Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.04.2015 року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] Позивач звернулася із позовом до суду про розірвання шлюбу. На день звернення до суду питання відносно матеріального утримання дитини між сторонами не вирішено. Відповідач працездатний, постійно виїздить на сезонні заробітки та отримує стальний заробіток, інших утриманців не має, а тому в змозі сплачувати аліменти. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує та просить задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Судом направлялися матеріали до Житомирського районного суду Житомирської області про допит відповідача в порядку окремого доручення, однак таке повернуто без виконання у звязку з неявкою [PERSON] в судові засідання 14.11.2018 р. та 29.11.2018 р. Про дату судових засідань повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 280, ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України у звязку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті в заочному порядку, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити повністю, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який укладено 25.04.2015 року у відділі ДРАЦС Хустського районного управління юстиції, а/з №56. Від спільного проживання у них народилася одна дитина син [PERSON] [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач зобовязання по утриманню дитини належно не виконує. З матеріалів справи встановлено, що відповідач постійно виїздить на сезонні заробітки та отримує стабільний дохід, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обовязків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено прожитковий мінімум на одну особу - дітей віком до 6 років: з 1 грудня - 1626 гривень, ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач належним чином не надає матеріальне утримання своїй дитині, враховуючи матеріальне становище дитини, яка потребує значних коштів на забезпечення її всім необхідним та для її належного розвитку, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є працездатний, виїздить на сезонні заробітки та отримує стабільний дохід, інших утриманців не має, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] в сумі 2000 /дві тисячі/ гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв'язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704, 80 гривень. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved