Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» і просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №740, вчинений 05 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості в розмірі 8373,80 грн. Посилається в позові на те, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 22.03.2021 року приватного виконавця нотаріального округу Харківської області Ярмоленком О.В. відкрито виконавче провадження №64916457 про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» заборгованості в розмірі 8373,80 грн на підставі оскаржуваного виконавчого напису. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог законодавства, оскільки приватний нотаріус не мав права видавати виконавчий напис, а тому він є таким, що не підлягає виконанню. Вона не має будь-яких зобов`язань перед відповідачем, підтверджених нотаріально посвідченою угодою, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення на заставне майно, що свідчить про відсутність підстав для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Крім того змістом виконавчого напису нотаріуса чітко передбачено наявність інформації про місце проживання (місцезнаходження) боржника, а інформація про її адресу у ньому не відповідає дійсності. Отже, нотаріус не дотримався вимог актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, а саме виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Ухвалою судді від 08.04.2021 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. 29 квітня 2021 року року до суду надійшов відзив від відповідача, в якому останній просить відмовити у задоволенні позову. Посилається на те, що 13 квітня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» та [PERSON] було укладено Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №1-1-147398, відповідно до якого сума кредиту становить 3219,00 грн. [PERSON] кредитні кошти не були повернуті, чим порушені права ТОВ «КФ.ЮА». 16 вересня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвестиції» (далі - ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції») та ТОВ «КФ.ЮА» було укладено Договір факторингу №20190916-п, відповідно до умов якого ТОВ «КФ.ЮА» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» права вимоги, зазначені в реєстрі права вимоги, а ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором. Відповідно до умов Договору факторингу детальна інформація про вимоги, строк та порядок відступлення вимог між ТОВ «КФ.ЮА» та ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції», визначені у додатку №1 та Акті приймання-передачі документації боржників до цього договору. У відповідності до вищезазначеного, положень ст.ст. 512, 514, 516 ЦК України ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» набуло прав вимоги за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №1-1-147398 від 13.04.2019. За приписами ч.2 ст.517 ЦК України, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-979 цс15. Разом з тим, Позивач не надав жодних доказів оплати заборгованості первісному кредитору ТОВ «КФ.ЮА», а тому, вважає, що ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» має право вимагати виконання зобов`язань за Кредитним договором. 05 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. було вчинено виконавчий напис №740 про стягнення з [PERSON] заборгованості в загальному розмірі 8373,80 грн. Посилання позивача на те, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом 05 лютого 2021 року, коли законодавством не було передбачено можливість його вчинення спростовується положеннями ст.34 п.19, ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999. Враховуючи, що за своєю суттю виконавчий напис є розпорядженням нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника, тобто в основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника, тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника. Позивач подала письмові пояснення по справі в яких просить звернути суд увагу на інформацію, що міститься в заяві-формуляр, що надана відповідачем до суду із відзивом на позовну заяву, в якій у розділі 1.6. платіжні реквізити зазначено номер банківської картки, яка їй не належить. Інформація з виписки по належній їй банківській картці за період з 13.04.2019 по 17.04.2019 не має підтвердження щодо отримання нею коштів від ТОВ «КФ.ЮА» на підставі договору про надання позики на умовах фінансового кредиту кредитних коштів у розмірі 3219 грн. Відповідач не надав доказів про отримання нею вказаних коштів. Вищевказані письмові пояснення від відповідача щодо даного позову, які надійшли через канцелярію суду та через програму «Д-3» канцелярією суду прикріплені в електронному вигляді до даної справи, суд їх сприймає не як відзив на позовну заяву, а як пояснення по суті позову. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду 06.05.2021 року подала письмові пояснення в яких міститься клопотання в якому просить позовну заяву задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Ухвалою суду від 17.05.2021 року представнику відповідача [PERSON] надано можливість брати участь у судових засіданнях в режимі ведеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Представник відповідача в судове засідання 24.06.2021 року не з`явилась, про дату, місце та час розгляду справи повідомлена у встановленому порядку, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Третя особа - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович пояснень щодо позову або відзиву суду не надав. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. пояснень щодо позову або відзиву суду не надав. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з`явились, повідомлені судом про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Виконавчим написом приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем від 05 лютого 2021 року запропоновано «стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» заборгованість, що виникла по Договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №1-1-147398 від 13 квітня 2019 року (далі «Кредитний договір»), який укладений між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕОНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КФ.ЮА» та [PERSON] . Правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «КФ.ЮА» за вказаним кредитним договором є ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» на підставі Договору про відступлення прав вимог №20190916-ІІ від 16 вересня 2019 року. Строк платежу по Кредитному договору настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16 вересня 2019 року по 01 лютого 2021 року. Сума заборгованості складається з: -простроченої заборгованості за кредитом (основна сума) 3219,00 грн; -заборгованості за відсотками 3299,40 грн; -пені - 00,00 грн; -заборгованості за комісією 885,38 грн; -3% річних, застосованих до основної суми та відсотків за період з 16 вересня 2019 року по 01 лютого 2021 року -270 грн; Загальна сума заборгованості по кредитному договору становить 7673,80 грн, сума плати, що здійснено Стягувачем за вчинення виконавчого напису 700 грн. Виконавчий напис вчинений 05 лютого 2021 року, набирає чинності від дати його вчинення та має бути пред`явлений до виконання до відділу (підрозділу) державної виконавчої служби або до приватного виконавця для примусового виконання протягом трьох років з моменту його вчинення. Зареєстровано в реєстрі за №740» (а.с. 11). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області від 22 березня 2021 року на підставі виконавчого напису № 740 від 05.02.2021 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» заборгованості у сумі 8373,80 грн, відкрито виконавче провадження №64916457 (а.с.12). Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідачем не доведена та обставина, що серед наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису документів був наданий оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. Натомість, наявна у матеріалах справи копія Договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №1-1-147398 від 13 квітня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» та [PERSON] відповідно до якого сума кредиту становить 3219,00 грн, свідчить про те, що такий договір не посвідчувався нотаріально, а отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зазначене узгоджується із висновками щодо застосування відповідних норм права, викладеними в постанові ВС у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.03.2020 № 757/24703/18-ц. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1ст. 76 ЦПК). Отже, позивач [PERSON] довила невідповідність спірного виконавчого напису вимогам ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. За вказаного, позовні вимоги підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України"). Крім того, ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 09.04.2021 року з метою забезпечення позову зупинено звернення стягнення на заробітну плату [PERSON] на підставі виконавчого напису №740, виданого 05.02.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківської міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» заборгованості в розмірі 8373,80 грн. Згідно ч.7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати. Так, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовною заявою судовий збір підлягає стягненню з відповідача у сумі 908,00 грн., а також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір сплачений при подачі заяви про забезпечення позову у сумі 454,00 грн.

Outcome: approved