, [PERSON] та батьки матері померли ще до її смерті і так як вона є дочкою [PERSON] , а тому, враховуючи норму ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері. Вона, [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері, [PERSON] , прийняла після її смерті спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майно, так як проживала і вела спільне господарство із матір`ю до дня її смерті. Стверджує, що як спадкоємець першої черги за законом звернулася 20.08.2020 року у Жовківську державну нотаріальну контору Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) площею 0,94 га, що розташований на території Новокам`янської сільської ради, Жовківського району Львівської області та належав [PERSON] , померлій [INFO] , внаслідок чого було зареєстровано спадкову справу № 326/2020, номер у спадковому реєстрі 66294615. Однак Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) листом № 926/01-16 від 21.08.2020 року їй фактично відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) із роз`ясненнями, що для видачі свідоцтва їй необхідно подати в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документу нового взірця на пай, а у випадку відсутності такого документу роз`яснено про необхідність звернення в судові органи для оформлення права на земельний пай в порядку спадкування. Позивач зазначає, що є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, [PERSON] , в шестимісячний строк після відкриття спадщини, тобто після смерті матері, ніхто не звертався із заявою про прийняття спадщини, на пай заборон та арештів не накладено, і в заставі не перебуває. А тому вражає, що її право на земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити її позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 22.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 07.09.2021 року о 09 год. 30 хв. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти позову, визнають такий. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в підоготове судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від них на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні спору по суті покладаються на думку суду. А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] у селі Липник, Жовківського району Львівської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 08.04.1999 року. Вперше вона була заміжня з [PERSON] , однак даний шлюб був розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 26.08.1987 року було зроблено запис за № 87. Після розірвання шлюбу їй було присвоєно, фактично повернуто дошлюбне прізвище [PERSON] . Викладене підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , яке видане 26.08.1987 року Відділом ЗАГС Нестеровського району Львівської області. З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , яке видане Новокам`янською сільською радою Жовківського району Львівської області 10.01.1999 року, вбачається, що [PERSON] одружилася 10.01.1999 року із [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про одруження цього ж дня було зроблено запис за № I. Прізвище після одруження чоловіка та дружини [PERSON] . Як наслідок судом встановлено, що дошлюбним прізвищем позивача було [PERSON] . Батьком позивача є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 10.11.1960 року. Факт перебування батька позивача, [PERSON] , та матері, [PERSON] у зареєстрованому шлюбу стверджується копією свідоцтва про їх одруження серії [NUMBER] від 22.06.1956 року та серії [NUMBER] від 24.02.1960 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Новокам`янською сільською радою Жовківського району Львівської області 19.09.1999 року. Матері позивача, [PERSON] , на підставі рішення Новокам`янської сільської ради від 30.06.1995 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,50, а по уточнених даних 0,94 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території села Нова Кам`янка, Новокам`янської сільської ради. Землю було передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Сертифікат зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 555. Наведене підтверджується копією сертифіката на право власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 165073. Крім того наведене підтверджується копією довідки № 2090/02-17, яка видана Виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області 02.07.2021 року. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , про що 05.02.2000 року було зроблено запис за № 7 та що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Новокам`янською сільською радою Жовківського району Львівської області 05.02.2000 року. Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16.01.2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинностіЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , тобто спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України, то суд приходить до висновку, що до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті необхідно застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. З копії довідки № 2094/02-17, яка видана Виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області 02.07.2021 року, вбачається, що заповіту від імені [PERSON] у Новокам`янській сільській раді Жовківського району Львівської області не складалося і не посвідчувалося. Згідно ч. 1, 2 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Так як заповіт від імені [PERSON] не складався і не посвідчувався, а тому суд прийшов до переконання, що спадкування після її смерті відбувається по закону. Згідно ст. 527 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Нормою ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Судом з`ясовано, що чоловік [PERSON] , а відповідно і батько позивача, [PERSON] та батьки [PERSON] померли ще до її смерті. Так як позивач є дочкою [PERSON] , а тому, враховуючи норму ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, вона є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері. Згідно ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Довідкою № 2095/02-17, яка видана Виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області 02.07.2021 року, стверджується, що [PERSON] проживала та була зареєстрована до дня смерті, [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . З копії довідки № 2092/02-17, яка видана Виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області 02.07.2021 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO], проживала разом із матір`ю [PERSON] до дня її смерті, [INFO] , за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство. А тому суд приходить до висновку, що [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері, [PERSON] , прийняла після її смерті спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майно, так як проживала і вела спільне господарство із матір`ю до дня її смерті. Згідно ст. 553 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, яким згідно ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу, я не відмовлялася від прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач як спадкоємець першої черги за законом звернулася 20.08.2020 року у Жовківську державну нотаріальну контору Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) площею 0,94 га, що розташований на території Новокам`янської сільської ради, Жовківського району Львівської області та належав [PERSON] , померлій [INFO] . Внаслідок її звернення було зареєстровано спадкову справу № 326/2020, номер у спадковому реєстрі 66294615, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 61376770 від 20.08.2020 року. Однак Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) листом № 926/01-16 від 21.08.2020 року фактично відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) із роз`ясненнями, що для видачі свідоцтва їй необхідно подати в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документу нового взірця на пай, а у випадку відсутності такого документу роз`яснено про необхідність звернення в судові органи для оформлення права на земельний пай в порядку спадкування. Отже судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, [PERSON] , в шестимісячний строк після відкриття спадщини, тобто після смерті матері, ніхто не звертався із заявою про прийняття спадщини. З копії довідки № 2093/02-17, яка видана Виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області 02.07.2021 року, вбачається, що на земельний пай в розмірі 0,9400 га, який належить [PERSON] в селі Нова Кам`янка, Жовківського району Львівської області, згідно сертифіката серії ЛВ № 165073 від 23.10.1997 року за відомостями сільської ради заборон та арештів не накладено, і в заставі не перебуває. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Тобто матері позивача ще за життя необхідно було обміняти сертифікат на земельну частку (пай) старого зразка на новий, який затверджений постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801. Згідно ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця, матері, нового зразка, оскільки її мати померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність. А тому враховуючи встановлені та наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що право [PERSON] на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті її матері, [PERSON] підлягає захисту в судовому порядку, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved