Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він являється власником житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.09.2018 року. Однак, відповідно до довідки № 271 від 14.11.2019 року, виданої В`язівською сільською радою Краснокутського району Харківської області у вказаному житловому будинку зареєстрована відповідач, колишня власниця будинку, [PERSON] , яка з 2018 року не проживає у вказаному будинку. Під час підписання договору купівлі продажу житлового будинку з господарськими будівлями, сторони домовили про те, що відповідач протягом місяця з дня підписання договору буде знята з реєстраційного обліку самостійно, але відповідач своє зобов`язання не виконала. Позивачу належить право володіти, користуватися і розпоряджатися будинком, а наявність реєстрації відповідача порушує вказані права позивача. Тому [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання відповідача такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, оскільки іншим шляхом зняти [PERSON] з реєстрації неможливо. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та прохав їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в відкрите судове засідання повторно не з`явилася, хоча була викликана своєчасно та у встановлений законом порядок. Представник третьої особи - В`язівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, при прийнятті рішення поклались на розсуд суду. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Суд, заслухавши пояснення позивача та свідків, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору купівлі - продажу житлового будинку з господарськими будівлями від 21.09.2018 року, житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані по [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі - продажу та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.09.2018 року. Як вбачається з довідки № 271 від 14.11.2019 року, виданою В`язівською сільською радою Краснокутського району Харківської області за вищевказаною адресою зареєстрована [PERSON] , 1938 року народження. Відповідно до акту обстеження домоволодіння від 12 листопада 2019 року, складеного депутатом В`язівської сільської ради Краснокутського району Харківської області Труш Л.М. в присутності сусідів: [PERSON] та [PERSON] вбачається, що гр. [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак з вересня 2018 року не проживає за даною адресою. Окрім цього, допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт не проживання [PERSON] з 2018 року за адресою: [ADDRESS] . Крім того, під час підписання договору купівлі продажу житлового будинку з господарськими будівлями, сторони домовили про те, що відповідач протягом місяця з дня підписання договору буде самостійно знята з реєстраційного обліку (п.8 договору). Однак відповідач порушила умови договору та добровільно не знялась з реєстраційного обліку. У відповідності до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або його членів сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначає, що місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що дійсно [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає; добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає, тому всебічно, повно, об`єктивно дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved