Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання недієздатної дружиниу твердій грошовій сумі, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною - донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначала, що з відповідачем у справі перебувала у шлюбі з 05.06.2009 року. В період шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачем та знаходиться на її забезпеченні, відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на її утримання, не цікавиться її вихованням, з дитиною не спілкується. Позивач не працює, оскільки знаходиться вдома по догляду за малолітньою [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь і належним чином, просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила ухвалити заочне рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, заперечень проти позову не надав. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явився в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України "Про судоустрій та статус суддів " від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного: Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають двох дітей - [PERSON], [INFO] року народження, та [PERSON], [INFO] року народження В свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] року народження, виданому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. В свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] року народження, виданому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 11 травня 2017 року , задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Стягнуто з [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS]) аліменти на користь [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS]) на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] року народження, та [PERSON], [INFO] року народження, починаючи з 29.03.2017 року і до досягнення дітьми повноліття, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, дані про інших утриманців суду не надано. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1500 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі і оплата праці (грошове забезпечення), з якої відраховують аліменти. Обов'язок проведення індексації розміру аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію без додаткового судового рішення,

Outcome: approved