Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Орган опіки і піклування виконавчого комітету Райгородоцької сільської ради звернувся до суду з даним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття на рахунок дитини, який відкритий у відділенні Ощадного банку України за № [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Жінка народила недоношену дитину в Бердичівському пологовому будинку. Дитина разом з матір`ю була переведена в обласну дитячу лікарню у відділення патології новонароджених, де залишила немовля і впродовж двох місяців не з`являлась до дитини. Службою у справах дітей Бердичівської райдержадміністрації у лютому 2015 року дитину, за заявою матері влаштовано до КНП "Обласний спеціалізований будинок дитини" Житомирської обласної ради. Відомості про батька за вказівкою матері внесені відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. З народження по даний час дитина знаходиться в інтернаті на повному державному забезпеченні. Відповідачка веде невпорядкований спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не працює, не стає на шлях виправлення, не цікавиться дитиною та не намагається її повернути, тому орган опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини вимушений був звертатися до суду із даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання. З вказаних причин суд прийшов до висновку, що відповідачка недобросовісно користується своїми процесуальними правами, оскільки до суду не з`явилася, відзив на позовну заяву не надала. Представник органу опіки та піклування Бердичівської районної ради в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутності. Позов підтримує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, за письмовою згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст.ст. 150, 164 СК України. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу №00014945376 від 20.01.2015 року, відомості про батька внесені за заявою [PERSON] (а.с.8). Згідно відомостей ЦРЛ Бердичівського району від 13.01.2015 року №51 [PERSON] народила недоношену дитину в Бердичівському пологовому будинку 06.11.2014 року. Дитина разом з матір`ю була переведена в обласну дитячу лікарню у відділення патології новонароджених. [PERSON] залишила немовля і впродовж двох місяців не з`являлась до дитини (а.с. 10). Дитину - [PERSON] , [INFO] поставлено на облік як дитину, яка перебуває в складних життєвих обставинах, що підтверджується довідкою №99 від 17.02.2015 року (а.с.11). Як вбачається з довідки №68 від 07.10.2015 року, виданої Обласним спеціалізованим будинком дитини Житомирської обласної ради, [PERSON] , після влаштування дитини до закладу, жодного разу дитину не провідувала (а.с.13). Згідно повідомлення Обласного спеціалізованого будинку дитини Житомирської обласної ради від 13.12.2016 року № 163, від 17.03.2017 року № 42, від 20.03.2018 року № 34, від 04.07.2019 року № 112, від 13.05.2020 року № 56, від 15.04.2020 року № 180, в закладі з 04.03.2015 року перебуває дитина - [PERSON] , [INFO] . Мати - [PERSON] жодного разу дочку не провідувала. Не цікавилася здоров`ям дитини (а.с. 14-19). Відповідно до довідки Великоп`ятигірського старостинського округу №3 від 18.06.2020 року №112, [PERSON] , 1986 р.н., зареєстрована в [ADDRESS] не придатний для проживання, право власності на будинок не зареєстровано. Зі слів родичів, [PERSON] з 2005 року проживає в м.Бердичеві (а.с. 12). Згідно повідомлення Бердичівського відділу поліції №79 від 12.03.2019 року, встановити місцезнаходження [PERSON] не вдалося (а.с. 20). Згідно пояснень, відібраних Райгородоцькою сільською радою у [PERSON] , [PERSON] веде невпорядкований спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не працює, не стає на шлях виправлення, не цікавиться дитиною та не намагається її повернути (а.с. 27). Ухилення відповідачки [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини підтверджується висновком виконавчого комітету Райгородоцької сільської ради Житомирської області, як органу опіки та піклування від 17.07.2020 року №73, з якого вбачається, що відповідачка самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, у вихованні дитини участі не бере, станом здоров`я не цікавиться, тому орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 23,24). Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. Відповідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» та ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» дітьми, позбавленими батьківського піклування визнаються діти, зокрема, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав. В зв`язку з наведеним суд дійшов висновку, що вимоги позивача про позбавлення батьківських прав [PERSON] обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачка від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини ухиляється, нехтує батьківськими обов`язками, не піклується про дитину з її народження і до теперішнього часу. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів ( ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи вище наведене суд вважає за необхідне також задовольнити позовні вимоги Органу опіки і піклування виконавчого комітету Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття на рахунок дитини, який відкритий у відділенні Ощадного банку УКраїни за № [NUMBER] . Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідачку. На підставі викладеного,

Outcome: approved