Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

ПАТ «ВіЕс Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунутвання своїх вимог покликається на те, що 28 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "ВіЕс Банк" (правонаступник ПАТ «ФОЛЬКСБАНК») та Товариством з обмеженою відповідальністю «ХоСаРо» укладено кредитний договір №KU019115, згідно якого позивачем було надано позичальнику кредит в розмірі 1 173 798,00 доларів США з кінцевим строком погашення не пізніше 28 грудня 2018 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 28 грудня 2012 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки № KU 019115/S-4. Стверджує, що відповідач своїх договірних зобов'язань не виконав, а саме заборгував банку кошти в загальній сумі 1 103 899,56 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 24 872 030,53 грн. та 492 714,05 гривень, з яких: 1040312,66 дол. США - заборгованість по кредиту; 63 586,90 дол. США - заборгованість по відсотках; 64528,70 гривень - нарахована комісія, а також заборгованість за пенею, яка станом на 24 квітня 2015 року становить 428 185,35 гривень. Окрім того, зазначив, що позивачем було направлено відповідачу повідомлення-вимогу №09-2/824 від 19 січня 2015 року про сплату заборгованості. Просить позов задоволити. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позову в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» (правонаступник ПАТ «ФОЛЬКСБАНК») та Товариством з обмеженою відповідальністю «ХоСаРо» укладено кредитний договір №KU019115, згідно якого позивачем було надано позичальнику кредит в розмірі 1 173 798,00 доларів США, з кінцевим строком погашення не пізніше 28 грудня 2018 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 28 грудня 2012 року між ПАТ «ФОЛЬКСБАНК» та [PERSON] укладено договір поруки № KU 019115/S-4. Відповідно до п.1.2 договору поруки поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно із боржником в повному обсязі за своєчасне виконання боржником його зобов'язань за договором основного зобов'язання. Згідно п.2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та інших витрат. Боржник і поручитель, якщо інше не встановлено договором поруки, несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Отже, за загальним правилом, кредитор вправі на свій вибір предявляти позов до боржника або до поручителя, до боржника і поручителя одночасно. Згідно з ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, а відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник повинен повернути позикодавцеві позику (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 12.1.8 кредитного договору встановлено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині за умови утворення в позичальника простроченої заборгованості за борговими зобов'язаннями. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач своїх договірних зобов'язань не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість на загальну суму 1103899,56 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 24 872 030,53 грн. (курс НБУ станом на 24.04.2015 року становить: 1$ = 22,531063 грн.) та 492 714,05 гривень, з яких: 1040312,66 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 23439350,08 гривень - заборгованість по кредиту; 63 586,90 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 1432680,45 гривень - заборгованість по відсотках; 64528,70 гривень - нарахована комісія, що підтверджується наявним у матеріалах справи доказами та розрахунком загальної заборгованості станом на 24.04.2015 року. Згідно п.17.2 кредитного договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання боргових зобов'язань в частині повернення кредиту/траншу та/або сплати процентів, комісій, згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань позичальником за кожен календарний день прострочення. Тобто, станом на 24 квітня 2015 року заборгованість за пенею становить 428185,35 гривень, що підтверджується розрахунком загальної заборгованості. Відповідно до п.2.4.1 договору поруки, поручитель зобов'язується в повному обсязі виконати зобов'язання боржника, визначені у п.п.1.1., 1.2., договору впродовж 5 (п'яти) банківських днів з моменту отримання вимоги від кредитора. Окрім того, встановлено, що позивачем було направлено відповідачу повідомлення-вимогу №09-2/824 від 19 січня 2015 року, яка останнім залишена без належного реагування. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог з відповідача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 3654,00 грн. Щодо вимоги про стягнення з відповідача суму сплаченого судового збору за подання заяви про забезпечення позову, то в цій частині необхідно відмовити, оскільки такі не можуть стягуватися з відповідача у звязку з тим, що судом відмовлено у забезпеченні позову. На підставі ст.ст. 11, 525, 526, 536, 546, 553, 554, 610, 612, 634, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved