Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги. У позові зазначає, що 01.02.2012р. між Концерном «Міські теплові мережі», в особі Філії Концерну «МТМ» Вознесенівського району з однієї сторони та [PERSON] в особі [PERSON] що діє на підставі довіреності №99 від 02.02.2012 року укладено Договір № 202725 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді. Згідно п. 1.1 Договору Позивач взяв зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді Споживачу, а Споживач взяв обов`язок прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами, в терміни та порядку встановленими умовами цього Договору і додатками до договору, що є його невід`ємними частинами. Згідно Додатку №1 до Договору: «Теплопостачальна організація відпускає теплову енергію нежитловому приміщенню № 122 яке розташоване за адресою: [ADDRESS] та належало Відповідачу на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу об`єкту нерухомості від 23.12.2011 року. За період з серпня 2018 року по липень 2019 року Концерн «МТМ» відпустив вказаному вище нежитловому приміщенню теплову енергію на загальну суму 1893,83 грн, , що підтверджується актами приймання-передачі та розрахункам надісланими на адресу Відповідача, не зважаючи на відсутність такого обов`язку Концерн «МТМ» за Договором. Отже загальна сума заборгованості Споживача перед Концерном «Міські теплові мереж складає 1893,83 грн. Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, якій прострочив виконану грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванні встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від прострочені суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума інфляційна втрат за спірний період складає 20,74 грн., (двадцять грн. 74 коп.), а 3% річних в простроченої суми складають 24,86 грн., (двадцять чотири грн. 86 коп.). Згідно п. 7.2.8. Договору, в разі несплати або несвоєчасної сплати Споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.3. цього Договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати Споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми простроченої платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення в день фактичної оплати. Розмір пені складає 278,94 грн. Таким чином, з урахуванням суми основного боргу, інфляційних втрат, 3% річних і нарахованої пені, загальна суми заборгованості Відповідача перед Концерном «Міські теплові мережі» складає 2218,37 грн., які позивач просив стягнути з відповідача, а також стягнути витрати по сплаті судового збору 1921 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справа за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому ЦПК України порядку. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі на наявних у справі доказів у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні по справі докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі статуту. Відповідно до статуту підприємства основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше. Правовідносини між Теплопостачальною організацією та Споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 року за № 2633-ІV, «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 03.10.2007 року за № 1198 та іншими нормативно-правовими актами України. В розумінні Закону України «Про теплопостачання» та Правил користування тепловою енергією, Споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, що використовує теплову енергію на підставі договору. 01.02.2012р. між Концерном «Міські теплові мережі», в особі Філії Концерну «МТМ» Вознесенівського району з однієї сторони та [PERSON] в особі [PERSON] що діє на підставі довіреності №99 від 02.02.2012 року укладено Договір № 202725 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді. Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 1.1 Договору Позивач взяв зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді Споживачу, а Споживач взяв обов`язок прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами, в терміни та порядку встановленими умовами цього Договору і додатками до договору, що є йог невід`ємними частинами. Згідно Додатку №1 до Договору: «Теплопостачальна організація відпускає теплову енергію нежитловому приміщенню № 122 яке розташоване за адресою: [ADDRESS] та належало Відповідачу на праві приватної власності згідно договор купівлі-продажу об`єкту нерухомості від 23.12.2011 року. За період: з серпня 2018 року по липень 2019 року Концерн «МТМ» відпустив вказаному вище нежитловому приміщенню теплову енергію на загальну суму 1893,83 грн, (тисяча вісімсот дев`яносто три грн., 83 коп.), що підтверджується актами приймання-передачі та розрахункам надісланими на адресу Відповідача, не зважаючи на відсутність такого обов`язку Концерн «МТМ» за Договором. Отже загальна сума заборгованості Споживача перед Концерном «Міські теплові мереж складає 1893,83 грн. Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, якій прострочив виконану грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванні встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від прострочені суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума інфляційна втрат за спірний період складає 20,74 грн., (двадцять грн. 74 коп.), а 3% річних в простроченої суми складають 24,86 грн., (двадцять чотири грн. 86 коп.). Згідно п. 7.2.8. Договору, в разі несплати або несвоєчасної сплати Споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.3. цього Договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати Споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми простроченої платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення в день фактичної оплати. Розмір пені складає 278,94 грн. (двісті сімдесят вісім грн. 94 коп.). Таким чином, з урахуванням суми основного боргу, інфляційних втрат, 3% річних і нарахованої пені, загальна суми заборгованості Відповідача перед Концерном «Міські теплові мережі» складає 2218,37 грн. Згідно з п.6.2. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Відповідно до п.6.3. підставою для розрахунків Споживача з теплопостачань організацією є рахунок та акт приймання-передачі. Споживач зобов`язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту тег енергію (п. 6.4. Договору). Згідно п. 6.7. Договору Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: [ADDRESS] документи за розрахунковий період: рахунок фактуру, акт приймання-передачі теплової е податкову накладну (платникам ПДВ). Споживач, згідно п.6.7.1 Договору, отриманий акт приймання-передачі теплової повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі п`яти днів з дати отримання. Відповідач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах передачі теплової енергії на адресу Концерну «МТМ» не надав, належним чином оформлений приймання-передачі теплової енергії не повернув. Тобто, фактично погодився з спожитої теплової енергії та з сумами, нарахованими Позивачем до оплати у відповідні періоди. Згідно Закону України про теплопостачання, серед основних обов`язків додержання вимог договору та нормативно-правових актів (ст. 24). При цьому суд враховує, що на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна(ч.2 ст.317 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за вище вказаною адресою та користується послугами позивача, а тому при фактичному отриманні послуг він повинен проводити оплату за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачу надавався строк на надання до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, але відзив до суду не надходив. Відповідач не спростував наданий Концерном «МТМ» розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обов`язок передбачений ст.ст. 12,13 ЦПК України. Отже, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд визнає його правильним, а також враховує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, а також не надано альтернативного розрахунку. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що сума боргу у розмірі 2218,37 грн. підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі, оскільки при вирішенні спору по суті суд враховує вимоги ст.ст.12,81ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків ,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судове засідання з`явився, не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, не надав відзиву на позов та не надала суду жодних доказів, якщо у неї такі малися, що спростовують доводи позивача і надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, а тому суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до переконання про можливість задоволення позову у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у загальній сумі 1921,00 грн..

Outcome: approved