Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 06.06.2009 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований у Дзержинському відділі РАЦС КМУЮ Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис №219. Від шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідач є їхнім батьком. Шлюбні стосунки сторони не підтримують з лютого 2015 року. Відповідач добровільно аліменти не сплачує, жодним іншим чином допомоги по утриманню дитини не надає. Тому просить суд стягнути з Відповідача аліменти на утримання дитини - [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, Позивач і Відповідач 06.06.2009 року зареєстрували в Дзержинському відділі РАЦСу Криворізького МУЮ Дніпропетровської області шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 219 (а.с. 4). Від шлюбу у сторін [INFO] року народився син [PERSON] - свідоцтво про народження № [NUMBER]. Батьком записано Відповідача у справі (а.с. 5). Відповідач працює, отримує заробітну плату, інших осіб, які знаходяться на утриманні не має. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України" при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач дійсно не утримує свою дитину, яка знаходиться на утриманні позивачки, тому, відповідно до ч. 2 ст. 180 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 551 грн. 20 коп., понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181 СК України та

Outcome: approved