Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], третя особа - Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання заповіту дійсним, а з урахуванням поданих уточнень - про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просила суд встановити факт постійного проживання [PERSON], яка народилась [INFO] в радгоспі №5, Чугуївського району Харківської області, зі спадкодавцем [PERSON], померлим [INFO], з жовтня 1994 року по момент смерті [INFO] разом за адресою: [ADDRESS]. Встановити факт належності [PERSON], померлому [INFO], як одній і тій же особі, Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого Чугуївським МРЕО Харківської області на ім`я [PERSON], а також свідоцтва про право власності на житло, виданого 08 лютого 1994 року на ім`я [PERSON]. Визнати за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] на земельну ділянку розміром 0,0647 га за даною адресою, на ? частину житлової квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], на автомобіль ВАЗ - 2103, реєстраційний номер [NUMBER], 1975 року випуску, на причіп легковий-В, реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що в 1994 році вона познайомилася з [PERSON]. [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], проте з жовтня 1994 року він проживав з нею за адресою: [ADDRESS]. За час їх спільного проживання вони нажили спільне майно. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 01 листопада 2013 року встановлено факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з жовтня 1994 року до [INFO]. [PERSON] помер [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Позивач є спадкоємицею четвертої черги. У померлого був рідний син - [PERSON], який помер невдовзі після смерті батька - [INFO]. Після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулася його мати - [PERSON], яка також претендує на спадщину після смерті [PERSON]. У зв'язку з вказаним нотаріус відмовив Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому Позивач змушена звернутися за захистом своїх спадкових прав і просить суд вказаний позов задовольнити. Відповідач - [PERSON] до початку розгляду справи по суті подала зустрічний позов, відповідно до якого просила визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно, в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON], належне її сину в порядку спадкової трансмісії після смерті [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, проти зустрічного позову заперечували, надали усні та письмові пояснення по суті заявлених вимог, які долучені до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] частково первісний позов визнали, не заперечуючи проти встановлення фактів сумісного проживання позивача та спадкодавця [PERSON], а також належності йому документів про реєстрацію транспортного засобу та про право власності на житло, в іншій частині проти позову заперечували, посилаючись на те, що позивач є спадкоємцем четвертої черги, а померлий 05.09.13р. син спадкодавця [PERSON] - спадкоємцем першої черги, у зв'язку з чим, вважали, що є підстави для задоволення зустрічного позову і визнання права власності на спірне майно за [PERSON] в порядку спадкової трансмісії, а тому в цій частині в задоволенні первісного позову просили відмовити. Представник третьої особи - Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області, в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, вирішення справи відніс на розсуд суду. Дослідивши та перевіривши докази по справі, суд вважає первісний позов таким, що підлягає задоволенню, а в зустрічному позові вважає за потрібне відмовити виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Факт сумісного проживання [PERSON], [INFO] з [PERSON], померлим [INFO], однією сім'єю без реєстрації шлюбу з жовтня 1994 року до [INFO] встановлено рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 01 листопада 2013 року у справі №636/4564/13-ц, яке набрало законної сили. Даний факт не заперечували в судовому засіданні відповідач та її представник, крім того, їх сумісне проживання за адресою реєстрації позивача [PERSON] підтвердили й допитані в судовому засіданні як свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які показали, що [PERSON] та [PERSON] проживали сумісно в [ADDRESS]. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що [PERSON] з сином [PERSON] приблизно до 1990 року проживали разом в [ADDRESS], а в подальшому син залишився проживати за даною адресою і жив там до своєї смерті, а місце проживання батька [PERSON] йому не відоме, останній навідувався до сина, але разом з ним не проживав. Показання свідка [PERSON] в частині місця проживання [PERSON] є неконкретними, непослідовними і суперечливими, тому суд їх не приймає і враховує показання даного свідка в частині місця проживання сина спадкодавця [PERSON] в [ADDRESS]. Оскільки місце проживання спадкодавця [PERSON] відмінне від місця проживання його сина [PERSON], що має суттєве значення по справі, суд вважає за можливе встановити даний факт за заявленими в первісному позові вимогами, оскільки від цього залежить можливість реалізації прав та обов'язків сторін по справі. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13 серпня 2013 року серія [NUMBER], копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.27). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з: - ? частини квартири [ADDRESS] що належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 08 лютого 1994 року, виданого Комісією по приватизації житла при ЖКВ Чугуївського заводу паливної апаратури згідно з розпорядженням від 03 лютого 1994 року №241, записаного у реєстрову книгу за №4494/10 (а.с.91); - садибного (індивідуального) житлового будинку [ADDRESS], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом 29.05.2009 року (а.с.92); - приватизованої земельної ділянки розміром 0,0647 га, розташованої на території [ADDRESS], що належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №161701, виданого 23.03.2012 року на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 серпня 2009 року, зареєстрованого за №1-3453 держ.нотар. Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області Оксендлєр О.Б. ВМІ 3826932, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №631200001000201 (а.с.94); - автомобіля ВАЗ - 2103, реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] (а.с.89); - причепу, реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] (а.с.90). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. У Свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу та в Свідоцтві про право власності на житло, а саме на квартиру [ADDRESS], видане 08 лютого 1994 року, прізвище, ім`я та по батькові спадкодавця вказано як «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]». У відповідності з п.14 розділу 5 Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Мінюсту України від 18.10.2000 року, реєстрація смерті та внесення даних до свідоцтва про смерть здійснюється на підставі паспорту померлого. У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом держаної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, [PERSON] помер [INFO] в м. Чугуїв Харківської області. Протягом життя родичі та знайомі люди зверталися до нього лише як до «[PERSON]», проти чого в судовому засіданні не заперечували відповідач та його представник, а також вищевказані свідки. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Зважаючи, що оригінали вказаних документів знаходяться у позивача, думку відповідача та його представника, які не заперечують належність спадкодавцю [PERSON] відповідних документів, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо встановлення факту належності [PERSON] свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобілю ВАЗ -2103 та Свідоцтва про право власності на житло, а саме на квартиру [ADDRESS], оформлених на ім'я «[PERSON]». Відповідно до частини 1, 3, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Син померлого [PERSON] - [PERSON], як і батько, був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що не заперечується сторонами у справі. Невдовзі після смерті батька [PERSON] його син [PERSON] помер - [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 10 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, про що складено відповідний актовий запис №346 (а.с.40). Після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулася його мати - [PERSON] (а.с.74). Згідно із ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший за три місяці, він продовжується до трьох місяців. Як зазначено вище, реалізація права на прийняття спадщини врегульовано норами статті 1268 Цивільного кодексу України - прийняття спадщини спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також статтею 1269 ЦК України - шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. Оскільки [PERSON] постійно не проживав із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, із заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк до нотаріальної контори не звертався, а сама по собі реєстрація місця проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, не може свідчити про прийняття спадщини, тому [PERSON] не прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті його батька [PERSON]. Зазначене ґрунтується на положеннях ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України і підтверджується роз'ясненнями, які містяться в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування". Згідно з вимогами ст. 1276 ЦК України, право на прийняття спадщини у порядку спадкової трансмісії здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився, а якщо такий строк менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Отже, після смерті свого сина [PERSON] його мати - відповідач по справі [PERSON], як спадкоємець першої черги, успадкувала право на прийняття спадщини після померлого [PERSON]. Реалізація такого права здійснюється на загальних підставах: або спадщина може бути прийнята у зв'язку з постійним проживанням зі спадкодавцем [PERSON] або шляхом звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою. Як вбачається з відповіді державної нотаріальної контори [PERSON] звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті сина, [PERSON]. Проте з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] вона не зверталась (а.с.35,133), постійно з ним не проживала, що встановлено в судовому засіданні, рішення суду про встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] в судовому засіданні не представила, отже, є такою, що не прийняла спадщину, а тому в задоволенні вимог за зустрічним позовом має бути відмовлено. Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається з представленої представником позивача в судовому засіданні постанови завідувача Чугуївської державної нотаріальної контори, [PERSON] відмовлено в оформлені свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого 10.08.13р. [PERSON] як спадкоємцю четвертої черги (а.с.183). Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом, а також в разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом мають особи, визначені в ст.ст. 1261-1265 ЦК України, відповідно до черговості спадкування. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Оскільки ані [PERSON] ані [PERSON] під час сумісного проживання у зареєстрованому шлюбі не перебували (а.с.24, 74), позивач є спадкоємицею четвертої черги, що підтверджено належними доказами, які містяться в матеріалах справи. За таких обставин, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази у їх сукупності та взаємозв'язку, суд вважає необхідним позовні вимоги позивача за первісним позовом задовольнити в повному обсязі і визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] право власності на спадкове майно як за спадкоємцем четвертої черги, який спадщину прийняв оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час її відкриття. Відповідно до статті 88 ЦПК України, витрати по справі покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved