Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 13 жовтня 2006 року вона уклала з відповідачем шлюб, який в подальшому рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 31 січня 2013 року було розірвано. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач не турбується та не піклується про дитину, не допомагає в її вихованні та утриманні. Усім необхідним позивач змушена забезпечувати дитину самостійно. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. У зв'язку з тим, що її коштів не вистачає, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. До початку розгляду справи від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, що про свідчать поштові повідомлення (а.с.14,17). Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до переконання, що позов слід задоволити в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 2006 року. Даний шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис №89. Дана обставина стверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ №013889 (а.с.4). Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 31 січня 2013 року, вищевказаний шлюб між стронами було розірвано. Дане рішення набрало законної сили 04 березня 2013 року (а.с.7). З копії свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №111877 вбачається, що батьком [PERSON], [INFO] є відповідач - [PERSON] (а.с.5). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 19 червня 2017 року вбачається, що [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON] не надає. Дитина повністю перебуває на утриманні матері [PERSON] (а.с.9). Згідно частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, способом виконання батьками обов'язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до вимог статті 182 Сімейного кодексу України, повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України,мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачем не надано суду жодних доказів того, що він є непрацездатним, має тяжке матеріальне становище або має на утриманні інших непрацездатних осіб, а тому, враховуючи те, що обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити в повному обсязі та призначити відповідачу аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, із проведенням індексації розміру аліментів відповідно до Закону, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи і вимогам закону. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно вимог частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до частини 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень).

Outcome: approved