Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач 06.10.2014 року звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Підставою звернення із позовом вважає те, що 09 березня 2013 року між [PERSON] (далі-Відповідач/Позичальник) та ПАТ «ОТП Банк», (далі-Банк), правонаступником якого в свою чергу є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (далі-Позивач/Факторингова компанія), був укладений договір про надання споживчого кредиту №2002950437 (далі-Кредитний договір). За умовами Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 24 800 гривень. У свою чергу Позичальник зобов»язався повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші Платежі, визначені Кредитним договором та Додатком №1 «Графік платежів», а також виконувати інші умови договору (п.1.2.1 Кредитного договору). Відповідно до п.1.4.1. Кредитного договору Позичальник зобов»язаний повністю повернути Банку суму отриманого Кредиту та виконати усі інші зобов»язання встановлені Кредитним договором не пізніше 09 березня 2015 року. На підставі ст.1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов»язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах встановлених договором. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів (п.1.4.2 Кредитного договору). Проценти за користування кредитом сплачуються щоомісяця одночасно з погашенням сум отриманого кредиту. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в Графіку платежів. За умовами Кредитного договору Позичальник зобов»язався своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користування кредитом, але порушує зобов»язання викладені в п.п.1.2.1., 1.4.2., 1.4.4. Кредитного договору. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов»язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Договір є обов»язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст.629 ЦК України. Таким чином, станом на 11 серпня 2014 року у Позичальника за договором про надання спожичного кредиту №2002950437 від 09 березня 2013 року інсує заборгованість перед Позичавем в сумі 22 662,37 грн., що складається з: залишку заборгованості за кредитом в сумі 16 901,60 грн.; суми несплачених відсотків за користування кредитом-5 760,77 грн. У зв»язку із тим, що Позичальником не було дотримано зазначених вище умов Кредитного договору, Позивачем на підставі п.1.5.4. Кредитного договору було здійснено вимогу дострокового виконання Позичальником його зобов»язань за Кредитним договором в повному обсязі. А саме, 08.04.2014 року Позичальнику було відправлено поштою рекомендованим листом з описом вкладення вимогу №200105829 від 25 березня 2014 року про погашення заборгованості за Кредитним договором. Зазначена Вимога підлягала виконанню протягом 30 календарних днів з дати її одержання Позичальником. Станом на дату подання цієї заяви зазначена вимога Позичальником не виконана та відповідні суми Позивачу не сплачені, хоча відповідно до п.1.5.4 Кредитного договору вимога дострокового виконання Позичальником його зобов»язань була подана належним чином, а саме: відправлена рекомендованим листом з описом вкладення за місцезнаходженням Позичальника, зазначеному в Кредитному договорі. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Невиконання Позичальником умов Кредитного договору на підставі п.1.5.4. Кредитного договору дає право Банку достроково вимагати виконання боргових зобов»язань за кредитом у Позичальника. Частиною 2 ст.1050 ЦК України, зазначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Враховуючи ту обставину, що Позичальник порушує вимоги умов Кредитного договору, а саме: не виконує належним чином, в обумовлені строки зобов»язання щодо оплати кредиту і відсотків в сумі, передбаченій Кредитним договором, Позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Позовна заява подається ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що є новим кредитором за Договором про надання споживчого кредиту №2002950437 від 09 березня 2013 року. Згідно з умовами договору факторингу від 24.03.2014 року та у відповідності до ст.ст.512, 514, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК України ПАТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №2002950437 від 09 березня 2013 року, укладеним між Банком та Відповідачем. Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов»язані може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до Відповідача за Договором про надання споживчого кредиту №2002950437 від 09 березня 2013 року. Просить стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №2002950437 від 09 березня 2013 року у розмірі 22 662,37 грн. та судові витрати. У судове засіданні представник позивача ПАТ «ОТП Факторинг Україна» не з»явився, подав заяву про підтримання позову та про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти постановлення заочного рішення. У судові засідання відповідач [PERSON] двічі не з»явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Суд вважає, що, оскільки, відповідно до ст.10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовилася надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв"язку із чим суд розглядає справу на підставі ст.169 ЦПК України у її відсутність, на підставі наявних матеріалів у справі, оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у повному об»ємі виходячи із наступного: - розгляд справи проведено без фіксації технічними засобами на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України; -згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; -між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №2002950437 від 09.03.2013 року, відповідно до якого Кредитор Банк надає Позичальнику споживчий кредит в сумі 24 800 грн. на 24 місяці зі сплатою 0,01% річних, який відповідач зобов»язувався погасити до 09 березня 2015 року (а.с.4,5); -у відповідності до ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; -згідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); -відповідно до розрахунку заборгованості за користуванням кредитом [PERSON] станом на 11.08.2014 року, згідно договору №2002950437 від 09.03.2013 року заборгованість становить 22 662,37, з них: заборгованість за кредитом- 16 901,60 грн.; заборгованість по сплаті відсотків- 1,55 грн.; комісія за РО- 5 759,22 грн. (а.с.8,9); -згідно ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (параграф 1-позика ст.ст.1046-1053 ЦК України); -відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов»язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов»язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи; -24.03.2014 року між ПАТ „ОТП Банк" (Клієнт) та ТОВ «ОТП Факториног Україна» (Фактор) було укладено Договір факторингу №24/03/2014, відповідно до якого клієнт (Первісний Кредитор) передає, а Фактор (Новий Кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитором за Кредитними Договорами, укладеними між Клієнтом і Боржниками, в розмірі Портфеля заборгованості (а.с.11-14); -відповідно акту приймання-передачі реєстру Боржників №2 від 24 березня 2014 року до Договору факторингу №24/03/2014 року від 24 березня 2014 року від 24 березня 2014 року Клієнт передав, а Фактор прийняв згідно з вимогами п.8.3 Договору Факторингу №24/03/2014 року від 24 березня 2014 року, Реєстр Боржників Клієнта №2 від 24 березня 2014 року, складений за формою згідно із Додатком №1 до Договору, де зазначено передачу боргу також і відповідача (а.с.15,16); -відповідач повідомлявся позивачем про передачу йому право вимоги за кредитним договором №2002950437 від 09.03.2013 року 25.03.2014 року №200105829, що відповідає вимогам ст.1082 ЦК України; -судові витрати у відповідності до ст.88 ЦПК України стягуються пропорційно задоволеним вимогам, а тому підлягають стягненню в повному обсязі із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved