Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 30 жовтня 2018 року [PERSON] (далі -позивач) звернувся до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк» (далі - відповідач) та третьої особи - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу - Завалієв Артем Анатолійович з вимогою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. 18 квітня 2019 року представником позивача було надано уточнену позовну заяву. 2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.07.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 6398 про стягнення з [PERSON] на користь відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 110848 (сто десять тисяч вісімсот сорок вісім) грн. 05 коп. Постановою від 25.01.2018 року на підставі зазначеного вище виконавчого напису нотаріуса, старшим державним виконавцем Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Бєлоусовою Юлією Петрівною було відкрито виконавче провадження № 55643549 про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованості у розмірі 110848,05 грн. Для здійснення виконавчого напису було надано в якості «кредитного договору» лише «Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку». Позивач з вказаним документом не погоджується у зв`язку з тим, що номер виданої кредитної картки, термін її дії та з якими саме затвердженими Умовами і правилами, тарифами ознайомлена особа та на які дала згоду у анкеті-заяві - не зазначено; анкета - заява не містить ознак узгодження в письмовій формі умов щодо розміру кредиту, процентів за користування кредитом, розміру пені та штрафу, виду виданої кредитної картки та її номеру, тощо. Крім того у наданій копії анкети-заяви в графі запропонованих послуг не зазначено, яку саме послугу виявив бажання отримати позивач (відсутня помітка про отримання або бажання оформити картку) та відсутня сума бажаного кредитного ліміту, що свідчить про те, що позивач звернувся до банку із заявою не з метою видачі кредиту. Тому позивач вважає, що не можливо розцінювати надану нотаріусу Анкету - заяву в якості кредитного договору. Окрім того, вказаний виконавчий напис було здійснено поза межами строку позовної давності. З урахуванням ст. 88 Закону України «Про нотаріат» на момент вчинення виконавчого напису строк позовної давності щодо відсотків за користування кредитом, які було нараховано до 20.07.2014 року, та щодо штрафів, нарахованих до 20.07.2016 року, сплив. У позивача виникають сумніви щодо дотримання нотаріусом вимог, передбачених п. 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме те що відповідачем для вчинення виконавчого напису нотаріусу були наданні первинні документи бухгалтерського обліку. Таким чином наявні ознаки порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, а вимоги відповідача за виконавчим написом є неправомірними з огляду на розмір заборгованості та сплив строків давності щодо вимог, з якими відповідач звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. З огляду на наведені вище обставини позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, оскільки наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. 3. Представник відповідача надав до суду 25.07.2019 року відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. У відзиві вказує, що відповідно до укладеного договору позивач отримав кредит, та саме цей факт сторонами не оскаржується. У порушення ст. ст. 526, 530, 610, 612, 1054 ЦК України та умов договору позивач належним чином не виконав та не повернув в межах строку встановленого Договором, суму кредиту та не сплатив проценти, комісію та інше за користування кредитом. На здійснення виконавчого напису АТ КБ «Приватбанк» надав всі необхідні документі відповідно до «Переліку документів, за якими стягнених заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172, а саме кредитний договір, засвідчений Банком розрахунок про заборгованість, в котрому в повній мірі відображені всі операції позивача, щодо погашення заборгованості, а тому підстав вважати незаконність дій нотаріуса немає, тим більше неподання документів, що не підтверджують безспірність вимог до позивача. З урахуванням переривання строку шляхом часткової оплати позивачем борг, відповідачем правомірно заявлено до стягнення суму заборгованості за вказаний період, а нотаріус правомірно в межах строків, встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1. гл. 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердженні Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 р. № 296/5, вчинив виконавчий напис. Більш того, відповідач звертає увагу суду на ті обставини, що з боку позивача не доведено факт погашення суми кредиту. 4. У судовому засіданні представник позивача наполягала на позовних вимогах та просила їх задовольнити. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 5. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але у відзиві просив справу розглянути за відсутності представника АТ КБ «Приватбанк». (а.с. 69 ) 6. Представник третьої особи - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності. (а.с. 27) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 7. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2018 року, цивільну справу № 496/4548/18, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. 8. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 01 листопада 2018 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з проведення підготовчого судового засідання. 9. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 01 листопада 2018 року підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті на 20.11.2019 року. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 10. Судом встановлено, що 10 липня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 6398, яким стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість, що виникла по кредитному договору від 13 березня 2010 року. Боржником за кредитним договором є [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 13 березня 2010 року по 30 квітня 2017 року. Сума заборгованості станом на 30.04.2017 року становить 110 848 грн. 05 коп. (сто десять тисяч вісімсот сорок вісім), з яких: - заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 6 681 грн. 60 коп.; - заборгованість за відсотками у розмірі - 94 325 грн. 07 коп.; - заборгованість з пені та комісії - 4 086 грн. 71 коп.; - заборгованість по штрафам (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп.; - заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) - 5 254 грн. 67 коп. (а.с. 18) 11. Постановою старшого державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області - Бєлоусовою Юлією Петрівною від 25 січня 2018 року за ВП № 55643549 було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документа - виконавчого напису № 6398 виданого 10 липня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 110 848 грн. 05 коп. (а.с. 14) 12. Постановою старшого державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області - Бєлоусовою Юлією Петрівною від 07 березня 2018 року за ВП № 55643549 було оголошено в розшук майно, яке належить [PERSON] (а.с. 16) 13. Представником позивача 18.04.2019 року було долучено до справи копії документів на підставі яких був вчинений виконавчий напис від 10.07.2017 року за реєстровим № 6398, а саме: виконавчий напис, заява банка від 27.06.2017 року, «Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку» від 13.03.2010 року, розрахунок заборгованості станом на 30.04.2017 року, письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором № б/н від 13.03.2010 року, лист щодо відправлення претензії про наявність боргу, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, довіреність № 2124-К-Н-Н від 30.01.2017 року. (а.с. 49-63) V. Оцінка Суду. 14. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 15. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 16. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. 17. Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріуса регулюються Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. 18. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. 19. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. 20. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. 21. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). 22. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). 23. Так, згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передбачену або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставне майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 24. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. 25. При цьому, стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. 26. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. 27. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. 28. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. 29. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. 30. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання банком письмової вимоги боржнику про усунення порушень. 31. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. 32. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. 33. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. 34. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. 35. Відповідно до п. 2.3. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін`юсту від 22.02.2012 року № 296/5, визнано, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. 36. Отже, виконавчий напис може бути виданий лише за умови, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості та за наявності доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. 37. З матеріалів справи вбачається, що приватному нотаріусу при подачі заяви про вчинення виконавчого напису банком було надано «Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку», але в у вказаній Анкеті-Заяві не зазначено: - номер виданої кредитної картки, термін її дії та з якими саме затвердженими Умовами і правилами, тарифами був ознайомлений позивач та на які дав згоду у анкеті-заяві; анкета - заява не містить ознак узгодження в письмовій формі умов щодо розміру кредиту, процентів за користування кредитом, розміру пені та штрафу, виду виданої кредитної картки та її номеру; - у Анкеті-Заяві в графі запропонованих послуг не зазначено, яку саме послугу виявив бажання отримати позивач (відсутня помітка про отримання або бажання оформити картку) та відсутня сума бажаного кредитного ліміту. Тобто не зрозуміло чи надався взагалі кредит позивачу та у якому розмірі (кредитний ліміт). 38. Крім того банком було надано Виписку з розрахунку заборгованості, яка не містить посилання на період з якого виникла заборгованість, детальних розрахунків заборгованості в контексті зі строками її погашення. В ній лише зазначені загальні суми заборгованості. При цьому, серед іншого нотаріусу банком було надано письмову вимогу про повернення коштів, яка направлялась на адресу позивача. Таким чином, дані документи не можуть бути тими доказами, які містить відомості про безспірність заборгованості [PERSON] 39. Також, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримав від банку або позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), у зв`язку з чим, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. 40. На підставі вище викладеного, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, а також нотаріусом не було належним чином дотримано і самого порядку вчинення виконавчого напису, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 41. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно квитанції № 0.0.1169047374.1 від 25 жовтня 2018 року (а.с. 1) позивачем було сплачено 704,80 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved