Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Кам'янська РДА Черкаської області, як орган опіки та піклування, в інтересах в інтересах малолітньої [PERSON] звернулась до Кам'янського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] поро відібрання дитини у матері без позбавлення її батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог представник Позивача зазначає, що відповідач [PERSON] має малолітню дочку [PERSON], [INFO], утриманням та вихованням якої належним чином не займається. Батька в дитини немає, відомості про нього в свідоцтво про народження дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідач разом з малолітньою дочкою [PERSON] та співмешканцем проживають у найманій квартирі в с. Косарі, в якій не забезпечено дитині належних умов для існування, в ній брудно, створені антисанітарні умови, небезпечні для здоров'я і життя дитини, дитина не забезпечена їжею, належними умовами для життя і розвитку, мати зловживає спиртними напоями та залишає малолітню дитину без догляду у житлі з увімкненим телевізором, що також створює небезпеку життю дитини. 15.09.2017р. малолітню [PERSON] було терміново вилучену із вказаного житла, оскільки їх подальше перебування в ньому з виявленими антисанітарними умовами і відсутністю їжі, було небезпечними для її здоров'я і життя, дитина була поміщена тимчасово у дитяче відділення Кам'янської ЦРЛ. За час перебування дитини в закладі охорони здоров'я Відповідач не часто цікавилась дитиною, та жорстоко поводилась з нею. Крім того на розгляді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження щодо [PERSON] про завдані нею тілесні ушкодження малолітньому синові, що призвели до його смерті. Представник позивача Кіян О.В. вимоги позовної заяви підтримала та просила їх задовольнити, з мотивів наведених в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явилась, позов не визнала. Заслухавши учасників судового засідання, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON], [INFO] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, з якого крім того вбачається, що батько записаний зі слів матері. Згідно Акту обстеження умов проживання від 15.09.2017 р., в зв'язку з тим, що життю дитини загрожувала небезпека, було прийнято рішення помістити дитину до Кам'янської центральної районної лікарні, оскільки на час обстеження в будинку існують антисанітарні умови, відсутня готова їжа, дитина брудна, гола, голодна, знаходилась вдома сама без догляду дорослих. Згідно Рішення Кам'янської районної державної адміністрації від 28.09.2017 р. №15/57 - рекомендовано службі у справах дітей РДА підготувати висновок органу опіки і піклування про умови виховання і утримання малолітньої [PERSON], [INFO] та порушити питання про відібрання малолітньої дитини у матері, без позбавлення її батьківських прав та вирішити питання подальшого влаштування дитини. Згідно наданого Висновку Кам'янської РДА, як органу опіки та піклування про умови виховання та утримання малолітньої [PERSON], [INFO] № 314/01-28 від 20.10.2017 р. - з метою захисту прав та інтересів малолітньої [PERSON], [INFO], недопущення загрози її життю та здоров'ю, у зв'язку з безвідповідальним ставленням [PERSON] до виконання батьківських обов'язків щодо створення належних умов для утримання, виховання, збереження життя та здоров'я дитини, Кам'янська РДА, як орган опіки та піклування вважає за доцільне порушити питання про відібрання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров'ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органу опіки та піклування. Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. При наведених вище конкретних обставинах суд вважає встановленим, що дійсно станом на день відібрання дитини існували умови, загрозливі для життя і здоров'я малолітньої дитини і були підстави для негайного відібрання її від матері. Суд погоджується з тим, що на даний час є підстави для відібрання дитини від відповідача, оскільки умови для її проживання відсутні, і дійсно існує загроза для здоров'я та життя дитини. Суд вважає, що доведено наявність підстав для відібрання дитини від відповідача без позбавлення її батьківських прав, оскільки на даний час відповідач виявляє бажання стати на шлях виправлення і проявляє інтерес до дитини. Суд вважає, що відібрання дитини від матері з переданням її органу опіки для подальшого її влаштування в дитячий заклад повністю відповідає інтересам дитини. Враховуючи положення ст. 367 ЦПК України, та те, що дитина на даний час відібрана, суд вважає доцільним допустити рішення до негайного виконання. На підставі ст. ст. 150, 152, 155, 164, 170 СК України, ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства», Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved