Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому архівних довідок № Т-886 від 01.08.2016 року та № Т-887 від 01.08.2016 року. Вказаний факт заявник просить встановити з метою реалізації ним права на пенсію. При зверненні до УПФУ заявнику повідомили, що при проведенні перевірки змісту та належного оформлення документів було встановлено, що дані паспорта не ідентифікуються з даними архівних довідок у частині правильності вказаних імені та по-батькові, а тому заінтересована особа відмовила йому в призначенні пенсії за віком, у зв»язку з чим він звернувся до суду. Заявник в судове засідання не з'явився. Подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просив заяву задовольнити з викладених в ній підстав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилась. Подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Не заперечувала проти задоволення вимог. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що заявник згідно даних паспорта - [PERSON], який народився [INFO] (а.с.4). 12.07.1977 року заявнику була оформлена трудова книжка на його ім'я серії [NUMBER] (а.с. 6-8). Записи в трудовій книжці про періоди його роботи співпадають із відомостями, вказаними в довідках, що видані заявнику архівним відділом Кіровоградської міської ради від 01.08.2016 року за № Т-886, № Т-887. Відповідно до листа Управління Пенсійного фонду України в Новоукраїнському районі Кіровоградської області № 65 від 05.09.2016 року, заявник має право на призначення пенсії за віком, однак, архівні довідки від 01.08.2016 року за № Т-886, № Т-887, видані архівним відділом Кіровоградської міської ради та надані для підтвердження періоду роботи не ідентифікується з паспортними даними заявника в частині правильності та повноти вказаних ім»я та по-батькові, що унеможливлює призначення йому пенсії за віком без відповідного підтвердження в судовому порядку (а.с. 11). Згідно із ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 256 ЦПК України визначено, які категорії справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають розгляду в порядку окремого провадження. Відповідно до ст. 234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Так, виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте, не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо), а тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до вимог Закону України «Про Пенсійне забезпечення», а також Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 N22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», дані про особу для довідок для призначення пенсії заносяться в довідки із особових справ осіб, що працювали на підприємстві, та наказів по підприємству. Обгрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначав, що в позасудовому порядку він не має можливості встановити зазначений факт. Згідно із ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами ч. 3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Про належність саме заявнику довідок від 01.08.2016 року за № Т-886, № Т-887, виданих архівним відділом Кіровоградської міської ради свідчить і той факт, що в трудовій книжці, оформленій на ім'я заявника та у довідці співпадають дати та записи про періоди роботи заявника в ВАТ "Кіровоградбуд". На підтвердження своїх доводів заявником надані до суду його паспорт, довідка про присвоєння ідентифікаційного коду, копія трудової книжки, які підтверджують належність заявнику документів, належність яких він просить встановити. За наведених обставин, суд вважає доведеним, що архівні довідки від 01.08.2016 року за № Т-886, № Т-887, видані архівним відділом Кіровоградської міської ради в дійсності належить заявнику по справі - [PERSON]. Враховуючи те, що даний факт підтверджений письмовими доказами та іншим шляхом встановити факт належності заявнику архівних довідок неможливо, оскільки вказані документи видавались на підставі наказів, та враховуючи, що спір по підтвердженню трудового стажу відсутній, а встановлення належності вказаних заявнику документів необхідно останньому для призначення пенсії за віком, суд приходить до висновку, що заява є законною, обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved