Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого вказала, що [INFO] року в с. Красноліси Сквирського району Київської області помер її чоловік [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 09 лютого 2015 року виконавчим комітетом Красноліської сільської ради Сквирського району Київської області, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний запис за № 1. Родинні відносини спадкодавця з позивачкою підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] виданим 12 лютого 1954 року Красноліською сільською радою Великополовецького району Київської області, актовий запис № 3. Після смерті чоловіка [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді: -земельної ділянки площею 11,4780 га., кадастровий номер [NUMBER], що розташована в адміністративних межах Красноліської сільської ради Сквирського району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Сквирською райдержадміністрацією Київської області на ім'я [PERSON]; -земельної часки паю у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Красноліське» с. Красноліси Сквирського району Київської області, розміром 6,49 в умовних кадастрових гектарах, посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Сквирською районною державною адміністрацією 14 лютого 1997 року та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за [NUMBER]; майнового паю, в розмірі 18671,85 грн., що перебуває у колективній власності КСП «Красноліське», с. Красноліси, Сквирського району Київської області, посвідченого свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), серії [NUMBER], виданого Красноліською сільською радою Сквирського району Київської області, 10.02.2005 року, що належав [PERSON], який помер [INFO] року. Спадкодавець заповіту не залишив. Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги та прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем, крім того провела поховання чоловіка, провела поминальні обіди, зберігає майно померлого, що підтверджується копією довідки Красноліської сільської ради Сквирського району Київської області за № 225 від 14.09.2015 року. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, оформити спадщину в нотаріуса позивачка не можє, оскільки після смерті спадкодавця не зберігся оригінал правовстановлюючого документу на спадкову масу у формі сертифікату на право на земельну частку (пай), а відповідно до ч. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника, тому дублікати правовстановлюючих документів не їх власникам не видаються. На підставі вищевикладеного позивачка вимушена звернутися до суду з відповідними вимогами. Пунктом 3.1. інформаційного листа (узагальнення) ВССУ за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" роз'яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Підпунктом 4.12 пункту 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін'юсту України за № 296/5 від 22.02.2012 року (зареєстрованого в Мін'юсті України від 22.02.2012 року за № 282/20595) передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (п.п. 4.18. п. 4 Порядку). Згідно ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. У зв'язку із вищевикладеним позивачка звернулась в порядку ст. 15 ЦК України до суду за захистом свого невизнаного права. Оскільки спір про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради за місцем відкриття спадщини (п.п. 3.3., 3.5. Узагальнення ВССУ за№ 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року). Відповідачем в позовній заяві зазначена Красноліська сільська рада, з урахуванням відсутності інших спадкоємців за заповітом та за законом, які могли б подати заяви нотаріусу про прийняття спадщини та прийняти її. Позивачка [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 11,4780 га., кадастровий номер [NUMBER], що розташована в адміністративних межах Красноліської сільської ради Сквирського району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Сквирською райдержадміністрацією Київської області на ім'я [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. Визнати за [PERSON] право власності на земельну частку пай у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Красноліське» с. Красноліси Сквирського району Київської області, розміром 6,49 в умовних кадастрових гектарах, посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Сквирською районною державною адміністрацією 14 лютого 1997 року та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за [NUMBER], в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. Визнати за [PERSON] право власності на майновий пай, в розмірі 18671,85 грн., що перебуває у колективній власності КСП «Красніліське», с. Красноліси, Сквирського району Київської області, посвідченого свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), серії [NUMBER], виданого Красноліською сільською радою Сквирського району Київської області, 10.02.2005 року, порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в її відсутності, позов підтримує (а.с. 17 ). Представник відповідача Красноліської сільської ради Сквирського району Київської області у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має (а.с. 16 ). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [INFO] року помер чоловік позивачки, [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с. 10 ). За життя [PERSON] був власником земельної ділянки площею 11,4780 га., кадастровий номер [NUMBER], що розташована в адміністративних межах Красноліської сільської ради Сквирського району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Сквирською райдержадміністрацією Київської області (а.с. 9); земельної часки паю у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Красноліське» с. Красноліси Сквирського району Київської області, розміром 6,49 в умовних кадастрових гектарах, посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Сквирською районною державною адміністрацією 14 лютого 1997 року та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за [NUMBER] (а.с.7); майнового паю, в розмірі 18671,85 грн., що перебуває у колективній власності КСП «Красноліське», с. Красноліси, Сквирського району Київської області, посвідченого свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), серії [NUMBER], виданого Красноліською сільською радою Сквирського району Київської області, 10.02.2005 року (а.с.8). Позивачка є спадкоємцем першої черги та прийняла спадщину шляхом спільного проживання, що підтверджується довідкою Красноліської сільської ради Сквирського району Київської області за № 225 від 14.09.2015 року (а.с.11). Оформити спадщину в нотаріуса позивачка не може, оскільки правовстановлюючи документи на спадкове майно, а саме оригінали державних актів було втрачено. Підпунктом 4.12 пункту 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін'юсту України за № 296/5 від 22.02.2012 року (зареєстрованого в Мін'юсті України від 22.02.2012 року за № 282/20595) передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачка після смерті чоловіка [PERSON] прийняла спадщину шляхом спільного проживання та не заявила про відмову від спадщини, оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючи документи, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суд з даним позовом позивачка не має можливості. Виходячи з викладеного та

Outcome: approved