Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Союз-1», [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи тим, що у 1969 році він уклав шлюб з [PERSON] Від спільного життя в них народилися діти - [PERSON], [PERSON] З 1971 року [PERSON] була членом об'єднання власників багатоквартирного будинку «Союз-1». В 1986 році він та його дружина спільними коштами повністю внесли пайовий внесок у розмірі на рахунок об'єднання власників багатоквартирного будинку « Союз-1» за квартиру [ADDRESS]. Таким чином з 1986 року [PERSON] фактично стала власником квартири. [INFO] року [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Позивач зазначає, він є єдиним спадкоємцем та фактично успадкував вищевказану квартиру, інших спадкоємців не має, оскільки [PERSON] та [PERSON] не претендують на спадкове майно. Він зареєстрований та продовжує проживати у вищевказаної квартирі, сплачувати комунальні послуги. Звернувшись до Першої Горлівської державної нотаріальної контори, йому було відмовлено в оформленні права власності на дану квартиру, так як відсутні правовстановлюючі документи на квартиру. Оскільки померла [PERSON] хоча і була власником кооперативної квартири, але не зареєструвала право власності на цю квартиру. Виходячи із вищезазначеного позивач просить суди визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог, мотивуючи свої доводи аналогічно викладеному в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову пояснивши, що не претендує на спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS]. Відповідач об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Союз-1» в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву, в якій зазначає, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить розглядати справу без участі представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву, в якій зазначає, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить розглядати справу без його участі, в якій не заперечував проти задоволення позову пояснивши, що не претендує на спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS]. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд дійшов до наступного. 05.12.1969 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі записів актів громадянського стану про шлюб зроблений відповідний запис № 579. Від шлюбу в них народилися діти - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] відповідно . Дружина позивача [PERSON] з 1971 року була членом об'єднання власників багатоквартирного будинку «Союз-1», /а.с.14/. 21 січня 1986 року [PERSON] повністю внесла пайовий внесок у розмірі 6079,17 руб. на рахунок об'єднання власників багатоквартирного будинку «Союз-1» за квартиру [ADDRESS]. Згідно із положеннями п.51 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» № 9 від 18.09.1987 року, ст.15 Закону України "Про власність" член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Отже, зважаючи на вищенаведене, суд приходить до переконання, що спадкодавцем [PERSON] за життя було набуто право власності на квартиру [ADDRESS], оскільки нею у повному обсязі було сплачено пайовий внесок за вищезазначену квартиру до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Союз-1», що підтверджується довідкою, яка міститься у матеріалах справи, /а.с.14/. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири, член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Тобто з 21 січня 1986 року [PERSON] фактично стала власником квартири. [INFO] року [PERSON] померла, про що в книзі реєстрації смертей 02 січня 2013 року зроблено відповідний актовий запис за № 4, /а.с.10/. Згідно обмінного ордеру, виданого 10.09.1979 року виконкомом Горлівської міської Ради депутатів, [PERSON] була користувачем квартири [ADDRESS], /а.с.9/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з квартири [ADDRESS]. Позивач зареєстрований та продовжує проживати у вищевказаної квартирі, сплачувати комунальні послуги та внески до кооперативу. 16.09.2013 року, позивач звернувся до Першої Горлівської державної нотаріальної контори, але йому як спадкоємцю [PERSON], було відмовлено в оформленні права власності на дану квартиру, так як відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, /а.с.16/; померла [PERSON] хоча і була власником кооперативної квартири, але не зареєструвала право власності на цю квартиру. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив , та батьки. Позивач належить до першої черги спадкування за законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За таких підстав суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved