Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначає, що в березні 2016 року звернулася до органів Пенсійного фонду для оформлення пенсії за віком, однак було виявлено, що в трудовій книжці, свідоцтві про народження та паспорті зроблені неправильні записи імені та по батькові заявника, у звязку із чим призначення пенсії було призупинено. Так, трудова книжка видана на імя [PERSON], 19/х-1958 року народження, після одруження заявник змінила прізвище на «Разумова» і 19.07.1978 року після влаштування на роботу на Житомирський завод побутових приладів в цех №3 монтажницею був змінений запис в трудовій книжці на [PERSON] Ігнотас-Альгірдас на підставі свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження. З метою оформлення пенсії заявник просить визнати належність за нею трудової книжки. Сторони в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, заявник заявлені вимоги підтримує, представник заінтересованої особи не заперечує проти задоволення заяви за умови доведеності її належними документами. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.10.1958 року народилася [PERSON] Ігнотас-Альгірдас. Трудова книжка була видана 10.07.1975 року на імя «[PERSON], 19/х-1958 року народження», однак в подальшому було змінено прізвище заявника на «Разумова», по батькові «Ігнатас-Альгірдас» та відповідні зміни внесені в трудову книжку. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документах,не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа, який необхідний заявнику для оформлення пенсії за віком. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа, який необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995, суд може встановлювати факти належності особі ряду документів, зокрема трудової книжки. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, суд вважає, що є підстави для задоволення заяви і встановлення факту належності заявнику трудової книжки. З урахуванням викладеного вище,

Outcome: approved