Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

Позивач 26.11.2019 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Більшівцівської селищної ради об`єднаної територіальної громади і, просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на спадкове нерухоме майно - садибний будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . Позивач посилається на ті обставини, що [INFO] помер його батько, [PERSON] , а [INFO] померла мама, [PERSON] . Після смерті батька, відкрилась спадщина за заповітом, а саме, на житловий будинок садибного типу з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] , оскільки ще за життя, а саме, [INFO] р. його батько на випадок своєї смерті склав заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Більшівцівської селищної ради Галицького району, яким все своє майно заповів йому, [PERSON] . Після смерті батька спадщину прийняв, оскільки відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР від 18.07.1963 р., протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, як спадкоємець за заповітом. На час смерті батька з ним проживала його мама, [PERSON] , яка мала право на обов`язкову частку у спадщині відповідно до ст. 535 ЦК УРСР в редакції 1963 р. Оскільки мати письмової відмови від обов`язкової частки у спадщині протягом шести місяців з часу відкриття спадщини в нотаріальну контору не подавала, вона вважалася такою, що прийняла спадщину та успадкувала 1/9 частки спадкового майна. Окрім того, матері належала Ѕ частини будинку садибного типу з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] . Вважається, що на день смерті матері належало 11/18 часток спірного будинку. Відповідно йому належало 9/18 часток спірного будинку успадковуваного після смерті батька. [INFO] [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Більшівцівської селищної ради Галицького району, яким все своє майно заповіла його сестрі- [PERSON] . Проте сестра, на спадкове майно не претендувала, відповідно із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору не зверталась і, 24.07.2009 р. подала заяву про відмову від прийняття спадщини по заповіту в його користь. На час смерті матері він проживав з нею і, відповідно вважається таким, що прийняв спадщину. Він звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом до державного нотаріуса Галицького районного нотаріального округу, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями через відсутність правовстановлюючого документу. 15.04.2019 р. на його замовлення обласним комунальним підприємством "Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації" виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу і, було видано довідку про те, що на дане домоволодіння реєстрація права власності не проводилась. Окрім того, в 2012 р. здійснив прибудову до житлового будинку внутрішньою площею 8,8 кв.м., а саме, добудував ванну і, ця добудова відповідає цільовому призначенню земельної ділянки, будівельним нормам та пройшла технічне обстеження. Просив позов задовольнити. Представни позивача [PERSON] - адвокат Свирида Г.М. подала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності та у відсутності позивача, а також у заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] на адресу суду скерувала письмову заяву в якій вказує про те, що щодо задоволення позову позивача не заперечує, справу просить розглядати у її відсутності. Селищний голова Більшівцівської селищної ради ОТГ Галицького району - Саноцький В. також на адресу суду надіслав письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника селищної ради, позовні вимоги позивача визнають. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.03.2001 р. (а.с.8). Копією заповіту від 23.02.2001 р. стверджується, що [PERSON] склав заповітне розпорядження, яким все своє майно заповів позивачу, [PERSON] . Даний заповіт не змінювався та не скасовувався, що свідчить відмітка на ньому (а.с.10). Після смерті [PERSON] позивач спадщину прийняв, так як відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР від 18.07.1963 р., протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, як спадкоємець за заповітом. Довідкою за №884 виданою селищним головою Більшівцівської селищної ради стверджується, що на час смерті [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . Разом з ним була зареєстрована та проживала його дружина, [PERSON] . Також, фактично постійно проживав без реєстрації місця проживання син померлого, [PERSON] . Після смерті [PERSON] в управління та володіння спадковим майном вступив син, [PERSON] (а.с.26). Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.02.2007 р. стверджується, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.9). Як видно з копії заповіту складеного [PERSON] та посвідченого 09.06.2003 р. секретарем виконкому, остання на випадок своєї смерті свою частку житлового будинку і господарської будівлі заповіла [PERSON] (а.с.11). Однак, як видно із письмової заяви [PERSON] , посвідченої виконкомом селищної ради, остання на спадкове майно не претендувала та відмовилась від прийняття спадщини в користь позивача, [PERSON] (а.с.13). Копією листа державного нотаріуса Галицької державної нотаріальної контори стверджується, що свідоцтво про право на спадщину на майно спадкодавця [PERSON] не може бути видано через відсутність правовстановлюючого документу (а.с.22). Довідками за №№285,310.314 виданими виконавчим комітетом селищної ради підтверджується, що житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] числиться за померлим [PERSON] (а.с.23). на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , разом з нею в смт. Більшівці галицького району ніхто не був зареєстрований, але фактично проживав її син, [PERSON] (а.с.24). Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки, ринкова вартість домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] , без врахування вартості земельної ділянки становить 63000,0 грн. (а.с.21). Відповідачі щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно не заперечують, про що свідчать письмові заяви. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). За ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За змістом ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За наведених вище обставин і доказів суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст. ст. 316-319, 392, 1216, 1258, 1261, 1268 ЦК України

Outcome: approved