Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивач в особі представника звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, у якій просить стягнути з них заборгованість за кредитним договором у розмірі 844 760, 23 (вісімсот сорок чотири тисячі сімсот шістдесят) гривень 23 копійки та судовий збір у розмірі 12\~671,40 (дванадцять тисяч шістсот сімдесят) гривень 40 копійок. При цьому посилається на те, що між ВАТ "[PERSON] Аваль", найменування якого було змінено на ПАТ «[PERSON] Аваль», та [PERSON]. було укладено кредитний договір № 014/0054/74/346 від 22.06.2005 року, відповідно до якого позивач надав їй кредит у сумі 81 500, 00 євро строком з 22.06.2005 року по 22.06.2025 року під 13,00 відсотків річних з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячно, згідно графіку погашення кредиту та відсотків. Загальна сума заборгованості Позичальника - [PERSON] за Кредитним договором М014/0054/74/346 від 22.06.2005року перед Банком, станом на 29.12.2015 року складає 844 760,23 гривень, яка складається із заборгованості: 798 366,60 гривень - заборгованість за кредитом (в т. ч. прострочена заборгованість по тілу кредиту - 24 800,67 гривень); 46 393,63 гривень - заборгованість за відсотками. Позичальник не виконує взятих на себе зобовязань перед Банком за кредитним договором, не погашає належним чином щомісячно, відповідно до умов кредитного договору, заборгованість за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час і місце були повідомлені, поважних причин неявки суду не представили. Згідно ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди представника позивача, на підставі ст.224-225 ЦПК України, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що між ВАТ «[PERSON] Аваль», найменування якого було змінено на ПАТ «[PERSON] Аваль», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0054/74/346 від 22.06.2005 року, відповідно до якого позивач надав їй кредит у сумі у сумі 81 500, 00 євро строком з 22.06.2005 року по 22.06.2025 року під 13,00 відсотків річних з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячно, згідно графіку погашення кредиту та відсотків (п. п. 6.1 Кредитного договору). Банк має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції та інші витрати, у випадках невиконання Позичальником умов Кредитного договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту (п. 7.5 Кредитного договору). За порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями Кредитного договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобовязань, зазначеного в Кредитному договорі (п. 10.1 Кредитного договору). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №014/0054/74/346 від 22.06.2005 року, між Банком та [PERSON] (далі: «Відповідач 2», «Поручитель 1») був укладений Договір поруки від 22.06.2005 р. (надалі - Договір поруки 1), відповідно до умов якого, Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед Банком відповідати по борговим зобовязанням Позичальника, які виникають з умов Кредитного договору, в повному обсязі цих зобовязань (п. 1.2 Договору поруки). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №014/0054/74/346 від 22.06.2005 року, між Банком та [PERSON] (далі: «Відповідач 3», «Поручитель 2») був укладений Договір поруки від 22.06.2005 р. (надалі - Договір поруки 1), відповідно до умов якого, Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед Банком відповідати по борговим зобовязанням Позичальника, які виникають з умов Кредитного договору, в повному обсязі цих зобовязань (п. 1.2 Договору поруки). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №014/0054/74/346 від 22.06.2005 року, між Банком та [PERSON] (далі: «Відповідач 4», «Поручитель 3») був укладений Договір поруки №1 від 28.12.2011 р. (надалі - Договір поруки 2), відповідно до умов якого, Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання -перед Банком відповідати по борговим зобовязанням Позичальника, які виникають з умов Кредитного договору, в повному обсязі цих зобовязань (п. 1.2 Договору поруки). Сторони договору встановлюють, що у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником взятих на себе зобовязань по Кредитному договору, Поручитель і Позичальник несуть солідарну відповідальність перед Банком на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги, у відповідності до ч. 1,2 ст. 192 ЦК України (п. 3.1 Договору поруки). Позичальник не виконує взятих на себе зобовязань перед Банком за кредитним договором, не погашає належним чином щомісячно, відповідно до умов кредитного договору, заборгованість за кредитним договором. Загальна сума заборгованості Позичальника - [PERSON] за Кредитним договором М014/0054/74/346 від 22.06.2005року перед Банком, станом на 29.12.2015року складає 844 760,23 гривень, яка складається із заборгованості: 798 366,60 гривень - заборгованість за кредитом (в т.ч. прострочена заборгованість по тілу кредиту - 24 800,67 гривень); 46 393,63 гривень - заборгованість за відсотками. Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пункт 3 ч.І ст. 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, якою відповідно до ч. 3. ст. 549 Цивільного кодексу України є пеня. Відповідно до рішення Кредитора сума пені не зазначається та не стягується в рамках даного спору, однак продовжує нараховуватися, що не суперечить нормам чинного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ст. 625 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність встановлена законом може бути збільшена за домовленістю сторін. До правовідносин, повязаних з укладанням та виконанням Кредитного договору застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст. 257,259 ЦК України) (п. 12.4 Кредитного договору). Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачами умов кредитного договору, позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved