Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Заявник звернувся в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. В поданій до суду заяві посилався на те, що народився [INFO] на території Української РСР в с. Ліски, Оваднівського району, Волинської області. Вказав, що з 1969 року по 1971 рік проходив строкову військову службу в рядах Збройних Сил СРСР. З 1971 по 1972 роки навчався у Нововолинському профтехучилищі № 1, а в 1980 році виїхав на заробітки в Якутію, де працював до 1990 року. З 1990 року постійно проживає без реєстрації у житловому будинку матері в [ADDRESS]. У зв'язку з відсутністю відмітки про постійну реєстрацію (прописку), з метою встановлення належності до громадянства України просив суд встановити факт його постійного проживання на території України з 1990 року по даний час. В судовому засіданні заявник заяву підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини та зазначив, що встановлення даного факту йому необхідне для виготовлення паспорта громадянина України, якого він втратив. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в с. Ліски, Оваднівського району, Волинської області. Дана обставина підтверджена свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. В період з 1969 року по 1971 рік заявник проходив строкову військову службу в рядах Збройних Сил СРСР. З 1971 по 1972 роки навчався у Нововолинському профтехучилищі № 1, а в 1980 році виїхав на заробітки в Якутію, де працював до 1990 року, після чого повернувся і постійно проживає без реєстрації у житловому будинку матері в [ADDRESS]. Дана обставина підтверджена довідкою Льотничівської сільської ради Володимир-Волинського району та показаннями свідків. Так, свідок [PERSON] ствердила, що заявник з 1990 року проживав без реєстрації в будинку своєї матері в с. Льотниче. Всі особисті документи, в тому числі і паспорт СРСР ним втрачено при невідомих обставинах. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що заявник є його рідним братом, постійно проживає в с. Льотниче. В даний час він допомагає йому у відновленні документів про трудовий стаж з метою призначення пенсії і виникла необхідність в отриманні паспорта громадянина України. Відповідно до п. 3 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України, зокрема, є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Відповідно до п. 8 Указу Президента України «Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України"» від 27.03.2011 року для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає : а) у разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подає довідку територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Факт проживання [PERSON] з 1990 року в Україні підтверджується зібраними по справі доказами та має для заявника юридичне значення.

Outcome: approved