Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви про стягнення аліментів до суду та до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач не надає добровільно допомоги на їх утримання. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, згідно позовної заяви просила справу розглянути за її відсутності, вказувала про підтримання позовних вимог, а при відсутності відповідача вважала за можливе ухвалити заочне рішення в справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоч був повідомлений про дату, час та місце його проведення у встановленому порядку, що підтверджується відповідними повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. ___). Причини неявки в судове засідання відповідач не повідомив, а тому за наявності згоди позивача, суд ухвалює рішення у заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в сукупності, за внутрішнім переконанням приходить до наступного. В силу вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 3), він народився [INFO], його батьком вказаний відповідач [PERSON], а матір'ю позивач [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 4), вона народилася [INFO] (а.с. 4), її батьком вказаний відповідач [PERSON], а матір'ю позивач [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. П. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно довідки № 1735, виданої Томашгородською селищною радою Рокитнівського району Рівненської області 9 грудня 2013 року (а.с. 5) неповнолітні діти сторін по справі перебувають на утриманні матері [PERSON] (позивача по справі). При визначенні розміру аліментів, суд враховує майновий стан відповідача та неповнолітніх дітей, стан їх здоров'я (а.с. ); те, що відповідач отримує дохід від виконання робіт по найму. Приймаючи до уваги ту, обставину, що відповідач [PERSON] постійного місця роботи не має, виїжджає на сезонні роботи та отримує дохід від виконання робіт по найму, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а стягнення аліментів із відповідача у твердій грошовій сумі. Розглянувши справу в межах позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, а стягнення аліментів із відповідача на користь позивача в розмірі по 200 гривень на кожну дитину. При цьому, суд вважає, що вказаний розмірі аліментів не буде завищеним в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку неповнолітніх, їх потреб та не буде таким, що створює відповідачеві додаткові труднощі матеріального характеру. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір суд стягує із відповідача [PERSON] з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року щодо встановленого мінімального розміру судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved