Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви вказавши, що [INFO] в населеному пункті Донецької області, місті Макіївка, Червоногвардійського району померла [PERSON], [INFO], яка була похована в місті Макіївка, Донецької області. Причиною смерті є хронічна серцево-судина недостатність. [PERSON] є рідною бабусею [PERSON]. Єдиними наявними документами, що підтверджують факт смерті [PERSON] на території непідконтрольній державній владі території України, що відповідно до Постанови Верховної ради України від 17.03.2015 року №254-VIII "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської областей тимчасово окупованими територіями" одночасно є тимчасово окупованою територією України, є : довідка про смерть від [INFO] №842, свідоцтво про смерть від 20 листопада 2015 року серії [NUMBER], що видані медичними закладами, органами реєстрації та іншими незаконними органами (установами), що знаходяться на території, непідконтрольній державній владі України. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» визначено, що на території населеного пункту міста Макіївка, де помер(ла) та похований(на), діяльність державних органів влади України, в тому числі органів (установ) державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється. Отримати документи, що підтверджують факт смерті за зразками законодавства України, здійснити реєстрацію факту смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть не є можливим. Встановлення факту смерті в судовому порядку необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. В зв'язку з чим, просить встановити факт смерті бабусі - [PERSON], яка померла у місті Макіївка Червоногвардійського району Донецької області [INFO], допустити негайне виконання рішення суду. До початку судового засідання заявник, зацікавлена особа - Васильківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, подали заяви про слухання справи у їх відсутність, не заперечували проти задоволення заяви(а.с.19-20). На підставі ч.2 ст.158 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, тому на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі змісту ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Згідно п. 5 ч.2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO]. Батьками записані: [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 23.07.1969 року. [PERSON] та [PERSON] уклали свій шлюб 20.12.1986 року, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.10). [PERSON], народилась [INFO]. Батьками записані : [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб 18.10.2013 року, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]», актовий запис №322, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого Червоногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області серії [NUMBER] від 18.10.2013 року(а.с.7). Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є онучкою [PERSON]. [PERSON], [INFO] померла в м.Макіївка, Червоногвардійського району, Донецької області, на тимчасово окупованій території, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 842 від [INFO], виданим Центром первинної медико-санітарної допомоги №5 м. Макіївка Донецької області(а.с.13). Як встановлено судом, заявник має намір встановити факт смерті бабусі, оскільки це має юридичне значення, а саме подальша реєстрація в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. На сьогоднішній час свідоцтво про смерть видане органом, який діє поза межами Конституції та законодавства України та не визнається на території України, а також лікарське свідоцтво про смерть видане медичними закладами тимчасово окупованої території не є підставою для реєстрації смерті на території України. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Outcome: approved