overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, який згодом уточнила, до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, через що між ними виникають непорозуміння, припинилися шлюбні стосунки, їх шлюб носить формальний характер, примирення між ними не буде, а тому, вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе. Також, просить відновити своє прізвище «[PERSON]». У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та проти розірвання шлюбу не заперечив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 07.09.2007 р., про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], повторно видане 16.02.2018 р. Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 87. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З роз'яснень, даних у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року, вбачається, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, брати до уваги інші обставини життя подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони не змогли створити міцної сім'ї, вони люди різних характерів та поглядів на життя, вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам сторін спору, а тому, шлюб між ними необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із указаним позовом в якому зазначила, що під час перебування в шлюбі із відповідачем сторонами у справі була придбане майно - 43/100 частин житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 08 липня 1982 року, який укладений лише на відповідача. Посилаючись на те, що відповідно до вимог Сімейного кодексу України майно, яке було придбано подружжям під час шлюбу, є об'єктом спільної часткової власності просить суд визнати вказану частину житлового будинку по [ADDRESS] спільною частковою власністю громадян [PERSON] та [PERSON] та визнати за позивачем права власності на 43/200 частин житлового будинку. В судове засідання 19.10.2015 року сторони не з'явилися. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та просила позовні вимоги задовольнити, не заперечувала щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 08.07.1982 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Другої Житомирської державної нотаріальної контори, Таргонська Г.Ф. продала, а [PERSON] придбав 43/100 частин житлового будинку, що розташована по [ADDRESS] (а.с. 3-4). Статтею 22 КпШС України, який діяв на час придбання квартири по [ADDRESS] та підлягає застосування до спірних правовідносин, передбачалось, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Так само згідно ст. 16 Закону України "Про власність" в редакції 1996 року, майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Аналогічні за змістом положення містять норми статтей 60 та 70 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст. 112 ЦК УРСР 1963 року розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, визнавши за нею право власності на 43/200 частин житлового будинку по [ADDRESS]. З відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2000 грн. 00 коп. відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду та свої вимоги мотивує тим, що згідно договору купівлі - продажу вона є власником одноповерхового індивідуального житлового будинку, який розміщений за адресою: [ADDRESS]. У вказаному житловому будинку мешкає вона разом зі своєю невісткою [PERSON] та онуком [PERSON], а також зареєстрований син [PERSON] [PERSON] вже більше одного року в будинку не проживає та не сплачує за комунальні послуги. Вона бажає перед опалювальним сезоном оформити субсидію, однак реєстрація відповідача в житловому будинку має значення для не призначення з боку відповідних органів позивачеві житлової субсидії. У зв'язку з цим, позивач просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи - "Центр надання адміністративних послуг у м.Суми" Сумської міської ради в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу без їхньої участі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини. Судом встановлено, згідно договору купівлі - продажу будинку від 14.07.1997 р. [PERSON] було придбано жилий будинок [ADDRESS] (а.с.10). З довідки, наданої Піщанською сільською радою Ковпаківського району м.Суми Сумської області №644 від 16.06.2016 р. вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані:[PERSON],[PERSON] та [PERSON], 2002 р. народження (а.с.7). Відповідач не проживає в будинку [ADDRESS] більше одного року та не користується житловим приміщенням, де він є зареєстрованим. Факт не проживання відповідача за адресою: [ADDRESS], підтверджується актом від 17.06.2016 р., в якому зазначено, що дійсно [PERSON], 1959 р. народження, не проживає за вказаною адресою з вересня 2014 р. (а.с.9). Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності з ч. 1 ст. 405 ЦК України,- право на користування житлом відповідно до закону мають члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним. Суд вважає, що реєстрація відповідача у будинку, який належить позивачеві, порушує права останньої, оскільки перешкоджає здійсненню нею права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності. Оскільки [PERSON] з вересня 2014 р. не проживає без поважних причин за адресою реєстрації, то необхідно визнати останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю його в указаному будинку без поважних причин понад один рік.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON] , відповідно до якого просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що дитина проживає з позивачем та перебуває на її повному матеріальному утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та не приймає ніякої участі у її вихованні, в зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів у примусовому порядку. Сторони в судове засідання не з`явились, надіслали суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, а відповідач не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: 05 червня 2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по Хмільницькому району Хмільницького міськрайонного управління юстиції, про що 05 червня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 07, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05 червня 2007 року. Надалі, шлюб між сторонами було розірвано, відповідно до рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області за № 149/2298/15-ц від 27 серпня 20015 року. Від шлюбу у них народилася дитина, син - [PERSON] , [INFO] , батьком якого у свідоцтві про народження серії [NUMBER] записаний відповідач по справі [PERSON] . У даний час дитина проживає разом з позивачем в [ADDRESS] та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою виданою КП "Хмільниккомунсервіс" за № 1198 від 24 вересня 2015 року. Відповідно до ст. ст. 180, 181 ч. 3, 183 ч. 1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. У зв`язку з тим, що відповідач записаний батьком неповнолітніх дітей ухиляється від виконання обов`язків щодо їх утримання, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше ніж по 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON], третя особа: [PERSON], відповідно до якого просить стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON], який продовжує навчання у розмірі 500 грн, щомісяця, посилаючись на те, що на сьогоднішній день син не може сам працювати і забезпечувати себе, оскільки здобуває освіту де його зайнятість сягає майже робочий день, а самій їй важко його забезпечувати, оскільки вона не працює та несе усі витрати, яких потребує навчання та розвиток сина, тому вона вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що він ніде не працює, такого розміру аліментів немає змоги сплачувати, просив зменшити розмір аліментів. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: У даний час, відповідно до довідки за № 89 від 22 травня 2014 року [PERSON] дійсно навчається на ІІІ курсі ДПТНЗ "Хмільницький аграрний центр професійно-технічної освіти" з 1 вересня 2012 року і буде продовжувати навчання по 30 червня 2015 року. Денна форма навчання. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] записанний батьком [PERSON]. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що є істотною обставиною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалася на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 24 жовтня 2014 року виконкомом Рукшинської сільської ради Хотинського району Чернівецької області про що зроблено актовий запис за № 14. Вказує, що від шлюбу в них з відповідачем дітей немає. Разом з тим, подружнє життя не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Між ними постійно виникали сварки. Внаслідок чого, протягом тривалого часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем них тривали лише 2 місяці.в У зв'язку із неможливістю спільного проживання, нетривалості шлюбних стосунків просить розірвати шлюб, а прізвище їй змінити на дошлюбне "Продан". В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте подала до суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутності і позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, визнав позовні вимоги повному обсязі. Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 24 жовтня 2014 року виконкомом Рукшинської сільської ради Хотинського району Чернівецької області про що зроблено актовий запис за № 14., що підтверджується свідоцтвом про шлюб\~ серії І-МИ за № 099294 від 24.10.2014 року. Від вказаного шлюбу у сторін ітей немає. Спільне життя сторін склалось невдало через протилежні погляди на шлюб, сім'ю. На даний час їхній шлюб існує формально, через неможливістю спільного проживання, нетривалість шлюбних стосунків. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України \~ стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід з відповідача стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 243,60 грн. \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з вищевказаним позовом до [PERSON], зазначаючи у позовній заяві про те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з побутовими та господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS]. У вищевказаному будинку за її згодою було зареєстровано її двоюрідного брата - відповідача [PERSON] З 2006 року по цей час відповідач у вищевказаному будинку не проживає, особистих речей не має, витрат на поточний ремонт та обслуговування будинку не несе. На даний час позивач має намір продати належний їй житловий будинок. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке знаходиться в [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилася, однак звернулася до суду з письмовим клопотанням, у якому просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явився, однак скерував до суду письмове клопотання, у якому просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю. Так, як вбачається із договору дарування житлового будинку, посвідченого 26 червня 2012 року приватним нотаріусом Горохівського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] (а.с.4), та витягу про державну реєстрацію прав, виданого 16 липня 2012 року комунальним підприємством "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" (а.с.5), позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок з побутовими та господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS]. Отже, судом встановлено, що відповідач зареєстрований у житловому будинку, який є власністю позивача. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно довідки № 169 від 15 квітня 2014 року, виданої Берестечківською міською радою Горохівського району Волинської області (а.с.6), [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS], однак за вищевказаною адресою не проживає з 2013 року по цей час. Отже, беручи до уваги те, що довідкою Берестечківської міської ради Горохівського району Волинської області від 15 квітня 2014 року повністю підтверджуються доводи позивача про те, що відповідач відсутній без поважних причин у жилому приміщенні за місцем своєї реєстрації понад один рік, а також те, що відповідач визнав позов, суд виносить судове рішення про задоволення цього позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача сплачені останньою при зверненні до суду 243,60 грн. судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з даним позовом до суду, у якому в своїх позовних вимогах покликається на те, що 27 листопада 1993 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у Станіславчицькій сільській раді Бродівського району, актовий запис № 8. Від даного шлюбу в цій сім'ї народилося троє дітей, двоє дітей на даний час повнолітні, син, [PERSON] [INFO]. Позивачка стверджує, що протягом останнього часу спільного проживання відповідач постійно зловживає спиртними напоями, будучи в нетверезому стані влаштовує сварки, наносить її побої, обзиває різними непристойними словами, не поважає її, зраджує, не ночує вдома. З тих підстав вона прийшла до висновку, що їхня сім'я розпалася і зберегти її неможливо. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить його задовольнити, їхня сім'я розпалася і збереження шлюбу неможливе. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, від нього не надходило до суду жодного заперечення проти пред?явленого [PERSON] позову, а також не подано [PERSON] заяви про розгляд справи з його участю, чи без такої. У зв?язку із неявкою відповідача [PERSON] у судове засідання, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, враховуючи, що позивачка не заперечила про такого, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відповідності до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Встановлено що сторони зареєстрували шлюб 27.11.1993р. (а.с. 3). Сторони тривалий час перебувають у неприязних відносинах. Позивач настоює на своїх позовних вимогах, примирення вважає неможливим. Вважає, що перебування у такому шлюбі суперечить її інтересам. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалася і збереження її неможливе, так як між сторони існує тривалий конфлікт, який призвів до розпаду сім?ї. Розірвання шлюбу не буде суперечити інтересам неповнолітнього сина [PERSON]. Суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам позивача.

Outcome: approved