Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи, пояснюючи, що її батько, [PERSON], помер [INFO] у м.Харцизьку Донецької області та був похований на кладовищі в м.Харцизьку, причина смерті: гостра судинна недостатність кишківника. Отримати свідоцтво про смерть батька українського зразку заявник не має можливості через відсутність належних доказів його смерті. Лікарське свідоцтво про смерть, яке є підставою для отримання в органах державної реєстрації актів цивільного стану України свідоцтва про смерть, не може враховуватися як доказ смерті особи, оскільки видане закладом, що знаходиться на тимчасово окупованій території. З метою отримання свідоцтва про смерть та отримання допомоги на поховання, недоотриманої пенсії та оформлення спадщини, заявник просила встановити в судовому порядку факт смерті у віці 82 роки [INFO] року у м.Харцизьку [PERSON], [INFO], місце народження якого: х.Піщики Путивльського району Сумської області, що був зареєстрований та мешкав [ADDRESS], причина смерті: гостра судинна недостатність кишківника. У судове засідання заявник не з*явилася, у заяві зазначила про розгляд справи без її участі. Заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області, заперечень проти заявлених вимог не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Як зазначає заявник, її батько [PERSON], помер [INFO] року у м.Харцизьку Донецької області, яка є тимчасово окупованою територією. Лікарське свідоцтво про його смерть було видане заявникові центральною міською лікарнею № 1. Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства Юстиції України за № 52/5 від 18.10.2000 року, визначено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024. Відповідно до ч.3 ст. 9 Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті (будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом), є недійсним і не створює правових наслідків. 21.09.2016 року заявник звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області з заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON], але листом за № 03.2-25/4265 від тієї ж дати йому було відмовлено у реєстрації та роз'яснено право звернутися до суду для встановлення факту смерті особи, оскільки лікарське свідоцтво про смерть, видане медичним закладом, що розташований на тимчасово окупованій території України, є недійсним, тому не створює правових наслідків. Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою або на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що [INFO] року у м.Харцизьку Донецької області помер [PERSON]. Лікарське свідоцтво про смерть, видане медичним закладом, що знаходиться на тимчасово окупованій території, є недійсним та, у відповідності зі ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», не створює правових наслідків, тобто, для проведення державної реєстрації смерті існують об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті особи, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надає можливість заявнику отримати свідоцтво про смерть та здійснити його спадкове право.

Outcome: approved