Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Заявник звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON], місце смерті м. Феодосія АР Крим, яка настала 11.07.2017 року. Заяву мотивовано тим, що 11.07.2017 року в м. Феодосії АР Крим померла мати заявниці [PERSON] - [PERSON]. Отримати свідоцтво про смерть матері у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області заявниця не може, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який буде прийнято відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Місцем смерті є м. Феодосія АР Крим, яка настала 11.07.2017 року. Встановити факт смерті матері [PERSON] заявниці необхідно для здійснення вибуття померлої за адресою постійного проживання, отримання пенсії , тощо . В судове засідання заявник [PERSON] не з»явилась, надала заяву, в якій просить справу розглядати в її відсутність, з»явитись в судове засідання не може , заявлені вимоги підтримує і просить їх задовольнити . Заінтересована особа - представник Голованівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в судове засідання не з»явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутність, заперечень проти вимог, заявлених [PERSON], не має. Враховуючи, що сторони до суду не з»явились, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши заяви заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11липня 2017 року, на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Феодосія, АР Крим, від атеросклеротичного кардіосклерозу померла мати заявниці [PERSON] [PERSON], [INFO], уродженка с.Капітанка Голованівського району Кіровоградської області. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"передбачено , що свідоцтво про смерть 1-АЯ № 601400, видане Феодосійським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим та медичне свідоцтво про смерть від 11.07.2017 року є недійсним і не створює правових наслідків. \~\~\~\~ Заявник [PERSON]. звернулась до Голованівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції щодо реєстрації смерті матері [PERSON], їй було відмовлено у зв'язку з тим, що вона пред»явила документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, в державній реєстрації смерті відмовлено. Так, згідно з п. 1ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-У11 будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсною і не створює правових наслідків. Таким чином судом встановлено, що медичне свідоцтво про смерть серії 3512 №003841 від 11.07.2017 р. та свідоцтво про смерть, серії 1-АЯ № 601400, видані нелегітимним органом АР Крим, а саме органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом України, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою (п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5). Згідно ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я або судово-медичною установою документ встановленої форми, що підтверджує факт смерті. За відсутності такого документа, що підтверджує факт смерті, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до роз'яснень, даних в п.13Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. \~\~\~\~ Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не заміняє собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Положеннями ч.2 ст. 49 ЦК України встановлено , що актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. \~У відповідності до пункту 7 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року підставою для реєстрації факту смерті може бути рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для здійснення вибуття померлої за адресою постійного проживання, отримання пенсії , тощо . Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. \~ \~\~\~Таким чином, суд вважає доведеним, що [PERSON], [INFO], уродженка с.Капітанка Голованівського району Кіровоградської області, померла 11липня 2017 року на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Феодосія, АР Крим, причина смерті атеросклеротичний кардіосклероз, тобто докази не викликають сумніву, вони є достовірними та вичерпними . Суд вважає, що звернення заявника [PERSON] до суду викликане необхідністю встановлення факту, що має юридичне значення, законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтва про смерть її матері [PERSON], виданого державним органом України. Згідно ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині щодо встановлення факту смерті .

Outcome: approved