Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив: - встановити факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] на час смерті [PERSON] , а саме з 2000 року до [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] право власності на земельну ділянку площею 1,9988 га, що розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 031105, кадастровий номер - 5122085300:01:001:0189. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що заява від [PERSON] про прийняття спадщини надійшла 23.07.2019 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник відповідача Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що з позивачем вони товаришують. З 2000 року по 2010 рік позивач [PERSON] проживав разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Підтвердив факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] на час смерті [PERSON] , а саме з 2000 року до [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що позивача [PERSON] знає добре. З 2000 року позивач переїхав жити до свого батька [PERSON] . Підтвердила факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] на час смерті [PERSON] , а саме з 2000 року до [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Вислухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.11.2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,9988 га, що розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 031105 від 02.02.2004 року, виданий на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації № 806/А - 2003 від 29 жовтня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів направо власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-16-475. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.01.2010 року, виданого виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 1,9988 га, що розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 031105 від 02.02.2004 року, кадастровий номер - 5122085300:01:001:0189. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до заповіту від 28.04.2004 року, посвідченого секретарем Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 166, [PERSON] , все своє майно де б воно не було та де б воно не знаходилося і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що за законом він матиме право заповів [PERSON] . Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщини незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] немає. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] на час смерті [PERSON] , а саме з 2000 року до [INFO] за адресою: [ADDRESS] був підтверджений поясненями свідків [PERSON] та [PERSON] , допитаними в судовому засіданні. Таким чином, позивач [PERSON] вважається таким, що фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved