Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивач 11 липня 2018 року звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] є батьком дитин [PERSON], [INFO]. Відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, з осені 2013 року відповідач із позивачкою та донькою не проживає, ніякої допомоги на утримання дитини не надає. 21 жовтня 2014 року рішенням Полтавського районного суду Полтавської області з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі однієї чверті всіх видів заробітку, починаючи з 15 серпня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття. Крім того відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її навчанням, здоров'ям; матеріально не утримує. Станом на 17 квітня 2018 року має заборгованість по аліментах в сумі 31 436 грн 95 коп. Також [PERSON] неодноразово допускав антигромадську поведінку в присутності дитини, у зв'язку з чим із відповідачем було проведено ряд профілактичних робіт, однак належних висновків для себе останній не зробив. Просила позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не прибула, однак до суду надійшло клопотання, в якому просила розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення рішення у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзив від відповідача не надходив. Представник третьої особи - служби у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, ураховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку положень статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. 18 липня 2018 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 5 вересня 2018 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Суд, дослідив докази, що є у справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За змістом статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із статтею 164 Сімейного кодексу України, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені до вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини; жорстоко поводяться з дитиною. Пленум Верховного Суду України у п. п. 15, 16 постанови «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за № 3 від 30 березня 2007 року роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER], виданого 19 серпня 2013 року) [PERSON] народилася [INFO], та її батьками записані: батько [PERSON] та мати [PERSON]. Відповідно до рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, прізвище дружини після розірвання шлюбу змінено на «[PERSON]». Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі однієї чверті з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 15 серпня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення 21 жовтня 2014 року видано виконавчий лист. Із постанови про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ВП № 45976808 від 18 квітня 2018 року виданої начальником Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області по виконанню вищевказаного виконавчого листа, вбачається, що сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів перевищує відповідну суму платежів за шість місяців та станом на 17 квітня 2018 року складає 31 436 грн 95 коп, рішення суду боржником не виконується та тимчасово обмежено боржника [PERSON] у праві виїзду за межі України. Неповнолітня [PERSON], 2013 року народження, згідно акту обстеження умов проживання, затвердженого начальником служби у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області від 21 березня 2018 року проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], стосунки в сім'ї доброзичливі, у дитини є місце для ігор, відпочинку, окреме спальне місце, речі по сезону, іграшки, письмовий стіл. Згідно інформації № 12 від 26 березня 2018 року дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу № 60 «Ялинка-Веселка» Черкаської міської ради [PERSON], [INFO], відвідувала навчальний заклад з 18 травня 2016 року по 6 жовтня 2016 року. Приводили та забирали дитину мати [PERSON] та вітчим [PERSON], батька дитини - [PERSON] у дошкільному закладі не бачили. Відповідно до висновків по зверненню [PERSON] від 21 серпня 2013 року, 6 вересня 2013 року, 7 вересня 2013 року виданих дільничним інспектором міліції Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області, вбачається, що [PERSON] вчиняв по відношенню до до [PERSON] сварки. з [PERSON] проведені профілактичні бесіди з приводу недопущення антигромадської поведінки та винесено попередження щодо недопущення насильства в сім'ї. Відповідно до інформації Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Херсонській області від 10 серпня 2018 року, [PERSON] раніше притягувавався до кримінальної відповідальності за ст. 115 КК України та відбував покарання в місцях позбавлення волі, крім того, 2 березня 2018 року був засуджений Херсонським міським судом Херсонської області за ст. 128 КК України до 2 років обмеження волі. Згідно зі статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Дослідив та оцінив докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач [PERSON] дійсно не приділяє уваги вихованню доньки, не піклується про її духовний і фізичний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, не цікавиться її здоров'ям, а також не проявляє до доньки батьківської уваги та турботи, а тому суд, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав, так як він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved