Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], де просила суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що відповідно до ордера [NUMBER] на право заняття квартири позивач [PERSON] є наймачем квартири[ADDRESS], але у цій квартирі залишається зареєстрованим колишній чоловік доньки Позивачки - відповідач [PERSON], який не проживає в цій квартирі і на даний час не є членом сім»ї наймача житла. Оскільки відповідач не проживає в цій квартирі з 2011 року, а позивачка не бажає сплачувати кошти за комунальні платежі за відповідача, який у квартирі не проживає, тому позивач звернулась до суду із цим позовом про визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з»явилась, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити з викладених у ньому підстав та не заперечувала проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, не просив розглядати справу у його відсутність, представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS], що підтверджується Ордером [NUMBER] від 17 липня 1979 року, виданий виконавчим комітетом Шевченківської районної Ради народних депутатів міста Києва. (а.с. 6). Відповідно до Довідки виданої Центром Комунального сервісу № 427 від 28.10.2015р. в даній квартирі зареєстрована позивачка разом з донькою [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 24 листопада 1971 року) та її колишнім чоловіком [PERSON] (а.с. 7, 18). Факт розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підтверджується рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2010 року. (а.с. 17). Згідно з Актами від 01.02.2011, 05.04.2011, 21.06.2011, 12.112012, 24.07.2013, 21.11.2013, 03.06.2015, 29.07.2015, 02.10.2015рр. обстеження сусідами позивача вказаної квартири встановлено, що відповідач [PERSON] у ній не проживає з 2011р. по теперішній час (а.с. 8-16) За таких обставин, наведені докази у справі вказують про не проживання відповідача у вказаній квартирі позивача та не перебування його у родинних відносинах із позивачем. Як передбачено ст. 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами,наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.(п.9 Постанови). Як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року за № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З врахуванням наведенного, оскільки на даний час позивач є наймачем квартири [ADDRESS], а зареєстрований в цій квартирі відповідач [PERSON] в ній не проживає та не перебуває з позивачами у родинних відносинах, суд вважає, що позов про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням підлягає задоволенню.

Outcome: approved