Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі по 800,00 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання позовної заяви про стягнення аліментів до суду та до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач не надає добровільно допомоги на їх утримання. У позовній заяві позивач [PERSON] вказує про те, що вона та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що був розірваний на підставі рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 15 вересня 2016 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з нею. Відповідач офіційно ніде не працевлаштований, але отримує доходи від виконання тимчасових робіт і має можливість надавати допомогу на утримання дітей. Позивач [PERSON] у позовній заяві, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] добровільно допомоги на утримання дітей не надає, просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей -- [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі по 800,00 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання позовної заяви про стягнення аліментів до суду та до досягнення дітьми повноліття, а рішення суду в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Крім того, у позовній заяві позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь понесені нею витрати на надання правової допомоги в розмірі 400,00 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, з підстав вказаних у позовній заяві, просить позовні вимоги задовільнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача [PERSON] визнав частково, погоджується сплачувати аліменти на кожну дитину в розмірі по 400,00 гривень щомісячно та пояснив, що він ніде не працює, у власності майна не має, житлом не забезпечений, виїжджає на сезонні роботи від яких отримує середньомісячний дохід в розмірі майже 2000,00 гривень. Сплата аліментів на утримання дітей в розмірі 1600,00 гривень щомісячно поставить його у тяжке матеріальне становище. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, приходить до наступного висновку. В силу вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог в частині стягнення аліментів у розмірі по 400,00 гривень щомісячно на кожну дитину, не встановлено. Дослідженими доказами по справі встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 10), що був розірваний 15 вересня 2016 року. Від шлюбу сторони по справі мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно Свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 7, 8) [PERSON], народився [INFO] року, а [PERSON] народилася [INFO] року, їх батьком вказаний [PERSON], а матір'ю [PERSON]. В судовому засіданні сторони своїми поясненнями підтвердили те, що після розірвання шлюбу між ними їх малолітні діти залишилися проживати з матір'ю - позивачем [PERSON] Ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. П. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Беручи до уваги ту обставину, що відповідач [PERSON] не має постійного заробітку (доходу), суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, суд враховує майновий стан відповідача та малолітніх дітей, стан їх здоров'я; те, що відповідач є працездатним, не має основного місця роботи, але отримує дохід від виконання робіт по найму та середньомісячний його розмір становить 2000,00 гривень. Відповідач [PERSON] у власності нерухомого майна не має, інших неповнолітніх чи непрацездатних осіб на утриманні не має, а тому приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання малолітніх дітей в розмірі по 500,00 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. При цьому, суд вважає, що вказаний розмір аліментів, з урахуванням майнового стану відповідача, не буде завищеним в нинішніх умовах проживання, а також з урахуванням малолітнього віку дітей сторін по справі, їх потреб та не буде таким, що створить відповідачеві додаткові труднощі матеріального характеру. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір суд стягує з відповідача [PERSON] на користь держави з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду позовів майнового характеру та того, що на час подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору. Крім цього, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] понесені позивачем витрати на надання правової допомоги в розмірі пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме: 250,00 гривень, оскільки понесення таких витрат позивачем [PERSON], підтверджено документально (а.с. 13, 15). Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судових витрат не встановлено. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 61, 88, 174, 214, 215, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved