Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача Територіальної громади в особі Порицької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, відповідно до якого просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,10 га, що розташована на території Порицької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, посилаючись на те, що [INFO] померла бабушка позивача - [PERSON]. З приводу оформлення спадщини, у визначений законом термін позивач звертався до нотаріуса, однак йому було рекомендовано питання щодо визнання права власності на майно вирішувати в судовому порядку у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, відповідач не заперечує проти їх задоволення, а треті особі заперечень щодо заявленних позовних вимог не мають. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24 січня 2014 року підтверджується, що [INFO] у віці 90 років, в с. Томашпіль Хмільницького району Вінницької області померла [PERSON], про що 24 січня 2014 року складено відповідний актовий запис № 4. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 2,10 га у межах згідно з планом, що розташована на території Порицької сільської Ради Хмільницького району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим Хмільницькою райдержадміністрацією 10 травня 2002 року. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на території Порицької сільської ради Хмільницького району Вінницької області за № 02-10/2165 від 23 червня 2015 року, вартість зазначеної земельної ділянки становить 57 467 гривень 50 копійок. Крім позивача, після смерті баби інших спадкоємців за законом чи за заповітом не має, оскільки батько [PERSON], а син покійної, [PERSON], помер [INFO] та бабин чоловік, [PERSON], помер [INFO], ще до відкриття спадщини. Позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті баби, оскільки її батько [PERSON], був єдиним її сином, інших дітей у неї не було. До дня смерті вона проживала разом з бабою в одному будинку, так як вона важко хворіла, перебувала в безпорадному стані, тому [PERSON] переїхала в с. Томашпіль Хмільницького району де здійснювала за нею догляд, постійно опікувала її та доглядала, несла витрати по її утриманню, а після її смерті здійснила всі ритуальні обряди та поховала на місцевому кладовищі. А тому спадщину після смерті спадкодавця [PERSON], вона фактично прийняла, шляхом постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, так як у відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином в силу вимог закону вона є такою, що прийняла спадщину. На її звернення, отримати в нотаріальній конторі, свідоцтво про право власності на земельну ділянку, у позивача не представляється можливим та вона отримала відмову, в зв'язку з тим, що на момент смерті баби не була зареєстрована разом із нею, а також відсутній витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку, оскільки державний акт видавався в 2002 році, за відсутності у спадкоємця необхідних документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач являється спадкоємцем за законом, інші спадкоємці на спадщину не претендують, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджує його право на успадкування майна спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки питання про розподіл судових витрат позивачами не ставиться, понесені судові витрати по оплаті судового збору необхідно залишити за останніми. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved