Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення грошових коштів за сплату комунальних платежів. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що згідно свідоцтва № [NUMBER] від 28.04.1995 року про право власності на квартиру, квартира [ADDRESS] перебуває у спільній сумісній власності її - [PERSON] , її сина - [PERSON] третьої особи по справі, відповідачів [PERSON] (колишня дружина сина), [PERSON] (онука). Фактично в квартирі проживає лише вона та її син [PERSON] . Відповідачка [PERSON] , яка є колишньою дружиною [PERSON] в зазначеній квартирі зареєстрована, але не проживає з квітня 2001 року після розірвання шлюбу. В теперішній час вона створила нову сім*ю, проживає окремо у свого чоловіка. Адреса її фактичного мешкання невідома. Відповідачка [PERSON] , також, в зазначеній квартирі зареєстрована, але не проживає з квітня 2001 року. В теперішній час вона створила свою сім*ю, проживає окремо у свого чоловіка. В 2013 році народила дитину - [PERSON] та зареєструвала його в зазначеній квартирі. Квартира [ADDRESS] обладнана лічильниками обліку електроенергії, холодної та гарячої води, відповідно оплата за ці послуги нараховується згідно їх показань За інші комунальні послуги - спожитий газ, вивіз сміття, обслуговування будинку нарахування проводиться на кількість зареєстрованих осіб та за опалення - на кількість опалюваної площі квартири. Усі особові рахунки по сплаті комунальних послуг оформлені на її ім*я. До 2018 року їй на сплату комунальних послуг надавалась субсидія. З травня 2018 року їй було відмовлено в наданні субсидії, так як в квартирі зареєстровані інші особи, які мають дохід. З цього часу вона сплачує усі комунальні платежі, які нараховуються на усіх зареєстрованих осіб в квартирі, самотужки . Оскільки вона є пенсіонеркою, інвалідом 2-ої групи, отримує пенсію в розмірі 1600 грн., вона звернулась до відповідачів з проханням відшкодувати частину коштів, які були нараховані на них, на що отримала відмову. В теперішній час між ними існує спір щодо оплати комунальних послуг, які сплачуються нею в повному обсязі. З 1 травня 2018 року на вивіз побутових відходів по особовому рахунку № [NUMBER] (згідно копії довідки ) нею було сплачено: 01.05.2018 p.- 31.12.2018 p.- 319, 01 грн.; 01.01.2019р. -31.12.2019 р. -690 грн.; 01.01.2020 р. -31.03.2020р. - 440 грн. Усього сплачено 1449, 53 грн. На кожну зареєстровану особу припадає 289,9 грн (1449, 53 : 5 = 289,9). 1 травня 2018 року за спожитий газ по особовому рахунку № [NUMBER] (згідно копії довідки ) нею було сплачено: 01.05.2018 p.- 31.12.2018 p. - 730, 72 грн.; 01.01.2019р. 31.12.2019 р. - 953.82 грн.; 01.01.2020 р. - 31.03.2020р. - 373 грн. Усього сплачено 2057, 54 грн. На кожну зареєстровану особу припадає 411.5 грн (2057, 54 : 5 = 411.5 9). З 1 січня 2019 року за послугу центрального опалення по особовому рахунку № [NUMBER] ( згідно копії довідки) нею було сплачено: 01.01.2019р. -31.12.2019 р. - 3512.47 грн.; 01.01.2020р. -30.04.2020р. - 2017.86 грн. Усього сплачено 5530, 33 грн. На кожну зареєстровану особу припадає 1106 грн (5530, 33 : 5 = 1106 ). Усього нею сплачено комунальних послуг за період з 01.05.2018 року до 01.05.2020 р. 12335,6 грн. На кожну зареєстровану особу припадає 2467.12 грн (12335,6 : 5 = 2467.12 ). Згідно зі ст. 156 ЖК України повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири). Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 322 ЦК України передбачено, що власник зобов*язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Таким чином, стягненню з відповідачів, як співвласників квартири, які в квартирі не проживають , однак в свою чергу несуть обов*язок щодо утримання майна, належить стягнути частину вартості сплачених послуг: з [PERSON] належить стягнути 2467.12 грн.; з [PERSON] , яка в свою чергу є матір*ю малолітньої дитини, яка зареєстрована в квартирі, та в силу вимог ст. ст. 154, 177 Сімейного кодексу України, уповноважена на захист інтересів дитини, управління майном дитини, належить стягнути 4934.24 грн. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2020 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 31 серпня 2020 року на 13 год.\~30\~хв. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2020 року справу призначено до судового розгляду на 03.03.2021 року на 10 год. 30 хв. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник позов підтримали, наполягали на задоволенні позовних вимог. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судові засідання призначені на 31.08.20 р.,19.11.20 р., 03.03.21 не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином в т.ч. через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України", про причину неявки суд не повідомили. Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За клопотанням позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 28.04.1995 року, квартира [ADDRESS] перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] [PERSON] [PERSON] ( [PERSON] ). Факт непроживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ), а також [PERSON] [INFO] у квартирі [ADDRESS] підтверджується довідкою про зареєстрованих від 24.03.2016 р. та актом від 30.05.2017 г. № 36. Витрати позивачки на комунальні послуги підтверджуються копіями довідок -розрахунків ТОВ «Місто для людей», Концерну MTM, ТОВ «Вельтум-Запоріжжя», ТОВ «ЗапоріжгазЗБУТ». Відмова у наданні в субсидії [PERSON] підтверджується листом УПСЗН від 03.12.2018 р. Згідно копій довідки МСЕК та пенсійного посвідчення позивачка [PERSON] є пенсіонером та інвалідом II групи. У частині першій статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України). Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги, регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18). Судом встановлено, що сторони [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками оспорюваної квартири і відповідно до закону зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно вивчених та оголошених в судовому засіданні письмових доказів позивачка [PERSON] сплатила замість відповідачів грошові кошти у розмірі 7401,36 грн. (2467,12 + 4934,24) за надані комунальні послуги, а тому вказана сума підлягає стягненню із [PERSON] , [PERSON] на користь позивача. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, також, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 840,80 гривень.

Outcome: approved