Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Будьоннівського районного суду м. Донецька з позовною заявою, з урахуванням уточнень, до публічного акціонерного товариства «КБ Надра» про зняття арешту з майна, вказавши, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Згідно з інформаційною довідкою з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на теперішній час існує арешт у вигляді іпотеки, яка зареєстрована за № 6428651 від 21 січня 2008 року, та заборона на нерухоме майно, яка зареєстрована за № 6427212 від 21 січня 2008 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] В ході реалізації квартири з прилюдних торгів та придбання позивачем кватири № 35 у власність, заборону відчуження не було знято, що порушує право позивача на власність та перешкоджає у розпорядженні ним. При реалізації предмета застави та припиненні у разі продажу примусового заставленого майна, право застави фактично припиняється та заборона відчуження повинна бути знята іпотекодержателем - ПАТ «КБ Надра». Позивач [PERSON] вважає, що на теперішній час зможе повноцінно реалізувати своє право власності, а саме розпоряджатись квартирою тільки після вчинення відповідачем певних дій, тобто звільнення квартири з під арешту, а саме після подачі заяви (повідомлення) ПАТ «КБ Надра» про припинення договору іпотеки - реєстратору, але ніяких дій ПАТ «КБ Надра» не виконує. Крім того, зазначив, що майно, на яке накладено арешт, належить позивачу [PERSON], а не боржникові. Позивач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов підтримав, наполягавши на ухваленні рішення у попередньому судовому засіданні. У попереднє судове засідання відповідач ПАТ «КБ Надра», про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності його представника. Крім того, зазначив, що 10.01.2014 року торгівельною організацією ПП «Ніва-В.Ш.» було реалізовано заставлено майно банку - 2-х кімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], яка належала боржнику банка - [PERSON] Банк не перешкоджає новому власнику в користуванні майном, але оскільки банк не отримав від органу Державного казначейства кошти від продажу заставленого майна, він не може виключити запис з Державного реєстру іпотек та зняти своє обтяження з квартири. Просив прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України), суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із копії свідоцтва від 03.02.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 826, [PERSON] належить на праві власності майно, а саме: квартира, що складається з двох житлових кімнат загальною площею 43,2 кв.м., в тому числі житловою площею 27,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS], яке придбане [PERSON] за 159 000,00 грн., що раніше належало [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] 21 січня 2008 року за реєстровим № 363, зареєстрованому в комунальному підприємстві Бюро технічної інвентаризації м. Донецька 25 січня 2008 року, номер запису: 42 в книзі: 4/29дк-93, реєстраційний номер: 17652978. Із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 17263296 від 03.02.2014 року вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва № 826, виданого 03.02.2014 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до копії інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 12283838 від 06.11.2013 року, квартиру [ADDRESS] обтяжено на підставі договору іпотеки № 13/1,364, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний номер обтяження 6427212. Згідно з копією інформаційної довідки з Державного реєстру іпотек № 12283799 від 06.11.2013 року, на квартиру [ADDRESS] накладений тип обтяження: іпотека за реєстраційним № 6428651, зареєстровані 21.01.2008 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] на підставі договору іпотеки № 13/1, 364; іпотекодержателем є відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра» та іпотекодавцем - [PERSON]. Із встановлених обставин випливають цивільні житлові правовідносини, які регулюються ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону N475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N2, 4, 7 та 11 до Конвенції", ст. ст. 316, 317, 319, 321, 386, 391, 838 ЦК України, якими, зокрема, встановлено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника житлового будинку (квартири) передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Згідно з ст. 50 Закону України «Про іпотеку», після продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах або продажу предмета іпотеки відповідно до ст.38 цього Закону припиняються будь-які права інших осіб на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, які виникли після державної реєстрації іпотеки за іпотечним договором, згідно з яким було звернуто стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтями 317, 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном які власник реалізовує на власний розсуд. Стаття 321 ЦК України гарантує непорушність права власності та встановлює, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов»язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до вимог ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про заставу» застава припиняється в разі примусового продажу заставленого майна. Отже, оцінивши подані сторонами в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач не може повноцінно реалізовувати своє право власності, а саме розпоряджатись квартирою [ADDRESS] до теперішнього часу не знято, що суперечить вимогам ст. 17 ЗУ «Про іпотеку», тому позовні вимоги [PERSON] до публічного акціонерного товариства «КБ Надра» про усунення перешкод у праві користування власністю, зняття арешту з майна підлягають задоволенню у повному обсязі. Позивачем документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, у встановленому законом розмірі 243 грн. 60 коп., які у відповідності зі ст. 88 ЦПК України суд покладає на позивача. На підставі вищевикладеного, ст.ст.3, 10, 57-60, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст.16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст.17, 34, 50 Закону України «Про іпотеку», суд, -

Outcome: approved