Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивач АТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору від 07.09.2012 року, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 5 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, визначеному тарифами обслуговування кредитних карт. Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання в результаті чого утворилась заборгованість у сумі 11 607,грн. Ухвалою суду від 12.04.2021 року відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома. Відзив на позовну заяву відповідно до норм ст. 178 ЦПК України не надав, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надходило. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились, з ухваленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 07.09.2012 року між сторонами укладений кредитний договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у сумі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування у розмірі, передбаченому тарифами обслуговування кредитних карт. Позивачем перераховані кошти обумовлені договором. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору, станом на 17.03.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 11 607,46 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 9645,21 грн., заборгованість за простроченими відсотками 1962,25 грн. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порядку й строків погашення кредиту суперечить частині першій статті 61 Конституції України. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пунктом 2.1.1.7.6 передбачено застосування пені та штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. У зв`язку із вище викладеним, стягненню з відповідача підлягає: заборгованість по кредиту, нараховані відсотки за користування кредитом та заборгованість за пенею, а всього 11 607,46 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1921 грн. на відшкодування понесених позивачем судових витрат при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved