Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Зміст позовних вимог: [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів . Позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем по справі, [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Надвірнянського районного суду від 20.12.2016 року розірвано. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] , які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. В даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, ухиляється від їх матеріального утримання. Вона сама не взмозі забезпечити дітям належний рівень життя, самостійно здійснювати придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів. Відповідач є фізично здорова, працездатна людина, інших утриманців, крім їхньої дітей немає, працює по тимчасових заробітках з чого отримує регулярно значні доходи. А тому, вважає що він має можливість надавати допомогу на утримання дітей в розмірі по 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття, що буде достатнім для фізичного та духовного розвитку дітей. Стислий виклад позиції позивача: Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав зазначених в позовній заяві. Просить стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] в розмірі по 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Також просить стягнути з відповідача в користь позивачки витрати на правову допомогу. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце слухання справи повідомлена завчасно належним чином, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.05.2020 р. провадження по даній справі відкрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Надвірнянського районного суду від 20.12.2016 року розірвано, що стверджується копією рішення Надвірнянського районного суду від 20.12.2016 року (а.с. 2). В шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження (а.с.3-4). Згідно довідки про склад сім`ї виданої Пасічнянською сільською радою за № 673 від 29.04.2020 року та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача вбачається, що неповнолітні [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] проживають з матір"ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні, позивач ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, самостійно виховує дітей. (а.с.5-6). Норми права, які застосував суд: Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Висновки суду: При визначенні розміру аліментів суд враховує факт проживання дітей з матір`ю; вік дітей, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дітей, матеріальне становище та стан здоров"я платника аліментів, який є фізично здоровою, працездатною людиною, відсутність інших утриманців, тому суд дійшов до висновку, що позов слід задоволити частково і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як встановлено судом, між позивачем [PERSON] та адвокатом Капак В.М. укладено Договір №31/2020 від 28.04.2020 року про надання правової допомоги, предметом якого є надання клієнту правової допомоги. (а.с. 8). Відповідно до розрахунку (попереднього) сума витрат на правову допомогу складає 1500,00 грн. (а.с. 9 ). Згідно квитанції №11/2020 від 28.04.2020 року позивачем [PERSON] сплачено адвокату Капак В.М. 1500,00 грн. витрат за надання правової допомоги (а.с. 10). Таким чином, слід стягнути з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] на користь [PERSON] 1500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, згідно долучених квитанцій. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому, слід стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved