Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до Добросинсько-Магерівської сільської ради, Львівського району Львівської області, третя особа: Рава-Руська державна нотаріальна контора Західного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Львів), відділ у Жовківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом з підстав зазначених у позові. Просить його право на земельну частку (пай) захистити в судовому порядку та задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 27.05.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Добросинсько-Магерівської сільської ради, Львівського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Рава-Руської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в підоготове судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від них на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні спору по суті покладаються на думку суду. Крім того, на адресу суду надійшли належним чином завірені копії спадкових справ після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , яка витребовувалася судом із Рава-Руської державної нотаріальної контори. А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] у селі Підлісся, Жовківського району Львівської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 06.02.1998 року. Батьком позивача є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано 07.04.1977 року. [INFO] помер дідо позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.8). Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно. [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER] (а.с.9). [PERSON] вступила в спадщину після смерті чоловіка та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, що вбачається з копії спадкової справи № 51/2016. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с.10). Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно. Судом встановлено, що у померлих [PERSON] та [PERSON] є син, [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] (а.с.11) та його син, а для померлих внук, [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] (а.с.12). За час свого життя [PERSON] склала заповіт від 15.05.2017року котрий посвідчений секретарем Підліссянської сільської ради Лопата Н. Даним заповітом [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, онуку [PERSON] 1977 року народження, який не змінено та не скасовано, що вбачається з його копії (а.с.13). Довідкою № 1893 від 08.07.2020 р. виданою виконкомом Магерівської селищної ради підтверджується те, що [PERSON] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 14). Із копії довідки № 1900 від 08.07.2020 р. виданої виконкомом Магерівської селищної ради вбачається, що [PERSON] проживав та був зареєстрований разом із померлою [PERSON] до дня її смерті [INFO] та разом вели спільне господарство (а.с.15). У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся в Рава - Руську державну нотаріальну контору Головного територіального управління юстиції у Львівській області для отримання свідоцтв про права на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Державним нотаріусом Рава -Руської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Львівській області було заведено спадкову справу № 131/2020, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 60902772 (а.с.16) та видано позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. При заведені спадкової справи було встановлено, що [PERSON] була спадкоємцем свого чоловіка [PERSON] . У зв`язку з чим вона отримала у спадок земельну частку (пай) розміром 0,95 умовно кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебуває у колективній власності ТзОВ ім. Мартовича, розташованого на території Підліссянської сільської ради, яка належить [PERSON] на підставі розпорядження голови Жовківської РДА № 352 від 22.05.2001 року та яку йому було передано у приватну власність по уточнених даних земельну ділянку площею 0,95 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Наведене підтверджується копією сертифіката на право власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 020364, який виданий Жовківською РДА 26.12.2001 року, та який зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 522. [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну частку (пай) після смерті чоловіка [PERSON] , проте з невідомих причин її не оформила у Відділі Держгеокадастру у Жовківському районі Львівської області. Листом відділу у Жовківському районі Головного управління держгеокадастру у Львівській області № С- 44/0-0.230-46/135-21 від 14.05.2021 р. підтверджується, що зареєстроване належним чином право власності на земельну ділянку за [PERSON] відсутнє, тобто Державний Акт не видавався (а.с.35). Рава - Руською ДНК було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , на земельну частку (пай) розміром в 0,95 умовно кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у зв`язку з тим, що позивачем - [PERSON] не подано сертифіката на право на земельну частку (пай) згідно форми, затвердженої Постановою КМУ від 12.10.1995 р. № 801. що підтверджується листом № 171/01-16 від 26.04.2021р. (а.с. 33). Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 р. N 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. З приводу видачі сертифіката позивач звернувся до Добросинсько - Магерівської сільської ради, Львівського району, Львівської області, однак йому було відмовлено в такому та усно роз`яснено, шо такий сертифікат не може бути виданий в зв`язку із смертю спадкодавців, так як відповідно до ст. 251 ЦК України ними втрачено цивільну правоздатність. Враховуючи вишевикладене судом встановлено, що позивач в порядку спадкування має право на земельну частку (пай) розміром 0,95 умовно кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебуває у колективній власності ТзОВ ім. Мартовича, розташованого на території Підліссянської сільської ради, яка належить [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЛВ № 020364, виданого ЖРДА 26.12.2001 р. на підставі розпорядження голови ЖРДА № 352 від 22.05.2001р. та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 04.02.2002 р. за № 522, яка була успадкована [PERSON] . Однак, враховуючи те, що право на земельну ділянку не було зареєстровано померлою, позивач не може оформити своє право та не має можливості переоформити таке право в нотаріальній конторі. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296\\5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із положеннями п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Факт прийняття спадщини стверджується документами у матеріалах справи, а тому слід вважати, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] . А тому, суд приходить до висновку, що право позивача на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved