Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що 23 листопада 2011 року між сторонами укладено шлюб. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] . Сімейне життя у сторін не склалося, причиною розпаду сім?ї є та обставина, що в сімейних стосунках відсутнє взаєморозуміння, довіра, повага, що не сприяє зміцненню сім?ї та призводить до численних конфліктних ситуацій. Сторони мають різні погляди на сімейне життя та виховання дитини, різні характери, що є також причиною розпаду сім?ї. Відповідач здійснює психологічний та моральний тиск, погрожує та ображає позивача. Посилаючись на положення ст.ст.110, 112 СК України, просила шлюб розірвати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 січня 2021 року справу передано головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою суду від 27 січня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, шляхом направлення смс повідомлення та через засоби поштового зв`язку за адресою фактичного проживання: [ADDRESS] . На адресу суду засобами поштового зв`язку 09.02.2021 року надійшов відзив відповідача [PERSON] , в якому він вказує, що не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки між ним та позивачем вже тривалий час відсутнє взаєморозуміння, а з 17 грудня 2020 року не проживають разом, тобто фактично припинили сімейне життя та ведуть спільного господарства. Вказує, що позивач регулярно провокує виникнення скандалів. Просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 листопада 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено актовий запис №1980, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Клопотань про надання терміну для примирення сторони не заявляли. Судом встановлено, що з 17 грудня 2020 року сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство, що підтверджується поясненнями позивача, наданими в судовому засіданні та відзивом відповідача. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Враховуючи те, що відповідач не просила суд змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] » після розірвання шлюбу залишити прізвище без змін. У відповідності до положень ч. 4 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" та ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи положення ст. 142 ЦПК України та те, що відповідач визнав позов, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп., а з державного бюджету підлягає поверненню позивачу судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved