Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. На обґрунтування заявлених з урахуванням уточнених у судовому засіданні вимог позивач зазначив, що 28.10.2008 року між АКІБ «УКРСИББАНК», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено договір кредиту на суму 102000,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26% на рік на суму залишку заборгованості з строком до 27.10.2015 року. На забезпечення виконання зобов'язання цього ж дня (28.10.2008 року) між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки нерухомого майна, відповідно до умов якого в іпотеку передано житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку розташовану за цією ж адресою., а також 28.10.2008 року було укладено договір поруки між позивачем та [PERSON] 08 грудня 2011р. між ПАТ «УКРСИББАНК» та ПАТ «Дельта банк» укладено договір купівлі продажу, відповідно до умов якого ПАТ «УКРСИББАНК» передає (відступає) на користь ПАТ „Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Станом на 19 березня 2013 року заборгованість відповідачів за кредитним договором на загальну суму становить 240285,87грн. Не дивлячись на попередження про сплату утвореного боргу [PERSON], [PERSON] не реагували і будь-якої суми на погашення боргу не було сплачено. Посилаючись на вищенаведені обставини ПАТ «Дельта Банк» просить звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, надавши ПАТ «Дельта Банк» право продажу предмета іпотеки. Представник відповідачів проти позову заперечувала, зіславшись на те, що її довірителі кредит в даному банку не брали, оскільки на той час були безробітними і банк їм відмовив у видачі кредиту. Третя особа представник органу опіки та піклування в дане судове засідання не явився без поважних причин, а в попередніх судових засіданнях посилався на те, що рішення орган опіки та піклування про надання дозволу на укладення договору іпотеки для [PERSON] не виносилось. Заслухавши доводи сторін та їх представників, перевіривши та дослідивши обставини справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини на підставі яких приходить до наступного. Судом установлено, що відповідно до укладеного договору від 28.10.2008 року № 11406488000 між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON], останній отримав кредит в розмірі 102000,00грн, зі сплатою 26,00% річних. Відповідно до умов договору [PERSON] зобов'язувався щомісячно вносити платежі та інші витрати на погашення отриманого кредиту. 08 грудня 2011р. між ПАТ «УКРСИББАНК» та ПАТ «Дельта банк» укладено договір купівлі продажу, відповідно до умов якого ПАТ «УКРСИББАНК» передає (відступає) на користь ПАТ „Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. На забезпечення виконання зобов'язання цього ж дня (28.10.2008 року) між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки нерухомого майна, відповідно до умов якого в іпотеку передано житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку розташовану за цією ж адресою., а також 28.10.2008 року було укладено договір поруки між позивачем та [PERSON] Проте свої зобов'язання за кредитним договором [PERSON] не виконував, внаслідок чого станом на 19 березня 2013 року утворилася заборгованість на загальну суму 240285,87грн., яка складається з наступного: - 98844,67грн.- заборгованість за кредитом - 141441,20грн. заборгованість по процентам за користування кредитом Відповідно до вимог ст.ст.525,526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк. Проте встановлені у справі обставини свідчать, що [PERSON] свої зобов'язання по погашенню заборгованості отриманого кредиту не виконує, внаслідок чого станом на 19.03.2013 року утворилась заборгованість в сумі 240285,87грн. Згідно з ч.1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків встановлених іпотечним договором іпотеко держатель, має право вимагати дострокове виконання основного зобов'язання, а разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Приймаючи до уваги, що дослідженні у справі фактичні обставини, виникнуті права та обов'язки між іпотекодавцем та іпотекодержателем в даній справі ґрунтуються на підставі Закону України «Про іпотеку», тому заявлений ПАТ «Дельта банк» позов є підставним. Поскільки [PERSON], [PERSON] не були виконані вимоги на звернення позивача в порядку ст.35 Закону України «Про іпотеку» , а також не було вирішено сторонами іпотечного договору питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, суд вважає за можливе задовольнити позов про звернення стягнення в рахунок погашення утвореної заборгованості шляхом надання права позивачеві на продаж предмета іпотеки, суд вважає за можливе відповідно до ст.38 Закону України «Про іпотеку» надати позивачеві право від свого імені продати предмет іпотеки. Відповідно до правил ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Поскільки доводи представника відповідачів [PERSON], що на момент укладення між позивачем та відповідачами договорів кредиту, поруки та договору іпотеки вони були безробітними, тому банк не міг надати їм кредит, ґрунтуються лише на припущеннях і вони не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки на час розгляду справи вищезгадані договори недійсними визнані не були, тому підстав для відмови в задоволенні позову суд не знаходить. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню документально підтвердженні судові витрати. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved