Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Костянтинівської сільської ради, Липовецького району про визнання права власності на земельну ділянку по спадщині за законом, посилаючись на те, що 29 листопада 2011 року помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки (паю). Він спадщину прийняв шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк після смерті батька. Однак при оформленні його спадкових прав на земельну ділянку нотаріусом було відмовлено у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину, так як у нього наявна лише копія державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЖ № 782823, виданий на ім'я батька. Оригінал державного акта ще за життя спадкодавця було втрачено. Він являється єдиним спадкоємцем за законом, проте вказані обставини позбавляють його можливості реалізувати свої спадкові права, що вказує на порушення та невизнання його права, тому позивач просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на земельну ділянку згідно вищевказаного державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЖ № 782823, площею 2,7349 га, що розташована на території Костянтинівської сільської ради по спадщині за законом після смерті батька. В судове засідання позивач та його представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 28 серпня 2015 року, посвідченої секретарем Костянтинівської сільської ради, Липовецького району, не з'явились. Представник позивача подала до суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просить задовольнити, а розгляд справи здійснювати без її участі. Представник відповідача також в судове засідання не з'явився, в.о. сільського голови с. Костянтинівка подав до суду заяву, зі змісту якої слід, що позовні вимоги визнає, просить справу розглядати без участі представника сільської ради. У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому суд прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання сторін про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку в сукупності, встановивши правовідносини, що виникли між сторонами та норми законодавства які їх регулюють, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 29 листопада 2011 року в селі Костянтинівка Липовецького району, Вінницької області, помер [PERSON], про що в Книзі реєстрацій смертей виконкомом Костянтинівської сільської ради зроблено відповідний актовий запис № 12 та видано свідоцтво про смерть серії 1-АМ № 211530 ( а. с. 10). Після його смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки за життя заповідального розпорядження на випадок своєї смерті він не вчинив. Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Відповідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. В силу ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач являється спадкоємцем по закону першої черги, згідно приписів ст. 1261 ЦК України, оскільки є сином спадкодавця, на що вказують свідоцтво про народження позивача серія ІV-УР № 046605 ( а. с. 11), паспортні дані позивача ( а. с. 7-9). У відповідності до ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України позивач прийняв спадщину після смерті батька, подавши про це 11.05.2012 року відповідну заву нотаріусу про прийняття спадщини, на що вказують матеріали спадкової справи Липовецької державної нотаріальної контори № 170/2012 до майна померлого 29 листопада 2011 року [PERSON]. Довідка Костянтинівської сільської ради від 13.06.2012 року за № 305 свідчить про те, що склад сім'ї померлого 29.11.2011 року [PERSON] слідуючий: дружина [PERSON], померла 05.08.2003 року; син [PERSON] - помер 19.07.1976 року; дочка [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]. ( а. с. 13). Як вбачається із матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON], своє бажання на прийняття спадщини за законом після смерті батька висловив [PERSON], інші спадкоємці померлого відмовились від прийняття спадщини, подавши до нотаріальної контори відповідні заяви у строк, визначений чинним законодавством. Належність спадкодавцю [PERSON] спадкової маси у вигляді земельної ділянки площею 2,7349 га, що розташована на території Костянтинівської сільської ради, Липовецького району, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва підтверджується фотокопією державного акту серії ЯЖ № 782823 ( а. с. 11 а) а також констатовано відділом Держземагенства у Липовецькому районі Вінницької області, про що видано витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель від 29.09.2015 року. У відповідності до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Оскільки судом встановлено, що крім позивача спадкоємців після смерті [PERSON] немає, тому позивач є єдиним спадкоємцем на спадкове майно. Постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори від 29.09.2015 року, позивачеві було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі на його імя свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка розташована на території Костянтинівської сільської ради, оскільки заявник [PERSON] не надав правовстановлюючих документів. В постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України, висловив наступну правову позицію, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Встановлені судом обставини, на які посилається позивач у позовній заяві, підтверджені належними та допустимими доказами, а відтак позовні вимоги доведені та ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Крім цього, відповідач позов визнав. На підставі ст.174 п.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, відповідно до вимог діючого законодавства, позивач має право на спадкування за законом на спадкове майно, яке належало спадкодавцю, як спадкоємець першої черги, у зв'язку з чим суд позов задовольняє у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, глави 84 Книги шостої ЦК України,ст.ст. 1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1270, 1275, 1296, 1297, 1298 ЦК України,

Outcome: approved