Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

Мукачівська місцева прокуратура Закарпатської області в інтересах держави звернулася до суду з позовом до Мукачівської міської ради та [PERSON] про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Позовні вимоги мотивує тим, що Мукачівською місцевою прокуратурою в ході вивчення стану дотримання вимог земельного законодавства на території Мукачівського району встановлено, що рішенням Ключарківської сільської ради №781 від 12.06.2019 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки» затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером 2122783800:02:001:0137 та передано у власність [PERSON] земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в с. Ключарки Мукачівського району. Відповідно до висновку про ринкову вартість земельної ділянки від 12.02.2021 року вартість земельної ділянки, кадастровий номер - 2122783800:02:001:0137, площею 0,11 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в с. Ключарки Мукачівського району, становить 153 120 гривень. На підставі вищезазначеного рішення органу місцевого самоврядування 08.08.2019 року державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області Мангур Р.В. прийнято рішення про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на зазначену земельну ділянку, що підтверджується інформаційною довідкою №244210273 від 12.02.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Однак, рішення вищезазначеної сільської ради підлягає визнанню недійсним, а державна реєстрація - скасуванню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до п.в ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Виходячи зі змісту ч.4 ст.116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання. Однак, місцевою прокуратурою встановлено, що 07.10.2014 року рішенням 34 сесії 6 скликання Ключарківської сільської ради №368 «Про передачу земельної ділянки у власність» надано у власність [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку земельну ділянку загальною площею 0,25 га за адресою: [ADDRESS] . В подальшому, 13.10.2014 року на підставі вищезазначеного рішення Ключарківської сільської ради державним реєстратором Мукачівського МРУЮ Лукач М.А. зареєстровано за [PERSON] право власності на зазначену земельну ділянку. Таким чином, [PERSON] на час отримання земельної ділянки на підставі рішення Ключарківської сільської ради №781 від 12.06.2019 року уже використала своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. Враховуючи вищенаведене, [PERSON] безпідставно повторно набула у власність земельну ділянку кадастровий номер 2122783800:02:001:0137, площею 0,11 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в с.Ключарки Мукачівського району. Представник Мукачівської окружної прокуратури - Запотічний А.І. позовні вимоги підтримав та просив суд позов задоволити. Представник відповідача Мукачівської міської ради та відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст.76, ч.1, 2 ст.77, ст.ст.79 і 80 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Крім цього, ч.4 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом встановлено, що рішенням 29-ої сесії 7-го скликання Ключарківської сільської ради №781 від 12.06.2019 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки» затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1100 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах с.Ключарки Мукачівського району за рахунок земель запасу комунальної власності. Цим же рішенням, передано [PERSON] зазначену земельну ділянку у власність, кадастровий номер 2122783800:02:001:0137 (а.с. 13). Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №244210273 від 12.02.2021 року вбачається, що земельна ділянка, площею 0,11 га, кадастровий номер 2122783800:02:001:0137, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на праві приватної власності зареєстрована за [PERSON] (а.с. 14, 15). 26.11.2020 року Мукачівською міською радою 1 сесії 8-го скликання було ухвалено рішення №6 «Про початок реорганізації Доробратівської сільської ради, Завидівської сільської ради, Залужанської сільської ради, Ключарківської сільської ради, Макарівської сільської ради, Негрівської сільської ради, Пістрялівської сільської ради, Форношської сільської ради шляхом приєднання до Мукачівської міської ради» (а.с. 16-26). Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №244212254 від 12.02.2021 року вбачається, що земельна ділянка, площею 0,25 га, кадастровий номер 2122783800:10:103:0041, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на праві приватної власності зареєстрована за [PERSON] (а.с. 27-29). 07.10.2014 року Ключарківською сільською радою Мукачівського району 34-ої сесії 6-го скликання №368 "Про передачу земельної ділянки у власність" було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у внасність для будівництва та обслуговування житлового будинку в [ADDRESS] , площею 0,25 га [PERSON] . Цим же рішенням, передано [PERSON] у власність зазначену земельну ділянку (а.с. 30). Згідно Висновку про ринкову вартість земельної ділянки слідує, що ринкова вартість земельної ділянки, площею 0,11 га, кадастровий номер 2122783800:02:001:0137, яка розташована в с.Ключарки Мукачівського району становить 153 120 гривень (а.с. 33). Статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України. Згідно із ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до п. в ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Виходячи зі змісту ч.4 ст.116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання. Так, передбачена ст.116 ЗК України одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, яка скористалась своїм правом і отримала у власність земельну ділянку меншу від граничної площі, передбаченої ст.121 ЗК України, не має правових підстав для отримання безоплатно у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге. Відповідно до п. г ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 га. Верховний Суд у постанові від 20.03.2019 року, справа №302/380/16-ц дійшов висновку, що передбачена ст. 116 ЗК України одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, яка скористалася своїм правом та отримала у власність земельну ділянку в розмірах, встановлених ст. 121 ЗК України, не має правових підстав для отримання безоплатно у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге. Таким чином, з вищезазначених обставин випливає, що [PERSON] на час отримання земельної ділянки на підставі рішення Ключарківської сільської ради №781 від 12.06.2019 року уже використала своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для данного виду використання, а саме отримавши 07.10.2014 року земельну ділянку у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, кадастровий номер 2122783800:10:103:0041 за адресою [ADDRESS] . За таких обставин, надання [PERSON] у власність ще однієї ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ст.121 ЗК України не передбачено. Водночас, пунктом «г» частини третьої ст.152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. З огляду на наведене, оскільки рішення Ключарківської сільської ради №781 від 12.06.2019 року прийняте з порушеннями вимог ст. ст. 116, 118, 121 ЗК України, тому у відповідності до ст.152 ЗК України, підлягає визнанню недійсним та скасуванню. Крім того, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав (ч. 1 ст. 26 Закону № 1952). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2019 року справі N 802/1340/18-а, у постанові від 4 вересня 2018 року у справі N 915/127/18 дійшла висновку, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (частина друга статті 26 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Таким чином суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1892143521227) державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів солідарно необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 4540,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved