Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивач 22.02.2019 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти, як повнолітній дитині, що продовжує навчання до закінчення навчання - до 30 червня 2021 року, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу. Рішення щодо стягнення аліментів звернути до негайного виконання. Ухвалою суду від 06.03.2019 позов прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 01.04.2019. Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, проте подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте подав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що мати позивача [PERSON] перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Таращанського районного суду Київської області від 22.11.2011 було розірвано. Від спільного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] (позивача по справі), [INFO]. Згідно виконавчого листа №2-434/11, виданого 03.08.2011 Таращанським районним судом Київської області з відповідача на користь матері позивача стягувалися аліменти на його утримання, до досягнення ним повноліття. Тобто, [INFO] після досягнення позивачем повноліття, припинилося стягнення аліментів з відповідача на його утримання. Позивач являється студентом денної форми навчання 2 курсу Електротехнічного відділення Таращанського державного технічного та економіко-правового коледжу, із кінцевим терміном навчання - 30.06.2021. В зв'язку з чим, позивач ніде не працює і змушений витрачати кошти на харчування, придбання навчальної літератури, потребує матеріальної допомоги. Згідно ч.1 ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. У відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд зазначає, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналогічна позиція викладена в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На підставі ст.ст. 182, 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд бере до уваги майновий стан відповідача та той факт, що відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у зазначеному розмірі, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у відповідача є можливість надавати допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання. Розмір аліментів - 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісяця, визначений з урахуванням стану здоров`я та майнового становища сторін, потреби повнолітньої дитини в одержанні аліментів, можливості у відповідача надавати таку допомогу. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. В силу ст.ст. 191, 201 СК України аліменти слід присудити з дня пред'явлення позову, тобто з 22.02.2019. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн, так як позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved