Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що будинковолодіння по вул. Б.Хмельницького, 8 в с.Радохінці Мостиського району Львівської області відносилося до суспільної групи «колгоспний двір» і станом на 1988-1991 р.р. у ньому проживали та були зареєстровані [PERSON], [PERSON] та він (позивач). Вважає, що дане будинковолодіння належало їм в рівних частках, тобто по 1/3 частині кожному. \~ \~ \~ \~Покликаються на те, що 06.04.2000 року померла матір [PERSON] За життя така своїм майном не розпорядилась. Частку [PERSON] (1/3) у будинковолодінні успадкували, як вважає, спадкоємці першої черги за законом, а саме він (позивач) та [PERSON], чоловік дружини, у відповідності до вимог с.549 ЦК України в редакції 1963 року, які із урахуванням своєї частки (1/3) стали власниками 1/2 частин будинковолодіння (1/3+1/6). \~ \~ \~ \~Зазначає, що 10.01.2011р. помер його батько [PERSON] та за життя склав заповіт, яким усе своє майно заповів саме йому (позивачу [PERSON]Й.). Вважає, що як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, що відкрилася внаслідок смерті [PERSON], так як на час смерті спадкодавця постійно проживав разом з ним. \~ \~ \~ \~Стверджує, що позбавлений можливості в повній мірі реалізувати свої спадкові права та оформити документи про право власності на вказане будинковолодіння в позасудовому порядку, оскільки на таке відсутні будь-які правовстановлюючі документи. \~ \~ \~ \~З огляду на наведені обставини просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним (позивачем [PERSON]Й.) право власності на зазначене будинковолодіння в цілому, зокрема право власності на 1/3 частину спірного будинковолодіння - як за членом колгоспного двору, 1/6 в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та на 1/2 - в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - спадкодавця [PERSON] \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, а надіслав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу за його відсутності. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Шегиніської сільської ради Мостиського району в судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій зазначив, що проти позову не заперечує та просить розглянути справу у його відсутності. \~ \~ \~ \~Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явився, а надіслав копію спадкової справи за №320/2016, заведеної після смерті [PERSON], котра померла 06.04.2000 року, а також копію спадкової справи за №863/2017, заведеної після смерті [PERSON], котрий помер 10.01.2011 року Просить розглянути справу за його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що будинковолодіння по вул. Б.Хмельницького, 8 в с.Радохінці Мостиського району Львівської області відносилося до суспільної групи "колгоспний двір", членами якого, як вважає суд, були саме [PERSON], [PERSON] та позивач [PERSON], що підтверджується довідками, виданими виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області. \~ \~ \~ \~Виходячи з вимог ст.ст.120, 123 ЦК України в редакції 1963 року, які діяли станом на 15.04.1991р. і регулювали власність колгоспного двору, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], позивач по справі мали в рівних частках право власності на майно колгоспного двору (спірне будинковолодіння), тобто кожен на 1/3 частину вищевказаного будинковолодіння. \~ \~ \~ \~06.04.2000 року померла [PERSON], яка за життя своїм майном, в тому числі 1/3 частиною спірного будинковолодіння, на яку мала право як член колгоспного двору, не розпорядилася. \~ \~ \~ \~Суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] спадщину у рівних частках прийняли спадкоємці першої черги спадкування за законом, а саме [PERSON], чоловік спадкодавця та [PERSON], син спадкодавця, позивач по справі. Кожен із них, як вважає суд, успадкував по 1/6 частині спірного будинковолодіння (1/3:2), та фактично стали власниками по 1/2 (1/6+1/3) частині спірного будинковолодіння. 10.01.2011р. відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON]. Спадкодавець [PERSON] за життя усім своїм майном, в тому числі, як вважає суд, належною йому 1/2 частиною зазначеного вище будинковолодіння, розпорядився і заповів таку позивачу [PERSON], склавши 02.02.2009р. в його користь заповіт. Даний заповіт до часу смерті спадкодавця [PERSON] ним не змінений і не відмінений. Позивач [PERSON] постійно, в тому числі на час смерті спадкодавця [PERSON], проживав разом з ним у спірному будинковолодінні, де і проживає по даний час. Беручи до уваги те, що позивач не відмовлявся від спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті його батька [PERSON], то суд приходить до висновку, що саме позивач вважається таким, що у встановленому законом порядку прийняв спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] не може в позасудовому порядку оформити право власності на спірне будинковолодіння, оскільки на таке належним чином не оформлені правовстановлюючі документи. Вказані обставини підтверджуються: копіями свідоцтв про смерть [PERSON], [PERSON]; копією заповіту спадкодавця [PERSON], довідками з Шегинівської сільської ради Мостиського району; копією паспорта позивача [PERSON]; висновком про вартість майна; копію спадкової справи за №320/2016, заведеної після смерті [PERSON], котра померла 06.04.2000 року, копію спадкової справи за №863/2017, заведеної після смерті [PERSON], котрий помер 10.01.2011 року. Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Як відомо із ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У відповідності до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У ст.1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за позивачем [PERSON] права власності на спірне будинковолодіння по вул. Б.Хмельницького, 8 в с.Радохінці Мостиського району в цілому. Сплачений позивачем [PERSON] судовий збір у розмірі 705 грн., залишити за останнім.

Outcome: approved