Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з нього на свою користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП 38449,99 гривень. Крім того, просить стягнути з нього витрати на проведення оцінки майна з визначення вартості матеріального збитку в сумі 1427,00 гривень, витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 1000 гривень. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 16 грудня 2015 року о 08 год. 10 хв. в м. Дубровиця по вул. Воробинська Рівненської області, [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101» з державним номерним знаком 0707 PB, вчинив порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а саме: не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, перед поворотом ліворуч не впевнився, що це буде безпечним та не створить перешкод для інших учасників дорожнього руху, а саме, не надав переваги в русі транспортному засобу марки «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 22 січня 2016 року відповідач притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 340 гривень. Внаслідок неправомірних дій відповідача, пошкоджено автомобіль [NUMBER], що належить позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії CAO № 901515 від 13.04.2013 р. Відповідно до звіту про визначення вартості відновлювального ремонту та суми нанесеного збитку проведеного НВП «Автопромбуд», вказаний розмір станом на 26 грудня 2015 року становить 18 668,69 грн., а вартість відновлювального ремонту становить 38 449,99 грн. До початку розгляду справи від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився. Про розгляд справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Згідно довідки на поштовому конверті з повідомленням, який повернувся на адресу суду, "відповідач відмовився від одержання". (а.с.23, 59-60 ). Згідно ч.8 ст.78 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.4\~ст.169 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки від відповідача до суду не надійшло жодних заперечень проти позову, тому суд, дослідивши докази належного повідомлення про дату та час розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; докази подаються сторонами; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Судом встановлено, що 16 грудня 2015 року о 08 год. 10 хв. в м. Дубровиця по вул. Воробинська Рівненської області, [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101» з державним номерним знаком 0707 PB, вчинив порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а саме: не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, перед поворотом ліворуч не впевнився, що це буде безпечним та не створить перешкод для інших учасників дорожнього руху, а саме, не надав переваги в русі транспортному засобу марки «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 22 січня 2016 року (справа № 560/1750/15-п) [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 340 гривень (а.с.8-9). Вказана постанова має преюдиціальне значення з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони тією особою, оскільки відповідно до ч. 4\~ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу CAO № 901515 від 13.04.2013 р., виданого ВРЕР ДАІ м.Рівне ВДАІ УМВС України в Рівненській області, автомобіль марки «Mersedes-Benz», модель «Vito 110 CDI», реєстраційний номер [NUMBER] - належить позивачу [PERSON] (а.с.7). Згідно звіту про визначення вартості відновлюваного ремонту та суми нанесеного збитку внаслідок пошкодження КТЗ, який складений приватним навчально-виробничим підприємством «Автопромбут», вартість нанесеного збитку, заподіяного власнику транспортного засобу: «легковий автомобіль В, пасажирський «Mersedes-Benz Vito 110 CDI», реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок ДТП станом на 26 грудня 2015 року становить 18668,69 грн., а вартість його відновлення станом на 26 грудня 2015 року складає 38449,99 грн. Також у своєму звіті експерт зазначив, що ринкова вартість даного автомобіля на дату оцінки складає 198934,00 грн. До звіту додано акт візуального обстеження автотранспортного засобу (а.с.26-39). Як передбачено ч.1\~ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки відповідач від отримання судових повісток відмовився, на розгляд справи до суду не зявлявся, будь-яких доказів, які можуть спростувати надані позивачем докази в обґрунтування факту спричинення майнової шкоди та її розмір, суду не надав, тому на підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження факту спричинення їй майнової шкоди в зазначеному розмірі, а тому суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки ДТП було вчинене з вини відповідача і позивачу були завдані збитки, сума яких становить 38449,99 гривень. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Стаття, що коментується, передбачає два способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого: а) в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити річ тощо); б) відшкодування завданих збитків. Згідно вказаної правової норми потерпілому надається право вибору способу відшкодування шкоди як найбільш прийнятного для нього, однак кінцеве рішення залишається за судом. Як розяснено в п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення\~статті 1192 ЦК. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому з відповідача слід стягнути понесені позивачем витрати на проведення оцінки пошкодження автомобіля «Mersedes-Benz Vito 110 CDI», реєстраційний номер [NUMBER], які становлять 1427,00 грн.; витрати на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн. та 551,20 грн. витрат по сплаті судового збору

Outcome: approved