Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 26.09.1998 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований у відділом РАЦС виконкому Дзержинської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 402. Від шлюбу в них народилась донька - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні Відповідач [PERSON] хоч і проживає разом з позивачкою, проте допомогу на утримання дитини не надає. Тому просила суд стягнути з Відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] 1/2 частку від заробітку починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення нею повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, при цьому уточнила позовні вимоги, зазначила, що просить суд стягнути з Відповідача аліменти у розмірі 1/3 частку від заробітку починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитини повноліття. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги з урахуванням їх уточнення, а саме: стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від заробітку визнає у повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, Позивач і Відповідач 26.08.1998 року уклали шлюб, зареєстрований у відділом РАЦС виконкому Дзержинської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 402 (а.с.4). Від шлюбу у сторін 19.08.2000 року народилась донька [PERSON] - свідоцтво про народження, серія [NUMBER] Батьком записано Відповідача у справі. (а.с.5). Відповідач працює, отримує заробітну плату, інших осіб, які знаходяться на утриманні не має. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України" при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач дійсно не утримує свою дитину, яка знаходиться на утриманні позивачки, тому, відповідно до ч. 2 ст. 180 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з Законом України «Про Державний бюджет на 2013 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить: з 01.01.2013 року по 30.11.2013р. - 972 грн., а з 01.12.2013р. по 31.12.2013р. - 1 032,00 грн.; на дитину у віці від 6 до 18 років - 1210 грн. та 1286 грн. відповідно. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181 СК України та

Outcome: approved