Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся у суд з позовом до відповідача, Харківського державного автотранспортного коледжу, 3-я особа: Головне управління Державної казначейської служби у Харківській області про відшкодування майнової шкоди, спричиненої пошкодженням майна в сумі 19311,77 грн., а також судових витрат, які складаються із витратами на проведенням оцінки в сумі 1000 грн. та судового збору в сумі 640 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що позивачу на праві власності належить автомобіль SUBARU FORESTER, д.н. [NUMBER] який вона 21.02.2017р. припарковала біля будівлі [ADDRESS], балансоутримувачем якої є відповідач. Внаслідок падіння криги з будівлі відповідача на її автомобіль, останній було пошкоджено, що підтверджується матеріалами складеними поліцією та відеозаписом. Згідно звіту про незалежну оцінку, який проведений за її замовленням, розмір матеріального збитку завданого внаслідок пошкодження автомобіля SUBARU FORESTER, д.н. [NUMBER] складає 19311,77 грн., які вона просить стягнути з відповідача, як винної особи. Відповідач - Харківський державний автотранспортний коледж, у поданому відзиві та представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначаючи, що його вина у пошкодженні автомобіля позивача не доведена. Крім того, позивач здійснила паркування у недозволеному місці, що виключає в даному випадку відповідальність відповідача. Разом з тим, у судовому засіданні визнав ті обставини, що будівля [ADDRESS] перебуває на балансі відповідача та 21.02.2017р. здійснювалась чистка даху вказаної будівлі від снігу та криги. Суд заслухавши пояснення представників сторін, свідків - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] є власником автомобіля SUBARU FORESTER, д.н. [NUMBER] що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. В подальшому [PERSON] уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON]. 21 лютого 2017р. позивач припарковала свій автомобіль на узбіччі біля будинку [ADDRESS], в подальшому з даху зазначеного будинку на автомобіль позивачки була скинута крига, внаслідок чого був пошкоджений її автомобіль. Позивачка звернулась до поліції . За результатами розгляду зазначеного звернення позивача ДОП Київського ВП ГУ НП у Харківській області, старшим лейтенантом поліції, [PERSON] було складено висновок від 09.03.2017р. згідно із яким було встановлено, що належний позивачу автомобіль SUBARU FORESTER, д.н. [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень саме внаслідок падіння криги з даху будинку [ADDRESS], який перебуває на балансі Харківського державного автотранспортного коледжу (далі - Відповідач). Факт перебування будинку [ADDRESS] на баланс відповідача підтверджується листом Міністерства освіти і науки України від 06.04.2017р №1/11-3351 та листом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 30.03.2017р. №42-1794. Також у судовому засіданні відповідач з урахуванням показань свідків, підтвердив, що будинок [ADDRESS] перебуває на балансі коледжу та 21.02.2017р, відбувалася чистка даху будинку від криги та снігу. З наданого суду відеозапису, підтверджується, що на автомобіль SUBARU FORESTER з даху будинку [ADDRESS] скидають кригу, який узгоджується із показаннями свідка [PERSON] Вказаний відеозапис спростовує свідчення допитаних під час судового розгляду свідків - [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зазначили про огородження будівлі стрічкою та фішками, оскільки на запису чітко видно відсутність будь-яких огороджень, а також спростовує позицію відповідача та показання свідків- [PERSON]., [PERSON], про відсутність пошкоджень автомобіля внаслідок чистки даху будівлі. З метою встановлення розміру майнової шкоди позивач звернулася до ТОВ «Регіон- Експерт» за проведенням незалежної оцінки вартості матеріального збитку, завданого їй як власнику автомобіля SUBARU FORESTER, д.н. [NUMBER]. Листом від 24.02.2017р. (який отримано відповідачем 27.02.2017р.) позивач повідомила відповідача, що об 09 годині 00 хвилин, 02.03.2017р. за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 28 відбудеться огляд автомобіля SUBARU FORESTER, д.н. [NUMBER] спеціалістами ТОЕ «Регіон-Експерт». На зазначене запрошення відповідач, не з'явився, у зв'язку із чим 02.03.2017р. автомобіль був оглянутий спеціалістами ТОВ «Регіон- Експерт» лише за участю позивача. 21.03.2017р. ТОВ «Регіон-Експерт» склало звіт про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу SUBARU FORESTER, 2007 року випуску, д.н. [NUMBER] VIN № [NUMBER], який складає 19311,77 (дев'ятнадцять тисяч триста одинадцять) грн. 77 коп. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, яка передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто наявність складу делікту та протиправних дій, вини завдавача шкоди. Згідно до ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об'єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації. Відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов'язаний забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичними особами на управління майном, забезпечувати умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Відповідно до п.п. 5.6.8. «Правил благоустрою території міста Харкова» затверджених рішенням 11 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 16.11.2011р. № 504/11 - зимове прибирання суб'єктами у сфері благоустрою відповідних територій повинне забезпечувати нормальний рух пішоходів та транспорту. За п.п. 5.6.8.8. Правил балансоутримувачі, відповідні підприємства, установи, організації або особи, які утримують відповідні території за договором, зобов'язані огороджувати небезпечні для пішоходів, у разі падіння бурульок та снігу з дахів, місця, забезпечувати видалення бурульок з дахів, карнизів т інших елементів будинків. Також з роз'яснень викладених у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вбачається, що з огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Матеріалами справи підтверджено факт спричинення збитків позивачу, внаслідок винних дій відповідача, який своїми силами здійснював очищення даху будівлі від криги та снігу, однак не переконався, що це є безпечним, не вжив заходів для належного огородження території. Розмір майнової шкоди визначено відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, а відповідачем дані обставини не спростовано, суд вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню, оскільки внаслідок винної поведінки відповідача, спричинена майнова шкода позивачу, розмір якої підтверджено належними і допустимими доказами. Посилання відповідача на винні дії самої позивачки, оскільки вона припарковала свій автомобіль в не дозволеному місці, судом не приймається, виходячи з наступного. Так відповідач посилається на ті обставини, що позивачка припарковала своє авто біля пішохідного переходу, що заборонено, та біля виїзду з господарчого двору коледжу, а також в місці паркування стоїть знак, який забороняє паркування, в підтвердження чого надав суду схему, зроблено самостійно зі слів свідків. Разом з тим, судом встановлена не достовірність показань свідків, які є працівниками коледжу. Крім того, повноваження на розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів наділені органи Національної поліції - ст. 222 КУпАП. У відповідності до ст. 3 ЗУ «Про Національну поліцію» та Положення про Департамент патрульної поліції - у складі поліції функціонують патрульна поліція, яка і наділена повноваженнями на розгляд справ у сфері порушень ПДР України. Так, згідно відповіді УПП в Харківській області, працівниками патрульної поліції, які виїжджали за викликом 21.02.2017, протокол чи постанова про порушення [PERSON] у сфері забезпечення дорожнього руху не складались. Порушення на які посилається відповідач на теперішній час достеменно встановити не можливо, оскільки на місці схема паркування автомобіля не складалась, тоді як ПДР України, встановлюють заборону паркування за 10 метрів від пішохідного переходу та виїзду з прилеглих територій. Посилання відповідача на паркування автомобіля біля знаку 3.34. «Зупинка заборонена», взагалі є безпідставним, оскільки з відеозапису вбачається, що автомобіль припаркований не в зоні дії знаку 3.34. Виходячи з наведеного, належних та допустимих доказів паркування позивачем свого автомобілю в заборонено місці та порушення ПДР України, суду не надано. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Таким чином, відшкодування судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи не є позовними вимогами, а суд здійснює їх розподіл у відповідності до ст. 141 ЦПК України . За ч.6, ч.7 ст. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Надані судом документи, зокрема звіт про незалежну оцінку, свідчить, що позивачем залучений самостійно експерт - ТОВ «Регіон-Експерт», в особі суб'єкта оціночної діяльності [PERSON] Також до звіту наданий акт виконаних робіт, підписаний директором ТОВ «Регіон-Експерт» та [PERSON], відповідно до якого, виконавцем виконані замовлені роботи з визначення матеріального збитку, а замовником прийнято виконання та сплачено винагороду в сумі 1000 грн. Однак, вказаний акт не є підтвердженням фактично понесених позивачем витрат, оскільки не відповідає ознакам первинного документа відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Належних та допустимих доказів понесення позивачем витрат на залучення експерта, які оформлені у встановленому законом порядку (квитанція, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки), суду не надано, внаслідок підстави для стягнення витрат на залучення експерта в сумі 1000 грн. - відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved