Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, вказавши в обґрунтування свого позову, що 07.12.2013 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO], і батьком дитини у свідоцтві про її народження зазначено відповідача. Однак, їх з відповідачем шлюбне життя не склалося через постійні сварки, а також у зв'язку з тим, що відносно відповідача були порушені дві кримінальні справи за ст.185 КК України, а саме відповідач здійснив кілька крадіжок майна її матері. Всі ці обставини призвели до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. За рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.08.2015 року їх шлюб з відповідачем був розірваний. Позивачка зазначає, що у зв'язку з проведенням бойових дій у м.Донецьк під час антитерористичної операції, вона вимушена була покинути житло у м.Донецьк та переїхати жити до м.Курахове, де наразі вона проживає разом із донькою, утримує та виховує її сама. Відповідач знаходиться та переховується від правосуддя за скоєні злочини на території непідконтрольній українській владі, але точне місце його знаходження, його засоби мобільного зв'язку їй не відомі. Відповідач, знаючи, що неповнолітня дитина потребує постійної батьківської уваги і допомоги, ухиляється від виконання своїх обов'язків, тим більше, що рівень її доходу не дозволяє належним чином утримувати дитину, бо вона отримує тільки допомогу при народженні дитини. Джерел доходу, окрім соціальних виплат, вона не має і грошових коштів, які вона отримує в якості державної допомоги при народженні дитини у розмірі 860,00 грн. їй не достатньо для виховання дитини. На підставі вищевикладеного, позивачка просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON], [INFO], а також стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, з урахуванням індексації, а також стягнути судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Курахівсьської міської ради Мар'їнського району Донецької області в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином Прокурор в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 07.12.2013 року, який розірвано на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.08.2015 року (а.с.7). Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Згідно заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.12.2014 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів заробітку щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.10.2014 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.47). З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] разом з донькою [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS], але в зв'язку з проведенням антитерористичної операції перемістилася з тимчасово окупованої території в [ADDRESS], де мешкає без реєстрації (а.с.8,9,10). Позивач [PERSON] не працює, перебуває у декретній відпустці, у зв'язку з чим знаходиться на обліку в Мар'їнському УПСЗН та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини у розмірі 860,00 грн. (а.с.14). Встановлено, що відносно відповідача [PERSON] порушені кримінальні справи за обвинуваченням його за ч.1, ч.2 ст.185 КК України (а.с.12,13). Рішенням виконавчого комітету Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області [PERSON] відмовлено у наданні висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Курахівської міської ради щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] (а.с.37). Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України батьки або один з них можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Але по результатах розгляду справи судом не отримано достатніх доказів, які б переконливо свідчили про дійсне ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої доньки. Надані позивачем документальні докази підтверджують окреме проживання батька та дитини. Але на їх підставі неможливо встановити характер стосунків, що склалися між батьком та дитиною, та зробити висновок про те, що відповідач дійсно взагалі не виконує своїх батьківських обов'язків. Суд додатково звертає увагу на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача батьківських прав, у зв'язку з чим, слід відмовити в задоволенні позову. Також суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн., щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, оскільки аліменти з нього вже стягнуті за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.12.2014 року, а вимога про збільшення їх розміру суду не заявлена. Частинами першою статті 79, частинами першою та третьою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Беручи до уваги ці норми Цивільного процесуального кодексу України, та те, що позивачем при поданні позовної заяви судовий збір не сплачено, суд стягує з [PERSON] в дохід держави судовій збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved