Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заявлених вимог заявниця посилалася на те, що її мати [PERSON] померла [INFO] . На момент її смерті вона проживала разом із нею за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: земельну ділянку, площею 1.22га, кадастровий номер: 6122082400 01 0010202. Однак, вона як спадкоємиця першої черги, протягом шести місяців після смерті матері не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала себе такою, яка своєчасно її прийняла, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. У подальшому, заявниця звернулась до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, проте їй було роз`яснено, що оскільки вона не надала доказів постійного проживання з спадкодавцем на момент її смерті, то вона має звернутись до суду для встановлення факту, що на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Наведені обставини перешкоджають заявниці належним чином оформити спадщину, яка відкрилась після смерті її матері, а тому у неї виникла необхідність у встановленні факту постійного проживання разом із матір`ю на час її смерті. Таким чином, іншого способу, окрім судового, захистити своє право у неї немає. Факт проживання разом із спадкодавцем однією сім`ю підтверджує довідкою міської ради №19-4/318 від 06.09.2021 року, відповідно до якої [PERSON] проживала з [PERSON] на момент її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Просила встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини: [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав. Пояснив суду, що [PERSON] протягом тривалого часу та до смерті матері здійснювала за нею догляд. На час відкриття спадщина заявниця та спадкодавець проживали разом без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Заінтересована особа у судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву. в якій не заперечувала проти її задоволення. Свідок [PERSON] показала суду, що мешкає в с.Дзвиняч, Заліщицького району. У 2014 році [PERSON] проживала разом із матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] та здійснювала догляд за нею. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, покази свідка, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню, так як обставини викладені в ній знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Так, у відповідності до\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав. Положеннями\~ст. 315 ЦПК України\~визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у\~постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як було встановлено судом, [PERSON] народилася [INFO] , її матір`ю, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] зазначено [PERSON] (а.с.7). \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки №19-4/318 від 06.09.2021 року, виданої Заліщицькою міською радою Тернопільської ради [PERSON] з 1982 року до моменту смерті [INFO] проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом із нею, без реєстрації, на момент смерті проживала її донька [PERSON] . У подальшому, [PERSON] , [INFO] померла (а.с.8). Із дослідженої судом відповіді державного нотаріуса Заліщицької державної нотаріальної контори від 17.08.2021 року №01-16 вбачається, що до Заліщицької державної нотаріальної контори, у встановлений законом строк, із заявою про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , ніхто не звертався (а.с.10). Даючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного. Так, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до\~статті 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами першою статті 1222 ЦК України\~передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до частини першої\~статті 1221 ЦК України\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За змістом ч.1\~ст.29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. На підставі частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статті 1270 цього Кодексу\~(шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга\~статті 1220 ЦК України). У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~судам надано роз`яснення, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Отже, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою\~статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята\~статті 1268 ЦК України). Частиною першою\~статті 1297 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя\~статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Як було встановлено судом, заявниця проживала з [PERSON] до її смерті, що підтвердила свідок, допитана судом. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що обставини, викладені у заяві підтверджуються, а тому вважає за можливе встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки його встановлення необхідно для одержання свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті\~\~ [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved