Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

ПАТ КБ „Приватбанк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обгрунтовано тим, що між відповідачем [PERSON] та ПАТ КБ „Приватбанк 14.09.2011 року був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого ПАТ КБ „Приватбанк зобов'язався надати [PERSON] кредит в розмірі 3700 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним і Банком, договір, про що свідчить його підпис у заяві. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідач [PERSON]В, взяті на себе зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, і станом на 04.07.2017 року заборгованість останнього за кредитним договором №б/н від 14.09.2011 року становить 14936,57 гривень, з яких тіло кредиту 4111,96 гривень, нараховано відсотків за користування кредитом 3799,03 гривень, нараховано пені 5838,12 гривень, штраф (фіксована частина) 500 гривень, штраф (процентна складова) 687,46 гривень. Позичальник [PERSON] не виконав взяті на себе зобовязання, а тому позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 14936,57 гривень та судовий збір в сумі 1600 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, одночасно із позовною заявою подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, попередньо подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення повністю. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст.58,59 ЦПК України, докази повинні бути належними та допустимими. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно кредитного договору №б/н, який було укладено 14.09.2011 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON]В, Банк зобовязувався видати відповідачу кредит в сумі 3700 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник [PERSON] брав на себе зобовязання слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість з кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Крім цього, згідно п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як убачається з розрахунку суми боргу станом на 04.07.2017 року по кредитному договору №б/н від 14.09.2011 року позичальник [PERSON] свої зобовязання не виконав, і сума заборгованості становить 14936,57 гривень, з яких тіло кредиту 4111,96 гривень, нараховано відсотків за користування кредитом 3799,03 гривень, нараховано пені 5838,12 гривень, штраф (фіксована частина) 500 гривень, штраф (процентна складова) 687,46 гривень. Доказів, які б спростовували наведені вище письмові докази у справі, у тому числі, і щодо розміру заборгованості за кредитним договором, суду не надано. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобовязання згідно договору та не сплачує кредит та відсотки по кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість, а тому є всі підстави для стягнення на користь позивача із позичальника [PERSON] суми заборгованості по кредитному договору № б/н укладеному 14.09.2011 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони усі понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення №PROM9В3VF8 від 19.07.2017 року убачається, що позивачем було сплачено при подачі позовної заяви до суду судовий збір в розмірі 1600 гривень.

Outcome: approved