Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 04 вересня 2004 року у Відділі РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено актовий запис № 1207. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних поглядів на життя та відсутність взаєморозуміння один до одного. На даний час між ними припинилися подружні відносини, з цих підстав вирішили розірвати шлюб. За таких вказаних обставин просить шлюб розірвати, проти примирення категорично заперечує, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак через свого представника [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить шлюб розірвати. Не заперечує з приводу винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття в судове засідання суд не повідомив. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного вирішення справи не заперечує позивач. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 1207. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму від 21.12.2007 № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд вважає, що сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб слід розірвати. Вимогами ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved