Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщення - квартирою [ADDRESS] . В обгрунтування позову зазначає, що він є власником вищевказаної квартири. У житловому приміщенні зареєстрована його колишня дружина [PERSON] . Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 16.10.2012 року шлюб між ними розірвано. В даній квартирі відповідач не проживає понад рік, не веде спільного господарства, не бере участі в утриманні житла, квартирою не цікавиться взагалі, однак, на будь-які звернення виписатись з квартири, відповідач не реагує. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження та користування майном, позбавляє можливості останнього оформити субсидію та створює матеріальні труднощі, а тому просить позов задовольнити Ухвалою від 23.11.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 06.05.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася із невідомих причин, про розгляд справи була належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України та шляхом розміщення оголошення на інтернет-порталі «Судова влада», заяви про розгляд справи у її відсутності не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з частиною 1 ст.317 ЦК України, визначено, що власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною першою ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в частині першій ст.321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням майном. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Як вбачається із реєстраційного посвідчення Львівського міжміського бюро технічної інвентаризації № 721 від 17.07.1997 року, власником квартири за адресою [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно із рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 16.10.2012 року шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 24 лютого 2001 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Яворівського РУЮ Львівської області, актовий запис №15 - розірвано. Відповідно до довідки про склад сім`ї № 79 від 01.10.2020 року, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Івана Хрестителя 88» за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка фактично не проживає. Відповідно до актів Яворівської Квартирно-експлуатаційної частини району складених 20.09.2012, 25.12.2012, 18.02.2013, 30.05.2013, 12.11.2014 та відповідно до актів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Івана Хрестителя 88» скледених 03.02.2019, 01.07.2019, 17.01.2020, 20.05.2020, 01.10.2020, [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2012 року по час складення актів. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , хоча і зареєстрована у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , однак не проживає в квартирі з 2012 року, не веде в ній господарства, не проводить оплату житлово-комунальних послуг, а тому позов підставний і підлягає задоволенню. З відповідача також слід стягнути в користь позивача судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved