Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 20.10.1995 року Чугуївським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 254. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 20.10.1995 року між ним та відповідачем укладено шлюб. Спільних дітей не мають. Під час спільного проживання, за останні десять років між сторонами постійно виникали сварки через різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого вони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Зазначає, що шлюбно-сімейні відносини припинені з 2009 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо один від одного, майнового спору не мають. Відповідач відзиву на позовну заяву зі своїми запереченнями суду не надав. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначає, що шлюбно-сімейні відносини припинені з 2009 року, строк для примирення не потрібний, майнового спору не мають. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про слухання справи без її участі, позов визнає, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] », зазначає, що шлюбно-сімейні відносини припинені з 2009 року, строк для примирення не потрібний, майнового спору не мають. Інших заяв, клопотань сторони суду не надали. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.09.2019 року дану цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Фрунзенського районного суду м. Харкова. 15.10.2019 р. суд відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив проводити в порядку загального позовного провадження. Призначив підготовче засідання у справі. Інші процесуальні дії суд не здійснював. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу, що передбачено ч. 4 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши доводи сторін, надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини. 20.10.1995 р. сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Чугуївським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 254. Вказане підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що сторони на час розгляду справи шлюбні відносини не підтримують з 2009 року, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, між сторонами повністю втрачено взаєморозуміння. З вказаних обставин вбачається, що між сторонами склалися шлюбно-сімейні правовідносини, зокрема щодо розірвання шлюбу, а тому суд застосовує до них наступні норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони дійшли до остаточного висновку про припинення сімейних відносин, на примирення не згодні, суд вважає необхідним шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З урахуванням положень ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення за відповідачем її прізвища " [PERSON] " згідно її заяви. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України. Ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач [PERSON] позов визнала. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при звернення з даною позовною заявою сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,20 грн., а також підлягає поверненню [PERSON] з Державного бюджету України 384,20 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved