Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивачі звернулисяв суд з позовом до Пісківської сільської ради, в якому просиливизнати їх право на спадкове майно, яке належало їх батькові, [PERSON] , який помер [INFO] , а саме:право на земельну частку (пай) у землі Пісківської сільської ради, розміром 6,75 в умовних кадастрових гектарах, власником якого вважалась дружина останнього, [PERSON] , яке він успадкував після її смерті [INFO] . Після смерті [PERSON] позивачі прийняли спадщину, подавши відповідні заяви до Іванківської районної державної нотаріальної контори. У видачі свідоцтв про право на спадщину на земельну частку (пай) нотаріусом відмовлено, оскільки не пред`явлено правовстановлюючого документу на зазначене майно (сертифікат втрачено, який видавався на ім*я [PERSON] ). Вважаючи, що мають право на зазначене спадкове майно, позивачі просили позов задовольнити, визнавши їх право на нього. Рух справи 31.12.2020 у справі відкрите провадження, підготовче судове засідання призначене на 04.02.2021. Ще 21.12.2020 до суду надійшло клопотання Іванківського селищного голови щодо заміни відповідачів,якими є сільські ради Іванківського району Київської області, у зв`язку з їх реорганізацією шляхом приєднання до Іванківської селищної ради: просили замінити на правонаступника, Іванківську селищну раду. 04.02.2021 клопотання задоволене. Підготовче судове засідання відкладене на 19.02.2021. Позиції сторін Позивачі у судове засідання не з`явилися,у позові зазначив, що позов підтримує у повному обсязі та просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача, Іванківської селищної ради, надіслали на адресу суду заяву, у якій не заперечують проти позовних вимог та просять розгляд справи проводити без участі їх представника. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється, в зв`язку з неявкою в судове засідання сторін. Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Фактичні обставини, встановлені судом та застосовані норми права Судом встановлені наступні факти. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] від 25.11.2005. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] від 09.09.2009. Позивачі, [PERSON] та [PERSON] , є їх донькою та сином, що підтверджується свідоцтвами про їх народження відповідно серії [NUMBER] від 15.05.1991 та [NUMBER] від 02.02.1995. З виписки з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), яка видана відділом в Іванківському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області 09.12.2020, за [PERSON] під № 01 24.04.1997 зареєстровано сертифікат серії КВ № 0108034, на підставі рішення Іванківської РДА № 2 від 26.12.9961, щодо належності [PERSON] , яка проживала в с. Піски Іванківського району Київської області, земельної частки (паю) КСП «Світанок» розміром 6,75 га, вартістю 46433,94 грн. Після смерті [PERSON] [INFO], спадщину шляхом спільного проживання на день смерті прийняли її чоловік, [PERSON] та діти, [PERSON] і [PERSON] . Спадкових прав не оформили. Після смерті [PERSON] , [INFO] , позивач [PERSON] прийняв спадщину заявою від 20.11.2020, а [PERSON] шляхом спільного проживання із спадкодавцем на день його смерті. Заведена спадкова справа № 187/2020 Проте, державним нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (пай) КСП «Світанок», що належала [PERSON] , у зв`язку з відсутністю належного правовстановлюючого документа (сертифікат втрачено) (постанова № 1044/02-31 від 20.11.2020). Відповідне оголошення про втрату зазначеного сертифікату опубліковане у газеті «Трибуна Праці» 06.03.2020. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи те, що спадкодавець[PERSON] набула майнове право на земельну частку (пай), то, відповідно, її спадкоємці, позивачі у справі, як і їх батько, чоловік [PERSON] , набуливідповідне майнове право в порядку спадкування на земельну частку (пай): кожен на 1/3 частину цього права. Відповідно, після смерті свого батька, прийнявши спадщину, вони набувають права на його частину цього права (по 1/6 частині кожен), оскільки він не оформив своїх спадкових прав. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», зокрема, пункту 11, «При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю». Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Сертифікату на право на земельну частку (пай); реєстрація права власності на земельну ділянку. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Як вбачається з матеріалів справи, згідно рішення Іванківської районної державної адміністрації від 26.12.1996 року № 2 [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувало у колективній власності КСП «Світанок», розміром 6,75 га. Тобто, рішення, за яким [PERSON] стала власником майнових прав, прийнято за її життя. Факт видачі сертифіката на ім`я [PERSON] свідчить, що останню було включено до переліку осіб, які мають право на земельну частку (пай), що є обов`язковим додатком до акта. Зазначений сертифікат був втрачений, що позбавляє позивачів, як спадкоємців, оформити свої спадкові права на зазначене право спадкодавця, яке входило до складу спадщини. Відповідно до ст. 41 Конституції України «кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю». На підставі наведеного,

Outcome: approved