Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 4.08.2017 року звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що з 2003 року підтримувала фактичні подружні стосунки з [PERSON], [INFO]. [INFO] року в них народився син, [PERSON]. В жовтні 2008 року вони припинили стосунки. 23 жовтня 2008 року відповідач написав розписку про те, що зобов'язується утримувати сина до його повноліття у сумі 2500 грн. щомісячно, та 200 грн. на комунальні послуги . Наступних два роки відповідач частково виконував свої батьківські обов'язки, а саме - допомагав матеріально. З червня 2011 року відповідач не надавав жодної матеріальної чи будь-якої іншої підтримки у вихованні свого сина. Тим самим, [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, не спілкувався з сином, не забезпечував його матеріально, не цікавився ні духовним ні фізичним розвитком. 9.09.2016 року органом опіки та піклування Шевченківською районною адміністрацією дано висновок, в якому вказано, що орган опіки та піклування - Шевченківська районна адміністрація вважає за доцільне позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали свої вимоги, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі, завірену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Камінським Ю.І. у реєстрі 1017 від 6.10.2017р. Представник третьої особи Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради , як орган опіки та піклування, [PERSON], підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Суд, вислухавши доводи і пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Стаття 164 Сімейного кодексу України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно до довідки ЛКП «Рясне402» від 31.07.2017 року №2319 син позивачки [PERSON] зареєстрований та постійно проживає з нею за адресою Львів, [ADDRESS]. Як вбачається з довідки від 24.06.2006 року, виданої дошкільним навчальним закладом «ясла-садок» №147, що за час перебування хлопчика в групі «Ягідка» (з вересня 2009 по травень 2012 року), а далі і в групі «Левеня» (з вересня 2012 року по травень 2013 року), батько жодного разу не забрав дитини з дошкільного закладу, не цікавився результатами навчання і розвитку дитини, не приймав участі у вихованні хлопчика. [PERSON] не відвідував батьківські збори, не приходив на дитячі виступи. Вихованням і навчанням хлопчика займається мама, [PERSON]. Згідно до характеристики учня 4-6 класу [PERSON] СЗШ №92 м.Львова, батько дитини жодного разу не відвідував сина у школі, не цікавився навчанням і вихованням сина. 09.09.2016органом опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації дано висновок, згідно до якого вважає за доцільне позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Статтею 164 Сімейного кодексу України « мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Згідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" „Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками." Суд приймає до уваги надані суду докази та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved