Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, Блідчанської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона, починаючи з 1987 року проживає у будинку за [ADDRESS] . Даний будинок, відповідно до погосподарської книги Блідчанської сільської ради, належить [PERSON] , [INFO] . Будинок у 1987 році був придбаний нею у [PERSON] (який помер в 1996 році) за 1000 карбованців. Договору купівлі-продажу укладено не було. У вказаному будинку з надвірними спорудами позивач постійно проживає з 1987 року по теперішній час, з нею в даному будинку проживає її син - [PERSON] . Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт. Також сплачує комунальні послуги. На її звернення до ТОВ «ПРОЕКТ БУД ПЛЮС» виготовили технічний паспорт на даний будинок. Відповідно до виготовленого технічного паспорту вбачається, що самочинне будівництво відсутнє, будинок та інші господарські будівлі не є аварійними та придатні до користування. Позивач зверталася до Блідчанської сільської ради Іванківського району Київської області з проханням про те, щоб визнали за нею право власності на дане домоволодіння,оскільки вона з 1987 року користується даним нерухомим майном. Центр надання адміністративних послуг Іванківської РДА їй відмовили, мотивуючи свою відмову тим, що якщо вона має намір володіти, користуватись та розпоряджатись вказаним нерухомим майном, їй необхідно звернутися до суду із позовною заявою про визнання права на нерухоме майно за набувальною давністю. Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими надвірними спорудами, а саме домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , оціночна вартість якого складає 102647,00 (сто дві тисячі шістсот сорок сім) гривень. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 07 серпня 2020 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання. У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, Блідчанська сільська рада Іванківського району Київської області в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, звернулись до суду з заявою про визнання позову та розгляд справи без представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до виписки з погосподарської книги № 2 на 2016-2023р. Блідчанської сільської ради Іванківського району Київської області № 458 від 29.07.2020 року зазначено, що у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] зареєстрований син власника - [PERSON] , [INFO] , власником є [PERSON] . З довідки Блідчанської сільської ради Іванківського району Київської області № 457 від 29.07.2020р. зазначено, що земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,01 га за адресою: [ADDRESS] не приватизована (підстава: по господарська книга с.Блідча № 2 за 2016-2013 роки, особовий рахунок [NUMBER]). З 1987 року позивач постійно проживає з сином; добросовісно, відкрито та безперервно володіє житловим будинком по [ADDRESS] . Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнішнім володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови) Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнішнього володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови) Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнішньому володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови) Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови) Враховуючи, що позивач добросовісно володіла нерухомим майном з 1987 року і продовжує відкрито, безперервно користуватися житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю. Отже, маються підстави для задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved