Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Заявник звернувся до Дарницького районного суду м. Києва 08.06.2017 року із заявою про встановлення факту смерті. Заявник просить встановити факт смерті [PERSON], який помер [INFO] року у м.Донецьку. Документом, що підтверджує факт смерті [PERSON] є свідоцтво про смерть [NUMBER] від 20.01.2017 року видане Пролетарським відділом запису актів цивільного стану м.Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР. Заявник звернувся до Дарницького районного у м.Києві відділу ДРАЦС ГТУЮ у м.Києві для отримання свідоцтва про смерть. Листом №5346 від 08.06.2017 року Дарницький районний у м.Києві ДРАЦС ГТУЮ у м.Києві відмовив у проведенні державної реєстрації смерті, мотивуючи свою відмову тим, що для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024. Разом з тим, отримані офіційні документи на підтвердження факту смерті [PERSON] є недійсними на території України, оскільки видані незаконно створеними органами на тимчасово окупованій території України, а відомості про смерть особи не внесенні до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. З огляду на вказане, зареєструвати факт смерті [PERSON] в органах державної реєстрації актів цивільного стану громадян Міністерства юстиції України заявник не в змозі, оскільки свідоцтво про смерть, яке видане незаконним органом, не є документом, на підставі якого можливо провести державну реєстрацію смерті особи, а отже не створює жодних юридичних наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, також у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Посилаючись на зазначені обставини, заявник заявив вимогу про встановлення факту смерті [PERSON], уродженця м.Малмиж Кіровської області Російської Федерації, місце проживання якого було зареєстровано до дня смерті за адресою: [ADDRESS]. Заявник в судове засідання з'явився, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази у справі, звіривши їх з оригіналами наданими заявником суду для огляду, встановив наступне. Як встановлено судом, документом, що підтверджують факт смерті [PERSON] є свідоцтво про смерть [NUMBER] від 20.01.2017 року, видане Пролетарським відділом запису актів цивільного стану м.Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР. Згідно вказаного свідоцтва [PERSON], [INFO], помер [INFO] року у м. Донецьку. Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» від 14.11.2014 № 875/2014, діяльність державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях припинено. Законом України № 1680-VII «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО. Згідно з цим законом в окремих районах Донецької та Луганської областей на період дії особливого порядку місцевого самоврядування діє з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст. 2). Перелік районів і населених пунктів, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, визначений рішенням Верховної Ради України. Відповідна постанова була прийнята 17.03.2015 року. Разом з тим, з квітня 2014 р. м. Донецьк контролюється самопроголошеною "ДНР" та розглядається нею як її столиця. З викладених обставин свідоцтво про смерть [NUMBER] від 20.01.2017 року, видане Пролетарським відділом запису актів цивільного стану м.Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР, на бланку ДНР є нікчемним. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт смерті [PERSON], уродженця м.Малмиж Кіровської області Російської Федерації, місце проживання якого було зареєстровано до дня смерті за адресою: [ADDRESS], який помер [INFO] року у м.Донецьку, а заяву такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved