Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

Позивач в грудні 2017 року звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за кредитним договором №V01.220.71462 від 18.07.2016 року в розмірі 16945,92 грн. Обгрунтовуючі позовні вимоги позивач зазначив, що на підставі кредитного договору №V01.220.71462 від 18.07.2016 року, укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем, [PERSON] було надано кредит у розмірі 19478,00 грн. зі сплатою 32,0 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни встановлені кредитним договором та графіком щомісячних платежів. Як зазначає позивач, з боку Кредитодавця (Банку) були виконані умови договору та перераховані кошти, а відповідач їх отримав. Але відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушила та кошти згідно умов договору не повернула. Так, позивач вказав, що у зв"язку з зазначеними порушеннями зобов"язань за кредитним договором заборгованість відповідачки станом на 24.11.2017 року становить 16945,92 грн. Разом з тим, як зазначає позивач, 30.09.2016 року між ТОВ «ФК «Рантье» та ПАТ «Ідея Банк» було укладено договір факторингу №29/12-1, згідно умов якого право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором до боржника [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Рантье». Крім того, між ТОВ «ФК «Рантье» та ТОВ «ФК «Серет», назва якого була змінена на ТОВ «Нью Файненс Сервіс», укладено договір факторингу №28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права грошової вимоги за кредитним договором №V01.220.71462 від ТОВ «ФК «Рантье» до ТОВ «Нью Файненс Сервіс». Відповідно п.9 ч.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.). Розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог закону, в своїй письмовій заяві вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відстуності і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилась повторно, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відповідно до ст.128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду не надсилала. Про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.07.2016 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №V01.220.71462. За умовами договору Банк надав [PERSON] кредит у сумі 19478,00 грн. строком на 72 місяців зі сплатою 32,0 % річних, з погашенням кредиту та процентів у термін встановлений Кредитним договором та графіком щомісячних платежів. Даний кредитний договір, підписаний [PERSON] , що підтверджує те, що вона погодилася на умови, викладені в Договорі. Водночас, як встановлено в судовому засіданні, 29.12.2016 року між ТОВ «ФК «Рантье» та ПАТ «Ідея Банк» було укладено договір факторингу №29/12-1, згідно умов якого право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором до боржника [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Рантье». Разом з тим, між ТОВ «ФК «Рантье» та ТОВ «ФК «Серет», назва якого була змінена на ТОВ «Нью Файненс Сервіс», укладено договір факторингу №28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права грошової вимоги за кредитним договором №V01.220.71462 від ТОВ «ФК «Рантье» до ТОВ «Нью Файненс Сервіс». При цьому, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] було направлено відповідне повідомлення про зміну первісного Кредитора, а також 26.10.2017 року було направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань №V01.220.71462. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання. Згідно п. 1.4 Договору Позичальник сплачує проценти в розмірі 19,5000 % річних від залишкової суми кредиту. За обслуговування кредиту Банком Позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі: 0,0000 % від початкової суми кредиту (п. 1.4 Договору). Відповідно до п.2.1 Договору Позичальник повертає кредит разом з процентами за кредитне обслуговування за 72 щомісячних внесків до 18дня/числа кожного місяця згідно Додатку №1 до даного Договору. Як встановлено судом, Банк виконав зобов`язання за договором та перерахував кошти на рахунок. Водночас відповідач належним чином не виконує свої кредитні зобов`язання перед позивачем, про що свідчить розрахунок суми боргу відповідача за кредитним договором, що станом на 24.11.2017 року становить: 16945,92 грн. Відповідач в судове засідання не з`явилася, не надала суду доказів, що заборгованість є меншою чи відсутня. Отже, оскільки відповідач належним чином не виконуває зобов`язання за договором, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 16945,92 грн. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved