Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею, [PERSON], та [PERSON], зареєстрований 24 березня 2012 року у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №75; після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Неклеса»; стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, які полягають зі сплати судового збору та витрат за надання юридичної допомоги при зверненні до суду, згідно квитанцій. На обґрунтування позову зазначила, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, [PERSON], вона перебуває з 24 березня 2012 року. Зареєстровано шлюб у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 75. Для неї шлюб зареєстровано вперше, для відповідача - шлюб повторний. Її прізвище до реєстрації шлюбу «Шевель». Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між нею і відповідачем припинені з серпня 2014 року. Причини психологічного характеру, призвели до розпаду їх родини. Втрата взаєморозуміння, неможливість дійти згоди у вирішенні будь-яких питань, які стосуються родини, стали причиною відчуження між ними та втрати тих теплих почуттів, які тримають подружжя разом. З моменту припинення шлюбних відносин вони мешкають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть та не мають загального бюджету. Шлюбних відносин вони не поновлювали, оскільки родина розпалась остаточно, кожен живе своїм окремим життям. Вважає, що подальше перебування у зареєстрованих відносинах є недоцільним, а збереження родини неможливе, тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу донька залишиться проживати разом з позивачем. Спору по розподілу майна між ними немає. Після розірвання шлюбу вона бажає залишити собі прізвище «Неклеса» . Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~ розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 24 березня 2012 року, зареєстрованому у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 75, прізвище позивача до реєстрації шлюбу «Шевель», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що з серпня 2014 року між сторонами припинено подружні стосунки, шлюбно-сімейні стосунки до цього часу між ними не поновлювались, зберігати сім`ю сторони не бажають, спору щодо майна між ними не має, тому позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі по тексту - "СК України") шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України,\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та відносини між сторонами по справі не поновлювались, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, зберігати шлюб сторони не бажають, вважають, що це не можливо, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. Приймаючи до уваги висловлене позивачем в позовній заяві бажання і надалі іменуватися шлюбним прізвищем, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.113 СК України, після розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище «Неклеса». Згідно ст. 11, 88 ЦПК України судові витрати повязані зі сплатою судового збору при розгляді справи у розмірі 551,20 грн. віднести за рахунок відповідача. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на правову допомогу. За ч.ч. 1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Позивачкою наданий суду договір про надання юридичних послуг, за яким вона сплатила суму гонорару адвокату [PERSON] у розмірі 500,00 грн. за підготовку процесуальних документів. З поданого позивачкою договору не вбачається перевищення граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу, тому з відповідача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в користь позивачки.

Outcome: approved