Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що йому на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 18.10.2011 року належить житловий будинок [ADDRESS] . У вказаному будинку ще попереднім власником була зареєстрована [PERSON] , а в 2018 році, на прохання своєї дочки позивач дав дозвіл на реєстрацію [PERSON] - [PERSON] , щоб він міг отримати дозвіл для проживання на території України. З моменту набуття права власності позивачем у вказаному будинку ні [PERSON] , ні [PERSON] не проживали, проте в добровільному порядку знятися з реєстрації вони не бажають. Така ситуація створює позивачу певні незручності, оскільки є перешкодою у розпорядженні його майном, у зв?язку з чим він звернувся до суду. Ухвалою судді від 29.08.2019 року було відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України з викликом сторін. Про день та час розгляду справи сторони неодноразово повідомлялися належним чином, в тому числі письмовими повідомленнями та розміщенням оголошення про розгляд справи на офіційному веб-сайті. Станом на 20.12.2019 року відзив на позовну заяву від відповідачів не надходив та в судове засідання вони не з?явилися. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати за її відсутності та за відсутності позивача [PERSON] , позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити, не заперечують проти винесення заочного рішення. \~У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без участі відповідачів. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи.\~ Зі згоди позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Із досліджених доказів встановлено, що [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 18.10.2011 року належить житловий будинок [ADDRESS] . У вказаному будинку ще попереднім власником була зареєстрована [PERSON] , а в 2018 році, на прохання своєї дочки позивач дав дозвіл на реєстрацію [PERSON] , для отримання дозволу на проживання на території України. Факт прописки відповідачів [PERSON] та [PERSON] в будинку по [ADDRESS] підтверджується відповідними записами, що містяться в Будинковій книзі для прописки громадян, що проживають в [ADDRESS] ; Довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 7723 від 18.09.2018 року. Факт не проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] в будинку по [ADDRESS] підтверджується Довідкою № 273 від 05.07.2019 року та Довідкою № 274 від 05.07.2019 року, виданими квартальним комітетом № 4 в м. Умань Черкаської області; письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] . Зі слів позивача, з моменту набуття ним права власності на будинок по [ADDRESS] , відповідачі [PERSON] та [PERSON] в будинку жодного дня не проживали, а лише зареєстровані, проте в добровільному порядку виписатися із належного позивачу будинку вони не бажають. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~ст.317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна буд-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до\~ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Основні підстави втрати права користування жилим приміщенням зазначені у ч. 2 ст. 107 Житлового кодексу України - у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Стосовно вищезазначеної статті надав роз`яснення Верховний Суд України у постанові "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України". В п. 11 зазначено наступне: відповідно до ст. 107 ЖК наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. Згідно ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачі не надали суду жодного доказу належного, допустимого та достовірного у відповідності до ст.ст. 77-79 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані на нормах закону і повинні бути задоволені.

Outcome: approved