Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Посилається на те, що заочним рішенням Хустського районного суду від 02 грудня 2020 року відповідачі [PERSON] , [PERSON] позбавлені батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням голови Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області від 31.03.2021 року за №137 та №138 [PERSON] та [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Позивач згідно рішення суду призначена опікуном малолітніх онуків [PERSON] та [PERSON] . Вже майже два роки діти проживають разом з нею та перебувають на повному її утриманні та вихованні. Відповідачі зловживають спиртними напоями, свій обов`язок щодо матеріального забезпечення дітей не виконують, матеріальної допомоги на утримання дітей не надають, не цікавляться їхнім життям та здоров`ям, не піклуються про їхній фізичний та духовний розвиток. Відповідачі офіційно не працевлаштовані, [PERSON] систематично виїжджає на сезонні роботи за кордон. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] за станом здоров`я є працездатними та можуть надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, тому просить стягувати з відповідачів аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] у розмірі по 2700 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , діюча на підставі довіреності, подали заяву, в якій просять проводити розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю та просять задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки не повідомили, відзив у встановлений строк не подали. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що згідно рішення Хустського районного суду від 02 грудня 2020 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] призначена опікуном над малолітніми онуками [PERSON] та [PERSON] ./а.с.6-10/ Згідно розпоряджень голови Хустської РДА від 31.03.2021 року за №№137, 138 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини позбавленої батьківського піклування /а.с. 14,15/. Відповідачі зобов`язання по утриманню дитини належно не виконують. З матеріалів справи встановлено, що відповідачі не беруть участі в забезпеченні дітей, хоча вони є працездатними та можуть надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідачів слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачі належним чином матеріально не утримують своїх дітей, враховуючи матеріальне становище дітей, які потребують значних коштів на забезпечення їх всім необхідним та для їхнього належного розвитку, стан здоров`я та матеріальне становище відповідачів, які є працездатними, інших утриманців не мають, суд дійшов висновку, що з [PERSON] та [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивача - [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 2700 /дві тисячі сімсот/ гривень щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідачів належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 908 гривень. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved