Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до Гнильченської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно за законом, у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що в [ADDRESS] та права на земельну частку (пай) розміром 2,70 га. в умовних кадастрових гектарах, на території Гнильченської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, яке згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] та довідки виданої виконкомом Гнильченської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області за № 31 від 14 січня 2014 року, належало її матері - [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що її матері - [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями, що в [ADDRESS] та право на земельну частку (пай) розміром 2,70 га. в умовних кадастрових гектарах на території Гнильченської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області. ЇЇ матір'ю в Гнильченській сільській раді Підгаєцького району Тернопільської області було складено заповіт, розпорядженням якого, все належне їй майно вона заповіла синам - [PERSON], [PERSON] та дочці - [PERSON], які відмовились від прийняття спадкового майна, що залишилось після смерті матері. ЇЇ мати - [PERSON] [INFO] року померла. ЇЇ батько - [PERSON] помер [INFO] року. Після смерті матері, позивач до шести місяців прийняла спадкове майно, вступивши в управління та користування ним, що виразилось у її постійному догляді за житловим будинком та підтриманні його у належному стані, а також у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. Представник відповідача - Гнильченської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Крім цього, визнання ним позову та прохання про розгляд справи у його відсутності, викладено в адресованій суду письмовій заяві, що приєднана до матеріалів справи. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Згідно ч.1 ст.524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. У відповідності із п.1 ч.1, ч.2 ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 553 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Судом встановлено, що матері позивача - [PERSON], належав житловий будинок з господарськими будівлями, що в [ADDRESS], що підтверджується довідкою виданою виконкомом Гнильченської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області за № 31 від 14 січня 2014 року та право на земельну частку (пай) розміром 2,70 га. в умовних кадастрових гектарах, на території Гнильченської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 12 серпня 1996 року і копією виписки із списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю с/с "Гнильченська" c. Гнильче Підгаєцького району від 20 травня 2016 року. Мати позивачки [PERSON] 15 березня 1994 року в Гнильченській сільській раді Підгаєцького району Тернопільської області склала заповіт, розпорядженням якого, все належне їй майно заповіла синам - [PERSON], [PERSON] та дочці - [PERSON], які відмовились від прийняття спадкового майна, що залишилось після смерті матері на користь своєї рідної сестри позивачки - [PERSON], що підтверджується копією заповіту, копією заяви про відмову від прийняття спадщини [PERSON] від 16 травня 2015 року посвідченої консулом Генерального консульства України в Нью-Йорку (Сполучені Штати Америки), а також копіями заяв про відмову від прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] від 27 липня 2015 року, посвідченими нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу. Крім того, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не вчинили жодних дій, що свідчать про прийняття ними спадщини (стаття 549 ЦК України в редакції 1963 року). Мати позивачки - [PERSON] [INFO] року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії[NUMBER] від 14 грудня 2001 року, виданим Гнильченською сільською радою Підгаєцького району Тернопільської області, яке видавалось на підставі паспорта останньої і в якому вірно зазначено прізвище матері позивачки, а саме: [PERSON]. Проте, при видачі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 12 серпня 1996 року, прізвище матері позивачки, помилково зазначено - [PERSON]. Той факт, що вірно прізвище матері позивачки - [PERSON], а не [PERSON], а також, що вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 12 серпня 1996 року в якому прізвище матері позивачки зазначено, як - [PERSON], належав саме їй, підтверджується крім вищезазначеного, також копією свідоцтва про шлюб, з якого вбачається, що дошлюбне прізвище матері позивачки - [PERSON], а прізвище після укладення шлюбу [PERSON], копією свідоцтва про смерть батька позивачки - [PERSON], довідкою виданою виконкомом Гнильченської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області за №610 від 15 червня 2016 року, копією свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] від 13 серпня 2015 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу позивачки серії [NUMBER] від 13 лютого 1976 року, а також довідкою виданою виконкомом Гнильченської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області №255 від 02 березня 2016 року. Батько позивачки- [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] З довідки за №610 від 15 червня 2016 року виданої виконкомом Гнильченської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO] року, проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] одна. Позивач зверталась в нотаріальну контору з питанням видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, проте їм в цьому було відмовлено, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями та невідповідністю у правовстановлюючих документах і було запропоновано звернутись із відповідним позовом до суду, що вбачається із копії відмови в.о. державного нотаріуса Підгаєцької державної нотаріальної контори за №455/01-16 від 19 травня 2016 року. Позивач [PERSON] до шести місяців після смерті своєї матері, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що виразилось у її догляді за вказаним житловим будинком з господарськими будівлями, підтриманні його у належному стані, а також у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням, що вбачається також із довідки виданої виконкомом Гнильченської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області за № 255 від 02 березня 2016 року. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підставний, а тому підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved