Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості посилаючись на те, що між АКБСР «Укрсоцбанк» та відповідачем 14.06.2006 року було укладено Договір кредиту № 218/54363, за умовами якого позичальник отримав на умовах забезпеченості, повернення строковості, платності кошти в сумі 83 000,00 доларів США, зі сплатою 11,85 % річних, стром до 13.07.2021 року. В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, та станом на 17.07.2015 року має заборгованість за кредитом - 44 599,50 доларів США, еквівалент 980 595,25 грн., за відсотками - 10 044,25 доларів США, еквівалент 220 839,71 грн. У зв`язку з систематичними порушеннями обов`язку зі сплати кредиту та відсотків, нараховано пеню, яка станом на 17.07.2015 року по кредиту - становить 3 650,95 доларів США, еквівалент 80 272,27 грн., по відсотками становить - 1 279,44 доларів США, еквівалент 28 130,73 грн. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його присутності, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. До суду відповідач не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена згідно норм процесуального законодавства, заяв про відкладення розгляду з поважних підстав, чи про розгляд справи без її присутності не подавала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 31.08.2015 року. 02.09.2015 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 07.09.2015 року здійснено запит щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані відповідача. 11.09.2015 року надійшла відповідь. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 15.09.2015 року відкрито провадження у справі. 15.12.2015 року надійшла апеляційна скарга відповідача на ухвалу суду від 15.09.2015 року. 22.01.2016 року Апеляційний суд м. Києва повернув апеляційну скаргу апелянту. 27.01.2016 року матеріали справи надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва. 22.01.2016 року та 11.02.2016 року надійшли апеляційні скарги відповідача на ухвалу суду від 15.09.2015 року. 19.02.2016 року Апеляційний суд м. Києва повернув апеляційну скаргу апелянту. 24.02.2016 року матеріали справи надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва. 09.02.2016 року надійшла касаційна скарга відповідача на ухвалу суду апеляційної інстанції від 22.01.2016 року. 22.02.2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалу апеляційного суду від 22.01.2016 року залишив без змін, а ухвалу від 19.02.2016 року скасував та передав справу до суду апеляційної інстанції. 15.05.2017 року Апеляційний суд м. Києва відмовив у відкритті апеляційного провадження. 17.05.2017 року матеріали справи надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва. 28.03.2016 року надійшла апеляційна скарга відповідача на ухвалу суду від 15.09.2015 року. 02.06.2017 року Апеляційний суд м. Києва відмовив у відкритті апеляційного провадження. 14.06.2017 року матеріали справи надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва. 05.07.2017 року надійшла апеляційна скарга відповідача на ухвалу суду від 15.09.2015 року. 13.07.2017 року Апеляційний суд м. Києва відмовив у відкритті апеляційного провадження. 20.07.2017 року матеріали справи надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва. 07.06.2017 року надійшла касаційна скарга відповідача на ухвалу суду від 15.05.2017 року. 30.09.2019 року Верховний Суд касаційні скарги залишив без задоволення. 17.10.2019 року матеріали справи надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.12.2019 року залучено до участі правонаступника ПАТ «Укрсоцбанк» - АТ «Альфа-Банк». 05.12.2019 року надійшла апеляційна скарга відповідача на ухвалу суду від 15.09.2015 року. 09.01.2020 року Київський апеляційний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження. 16.01.2020 року матеріали справи надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва. 20.02.2020 року надійшла апеляційна скарга відповідача на ухвалу суду від 15.09.2015 року. 27.02.2020 року Київський апеляційний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження. 12.03.2020 року матеріали справи надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва. 22.04.2020 року надійшла апеляційна скарга відповідача на ухвалу суду від 15.09.2015 року. 12.05.2020 року Київський апеляційний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження. 28.05.2020 року матеріали справи надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва. 16.07.2020 року надійшла апеляційна скарга відповідача на ухвалу суду від 15.09.2015 року. 23.07.2020 року Київський апеляційний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження. 30.07.2020 року матеріали справи надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва. 21.10.2020 року надійшла апеляційна скарга відповідача на ухвалу суду від 15.09.2015 року. 29.10.2020 року Київський апеляційний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження. 12.11.2020 року матеріали справи надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва. 02.12.2020 року надійшла апеляційна скарга відповідача на ухвалу суду від 15.09.2015 року. 21.12.2020 року Київський апеляційний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження. 13.01.2021 року матеріали справи надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва. 23.02.2021 року надійшла апеляційна скарга відповідача на ухвалу суду від 15.09.2015 року. 10.03.2021 року Київський апеляційний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження. 18.03.2021 року матеріали справи надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва. 09.04.2021 року надійшла апеляційна скарга відповідача на ухвалу суду від 15.09.2015 року. 19.04.2021 року Київський апеляційний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження. 21.04.2021 року матеріали справи надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва. 27.05.2021 року надійшла апеляційна скарга відповідача на ухвалу суду від 15.09.2015 року. 11.06.2021 року Київський апеляційний суд апеляційну скаргу залишив без розгляду та стягнув штраф. 17.06.2021 року матеріали справи надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва. 02.07.2021 року надійшла апеляційна скарга відповідача на ухвалу суду від 15.09.2015 року. 16.07.2021 року Київський апеляційний суд апеляційну скаргу залишив без розгляду та стягнув штраф. 22.07.2021 року матеріали справи надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва. В судовому засіданні 16.09.2021 року прийнято зустрічний позов [PERSON] . Ухвалою від 16.09.2021 року клопотання відповідача про закриття провадження у справі залишено без задоволення. 13.09.2021 року надійшла апеляційна скарга відповідача на ухвалу суду від 15.09.2015 року. 29.09.2021 року Київський апеляційний суд апеляційну скаргу залишив без розгляду та стягнув штраф. 07.10.2021 року матеріали справи надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва. Ухвалою від 20.10.2021 року клопотання відповідача про зупинення провадження залишено без задоволення. 23.11.2021 року від представника АТ «Альфа-Банк» надійшли пояснення по зустрічному позову. Ухвалою від 24.11.2021 року зустрічний позов залишено без розгляду. В суді встановлено, що між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та [PERSON] 14.06.2006 року було укладено Договір кредиту № 218/54363, за яким відповідач отримав кредит в сумі 83 000,00 доларів США, строком до 13.06.2021 року, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 11,85 % річних. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань, ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся 26.08.2015 року до суду з даним позовом. 14.06.2006 року між АКБСР "Укрсоцбанк" укладено Іпотечний договір №35.02.-09/361, предметом якого є квартира [ADDRESS] . 22.01.2019 року ПАТ «Укрсоцбанк» згідно ЗУ «Про іпотеку» зареєстрував право власності на предмет іпотеки. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27.11.2020 року скасовано рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності за ПАТ «Укрсоцбанк» на предмет іпотеки. Рішення суду набуло законної сили 30.03.2021 року. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). В суді встановлено, що відповідач мав повернути кредитні кошти до 13.06.2021 року, однак останній платіж відповідачем був здійснений у грудні 2012 року. 31.03.2014 року відповідачу направлено лист про повернення заборгованості по кредиту та відсотках. Позов подано до суду 26.08.2015 року. Вивчивши надані сторонами документи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав жодного доказу на спростування доводів позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 3 654,00 грн., дані кошти слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved