Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

ПАТ "Всеукраїнський [PERSON]" звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 21.01.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та фізичною особою - резидентом України, якою є [PERSON] укладено кредитний договір № ВL_ЖГ00009214. Згідно пункту 1.2. Загальної частини Договору, позивач надав відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі санкції. Сума кредиту 10 000,00 грн., термін повернення кредиту - 21.01.2014 року (п.п.1., 2. Спеціальної частини Договору). Процентна ставка за договором встановлена на рівні 20 % річних (п. 3 Спеціальної частини Договору). Щомісячна плата у вигляді комісії за управління Кредитом становить 1,50 % від суми кредиту (п.4 Спеціальної частини Договору). Відповідно до п. п. 2.4.1. Загальної частини Договору проценти розраховуються у валюті кредиту, виходячи з фактичної суми наданих кредитних коштів і строку кредитування, із розрахунку рік - рівний 360 дням, місяць 30 дням. Відповідно до п. 2.5.2. загальної частини договору, позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок банку, вказаний у п.6 Спеціальної частини Договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суму платежів, встановлених в графіках, а також в сумах комісії за управління кредитом. Згідно з п. п. 3.3.2. Загальної частини договору позичальник зобов'язаний щомісячно виконувати свої боргові зобов'язання відповідно до графіку в порядку, передбаченому п. 2.5. Загальної частини договору. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання за договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобов'язань ухиляється. Відповідач порушив свої зобов'язання, щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом. Згідно пункту 4.3. Договору, у випадку прострочення Позичальником сплати за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 04.08.2015 року становить 57095,64 грн., які позивач просить стягнути. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності представника позивача, позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоч про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку, що стверджується розписками про вручення рекомендованих повідомлень, заяв про відкладення розгляду справи, про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання виникають з договорів та інших правочинів. Відповідно до вимог статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання зобов'язання. Згідно із статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 Цивільного кодексу України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2)зміна умов зобов'язання; 3)сплата неустойки; 4)відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. В статті 1054 Цивільного кодексу України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 21.01.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та фізичною особою - резидентом України, якою є [PERSON] укладено кредитний договір № ВL_ЖГ00009214. Позивач виконав зобов'язання за кредитним договором на надав кредит в розмірі 10 000,00 грн., термін повернення кредиту - 21.01.2014 року. Відповідач не виконала взяті зобов'язання внаслідок чого станом на 04.08.2015 року виникла заборгованість, яка становить 57095,64 грн., яка складається: по поверненню кредиту: 5909,29 грн. по сплаті відсотків: 3589,11 грн. по сплаті комісії: 2700,00 грн. штраф (пеня) за несвоєчасне виконання зобов'язань: 44897,24 грн. Згідно ст.88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved