Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Направленим позовом заявник просить суд ухвалити рішення про розірвання спадкового договору, укладеного 12.05.2021 року між ним та [PERSON] , який посвідчено приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Демецькою Світланою Леонідівною та зареєстровано в реєстрі за №2945 та зняти заборону на відчуження спадкового майна - квартиру [ADDRESS] . В судове засідання сторони не з`явились. Позивач подав до суду заяву, якою позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач направила на адресу суду заяву, якою позовні вимоги визнала в повному обсязі, розгляд справи просив проводити без його участі. Від третьої особи, приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Демецької С.Л. надійшла заява про розгляд справи без її участі, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 20.05.2021 року між позивачем, [PERSON] та відповідачем, [PERSON] , укладено спадковий договір, який посвідчено приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Демецькою С.Л. та зареєстровано в реєстрі за №2945, накладено заборону на відчуження зазначеного в договорі майна - квартири [ADDRESS] . (а.с. 9-12) Згідно п. 1.1. зазначеного договору відповідач зобов`язалася виконувати розпорядження позивача, зазначені в такому договорі, і після смерті позивача набуває право власності на належну позивачеві квартиру [ADDRESS] . Пунктом 4 договору на набувача (відповідача) покладаються такі розпорядження відчужувача (позива): забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям; забезпечення необхідними лікувальними засобами; надання побутових послуг; здійснення догляду та надання необхідної допомоги; здійснення поточного ремонту відчужуваної квартири та інші. Кожна зі сторін договору зобов`язалася виконувати свої обов`язки належним чином та сприяти іншій стороні у виконанні її обов`язків. (п. 4.5. договору). Вирішення спорів між сторонами, що виникають при виконанні спадкового договору врегульовано п. 7 договору. Сторони не досягли домовленості шляхом переговорів, а відтак позивач у відповідності до п. 7.2. спадкового договору звернувся до суду за захистом свої порушених прав. Відповідачем повністю не виконуються її обов`язки за спадковим договором, передбачені п. 4. Остання забрала всі документи на квартиру, належну позивачеві, жодної допомоги не надає, на телефонні дзвінки не відповідає, після укладення та підписання спадкового договору жодного разу не навідувала позивача ні за місцем його проживання, ні в лікарні, необхідними ліками не забезпечує. Невиконання [PERSON] своїх зобов`язань, передбачених спірним спадковим договором, підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 26.07.2021 року та фактичним визнанням позовних вимог самим відповідачем. Правовідносини між сторонами врегульовані та відповідають наступним нормам права. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (віжчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Відповідно до ст. ст. 1303, 1304 ЦК України відчужувачем у спадковому договорі може бути подружжя, один із подружжя або інша особа. Набувачем у спадковому договорі може бути фізична або юридична особа. Спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Згідно з Цивільним кодексом України сутність спадкового договору полягає в тому, що за таким договором відбувається розпорядження належним відчужувачеві майном ще за життя, але із набуттям набувачем права власності на майно після смерті відчужувача. Відповідно до ч. 1 ст. 1307 ЦК України на майно, визначене у спадковому договорі, нотаріус, який посвідчив цей договір, накладає заборону відчуження. Згідно ч. 1 ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Спадковий договір може бути визнано недійсним із підстав, визначених нормами глави 16 ЦК України, тому вимогу про визнання недійсним спадкового договору може бути заявлено як відчужувачем та набувачем, так й іншою заінтересованою особою. У разі пред`явлення позову особою, яка не є стороною спадкового договору, необхідно перевіряти, які права та охоронювані законом інтереси цієї особи порушено (стаття 3 ЦПК України). В пункті 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз`яснено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Як вбачається зі змісту оспорюваного спадкового договору, він не носить характеру удаваного та уявного правочину, нотаріусом встановлено особи сторін та їх дієздатність, відчужувач та набувач розуміли зміст договору, усвідомлювали правові наслідки укладання договору, тобто їх дії відповідали дійсним намірам створити для себе юридичні наслідки й діяли за власним волевиявленням, договір не укладався під впливом тяжких для відчужувача обставин. Враховуючи фактичні обставини справи, положення норм матеріального права та процесуального права, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову, адже, як встановлено у ході розгляду справи, відповідач не виконує своїх зобов`язань, передбачених пунктом 4 спірного спадкового договору, що є безумовною підставою для розірвання останнього. Оскільки позов підлягає до задоволення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою та документально підтверджені судові витрати за розгляд даної справи, що складаються із судового збору в сумі 908, 00 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved