Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог 06.02.2021 року засобами поштового зв`язку АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом, в якому вказано, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 20.04.2016 року. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг, на підставі якого банком відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування рахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 16000,00 грн. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 13.01.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 28894,72 грн, з яких: 21255,40 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 7639,32 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625, з яких позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 21255,40 грн, що становить заборгованість за простроченим тілом кредиту Посилаючись на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 20.04.2016 року у сумі 21255,40 грн. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду 17.03.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заяв по суті справи до суду не надійшло, відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, про розгляд справи повідомлений належним чином. Копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з доданими документами неодноразово направлялася відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, однак поштові відправлення повернулися на адресу суду не врученими з відміткою пошти: «адресат відсутній за вказаною адресою». Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про огляд веб-сайту, в якому позивач просить здійснити огляд та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, актуальний на 01.04.2016 року, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк» за посиланням https://privatbank.ua/terms. Клопотання позивача про огляд веб-сайту задоволенню не підлягає, оскільки позивач не надав докази, які підтверджують, що саме розміщені на веб-сайті Умови та правила надання банківських послуг, актуальні на 01.04.2016 року, є невід`ємною частиною укладеного між сторонами кредитного договору від 20.04.2016 року. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. В частинах першій, другій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду 20.04.2016 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якої він погодився з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими у буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. (а.с. 119). З огляду на викладене, на підставі ст.ст. 633, 634, 1054, 1055 ЦК України, суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем у письмовій формі укладений кредитний договір. На підтвердження розміру заборгованості позивач надав суду Розрахунок заборгованості за договором №б/н від 20.04.2016 року, зі змісту якого вбачається, що станом на 13 січня 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 28894,72 грн, з яких: 21255,40 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 7639,32 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 (а.с. 109-113). Разом з тим, позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача 21255,40 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту. Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] , станом на 21.04.2016 року кредитний ліміт було встановлено у розмірі 500,00 грн, 13.10.2017 року розмір кредитного ліміту збільшено до 16000,00 грн та 06.08.2018 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. (а.с. 117). В довідці, виданій АТ КБ "ПриватБанк", зазначено, що на виконання укладеного між сторонами кредитного договору б/н [PERSON] було видано кредитну картку № [NUMBER] від 21.02.2016 року з терміном дії до 02/20 (а.с. 118). Згідно виписки по рахунку [PERSON] регулярно використовував кредитну картку для зняття готівки, оплати товарів і послуг та користувався кредитними коштами у межах суми кредитного ліміту, його витрати по кредитній карті не перевищували його розміру в сумі 16000,00 грн (а.с. 114-116). Крім того, зі змісту вказаної вище виписки по рахунку вбачається, що в суму заборгованості за даним договором, яка становить 28894,72 грн., включені заборгованість за тілом кредиту, відсотки, нараховані відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі 7639,32 грн; відсотки за користування кредитним лімітом за ставкою 3,6 відсотка, пеня, заборгованість з якими утворилась за період з 01.03.2018 року по 01.11.2020 року. В той же час, в позовній заяві позивач вказує, що заборгованість в розмірі 28894,72 складається лише із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 21255,40 грн. і відсотків, нарахованих відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі 7639,32 грн. Водночас, не заявляє вимоги про стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими за користування кредитним лімітом за ставкою 3,6 відсотка та заборгованості по пені, які фактично включені в розмір заборгованості за тілом кредиту, що підтверджується письмовими доказами (а.с. 99-103). В той же час, згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, з 06.08.2018 року кредитний ліміт на кредитній картці, оформленій на ім`я [PERSON] , становив 0,00 грн. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши надані позивачем письмові докази, судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів збільшення кредитного ліміту до 21255,40 грн, обов`язок доказування відповідно до ст. 12,13,83 ЦПК України покладено на позивача, а відтак суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими частково, а саме в сумі 16000,00 грн, оскільки наявність такої суми заборгованості підтверджена належними доказами. Крім того, з огляду на те, що в суму, яка заявлена до стягнення як тіло кредиту в розмірі 21255,40 грн, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, включені нараховавні відсотки за користування кредитним лімітом в розмірі 3,6 відсотка і пеня, але відповідач не заявляє вимоги про їх стягнення, суд розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог, суд не вбачає підстав для їх стягнення як заборгованість по тілу кредиту. Відповідно до прохальної частини позовної заяви позивач просить стягнути лише заборгованість за тілом кредиту в розмірі 21255,40 грн. Вимоги про стягнення відсотків, нарахованих згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі 7639,32 грн., позивач не заявляє, а суд самостійно не може вийти за межі заявлених позивачем позовних вимог. Беручи до уваги викладене вище, розглянувши справу в межах заявлених позивачем позовних вимог, дослідивши докази, надані позивачем в обґрунтування заявлених вимог, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту в розмірі 16000,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє за безпідставністю. V. Розподіл судових витрат На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1708,60 грн.

Outcome: approved