Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб 24 червня 1999р. у Відділі реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 668. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Приблизно рік тому, відповідач без будь-якої причини почав зловживати спиртними напоями, внаслідок чого почав проявляти ознаки неадекватності та агресивної поведінки, як по відношенню до неї і їх спільної дочки, так і відносно оточуючих, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їхнім інтересам. Постійні сварки та конфлікти призвели до того, що вони припинили шлюбні стосунки, а з недавніх пір він став проживати окремо. На даний час постала необхідність в розірванні шлюбу, який фактично має формальний характер, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Після розірвання шлюбу їхня дитина залишається проживати з позивачем, вона сама в мозі утримувати її, тому стягувати аліменти з відповідача не планує. Спільне майно буде розділене в добровільному порядку. На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, - розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила строк для примирення не надавати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про місце, дату та час слухання справи рекомендованим листом, які повернулися на адресу суду з відміткою про неотримання "за закінченням терміну зберігання", що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Суд, на підставі ст. ст. 224 - 226 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи. Враховуючи думку позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: встановлено, що 24 червня 1999 року, згідно із даними свідоцтва про шлюб ([NUMBER]), - сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому (актовий запис №668). Від шлюбу сторонни мають неповнолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]), щодо місця проживання якої між сторонами спору не існує. Батьком дитини записаний відповідач. Також, спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують тривалий час. Суд вважає, що примирення між сторонами неможливе та подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їх інтересам та інтересам дитини, а тому підстав, щодо надання терміну для примирення суд не вбачає. Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В зв'язку з цим, позов підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved