Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 10.04.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 06.05.2019 року провадження по справі відкрито. 24.06.2019 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому просить позовну заяву [PERSON] залишити без задоволення. 24.06.2019 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому просить позовну заяву [PERSON] залишити без задоволення. 04.07.2019 року [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , в якому просить вселити [PERSON] в квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , зобов`язавши [PERSON] не чинити перешкод у користуванні квартирою. 04.07.2019 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , в якому просить вселити [PERSON] в квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , зобов`язавши [PERSON] не чинити перешкод у користуванні квартирою. 15.10.2019 року представник позивача [PERSON] подала відзив на зустрічну позовну заяву [PERSON] , в якому просить в задоволенні позову [PERSON] відмовити в повному обсязі. 15.10.2019 року представник позивача [PERSON] подала відзив на зустрічну позовну заяву [PERSON] , в якому просить в задоволенні позову [PERSON] відмовити в повному обсязі. Ухвалою суду від 06.12.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить задовольнити, в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] та [PERSON] просить відмовити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала, просить задовольнити її зустрічний позов та підтримує зустрічний позов [PERSON] . Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] та третьої особи [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав, просить відмовити в задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] . Представник третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради до судового засідання не з`явився. Матеріали справи містять заяву представника про розгляд справи за відсутності представника Київської районної адміністрації Одеської міської ради, у вирішенні питань (заяв, клопотань тощо) учасників процесу покладається на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні 24.12.2019 року заперечувала проти позовних вимог [PERSON] та підтримала зустрічні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] , в подальшому до судових засідань не з`явилась. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що [PERSON] є головним наймачем квартири [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровано сім осіб, з яких [PERSON] та [PERSON] в квартирі з 1994 року не проживають, мають у власності власне житло, однак перереєструватись за місцем їх постійного проживання відмовляються. При цьому відповідачі грошей на утримання квартири не дають, позивач [PERSON] регулярно сплачує комунальні витрати самостійно за всіх зареєстрованих осіб в квартирі, що є для нього значною сумою, враховуючи, що на утриманні позивача знаходиться дружина, двоє малолітніх доньок та рідний брат інвалід. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у відзиві, зустрічному позові та в поясненнях, наданих в судовому засіданні, посилаються на те, що [PERSON] не проживає за спірною адресою через поважні причини невелику площу спірної квартири. При цьому відповідач [PERSON] посилається на те, що її чоловік [PERSON] тривалий час страждає від онкологічної хвороби, потребує постійного догляду, в зв`язку з чим відповідач [PERSON] та її син не мали можливості повторного вселення у спірну квартиру. Також відповідач [PERSON] зазначає, що задоволення позовних вимог призведе до унеможливлення зв`язку батька [PERSON] і дитини [PERSON] , яку позивач не просить зняти з реєстрації. Також представник зазначає, що надані позивачем Акти про не проживання посвідчені неналежним чином, та звертає увагу на відсутність доказів щодо ненадання відповідачами грошей на утримання квартири та самостійну сплату комунальних платежів позивачем. При цьому відповідач [PERSON] посилається на те, що навіть проживаючи за іншою адресою відповідачі продовжували користуватися спірною квартирою, про що зокрема свідчить реєстрація відповідача [PERSON] [INFO] та його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . За весь час [PERSON] жодним чином не заперечував проти місця проживання відповідачів, не оскаржував реєстрації та не порушував питання про добровільну чи примусову зміну реєстрації місця проживання відповідачів. Також відповідач [PERSON] вказує, що відповідачі неодноразово здійснювали спробу знову заселитися у вищевказану квартиру, однак невелика площа, значна кількість проживаючих та неприязнені стосунки з позивачем це унеможливили. Позивач [PERSON] фізично та усно перешкоджає вселенню, застосовує погрози, в зв`язку з чим відповідачі були змушені звернутись з відповідною заявою до правоохоронних органів. У відзиві, поданому представником [PERSON] в інтересах [PERSON] , а також в зустрічній позовній заяві [PERSON] представник посилається на те, що тривалий час [PERSON] не проживає у вказаній квартирі з поважних причин, що задоволення позовних вимог призведе до унеможливлення зв`язку його як батька і дитини [PERSON] , що надані позивачем Акти про не проживання посвідчені неналежним чином, та звертає увагу на відсутність доказів щодо ненадання відповідачами грошей на утримання квартири та самостійну сплату комунальних платежів позивачем. Також відповідач [PERSON] , як і відповідач [PERSON] , посилається на те, що відповідачі продовжували користуватись квартирою та намагались вселитись, однак вселенню фізично та усно перешкоджає позивач [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні також заперечував проти задоволення позову [PERSON] та підтримав свої зустрічні позовні вимоги та зустрічні позовні вимоги [PERSON] . У відзиві на зустрічний позов [PERSON] представник позивача [PERSON] посилається на те, що спірна квартира була видана для проживання сім`ї [PERSON] у складі: дружини [PERSON] , прийомної доньки [PERSON] , двоє синів [PERSON] і [PERSON] . Діти виросли і батьки залишились проживати з [PERSON] , який є інвалідом з дитинства, а [PERSON] і [PERSON] пішли проживати окремо. [PERSON] повернувся проживати до спірної квартири в 2001 році, коли батьки зістарились та виникла необхідність у їх догляді. Під час життя батьків відповідач [PERSON] ніколи не бажала проживати в спірній квартирі, де з 1994 року відсутні її речі. Представник позивача також зазначає, що з 2005 року родина [PERSON] мешкає у придбаній в період шлюбу трикімнатній квартирі. При цьому представник позивача зазначає, що догляд за хворим чоловіком не є поважною підставою для не проживання в квартирі, оскільки [PERSON] не проживає за адресою реєстрації з 1994 року, а її чоловік захворів в 2010 році. Також представник вказує, що позов про вселення має формальний характер, оскільки [PERSON] перебуває у шлюбі і вселення без чоловіка є лише формальністю, так як родина має своє житло, де постійно мешкає. У відзиві на зустрічний позов [PERSON] представник позивача [PERSON] посилається на те, що [PERSON] у віці 16 років був формально зареєстрований за спірною адресою 31.07.2006 року, оскільки на той час родина [PERSON] вже з 2005 року проживала у власній квартирі [ADDRESS] . [PERSON] одружений з [PERSON] та має доньку [PERSON] , [INFO] , яку зареєстрував 18.07.2018 року формально за місцем реєстрації батька, однак дитина проживає з матір`ю [PERSON] . Представник позивача зазначає, що з часу реєстрації [PERSON] ніколи не звертався з питанням про вселення до спірної квартири, так як мав інше житло для проживання. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що заперечує проти задоволення позову [PERSON] та підтримує зустрічні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Відповідно до Розпорядження на право переоформлення договору найму від 10.08.2015 року №29671035, виданого Київською районною адміністрацією Одеської міської ради, позивач [PERSON] є наймачем житлової площі, що складається із двох кімнат, жилою площею 30,70 кв.м., загальною площею 49,10 кв.м. ізольованої квартири [ADDRESS] родини шість осіб: він, донька [PERSON] 2013 р.н., донька [PERSON] 2014 р.н., брат [PERSON] 1972 р.н., сестра [PERSON] 1994 р.н., племінник [PERSON] - 1994 р.н. /а.с.6/. З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №1803 від 18.03.2019 року, виданої ОСББ «Корольова 14», вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї /зареєстрованих/ входять: [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 16.05.1980 року; [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 26.09.2001 року; [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 29.07.1988 року; [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 31.07.2006 року; [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 18.07.2018 року; [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 25.07.2014 року; [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 26.02.2014 року /а.с.7/. Судом досліджено Довідку №2001 від 08.04.2019 року, посвідчену ОСББ «Корольова 14» та ОСББ «Жукова 11», про те, що громадянка [PERSON] , [INFO] , родинні зв`язки мати, та громадянин [PERSON] , [INFO] , родинні зв`язки син, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживають за адресою: [ADDRESS] станом на теперішній час /а.с.8/. На підтвердження позовних вимог суду також надано: - Акт про не проживання особи за місцем реєстрації від 18.03.2019 року, складений [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про те, що за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 1994 року фактично не проживає [PERSON] , [INFO] . Підписи осіб, що склали акт засвідчено головою ОСББ «Корольова 14» /а.с.10/. - Акт про не проживання особи за місцем реєстрації від 18.03.2019 року, складений [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про те, що за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 1994 року фактично не проживає [PERSON] , [INFO] . Підписи осіб, що склали акт засвідчено головою ОСББ «Корольова 14» /а.с.11/. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна станом на 24.03.2019 року квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] з 17.11.2005 року належить на праві приватної власності [PERSON] /а.с.9/. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , виданого Палацем урочистих подій м. Одеси 14.07.1989 року /а.с.13/, відповідач [PERSON] , [INFO] , є дружиною [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 04.10.2016 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] , [INFO] , є донькою відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] /а.с.51/. На ухвалу суду про забезпечення доказів суду надано: - Лист КНП «Дитяча міська поліклініка №6» ОМР вих. №01-03/640 від 19.09.2019 року, з якого вбачається, що 31.10.2018 року батьками підписано декларацію на медичне обслуговування дитини [PERSON] , у декларації вказана адреса проживання: [ADDRESS] /а.с.102/; - Лист Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області від 18.09.2019 р. №4/6-137, з якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована: [ADDRESS] . Знята з обліку 20.03.2019 року: [ADDRESS] . На підтвердження доводів сторони позивача [PERSON] щодо здійснення оплати комунальних послуг позивачем, в тому числі і за зареєстрованих, але не проживаючих за спірною адресою відповідачів, суду надані відповідні копії квитанцій /а.с.133-151/. Судом досліджено Довідку СВ Київського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області про результати розгляду звернення, відповідно до якої 18.06.2019 року до чергової частини Київського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області надійшла заява [PERSON] про те, що її брат [PERSON] , перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , погрожує їй та не пускає в квартиру, де вона прописана. Заява зареєстрована до ЄЛ №16811 від 18.06.2019 року. Враховуючи викладене, був здійснений дзвінок за номером телефону: [NUMBER] до [PERSON] , який пояснив, що його сестра [PERSON] не проживає за вищевказаною адресою вже на протязі 5-ти років, в неї є своя власна квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з приводу цього питання конфліктів в них ніколи не виникало. [PERSON] з`явитись до Київського ВП для написання пояснення не може, так як на даний час знаходиться за кордоном /а.с.163/. З відповіді Київського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області від 02.07.2019 року №37-вик5157 на адресу [PERSON] вбачається, що за заявою №16811 від 18.06.2019 року було проведено перевірку. Свідків чи очевидців вчинених неправомірних дій зі сторони [PERSON] до відношенню до [PERSON] виявлено не було. [PERSON] рекомендовано вирішувати спірні питання мирним шляхом або в судовому порядку самостійно /а.с.162/. В судовому засіданні 24.12.2019 року судом було допитано свідка [PERSON] , який підтвердив факт складання ним акту про не проживання від 18.03.2019 року та пояснив суду, що є сусідом [PERSON] , що відповідачі [PERSON] та [PERSON] за спірною адресою не проживають, оскільки [PERSON] проживає через два будинки в трьохкімнатній квартирі, а [PERSON] переїхав до дружини. Свідок [PERSON] підтвердив факт, що позивач [PERSON] мав інше житло, а після розлучення перебував в депресії, проте після одруження змінив свій спосіб життя, став піклуватися про брата інваліда, має двох доньок та будь-яких конфліктів ні з [PERSON] , ні з [PERSON] не мав. Свідок [PERSON] , допитана судом в судовому засіданні 24.12.2019 року, підтвердила факт складання нею акту про не проживання від 18.03.2019 року та пояснила суду, що в спірній квартирі проживає п`ятеро людей в двох кімнатах. В одній кімнаті проживає хворий брат позивача, а в другій кімнаті позивач з дружиною та дві їхні дочки. [PERSON] в спірній квартирі свідок [PERSON] ніколи не бачила. Свідок [PERSON] зазначила, що у сестри [PERSON] [PERSON] є власна квартира, вона забезпечена житлом. Свідок бачила, що дружина позивача піклується про брата чоловіка [PERSON] , який страждає на епілепсію. Також свідок [PERSON] пояснила суду, що знає, що спірна квартира неприватизована, з приводу квартири ніколи не було ніяких скандалів. Стосовно позивача [PERSON] свідок зазначила, що позивач працює водієм та алкогольні напої не вживає. В судовому засіданні 24.12.2019 року за клопотанням сторони відповідачів було допитано свідка [PERSON] , яка суду пояснила, що з відповідачем [PERSON] свідок разом вчилась у школі, позивача [PERSON] знає з його дитинства. Свідок [PERSON] зазначила, що у позивача [PERSON] була квартира, яку він пропив, після чого мати його пожаліла та прописала в спірну квартиру. Свідок [PERSON] суду пояснила, що за матір`ю сторін [PERSON] , яка померла дев`ять років тому доглядала саме [PERSON] та п`ятнадцять років допомагала братам [PERSON] . Зі слів [PERSON] свідок [PERSON] знає, що [PERSON] носила їсти брату [PERSON] , не могла потрапити до квартири. З пояснень свідка [PERSON] судом встановлено, що відповідач [PERSON] та третя [PERSON] разом з дочкою [PERSON] проживали в квартирі на [ADDRESS] , що була придбана для [PERSON] її батьками. Третя особа [PERSON] , яка була присутня в судовому засіданні при допиті свідка [PERSON] підтвердила факт придбання вказаної квартири її батьками, де вона проживала разом зі своєю родиною. При цьому суд критично ставиться до пояснень третьої особи [PERSON] , які не були щирі, оскільки факт проживання в квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка була придбана на ім`я її матері, третя особа [PERSON] підтвердила лише після допиту свідка [PERSON] . Відповідач [PERSON] після пояснень свідка [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що дійсно до одруження з Лілією проживав зі своїми батьками в квартирі по пр. Небесної Сотні. Однак з урахуванням стану здоров`я батька, вони з дружиною, а в подальшому і з донькою, проживали в [PERSON] в квартирі, що належить батькам дружини. Проте на теперішній час у них не склались стосунки з батьками дружини, в зв`язку з чим було вирішено винаймати житло по [ADDRESS] . При цьому договору оренди квартири по [ADDRESS] суду не надано. Також в своїх поясненнях відповідач [PERSON] пояснив, що після народження доньки вони ходили в гості до позивача [PERSON] , та підтвердив, що його речей в спірній квартирі немає. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Статтею 71 ЖК України врегульовані питання\~збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період - протягом усього періоду проходження військової служби, а якщо під час її проходження вони отримали поранення, інше ушкодження здоров`я та перебувають на лікуванні в медичних закладах або потрапили в полон чи визнані безвісно відсутніми - на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у районних (міських) військових комісаріатах після звільнення з військової служби після закінчення ними лікування в медичних закладах, незалежно від строку лікування, повернення з полону, скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи ухвалення судом рішення про оголошення особи померлою; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім`ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях; 4) виїзду у зв`язку з виконанням обов`язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов`язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей з інвалідністю, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї. Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім`ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання. У випадках, передбачених пунктами 1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Положеннями ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено,\~що зняття\~з реєстрації\~місця проживання\~особи здійснюється,\~зокрема,\~на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході\~судового розгляду\~справи встановлено,\~що позивач\~є наймачем квартири за [ADDRESS] , в якій на теперішній час крім позивача зареєстровані також [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 16.05.1980 року; [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 29.07.1988 року; [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 31.07.2006 року; [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 18.07.2018 року; [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 25.07.2014 року; [PERSON] , [INFO] . Судом достеменно встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] тривалий час не проживають за спірною адресою, що також не оспорюється самими відповідачами. Доводи сторони відповідачів щодо поважності причин не проживання у вказаній квартирі суд відхиляє, оскільки зазначені стороною відповідачів обставини щодо невеликої площі квартири та догляду за чоловіком не передбачені ст. 72 ЖК України як такі, що дають право на збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців. При цьому суд зазначає, що в ході розгляду справи встановлено, що відповідачі добровільно переїхали на постійне місце проживання за іншою адресою: [ADDRESS] , та намагання відповідачів вселитись до спірної квартири, так само як і перешкоджання з боку позивача їм у вселенні, належними та допустимими доказами в сенсі ст. ст. 77, 78 ЦПК України не підтвердження. Довідки щодо звернення відповідача [PERSON] до поліції щодо її не допуску позивачем [PERSON] до спірної квартири суд до уваги не приймає, оскільки відомості, що вказані в довідці, доводять лише факт звернення [PERSON] до поліції, проте обставини, про які вона зазначала у зверненні, співробітниками поліції не встановлені та відповідачу рекомендовано вирішувати вказане питання мирним шляхом. Окрім того, суд враховує, що звернення [PERSON] до поліції з приводу вселення в спірну квартиру мало місце через два місяці після звернення позивача [PERSON] до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом, що свідчить про те, що до часу звернення до суду [PERSON] питання вселення до спірної квартири відповідачів не цікавило. Доводи, що позивач [PERSON] чинив перешкоди відповідачам, які мали намір вселитися, судом відхиляються, так як спростовуються поясненнями свідка зі сторони відповідачів [PERSON] та свідків позивача [PERSON] та [PERSON] , а також дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, довідкою №2001 від 08.04.2019 року, посвідчену ОСББ «Корольова 14» та ОСББ «Жукова 11» /а.с.8/ та листом КНП «Дитяча міська поліклініка №6» ОМР вих. №01-03/640 від 19.09.2019 року /а.с.102/. У відзивах на позовну заяву представник відповідачів [PERSON] зазначав, що до правовідносин сторін у цій справі має бути застосовано ст. 405 ЦК України, однак дані обґрунтування позиції відповідачів є неспроможними, оскільки спірне житло не перебуває у власності сторін, в зв`язку з чим застосуванню підлягають положення ст. ст. 71, 72 ЖК України. В ході судового розгляду справи на твердження представника [PERSON] щодо застосування до спірних правовідносин ст. 405 ЦК України представник позивача [PERSON] заперечувала та звертала увагу суду, що спірне житло не перебуває у власності позивача, однак стороною відповідачів ці зауваження не були враховані. Оскільки в ході судових дебатів представник [PERSON] , обґрунтовуючи заперечення проти первісного позову та вимоги за зустрічними позовами знову посилався на ст. 405 ЦК України. Щодо доводів сторони відповідачів стосовно того, що задоволення позовних вимог призведе до унеможливлення зв`язку батька [PERSON] і дитини [PERSON] , яку позивач не просить зняти з реєстрації, суд зазначає наступне. Малолітня дитина [PERSON] має батьків: мати - [PERSON] , яка є третьою особою у справі, та батька - відповідача [PERSON] , які підтвердили в ході судового розгляду справи, що з дня народження дитини в 2016 році вони в спірному житлі не проживали, фактично мешкали в будинку житлового комплексу " [PERSON] ", що також підтверджується медичною довідкою КНП «Дитяча міська поліклініка №6» ОМР та поясненнями свідків. Таким чином, вказані доводи відповідачів, викладені у відзивах на позов [PERSON] , в ході судового розгляду справи були спростовані поясненнями відповідача та третьої особи, показами свідків та підтверджені дослідженими матеріалами справи, в зв`язку з чим суд вважає їх неспроможними. На підставі викладеного, оскільки факт реєстрації відповідачів за спірною адресою призводить до порушення прав позивача [PERSON] , який несе додаткові витрати, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні квитанціями, суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача [PERSON] порушені, що призвело до правомірного звернення позивача до суду за захистом.\~ Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені, а в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] та [PERSON] належить відмовити.

Outcome: approved