Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач - [PERSON], звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку, площею 5,9549 га, кадастровий [NUMBER], розташованої на території Мосьпанівської сільської ради, КСП «Україна», призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої в тому числі входить земельна ділянка, площею 5,9549 га, кадастровий [NUMBER], розташована на території Мосьпанівської сільської ради, КСП «Україна», призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач з 2008 року та на день смерті [PERSON], [INFO] року, постійно проживав з нею без реєстрації місця проживання. Позивач звернувся до Чугуївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було усно відмовлено, у зв'язку з тим, що для отримання спадщини як спадкоємець, що фактично проживав зі спадкодавцем, відсутні докази його постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент її смерті. Позивач - [PERSON], в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити. Представник Відповідача - Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Суд відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність нез'явившихся учасників за наявними доказами справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується довідкою №432 від 21.08.2017 року, виданою виконавчим комітетом Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі із земельної ділянки, площею 5,9549 га, кадастровий [NUMBER], розташованої на території Мосьпанівської сільської ради, КСП «Україна», призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавиці на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємців першої, другої, третьої черги, які прийняли спадщину, немає. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Кваліфікуючою ознакою віднесення осіб до четвертої черги спадкоємців є їхнє проживання однією сім'єю зі спадкодавцем. Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов'язані спорідненням зі спадкодавцем. Позивач з 2008 року та на день смерті [PERSON], [INFO] року, постійно проживав з нею без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця проживання спадкодавця за адресою місця проживання спадкоємця. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Таким чином, сама по собі реєстрація місця проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини. В передбачений законом строк до нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом Позивач не звертався, оскільки фактично прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України. Заяву про відмову від спадщини Позивач не подавав. Позивач звернувся до Чугуївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було усно відмовлено, у зв'язку з тим, що для отримання спадщини як спадкоємець, що фактично проживав зі спадкодавцем, відсутні докази його постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент її смерті. Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Outcome: approved