Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.10.2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» (далі Позивач) та [PERSON] (далі Відповідач) укладено договір кредиту № 905/06-034-537, згідно умов якого Позивач надав [PERSON] у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в розмірі 11817 доларів США 00 центів, зі сплатою 13,50 % річних за користуванням кредитом, та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 05 жовтня 2015 року. 02.07.2009 р., 24.06.2010 р. та 18.11.2013 р. між сторонами були укладені Додаткові угоди 1,2,3 до вищевказаного договору кредиту. 14.06.2010 р. найменування АКБ СР «Укрсоцбанк» було змінено на ПАТ «Укрсоцбанк», який є правонаступником АКБ СР «Укрсоцбанк». Відповідач у порушення умов договору кредиту № 905/06-034-537 від 06.10.2008 р. належним чином свої зобов'язання перед банком не виконав, у зв'язку з чим станом на 13.07.2015 року виникла заборгованість Відповідача на суму 13724 долари США 35 центів, з яких: 8232 доларів США 21 цент - заборгованості за кредитом; 1787 доларів США 43 центи - заборгованості за відсотками; 3275 доларів США 50 центів - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 429 доларів США 21 цент - пеня за несвоєчасне повернення відсотків. Представник Позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання кредиту № 905/06-034-537 від 06.10.2008 р. у розмірі 13724 доларів США 35 центів, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3007,90 грн. Представник Позивача надіслав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання з'явився. Позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06.10.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір кредиту № 905/06-034-537. Крім того 02.07.2009 р., 24.06.2010 р. та 18.11.2013 р. між сторонами були укладені Додаткові угоди 1,2,3 до вищевказаного договору кредиту. (а.с. 9-15) Відповідно до п.1.1.; п.1.1.1. умов договору кредиту № 905/06-034-537 від 06.10.2008 р. Позивач надав Відповідачу у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в розмірі 11817 доларів США 00 центів, зі сплатою 13,50 % річних за користуванням кредитом, та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 05 жовтня 2015 року. Відповідно до п.4.1. Кредитного договору у разі прострочення строків сплати відсотків визначених п.2.4. цього договору, а також строків повернення кредиту визначених п.1.1. цього договору Позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. 14.06.2010 р. найменування АКБ СР «Укрсоцбанк» було змінено на ПАТ «Укрсоцбанк», який є правонаступником АКБ СР «Укрсоцбанк». В порушення умов договору, терміну виконання договірного зобов'язання, а також вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України [PERSON] свої зобов'язання не виконав та згідно Розрахунку вимог банку у зв'язку з неповерненням [PERSON] кредитної заборгованості за кредитним договором № 905/06-034-537 від 06.10.2008 р. станом на 13.07.2015 року з його вини утворилась заборгованість, яка складає 13724 доларів США 35 центів з яких: 8232 доларів США 21 цент - заборгованості за кредитом; 1787 доларів США 43 центи - заборгованості за відсотками; 3275 доларів США 50 центів - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 429 доларів США 21 цент - пеня за несвоєчасне повернення відсотків. (а.с.7-8). Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 625, ч.1 ст.1050, 1070 ЦК України наслідками порушення кредиту відповідачем зобов'язань щодо повернення суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, а також процентів за ним, про які було зазначено у договорі. Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до Правової позиції Судової палата у цивільних справах Верховного Суду України у справі за № 6-145цс14, та в силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 14 Постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Виходячи із вищенаведених положень закону та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, заборгованість відповідачів за кредитним договором становить 13724 доларів США 35 центів, що відповідно до встановленого на день ухвалення даного рішення Національним банком України офіційного курсу гривні до долара США еквівалентно 314013.13 грн. (13724 доларів США 35 центів х22,88 грн. = 314013.13 грн.). Аналізуючи докази по справі в їх сукупності суд приходить до переконання, що відповідач взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту не виконав, а тому вимоги позивача є законними, обґрунтованими, ґрунтуються на матеріалах справи і підлягають задоволенню в повному обсязі. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути 3007 грн. 90 коп. судового збору. Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved