Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 24 лютого 2014 року звернулась до Кодимського районного суду з позовом до Івашківської сільської ради Кодимського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності серії ВТР №244240 від 28.02.2014 року, позов підтримав та пояснив, що [INFO] року помер батько позивачки [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно. Позивачка є спадкоємцем спадкового майна за законом, але через юридичну неграмотність, відсутність правовстановлюючих документів та поганий стан здоров"я своєчасно не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. В зв'язку з цим просив позов задовольнити. Представник Івашківської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про визнання позовних вимог [PERSON], в якій просить розглянути справу без його участі. Вислухавши представника позивача, дослідивши докази, що є у справі, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів сторін та третіх осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити у повному обсязі з таких підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. [PERSON] помер [INFO] року (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] повторно видане 09 серпня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області). Після його смерті залишилось спадкове майно. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, який набув чинності з 01 січня 2004 року, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно разом із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Така заява має бути подана протягом шестимісячного строку, встановленого ст.1270 ЦК. Судом встановлено, що позивачем [PERSON] не вчинено жодних дій, які б відповідно до ст.ст.1268-1269 ЦК України, свідчили про прийняття нею спадщини після смерті батька [PERSON] Шестимісячний строк для прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України, закінчився. З моменту закінчення цього строку право позивача вважається порушеним, оскільки вона внаслідок пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріуса фактично позбавлена права прийняти спадщину у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.ст.1269 та 1270 ЦК України спадкоємець, який на момент смерті спадкодавця не проживав разом з ним, має право прийняти спадщину протягом шести місяців з дня її відкриття, тобто з моменту смерті спадкодавця, шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема ч.1 вказаної статті передбачає, що спадкоємець, який протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що її не прийняв. Проте, частина 3 зазначеної статті передбачає можливість встановлення судом додаткового строку, достатнього для подання такою особою заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] через загальну юридичну неграмотність, відсутність всіх необхідних правовстановлюючих документів, поганий стан здоров"я (інвалід І групи, не здатна самостійно пересуватись та потребує постійного стороннього догляду) не змогла своєчасно звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], пропустивши встановлений для цього строк. Вказані обставини суд визнає поважними і вважає необхідним визначити позивачці додатковий строк у заявлений нею термін, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON]. При цьому, відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позивачем не пропущено строк позовної давності, оскільки заява про застосування цього строку від відповідача не надходила. На підставі викладеного,

Outcome: approved