Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

Комунальне підприємство «Новоселицька міська тепломережа» звернулась з позовом в якому зазначає, що забезпечують квартиру [ADDRESS] власником якої є відповідач [PERSON] , житлово комунальними послугами згідно договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 15.02.2019 року №19 (договір укладений на підставі рішення виконавчого комітету Новоселицької міської ради від 12.02.2019 року №33 (копія додається), Додатковою угодою від 01.02.2020 року №1 до договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 15.02.2019 року №19, Договором про надання послуг з централізованого постачання холодної води від 01.02.2012 року №345, Договором про надання послуг з санітарної очистки вигрібних ям від 01.02.2012 року №345, Договором про надання послуг з вивезення та утилізації твердих побутових відходів від 01.07.2018 року №345. Відповідачем порушено умови договорів про надання житлово-комунальних послуг в частині своєчасної оплати за отримані житлово-комунальні послуги. Сума боргу [PERSON] за використані житлово- комунальні послуги за період з 01 квітня 2019 р. по 31 серпня 2020 р. складає 10 228 грн. 57 коп. (десять тисяч двісті двадцять вісім гривень п`ятдесят сім копійок). За період з 01.04.2019 р. по 31.01.2020 р. відповідачем [PERSON] не внесено жодної суми в оплату за надані житлово-комунальні послуги (відображено в розрахунку оплати, який додають до даної заяви). Розрахунки оплати за надані житлово-комунальні послуги складені відповідно до нормативів споживання послуг та прийнятих рішень виконавчим комітетом та сесій Новоселицької міської ради Чернівецької області додають до позовної заяви. Незважаючи на неодноразово пред`явлені претензії підприємства до відповідача щодо необхідності погашення заборгованості, не оплачує її, не обґрунтовує причину несплати, тим самим порушує умови договорів та ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» щодо своєчасного проведення оплати за отримані житлово-комунальні послуги. Представником позивача було відправлено відповідачу претензії: від 14.08.2019 року №68, від 04.01.2020 року №2 та від 26.08.2020 року №213. Було подано до Новоселицького районного суду заяву від 11 вересня 2020 р. №105 про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 10 228,57 грн. за надані житлово-комунальні послуги та судового збору в сумі 210,20 грн. Новоселицьким районним судом виданий судовий наказ від 14 вересня 2020 року про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з [PERSON] в сумі 10 228,57 грн. та судового збору в сумі 210,20 грн. 28 вересня 2020 р. [PERSON] звернувся до Новоселицького районного суду з заявою про скасування судового наказу. Новоселицьким районним судом прийнято ухвалу від 29 вересня 2020 року про скасування судового наказу від 14 вересня 2020 року про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з [PERSON] в сумі 10 228,57 грн. та судового збору в сумі 210,20 грн., який був скасований за заявою відповідача. Позивач враховуюче викладене просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справ. Ухвалою судді від 29 жовтня 2020 року відкрито провадження та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 24 листопада 2020 року вирішено подальший розгляд провести з викликом сторін. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні не з`явився, подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Додав до заяви оригінал абонентських книжок оплати комунальних послуг за спірний період. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, суд доходить до наступного. Наданими сторонами доказами судом встановлено, що 01 лютого 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №315 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, Договір №345 від 01 лютого 2012 року про надання послуг з санітарної очистки вигрібних ям,Договір №345 від 01 липня 2018 року про надання послуг з вивезення та утилізації побутових відходів. Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до положень ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 156 ЖК України визначає права і обов`язки членів сім`ї власника жилого будинку (квартири). Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Так, за згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. В обґрунтування своїх вимог позивачем надано розрахунок заборгованості за період квітень 2019 рік по серпень 2020 рік з якого вбачається, що станом на 01 вересня 2020 року загальна сума заборгованості складає 10228 грн. 57 коп.. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 19, п. 1 ч. 3 ст. 20, п. 3 ч. 2 ст. 21, пп. 4, 13 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками сфери житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є, зокрема, порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги та відповідальність сторін і штрафні санкції за невиконання умов договору. Споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, лише в разі його підготовки виконавцем на основі типового договору. Тобто законом визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ст.67ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін\\тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженим и в установленому порядку. Оскільки між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», тощо, відповідач має зобов`язання перед позивачем по оплаті комунальних платежів. Водночас, у відповідності до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Суд провівши системний аналіз наданих позивачем доказів, наданих відповідачем доказів у сукупності з зазначеними правовими норми дійшов висновку, що на 01 квітня 2019 року борг становить 3 грн. 84 коп., в квітні 2019 року нарахована 1239 грн.75 коп., в травні 2019 року нарахована 1249 грн. 25 коп., в червні 2019 року нарахована 1249 грн.25 коп., в липні 2019 року нарахована 1249 грн. 25 коп.,в серпня 2019 року нарахована 1249 грн. 25 коп., в вересні 2019 року нарахована 808 грн. 11 коп., в жовтні 2019 року нарахована 906 грн. 11 коп., в листопаді 2019 року нарахована 906 грн. 11 коп., в грудні 2019 року нарахована 906 грн. 11 коп., відповідачем жодної оплати відповідно до наданих квитанцій не провів, загальна сума боргу за 2019 рік становить 9766 грн. 73 коп.. В січня 2020 року нарахована 938 грн. 11 коп., в лютому 2020 року нарахована 938 грн. 23 коп. сплачено 1187 грн., в березні 2020 року нарахована 938 грн. 23 коп. сплачено 571 грн., в квітні 2020 року нарахована 938 грн. 23 коп. сплачено 715 грн., в травні 2020 року нарахована 938 грн. сплачено 600 грн., в червні 2020 року нарахована 938 грн. 23 коп. сплачено 2000 грн. пільга в сумі 17 грн.75 коп., в липні 2020 року нарахована 938 грн. 23 коп. сплачено 938 грн. 23 коп. пільга 17 грн. 42 коп., в серпні 2020 року нарахована 938 грн.23 коп. сплачено 939 грн. пільга 26 грн. 24 коп., в вересні 2020 року нарахована 938 грн. 23 коп. сплачено 938 грн. пільга 13 грн. 24 коп., всього нарахована 8411 грн. 95 коп., сплачено 7888 грн. 23 коп., сума пільг 74 грн. 89 коп.. Загальна сума боргу за період з квітня 2019 року по вересень 2020 рік з врахуванням оплачених послуг відповідачем складає: (9766 грн. 73 коп. +8411 грн. 95 коп.) - (7888 грн. 23 коп. + 74 грн. 89 коп.) = 10215 грн. 56 коп.. З огляду на вищевикладене можна зробити висновок, що вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими, та з відповідача на користь позивача борг за отримані житлові комунальні послуги в сумі 10215 грн. 56 коп.. Згідно з ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в частині , що пропорційна задоволеному позову. На підтвердження факту понесення таких витрат позивачем надано платіжні доручення №585 від 12 жовтня 2020 року про оплату 1891 грн. 80 коп. та платіжне доручення №537 від 11 вересня 2020 року в сумі 210 грн. 20 коп. . що в загальній сумі 2102 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved