Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи втратившою право на користування жилим приміщенням. Позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що вона є одноосібним власником квартири [ADDRESS]. 10 червня 2017 року, вона уклала шлюб з [PERSON], у зв'язку з чим змінила прізвище з Барта на Балух. Так, у вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], що стверджується довідкою №21 від 24 травня 2017 року виданою ОСББ Престиж 34. Згідно з заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 19 жовтня 2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Так, реєстрація відповідача у належній позивачу квартири створює їй перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні квартирою, оскільки вона змушена оплачувати комунальні послуги за утримання та обслуговування квартири з розрахунку кількості зареєстрованих у квартирі осіб, в тому числі і на відповідача. Тому на підставі вищенаведеного, вона ([PERSON]В.) звертається до суду та просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування квартирою №57 в будинку №34 по вул.Митрополита Володимира у м.Мукачево. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомив. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до копії Договору про поділ спільного майна колишнього подружжя, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області [PERSON] від 27 січня 2017 року, [PERSON] та [PERSON], здійснили поділ квартири № 57, яка розташована у будинку № 34 по вул.Митрополита Володимира в м.Мукачево та кожний з них набув право власності на ? частку зазначеного майна (а.с.5-6), що також стверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 27 січня 2017 року (а.с.7). Відповідно до копії Договору дарування частки квартири посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області [PERSON] від 27 січня 2017 року, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар - ? частку квартира, що знаходиться за адресою: м.Мукачево, вул. Митрополита Володимира, буд.№34, кв.№57, Закарпатської області (а.с.8-9), що також стверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 27 січня 2017 року (а.с.10). -2- 19 жовтня 2016 року по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, Мукачівським міськрайонним судом ухвалено заочне рішення, яким вирішено: Розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], який 21 квітня 2001 року зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Мукачівського міського управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №101. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС прізвище позивача «Барта» залишити без змін. Стягнути з [PERSON] ([INFO], м.Мукачево Закарпатської області, вул. Митрополита Володимира, 34/57 (кол. назва вул. [PERSON]) на користь [PERSON] ([INFO], м.Мукачево Закарпатської області, вул. Митрополита Володимира, 34/57 (кол.назва вул. [PERSON]), і.к. [NUMBER]) суму 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 копійок) судового збору (а.с.11). Відповідно до копії Довідки про склад сім'ї виданої ОСББ Престиж 31, [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO], кв.№57, Закарпатської області і разом з нею зареєстровані : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.12). Відповідно до копії Свідоцтва про шлюб Серії І-ФМ №158099 виданого Мукачівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, між [PERSON] та [PERSON] 10 червня 2017 року зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 200. Після укладення шлюбу прізвище чоловіка і дружини "Балух" (а.с.14). Відповідно до Акту про встановлення факту проживання, виданого уповноваженою особою ОСББ Престиж 34 [PERSON] від 01 грудня 2017 року, [PERSON] за адресою: м.Мукачево, вул.Митрополита Володимира, буд.№34, кв.№57, Закарпатської області не проживає з 2014 року, про що засвідчили своїми підписами: [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], буд.№ 34, кв.№53, Закарпатської області та [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], буд.№ 34, кв.№60, Закарпатської області. Конституція України у статті 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено в частині 3 статті 13 Конституції України, власність зобовязує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону. Так, статтями 317, 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права власника житлового будинку, квартири визначені статті 383 Цивільного кодексу України та статті 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. В пункті 1 статті 8 Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод,гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Так, Пленум Верховного Суду України у постанові Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України від 12 квітня 1985 року № 2 підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах. З матеріалів справи вбачається, що позивач по справі [PERSON] на підставі Договору дарування частки квартири від 27 січня 2017 року та Договору про поділ спільного майна колишнього подружжя від 27 січня 2017 року, які нотаріально посвідчені приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області [PERSON] та зареєстрованих у -3- Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, являється власником квартири №57, яка знаходиться в будинку №34 по вул.Митрополита Володимира в м.Мукачево. Також, за вищевказаною адресою зареєстрований [PERSON], [INFO], який у свою чергу за даною адресою не проживає з 2014 року, що у свою чергу позивачем доведено, а відповідачем не спростовано. З урахуванням наведеного, всебічного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання особи втратившою право на користування жилим приміщенням - підлягають до задоволення. Згідно статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved