Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 04.06.2021 року звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до Управління майном комунальної власності міста про визнання права користування житловим приміщенням та встановлення факту постійного проживання. Посилався на те, що у 1993 році [PERSON] на підставі ордеру на жилу площу в гуртожитку №475 від 02.09.1993 року, виданого КП «Полтавський м`ясокомбінат», було надано право зайняти з сім`єю кімнату у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , у якій вона проживає по теперішній час разом з позивачем, дочкою [PERSON] , неповнолітнім онуком [PERSON] .. Зазначав, що гуртожиток передано до комунальної власності міста, він знаходиться на балансі КП «ЖЕО № 2», [PERSON] як основний наймач кімнати у гуртожитку разом з членами своєї родини мають намір реалізувати своє право на приватизацію кімнати № [NUMBER] у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . У паспорті позивача місце проживання зазначається, як [ADDRESS] , без зазначення номера кімнати, а тому неможливо документально підтвердити факт проживання на законних підставах позивача за вказаною адресою, що перешкоджає реалізувати право на приватизацію житлового приміщення у гуртожитку, просив суд визнати за [PERSON] право користування на законних підставах кімнатою [ADDRESS] , з 26.10.2018 року по теперішній час. Встановити факт постійного проживання на законних підставах [PERSON] в період з 26.10.2018 року по теперішній час у кімнаті №320 гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 09 червня 2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 01.07.2021 року до суду від позивача [PERSON] надійшла заява про уточнення позовних вимог, остаточно просив визнати за [PERSON] право користування на законних підставах кімнатою [ADDRESS] . Встановити факт постійного проживання на законних підставах [PERSON] у кімнаті №320 гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . 06.07.2021 року до суду від відповідача Управління майном комунальної власності міста надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що управління майном комунальної власності міста є виконавчим органом Полтавської міської ради і створене для реалізації державної та регіональної політики у сфері управління майном, що є власністю Полтавської міської територіальної громади, та у сфері житлового законодавства. При цьому, право комунальної власності належить Полтавській міській територіальній громаді в особі Полтавської міської ради. Зазначив, що відповідач діє виключно у межах закону і жодними своїми діями чи бездіяльністю не створювало порушення, невизнання чи оспорювання прав позивача, в тому числі і права на приватизацію житла. Щодо розгляду справи поклались на розсуд суду. 12.07.2021 року до суду від третьої особи [PERSON] надійшли пояснення щодо позову, відповідно до яких зазначила, що обставини викладені у позовній заяві у повній мірі відповідають дійсності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. 12.07.2021 року до суду від третьої особи [PERSON] надійшли пояснення щодо позову, відповідно до яких зазначила, що обставини викладені у позовній заяві у повній мірі відповідають дійсності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. У судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з`явились, попередньо надали заяву про проведення розгляду справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач Управління майном комунальної власності міста в судове засідання свого представника не направили, попередньо надали заяву про розгляд справи без участі їх представника. Треті особи [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, попередньо надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків. Судом встановлено, що згідно з рішенням позачергової тридцять восьмої сесії шостого скликання Полтавської міської ради від 30 січня 2014 року «Про прийняття до комунальної власності міста гуртожитку та обладнання гуртожитку за адресою: [ADDRESS] » рада вирішила прийняти до комунальної власності територіальної громади міста гуртожиток та обладнання гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 16 липня 2015 року № 132 надано дозвіл на зміну статусу гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , який знаходиться на балансі КП «Полтавський м`ясокомбінат», на гуртожиток для проживання сімей (сімейного типу). Рішенням п`ятнадцятої сесії сього скликання Полтавської міської ради від 24 травня 2018 року «Про надання дозволу на приватизацію жилих та допоміжних приміщень у гуртожитках за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] міська рада вирішила дозволити приватизацію жилих та допоміжних приміщень гуртожитку. Відповідно до\~ст..127\~ЖК Української\~РСР встановлено,\~що для\~проживання робітників,\~службовців,\~студентів,\~учнів,\~а також\~інших громадян\~у\~період\~роботи або\~навчання\~можуть використовуватись\~гуртожитки.\~Для тимчасового\~проживання\~осіб,\~які\~відбували\~покарання у\~виді обмеження\~волі або\~позбавлення волі\~на\~певний строк\~і\~потребують поліпшення\~житлових умов\~або жила\~площа\~яких\~тимчасово заселена\~чи яким\~повернути\~колишнє\~жиле приміщення\~немає можливості,\~а також\~осіб,\~які потребують\~медичної допомоги\~у зв`язку\~із захворюванням\~на\~туберкульоз,\~використовуються\~спеціальні гуртожитки.\~Під гуртожитки\~надаються\~спеціально\~споруджені або\~переобладнані\~для\~цієї мети\~жилі\~будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Згідно з ст..129 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Як встановлено судом, [PERSON] 02.09.1993 року видано ордер № 475 на право заняття жилої площі в кімнаті № 320 площею 17,5 кв.м. в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується ордером від 02.09.1993 року./а.с.16/ Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 06.09.2012 року визнано за\~ [PERSON] \~ право\~користування жилим\~приміщенням в\~кімнаті [ADDRESS] .\~Встановлено факт\~проживання \~ [PERSON] \~на законних\~підставах за\~адресою [ADDRESS] \~ з\~ 15\~вересня 1993\~ року./.а.с.17-19/\~ 26 жовтня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.10.2018 року./а.с.9/ Правомірність поселення позивача до гуртожитку не оспорюється учасниками справи. Позивач [PERSON] у встановленому законом порядку зареєстрував своє постійне місце проживання в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою КП «ЖЕО №2» №233 від 19.05.2021 року./а.с.24/ Крім того, із паспорта [PERSON] вбачається, що місце проживання позивача зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 21.09.2007 року./а.с.7-8/ Вказана адреса є постійним зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передбачено, що сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу. Тобто законом передбачено, що під захист підпадають особи, які дотримали певних умов. На осіб, які вселяються у гуртожиток, поширюється процедура реєстрації місця проживання відповідно до вимог Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Як встановлено судом, позивач саме в порядку та на умовах, передбачених нормами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зареєстрував своє постійне місце проживання в гуртожитку по [ADDRESS] . Іншою обставиною, з якою пов`язане право на захист особи відповідно до Закону N 500-VI, є правомірність її проживання в гуртожитку та користування гуртожитком. При цьому Закон N 500-VI не містить визначення "законні підстави". Для вирішення питання, чи на законних підставах позивач мешкає у гуртожитку, суд виходить з загальних норм матеріального права, які регулюють питання вселення у гуртожиток та набуття права користування житловою площею у ньому. Згідно зі\~ст.\~ст.\~128,\~129\~ЖК\~УРСР\~порядок надання\~жилої\~площі\~в гуртожитках\~визначається\~цим\~Кодексом та\~іншими\~актами\~законодавства України. Жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Як встановлено судом, позивач саме на підставі відповідного ордеру поселений до гуртожитку по [ADDRESS] . Тому має місце проживання позивача в кімнаті № 320 на законних підставах. Тому суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Необхідно встановити факт фактичного проживання на законних підставах позивача в житловому приміщенні кімнаті № 320 гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , та визнати за ним право користування на законних підставах відповідним жилим приміщенням.

Outcome: approved