Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею, як спадкоємицею за законом першої черги після смерті матері [PERSON], померлої 09.04.2007 року та після смерті батька [PERSON], померлого 21.06.2008 року право власності на земельну ділянку площею 1,00 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області передану для ведення особистого селянського господарства згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 499794 від 08.05.2003 року та на земельну ділянку площею 3,68 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 895534 від 27.12.2005 року, кадастровий номер 5122084800:01:002:0314, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що відсутні необхідні документи для проведення реєстрації права власності. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 499794 від 08.05.2003 року, виданого на підставі розпорядження районної державної адміністрації ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 21 листопада 2002 року за № 1016/А, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-15-156, [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,00 га, розташована на території [PERSON] сільської ради, передана для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 099924 від 10.04.2007 року, виданого [PERSON] сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла 09.04.2007 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 1,00 га, розташована на території [PERSON] сільської ради, передана для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 499794 від 08.05.2003 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 49101058 від 14.09.2017 року, інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є: - чоловік [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії І-УР № 560220 від 01.11.1960 року, виданого Ізмаїльським районним бюро РАЦСу Одеської області та витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя за № 00004032825 від 07.07.2010 року; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІІ ЖД № 419935 від 01.07.1983 року, виданого Ізмаїльським районним відділом РАЦСу Одеської області та свідоцтво про шлюб серії СS-V № 0673436 від 17.06.2009 року, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «Варзар». - син [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 25.01.2017 року за № 332, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. В свою чергу, [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] разом з нею не проживав та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, тому вважаться таким, що фактично не прийняв спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 134428 від 21.06.2008 року, виданого [PERSON] сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер 21.06.2008 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина земельної ділянки площею 1,00 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради, переданої для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 499794 від 08.05.2003 року, яку він фактично прийняв після смерті дружини [PERSON], але юридично не встиг оформити своїх спадкових прав. А також, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,68 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 895534 від 27.12.2005 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації від 03 жовтня 2005 року № 719/А-2005, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.05.521.00387, кадастровий номер 5122084800:01:002:0314. Після смерті [PERSON] від отримання спадщини відмовився син [PERSON] на користь доньки спадкодавця [PERSON], що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 01.08.2008 року за № 4529. В свою чергу спадкоємицею першої черги, яка вступила у спадщину є донька спадкодавця [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІІ ЖД № 419935 від 01.07.1983 року, виданого Ізмаїльським районним відділом РАЦСу Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії СS-V № 0673436 від 17.06.2009 року, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «Варзар», яка прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 25.01.2017 року за № 333, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved