Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до ТОВ «Фінфорс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню посилаючись на те, що 01 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 22466 про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованість у розмірі 7204 грн. 78 коп. Виконавчий напис пред`явлено до примусового виконання. Приватним виконавцем Малковою М.В. звернуто стягнення на заробітну плату. Приватним нотаріусом не дотримано вимоги вчинення виконавчого напису, не встановлена безспірність заборгованості. Просила визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26.01.2021 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, задоволено клопотання позивача про витребування у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. належним чином засвідчені копії виконавчого напису № 22466, який виданий 01.09.2020 року та матеріали на підставі яких його вчинено та у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. належним чином засвідчену копію виконавчого напису № 22466, який виданий 01.09.2020 року. Відзив від відповідача не надійшов. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що 01.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 22466 про стягнення з [PERSON] , на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованість у розмірі 7204 грн. 78 коп. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" (далі - Закон), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Виконавчий напис пред`явлено до примусового виконання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В., що підтверджується постановою від 22.09.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, з врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та беручи до уваги саме обов`язок сторін довести ті обставини на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд розглядає справу за наявними у ній доказами. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Правова позиція Верховного Суду України справі за № 6-887цс17: З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Ухвалою суду від 26.01.2021 року витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. належним чином засвідчені копії виконавчого напису № 22466, який виданий 01.09.2020 року та матеріали на підставі яких його вчинено. Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. належним чином засвідчену копію виконавчого напису № 22466, який виданий 01.09.2020 року. 08.02.2021 року від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. на адресу суду надійшли документи. Станом на час розгляду справи документи від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. на адресу суду не надішли. Як вбачається із наданих копій документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, наданих приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. підставою вчинення виконавчого напису стали: договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, графік платежів до договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 463402-А від 08.01.2019 року. Посилання на заборгованість в сумі 7204 грн. 78 коп., яку нарахував нотаріус не підтверджена належними доказами, оскільки наданий графік до договору надання коштів у позику встановлена загальна сума заборгованості у розмірі 4175 грн. 15 коп. Договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 08.01.2019року укладений між позивачем та ТОВ «СС Лоун», у той час як з заявою про вчинення виконавчогонапису звернувся ТОВ «Фінфорс». З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зазначені обставини є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства та він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме сплачений судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved