Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Заявник звернувся до суду з відповідною заявою, в інтересах [PERSON], про встановлення факту смерті чоловіка [PERSON] [PERSON], померлого 22.03.2016 р. в м. Алчевськ, Луганської області, що на даний час є тимчасово окупованою територією України, оскільки лікарське свідоцтво про смерть №47 від 23.03.2016р., видане Алчевським онкологічним диспансером м. Алчевськ, відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсними і не створює правових наслідків та не прийнято Новокаховським міським ВДРАЦС. Враховуючи зазначене, заявник просить суд, заяву задовольнити. Сторони у судове засідання не зявилися, подали письмові заяви про розгляду справа за своєї відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою сторін, суд вважає за можливе, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно п.2,3 ч.1 ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб 26.01.1990 р., у Алчевському РАЦС Луганської області. 23.03.2016 р. Алчевським онкологічним диспансером м. Алчевськ, Луганської області, видано лікарське свідоцтво про смерть та довідку про причину смерті №47, з якого вбачається, що [PERSON], [INFO] помер 22.03.2016 р. від ракової інтоксикації злоякісного новоутворення верхньої долі правої легені у м. Алчевськ, Луганської області за адресою: вул. Коцюбинського 162. З довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 02.12.2014 р. №6508000459, виданої УПСЗН, гр. України - [PERSON], [INFO] проживав за адресою: прт. Металургів, 36\\78 у м. Алчевськ, Луганської області і перемістився з тимчасово окупованої території в м. Н.Каховка, Херсонської області, вул. Піонерська, 44\\116. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. З матеріалів заяви вбачається, що 26.05.2016 р. за заявою [PERSON], начальником Новокаховського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] йому видано відмову у проведення державної реєстрації смерті [PERSON] у звязку з тим, що предявлений документ не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Враховуючи що [PERSON] позбавлена можливості звернутися до компетентних органів з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка та оформити спадкові права та зважаючи на те, що померлий чоловік [PERSON] [PERSON] був громадянином України та перебував на час смерті в м. Алчевськ, Луганської області у звязку лікуванням від тяжкої хвороби, суд не має сумнівів достовірності та правдивості встановленого факту, оскільки пояснення заявника викладеного в заяві узгоджується з письмовими доказами, а тому враховуючи, що встановлення зазначеного факту зумовлено необхідністю прийняття спадщини суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved