Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить визнати недійсним та скасувати, видані [PERSON] державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієвою В.В. в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] : - свідоцтво про право на спадщину за законом від 17 липня 2019 року номер у спадковому реєстрі 64472415, номер в реєстрі нотаріальних дій 1-1516 на Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер 7425588700:05:000:1162, площею 0,7226 га, місце розташування: Чернігівська область, Чернігівський район, Терехівська сільська рада, вид використання земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства, котра за життя в цілому належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту серія ЧН № 011773 від 22 жовтня 2004 року; - свідоцтво про право на спадщину за законом від 17 липня 2019 року номер у спадковому реєстрі 64472420, номер в реєстрі нотаріальних дій 1-1519 на Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер 7425588700:07:000:0122, площею 2,6522 га, місце розташування: Чернігівська область, Чернігівський район, Терехівська сільська рада, вид використання земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства, котра за життя в цілому належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту серія ЧН №011773 від 22 жовтня 2004 року; -свідоцтво про право на спадщину за законом від 27 березня 2019 року номер у спадковому реєстрі 63970847, номер в реєстрі нотаріальних дій 1-662 на земельну ділянку кадастровий номер 7425588700:07:000:0121, площею 2,6522 га, місце розташування: Чернігівська область, Чернігівський район, Терехівська сільська рада, вид використання земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства, котра за життя в цілому належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту серія ЧН №011775 від 22 жовтня 2004 року; -свідоцтво про право на спадщину за законом від 27 березня 2019 року номер у спадковому реєстрі 63970849, номер в реєстрі нотаріальних дій 1-665 на земельну ділянку кадастровий номер 7425588700:05:000:1161, площею 0,7426 га, місце розташування: Чернігівська область, Чернігівський район, Терехівська сільська рада, вид використання земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства, котра за життя в цілому належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту серія ЧН №011775 від 22 жовтня 2004 року; -свідоцтво про право на спадщину за законом від 17 липня 2019 року номер у спадковому реєстрі 64470458, номер в реєстрі нотаріальних дій 1-1507 на грошові кошти (рухоме майно) - недоодержану пенсію в сумі 1346,62 грн; Скасувати запис у Спадковому реєстрі: -за № 64472415 від 17 липня 2019 року про реєстрацію свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17 липня 2019 року державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієвою В.В., спадкова справа № 261/2016, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №1-1516; -за № 64472420 від 17 липня 2019 року про реєстрацію свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17 липня 2019 року державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієвою В.В., спадкова справа № 261/2016, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №1 -1519; -за № 63970847 від 27 березня 2019 року про реєстрацію свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27 березня 2019 року державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієвою В.В., спадкова справа № 261/2016, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №1-662; -за №63970849 від 27 березня 2019 року про реєстрацію свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27 березня 2019 року державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієвою В.В., спадкова справа № 261/2016, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №1-665; -за № 64470458 від 17 липня 2019 року про реєстрацію свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17 липня 2019 року державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієвою В.В., спадкова справа-№ 261/2016. зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №1-1507; Скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на: -Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер 7425588700:05:000:1162, площею 0,7226 га, місце розташування: Чернігівська область, Чернігівський район, Терехівська сільська рада, вид використання земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства - запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права, реєстрацій номер об`єкта нерухомого майна 1874830374255, номер запису про право власності 32444509; -Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер 7425588700:07:000:0122, площею 2,6522 га, місце розташування Чернігівська область, Чернігівський район, Терехівська сільська рада, вид використання земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства - запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права, реєстрацій номер об`єкта нерухомого майна 1874816574255, номер запису про право власності 32444678; -земельну ділянку кадастровий номер 7425588700:05:000:1161, площею 0,7426 га, місце розташування: Чернігівська область, Чернігівський район, Терехівська сільська рада, вид використання земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства - запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права, реєстрацій номер об`єкта нерухомого майна 1797370474255, номер запису про право власност 30915562; -земельну ділянку кадастровий номер 7425588700:07:000:0121, площею 2,6522 га, місце розташування: Чернігівська область, Чернігівський район, Терехівська сільська рада, вид використання земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства - запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права, реєстрацій номер об`єкта нерухомого майна 1797363974255, номер запису про право власності 30915403. Вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка є його матір`ю та матір`ю відповідача по справі. Після її смерті всю спадщину прийняли в рівних частинах її чоловік [PERSON] та син [PERSON] , як спадкоємці за законом першої черги. Спадкова справа не заводилась. [INFO] помер батько позивача та відповідача [PERSON] . 19 квітня 2016 року за заявою [PERSON] була відкрита спадкова справа. 17 червня 2016 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , але, позивач зазначає, що його заяву помилково не було передано для приєднання до вже заведеної раніше спадкової справи. Після опрацювання поданих нотаріусу документів, заява з усіма долученими до неї довідками, перевірками та копіями автоматично, без спеціального на те умислу була приєднана до інших спадкових справ, які були заведені державним нотаріусом [PERSON] особисто і перебували на зберіганні у кабінеті останньої. Після особистого звернення [PERSON] було встановлено, що свідоцтва про право на спадщину після померлого батька вже були видані державним нотаріусом [PERSON] в повному обсязі на ім`я іншого спадкоємця першої черги за законом [PERSON] , відповідача по справі, без врахування прийнятої та зареєстрованої заяви [PERSON] . Позивач вказує, що внаслідок не умисної помилки, яка була допущена державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Кравченко Т.В. та на підставі виданих державним нотаріусом Завалієвою В.В. відповідних свідоцтв [PERSON] за відповідачем відбулась протиправна реєстрація права власності на все спадкове майно після смерті спільних батьків. Позивач позбавлений іншого способу захистити свої права, тому змушений звернутися до суду. 16 квітня 2020 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити позивачу у задоволенні позову повністю, обгрунтовуючи тим, що зазначеними позивачем документами не підтверджується факт подання заяви про прийняття спадщини та внесення її до книги обліку і реєстрації спадкових справ в термін встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України. Зазначає, що вчинення нотаріальної дії може бути відкладено у разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або направлення документів на експертизу. Строк, на який відкладається вчинення нотаріальної дії у цих випадках, не може перевищувати одного місяця. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням відкритої спадкової справи, а у разі потреби витребовує цю справу для подальшого провадження. Заява про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття підлягає реєстрації у день надходження. Тому вважає, що позивачем не надано жодних належних і допустимих доказів щодо порушення його прав у користуванні будинком, а саме документів (їх належних копій) якими підтверджується вчинення нотаріальної дії при подачі та прийнятті заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Кравченко В.В. позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Кулініч К.В. у судовому засідання позовні вимоги не визнала, підтримала заперечення на позов, викладені у відзиві. Зазначила, що її довіритель вважає, що позивач не має морального права на отримання спадщини, оскільки не доглядав батька. З моменту подання заяви про прийняття спадщини пройшов значний час, відповідач проживав у будинку батька, проводив його ремонт, поліпшення. Крім того, у документах мають місце розбіжності у написанні імені матері сторін [PERSON] ( [PERSON] , [PERSON] ), не пітдверджується родинний зв`язок позивача з матір`ю, тому вважає, що у цій частині [PERSON] не є належним позивачем. Представник відповідача Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієва В.В. у судовому засіданні позов визнала частково, погодилась, що державним нотаріусом Кравченко Т.В. допущено помилку, через яку позивач позбавлений можливості успадкувати свою частину спадщини у позасудовому порядку. Вона, як нотаріус видала спадщину по наявних у спадковій справі документах. Однак просила визнати, видані нею свідоцтва про право на спадщину частково недійсними, оскільки відповідач має право на 1/2 частину спадщини. Державний реєстратор при наявності свідоцтв про право на спадщину та рішення суду внесе зміни в державний реєстр або ж при явці обох спадкоємців одночасно до нотаріуса державний нотаріус внесе відповідні зміни до реєстру при видачі та реєстрації свідоцтва про право на спадщину позивачу. Державний нотаріус Кравченко Т.В. у судовому засіданні зазначила, що Чернігівська державна нотаріальна контора є багатоскладовою, людина може звернутись до будь- якого нотаріуса контори, і тому при зверненні позивача до неї, як нотаріуса, вона виявила, що спадкова справа відкрита іншим нотаріусом [PERSON] , а тому зарєєструвала лише заяву [PERSON] про прийняття спадщини. Прийняті у [PERSON] документи вона мала долучити до спадкової справи, однак автоматично всі прийняті у той день заяви, у тому числі і заяву [PERSON] поклала до сейфа у своєму кабінеті, де вона пролежала до жовтня 2019 року до звернення [PERSON] за прийняттям спадщини. У подальшому виявлено, що через допущену нею помилку, спадщину видано тільки одному спадкоємцю - відповідачу по справі. Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у задоволенні позовних вимог покладається на розсуд суду. Заслухавши вступе слово учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до наданої копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] померла [PERSON] (а.с.17). Спадщину після смерті [PERSON] в рівних частинах, як спадкоємці за законом першої черги, які проживали та були зареєстровані разом з нею за однією адресою, фактично прийняли чоловік - [PERSON] та син - [PERSON] , що підтверджується довідкою Терехівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 316 від 06 червня 2016 року (а.с.18). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , повторно виданого 31 травня 2016 року (а.с.19). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на Ѕ частину земельних ділянок площею 0,7226 га, кадастровий номер 7425588700:05:000:1162 та площею 2,6522 га кадастровий номер 7425588700:07:000:0122, які розташовані на території Терехівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, для ведення особистого селянського господарства, які за життя в цілому належали померлій [INFO] [PERSON] на підставі Державного акта серії ЧН № 011773 від 22 жовтня 2004 року та на земельні ділянки площею 2,6522 га, кадастровий номер 7425588700:07:000:0121, площею 0,7426 га, які розташовані на території Терехівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області для ведення особистого селянського господарства, які за життя в цілому належали померлому [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту серії ЧН № 011775 від 22 жовтня 2004 року (а.с.25-26). З копії спадкової справи, заведеної Чернігівською районною державною нотаріальною конторою 19 квітня 2016 року за заявою спадкоємця першої черги за законом [PERSON] була відкрита спадкова справа № 261 після померлого [INFO] [PERSON] [INFO] на ім`я [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 2,6522 га та площею 0,7426 га, які розташовані на території Терехівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. 17 липня 2019 року на ім`я [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом на недоодержану пенсію в сумі 1 346 грн. 62 коп., Ѕ частки у праві власності на земельні ділянки площею 0,7226 га та площею 2,6522, які розташовані на території Терехівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. 17 червня 2016 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся син спадкодавця [PERSON] , який прийняв спадщину за законом. Вказана заява була прийнята державним нотаріусом Кравченко Т.В. та зареєстрована за № 1233 (матеріали спадкової справи). Проте, листом державного нотаріуса Чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко Т.В. від 30 жовтня 2019 року було повідомлено позивача, що прийнята 17 червня 2016 року заява [PERSON] про прийняття спадщини після померлого батька не була передана для приєднання до вже заведеної спадкової справи. Після опрацювання поданих [PERSON] документів, заява з усіма долученими до неї довідками, перевірками та копіями автоматично, без спеціального на те умислу була приєднана до інших спадкових справ, які були заведені [PERSON] особисто і перебували на зберіганні у кабінеті останньої. Вказана заява позивача зберігалась в кабінеті державного нотаріуса Кравченко Т.В. з 17 червня 2016 року до жовтня 2019 року, тобто до моменту особистого звернення [PERSON] з питання отримання свідоцтв про право на спадщину після смерті батька. Після звернення [PERSON] було встановлено, що свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] вже були видані державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієвою В.В. в повному обсязі на ім`я іншого спадкоємця першої черги за законом, сина спадкодавця [PERSON] без врахування прийнятої та зареєстрованої заяви [PERSON] про прийняття спадщини. Крім того, вказаним листом позивача було повідомлено про те, що видати свідоцтва про право на спадщину на дачний час неможливо, оскільки спадщина в цілому була оформлена лише на одного спадкоємця за законом [PERSON] . Для подальшого вирішення даного питання позивачу рекомендовано звернутись до суду із заявою про скасування виданих раніше свідоцтв про право на спадщину та державної реєстрації речових прав на спадкове майно в повному розмірі або частково (а.с.23). З оглянутої судом Книги обліку та реєстрації спадкових справ № 02-38, том №1 Чернігівської районної державної нотаріальної контори вбачається, що у ній після № 380 без зазначення порядкового номера спадкової справи 17 червня 2016 року за порядковим номером 1233 зареєстрована заява про прийняття спадщини [PERSON] після померлого [INFO] [PERSON] , у примітці зазначено до спадкової справи 261/ 2016 ( копія на а.с. 141). Із записів у даному Журналі вбачається, що порядкова нумерація надходження заяв не порушення, перд заявою [PERSON] зареєстрована заява за № 1232, а за нею заява за № 1234. 17 червня 2016 року [PERSON] на виконання вимог пункту 209 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року, сформовано інформаційну довідку про заведення спадкової справи після [PERSON] , померлого [INFO] за № 261/2016, номер у спадковому реєстрі 58872200) а.с. 99) Позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON] , що підтверджується записами у свідоцтві про його народження, а отже є і спадкоємцем першої черги за законом. Позивач в установлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріалтної контори із заявою про прийняття спадщини, яка зареєстрована у книзі обліку та реєстрації спадкових справ державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Кравченко Т.В. ( а.с. 141). Однак через недбалість державного нотаріуса Кравченко Т.В. його заява не була передана державному нотаріусу [PERSON] , а була приєднана до інших її справ та майже два роки перебувала у сейфі, що позбавило позивача можливості у позасудовому порядку оформити свої спадкові права.( а.с.21,22 79). Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ. Відповідно до ст. 125 Закону України України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до норм ч. 1, ч. 2 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою, свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4- 13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема, у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно зі ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням - кожному з них окремо. Згідно з п.212 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов`язково вимагаються відповідні документи. Пунктом 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно з роз`яснень, викладених у п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11, у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо. У постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 414/811/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб є самостійною підставою для визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Таким чином судом встановлено, що внаслідок бездіяльності, яка була допущена державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Кравченко Т.В., державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієвою В.В. відповідачу по справі [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на все спадкове майно в цілому без врахування частки позивача. Таким чином, є встановленим, що при видачі відповідачу [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за законом після батька [PERSON] , не було враховано наявність іншого спадкоємця за законом першої черги [PERSON] , а тому зазначені свідоцтва про право на спадщину у відповідності до положень ст. 1301 ЦК України підлягають визнанню недійсними для захисту порушеного права позивача, а також підлягає скасуванню державна реєстрація за відповідачем права власності на вказане спадкове майно. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України). Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У § 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Chahal v. the United Kingdom» (заява № 22414/93, [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю способів, що передбачаються національним правом. У статті 13 Конвенції гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, у якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі. Таким чином, стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування, хоча Держави-учасниці мають певну свободу розсуду щодо способу, у який вони виконують свої зобов`язання за цим положенням Конвенції. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається статтею 13, має бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (§ 75 рішення ЄСПЛ у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року (заява № 38722/02)). Іншими словами, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Відповідно до ст. 26 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі якщо допущена технічна помилка впливає на права третіх осіб, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі судового рішення. За таких обставин, на думку суду посилання представника відповідача [PERSON] на можливість визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину в частині не заслуговують на увагу. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно та всебічно оцінивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, визнати недійсним видані [PERSON] державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієвою В.В. в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] : свідоцтво про право на спадщину за законом від 17 липня 2019 року номер у спадковому реєстрі 64472415, номер в реєстрі нотаріальних дій 1-1516 на Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер 7425588700:05:000:1162, площею 0,7226 га, свідоцтво про право на спадщину за законом від 17 липня 2019 року номер у спадковому реєстрі 64472420, номер в реєстрі нотаріальних дій 1-1519 на Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер 7425588700:07:000:0122, площею 2,6522 га,; свідоцтво про право на спадщину за законом від 27 березня 2019 року номер у спадковому реєстрі 63970847, номер в реєстрі нотаріальних дій 1-662 на земельну ділянку кадастровий номер 7425588700:07:000:0121, площею 2,6522 га, свідоцтво про право на спадщину за законом від 27 березня 2019 року номер у спадковому реєстрі 63970849, номер в реєстрі нотаріальних дій 1-665 на земельну ділянку кадастровий номер 7425588700:05:000:1161, площею 0,7426 га, свідоцтво про право на спадщину за законом від 17 липня 2019 року номер у спадковому реєстрі 64470458, номер в реєстрі нотаріальних дій 1-1507 на грошові кошти (рухоме майно) недоодержану пенсію в сумі 1346,62 грн. та скасувати записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності про державну реєстрацію права власності за [PERSON] , а також скасувати відповідні записи у Спадковому реєстрі. На підставі викладеного,

Outcome: approved