Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON] громади в особі Сулківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, відповідно до якого просить встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем та визнати за нею право власності, в порядку спадкування, на земельну ділянку розташовану на території Сулківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області в розмірі 3,0966 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 088469 від 12 лютого 2007 року, посилаючись на те, що 22 rdsnyz 2015 року померла мама позивача - [PERSON]. З приводу оформлення спадщини, у визначений законом термін позивач не зверталася до нотаріуса оскільки загубила оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, а відповідач не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 412401 від 22 квітня 2015 року підтверджується, що 22 квітня 2015 року у віці 88 років, в с. Петрівське Біляївського району Одеської області померла [PERSON], про що 22 квітня 2015 року складено відповідний актовий запис № 531. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, в тому числі і земельна ділянка розташовані на території Сулківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області в розмірі 3,0966 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 088469 від 12 лютого 2007 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010787000019. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на території Сулківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області за № 02-10/2900 від 16 листопада 2015 року, вартість зазначеної земельної ділянки становить 106 983 гривні 86 копійок. Позивач по справі, має право на спадкування за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України, що підтверджується юридичними фактами, а саме: свідоцтвом про її народження, свідоцтвом про народження спадкодавці та свідоцтвом про одруження. Реалізовуючи право на спадкування за законом, позивач по справі, прийняв спадщину після смерті мами, шляхом постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини (відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України), що підтверджується довідкою сільської ради. Коли позивач звернулася в нотаріальну контору з метою подати заяву про прийняття спадщини, то їй довідкою № 1073/02-17 від 17 грудня 2015 року державного нотаріуса було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як вона по-перше, пропустила строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, по-друге, її матір загубила оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку, а тому вона вимушена звертатися до суду. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач являється спадкоємцем за законом, інші спадкоємці на спадщину не претендують, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджує його право на успадкування майна спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки питання про розподіл судових витрат позивачами не ставиться, понесені судові витрати по оплаті судового збору необхідно залишити за останніми. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved