Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник заявниці [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт перебування заявниці на утриманні її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] у м. Довжанськ. Заява обґрунтована тим, що заявниця зі своїм чоловіком [PERSON] проживала 29 років спільно за адресою [ADDRESS] , до 10.01.2020 року. Пенсія чоловіка була у рази більшою за її пенсію, тому заявниця перебувала на утриманні чоловіка, а з його смертю втратила основне джерело до існування. Пенсію чоловіка вона витрачала на оплату комунальних послуг, придбання одягу, продуктів харчування, ліків та інші потреби. Його допомога була для заявниці постійним та основним джерелом для існування. Заявниця та її чоловік були зареєстрованими як ВПО, фактично мешкали разом і були зареєстрованими за однією адресою: [ADDRESS] . Міловський відділ Біловодського об`єднаного управління ПФ України Луганської області відмовив заявниці у переході на пенсію чоловіка у зв`язку з втратою годувальника у зв`язку з тим, що не був наданий документ встановленої форми про перебування на утриманні померлого, та запропоновано звернутися до суду. Встановлення даного факту необхідне заявниці для можливості отримання у подальшому пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Аргументи учасників справи Заявниця [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Від представника заявниці [PERSON] надійшла заява у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримують та просить їх задовольнити. Представник від заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, однак просили суд розглянути справу за відсутності представника управління. У відзиві на заяву, просили відмовити у задоволенні заявлених вимог посилаючи на те, що місце перебування заявниці та її померлого чоловіка зареєстровано за різними адресами. А саме, на момент смерті [PERSON] , заявниця була зареєстрована, як ВПО за адресою: [ADDRESS] , у той час коли померлий був зареєстрований, як ВПО за адресою: [ADDRESS] . Довідка ж про реєстрацію заявниці за адресою [ADDRESS] видана лише 23.09.2020 р., тобто вже після смерті її чоловіка. Також вказують, що докази на підтвердження надання заявниці допомоги померлим відсутні. Позиція суду Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Короткий зміст фактичних обставин справи Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , заявниця з 21.09.1991 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] . (а.с. 18). Відповідно до копій паспорту заявниці [PERSON] та [PERSON] ,вони з 1999 року були зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] . (а.с. 8, 19) Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 72 років у м. Довжанськ м. Вознесенівка. (а.с. 23) Відповідно до довідки УСЗН від 06.03.2018 року № 926-5034 виданої 23.09.2020 року [PERSON] , та довідки УСЗН від 06.03.2018 року № 5033, виданої 06.08.2018 року [PERSON] , вказані особи є внутрішньо переміщеними особами, та їхнє фактичне місце проживання/перебування зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . (а.с.10, 21) Згідно Акту про фактичне проживання з померлим на день його смерті № 31 від 21.12.2020 року, виданого на тимчасово окупованій території України, а саме у м. Вознесенівка Луганської області, з померлим [PERSON] , на день його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] , проживала його дружина [PERSON] . (а.с.24) Вищевказане підтверджується також довідкою від 21.12.2020 року № 39 виданою також на тимчасово окупованій території, згідно якої з померлим [PERSON] , на день його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] , проживала його дружина [PERSON] . (а.с.25) Листом від 17.12.2020 року Біловодське об`єднане управління пенсійного фонду України в Луганській області повідомило заявниці про необхідність встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника у судовому порядку, мотивуючи тим, що згідно довідок ВПО, які знаходяться у матеріалах пенсійних справ, місце проживання заявниці, згідно довідки від 24.12.2014 року, зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , а місце проживання померлого [PERSON] згідно довідки від 24.12.2014 року є також [ADDRESS] , а згідно довідки від 06.03.2018 року - [ADDRESS] . Довідка про реєстрацію заявниці за адресою [ADDRESS] видана лише 23.09.2020 р., тобто вже після смерті її чоловіка. (а.с.14-15) Згідно довідки про доходи від 03.03.2021 року № 105, розмір пенсії [PERSON] станом на січень 2019 р. склав 1787,82 грн., та після збільшення, станом на грудень 2019 р. склав 2000,00 грн.. Всього з січня 2019 р. по грудень 2019 р. розмір її пенсії склав 23126,92 грн.. (а.с.65) Відповідно довідки про доходи від 05.04.2021 року № 151, розмір пенсії [PERSON] станом на січень 2019 року склав 6398,61 грн., та після збільшення, станом на грудень 2019 року склав 7486,38 грн.. Всього з січня 2019 р. по січень2020 р. розмір її пенсії померлого [PERSON] склав 95147,40 грн.. (а.с.75) Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст.37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Згідно із ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Згідно п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, (далі по тексту - Порядок) за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Так, факт перебування заявниці на утриманні померлого, має значення для її переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Також, суд приймає до уваги висновки ЄСПЛ, де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Так, судом було встановлено, що заявниця та її чоловік з 1990 року були зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] . Окрім того, незважаючи на те, що довідка від 06.03.2018 року № 926-5034 була видана лише 23.09.2020 року, фактичне місце проживання заявниці та її померлого чоловіка, як внутрішньо переміщених осіб, також зареєстровано за однією адресою: а, саме з 24.12.2014 року за адресою: [ADDRESS] , а з 06.03.2018 року - за адресою: [ADDRESS] . Згідно позиції Верховного суду, яку викладено у постанові від 22.05.2019 року у справі № 520/6518/17, повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Отже, допомога, яка надавалась [PERSON] заявниці, які проживали разом за однією адресою, була постійним, адже надавався систематично, та протягом тривалого часу, і основним джерелом засобів до існування, незважаючи на отримання останньою іншого доходу, а саме пенсії за віком, адже судом встановлено, що розмір пенсії заявниці був у декілька разів меншим від розміру пенсії її померлого чоловіка. З урахуванням викладеного, заявлені вимоги заявниці [PERSON] є законними та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved