Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свій позов обґрунтовує тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31.03.2009 року належить квартира № 128 по вул.Наливайка в м.Луцьку, в якій зареєстровані, але не проживають [PERSON] та її малолітня дочка [PERSON] Вказує, що реєстрація останніх порушує її право власності на нерухоме майно, перешкоджає їй належним чином користуватися та розпоряджатися квартирою. З врахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить визнати [PERSON], [INFO] та її малолітню дочку [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою місто Луцьк, вул.Наливайка,2/128. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов з підстав, викладених в позовній заяві та в заяві про збільшення позовних вимог. Просили позов задовольнити. Законний представник малолітньої [PERSON] [PERSON] проти задоволення позову заперечив. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31.03.2009 року належить квартира № 128 по вул.Наливайка в м.Луцьку. Дана обставина також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно,Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с.3,4,19-20). З будинкової книги на зазначену квартиру також вбачається, що з 28.09.2010 року у ній зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]В.(а.с.17). Згідно ст.3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання або місця перебування особи це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Як пояснила в судовому засіданні позивач, [PERSON] не є членом її сімї, була зареєстрована разом з малолітньою дитиною в належній їй квартирі з її, як власника дозволу, який вона надала, перебуваючи з останньою в дружніх відносинах, зважаючи на конфліктну ситуацію в сімї [PERSON] та відсутність можливості бути зареєстрованою в іншому місці. [PERSON] проживала в її квартирі періодично декілька років, її дочка [PERSON] в квартирі за місцем реєстрації не проживала, оскільки проживала з батьком [PERSON] Суду пояснила також, що вона зі своїм неповнолітнім сином у власній квартирі по вул.Наливайка, 2/128 в м.Луцьку не зареєстровані та не проживали, оплату комунальних послуг протягом шести років вона здійснювала саме виходячи з реєстрації відповідача [PERSON] та її малолітньої дочки. Факт не проживання відповідача та її дитини у вищезазначеній квартирі протягом останніх трьох років підтверджується актами перевірки паспортного режиму від 15.01.2016 року, 14.12.2015 року, 16.02.2016 року а також повідомленням Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області від 24.02.2016 року (а.с.7-8). Даний факт не заперечив в судовому засіданні законний представник малолітньої [PERSON] - [PERSON], який суду пояснив, що має місце реєстрації та знімає квартиру для проживання з дочкою не за місцем реєстрації. Можливість реєстрації дочки за його місцем реєстрації не заперечив. Відповідно до ст.ст.\~319\~\~ч.1,\~321\~ч.1,\~391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та права розпорядження своїм майном. Права власника квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, згідно з якими власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб, розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. За змістом ч.1\~ст. 405 ЦК України\~та ч.1\~ст. 156 ЖК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у\~квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником, а якщо такої угоди не було укладено, то - нарівні з власником. Відповідно до до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином,\~вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.\~71,\~72,\~116,\~156 ЖК України;\~ст. 405 ЦК України). Саме таку правову позицію висловила\~колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у рішенні від 31 січня 2011 року та Верховний Суд України в постанові від 16.01.2012 року. Відповідач не є членом сім'ї власника квартири, між сторонами відсутня угода про користування нею разом з дитиною спірним жилим приміщенням. Будучи зареєстрованим у\~квартирі, проти чого власник на даний час \~заперечує, відповідач\~[PERSON] \~порушує\~її\~права та законні інтереси. Створювані нею перешкоди полягають у тому, що\~реєстрація відповідача та її дитини у спірній \~квартирі\~позбавляє позивача,\~як власника,\~можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй\~майном, зокрема, вона несе додаткові безпідставні витрати по оплаті комунальних послуг за відповідача та її дитину, позбавлена можливості оформити субсидії на оплату житлово-комунальних послуг тощо. Згідно ст.3 Конвенції про права дитини, дитині забезпечується захист та піклування, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ст.27 зазначеної Конвенції батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, аналізуючи наведене вище суд приходить до висновку, позов слід задовольнити, визнати [PERSON], [INFO] та її малолітню дочку [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою місто Луцьк, вул.Наливайка,2/128. На підставі ст.ст.319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.156 ЖК України,

Outcome: approved