Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Обласний комунальний лікувально-профілактичний заклад «Ніжинський протитуберкульозний диспансер» звернувся до суду із заявою в якій просить застосувати примусове лікування (госпіталізувати) [PERSON] до Чернігівського обласного протитуберкульозного диспансеру для проведення стаціонарного лікування активної форми туберкульозу на термін 3 місяці. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в Ніжинському протитуберкульозному диспансері з 16.07.2013 року. З 15.07.2013 року [PERSON] був госпіталізований до стаціонарного відділення Чернігівського обласного протитуберкульозного диспансеру, де знаходився до 04.04.2014 року. Для проведення подальшого лікування його перевели на амбулаторне лікування до Ніжинського протитуберкульозного диспансеру. 29.04.2014 року сестра хворого повідомила, що [PERSON] знаходиться в алкогольному запої, протитуберкульозних препаратів не приймає. Дільничним лікарем фтізіатром [PERSON] пропонувалось лікуватися в стаціонарі, оскільки він створює епідемічну загрозу для оточуючого населення, але від всіх пропозицій лікування останній категорично відмовляється. Тому згідно з висновком ЛКК Ніжинського протитуберкульозного диспансеру № 29 від 19.02.2015 року [PERSON] доцільно госпіталізувати до Чернігівського протитуберкульозного диспансеру для проведення стаціонарного лікування протягом 3 місяців і нагляду за розвитком хвороби, а також з метою його ізоляції від оточуючих людей і недопущення подальшого розповсюдження хвороби. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав і пояснив, що [PERSON] хворіє відкритою хворою туберкульозу легень. Від амбулаторного та стаціонарного лікування [PERSON] відмовляється, і тому створює загрозу для оточуючих людей. Тому просив задовольнити заяву. Згідно висновку ЛКК ОКЛІЗ «Ніжинський протитуберкульозний диспансер» від 19.02.2015 року [PERSON] за станом здоров'я становить епідемічну небезпеку для оточуючих і не можу бути присутнім на судовому засіданні, а тому відповідно до ч.1 ст. 285 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Згідно медичної карти хворого на туберкульоз №395534 на диспансерному обліку з 16.07.2013 року в Ніжинському протитуберкульозному диспансері знаходиться гр.. [PERSON] [INFO], житель [ADDRESS], з діагнозом: активний туберкульоз легень з бациловиділенням. [PERSON] в категоричній формі відмовляється від стаціонарного та амбулаторного лікування, чим створює епідемічну загрозу для оточуючого населення. Відповідно до висновку ЛКК ОКЛПЗ "Ніжинського протитуберкульозного диспансеру" №29 від 19.02.2015 року [PERSON] доцільно госпіталізувати до Чернігівського протитуберкульозного диспансеру для проведення стаціонарного лікування протягом 3 місяців і нагляду за розвитком хвороб, а також з метою його ізоляції від оточуючих людей і недопущення подальшого розповсюдження хвороби. Відповідно до ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі, якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширення туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають окремі відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється на строк до трьох місяців. Продовження лікування цих осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк на підставі висновку лікарської комісії протитуберкульозного закладу. Проаналізувавши обставини справи, дослідивши в сукупності представлені докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви і необхідності її задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved