Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Орган опіки та піклування Драбівської райдержадміністрації звернувся до суду в інтересах малолітнього [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач по справі є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , його мати [PERSON] померла [INFO] . Позивач наполягає, що [PERSON] неналежно виконує свої батьківські обов`язки стосовно утримання свого сина [PERSON] , його вихованням не займається, матеріальної допомоги не надає. Син відповідача по справі проживає у будинку своєї баби, з батьком жодних стосунків не підтримує, аліменти, які були призначенні рішенням суду не сплачує. Враховуючи вказане вище, з метою захисту прав та інтересів дитини позивач звернувся до суду із вказаним позовом, яким просив позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання, а також на попередні засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у порядку визначеному чинним законодавством, що стверджується відповідними поштовими повідомленнями, які знаходяться у матеріалах справи, однак, не повідомив про причини неявки та не надав заяву про розгляд справи у його відсутність, відзив не подав. Враховуючи вказане вище, суд здійснює розгляд справи в заочному порядку, на підставі ухвали суду. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення вказаних позовних вимог у зв`язку із наступним. Як вбачається із ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Конвенцією ООН про права дитини встановлено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON] , який народився [INFO] , (серії [NUMBER] від 21.12.2011 року), батьком останнього зазначений [PERSON] , а матір`ю зазначена [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть (серії [NUMBER] від 03.06.2015 року) [PERSON] померла [INFO] . Згідно із ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Так відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Сімейний кодекс України детально регулює питання застосування такого засобу захисту дитини, її прав та інтересів від посягань з боку її власних батьків , як позбавлення батьківських прав. Згідно із ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З огляду на зміст норми закону (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батьки не просто не виконують свої обов`язки по вихованню дитини, а й ухиляються від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов`язків, передбачених ст.150 СК України. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення дітей до батьків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла 18 років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення від виконання обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних, інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм маралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як вбачається із висновку органу опіки та піклування Драбівської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини від 14.06.2017 р., захищаючи права та інтереси дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] . Неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків стосовно свого сина стверджується довідкою №30 від 28.10.2018 року виданою Центром розвитку дитини «Берізка», с. Шрпамківка Шрамківської сільської ради, згідно якої відповідач вихованням свого сина не займається, з дитиною не проживає, в заклад дошкільної освіти не приводить та не забирає, на батьківських зборах відсутній. Згідно з даними довідки КНП Драбівський центр первинної медико-санітарної допомоги від 30.10.2018 року за №14 [PERSON] ніколи не приводив дитину на медичні огляди, про стан здоров`я сина ніколи не цікавився. Відповідно до довідки, виданої Шрамківською селищною радою Драбівського району від 04.05.2017 року за №02-12/246, [PERSON] проживає разом із своєю бабою [PERSON] . Вказана обставина стверджується також актами обстеження умов проживання від 17.11.2016 року, 24.01.2017 року, 25.10.2018 року, відповідно до яких [PERSON] після смерті своєї матері проживає разом із своєю бабусею, батько [PERSON] , [PERSON] працює в м. Києві, до дитини не навідується, участі у вихованні дитини не приймає, матеріально дитину не забезпечує, аліментів не виплачує. Як зауважив Європейський Сул з прав людини у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви про позбавлення батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року). Верховний суд в постанові від 24.10.2018 року по справі №761/2855/17 також вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідач жодних спроб на відновлення відносин з сином не робив, більше того, рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 28.10.2016 року відповідача по справі попереджалося про необхідність змінити ставлення до виховання свого сина [PERSON] , а також покладено обов`язок на орган опіки та піклування Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області здійснювати контроль за виконанням батьківських обов`язків [PERSON] .. Рішенням комісії райдержадміністрації з питань захисту прав дитини Драбівської районної державної адміністрації №37 від 24.05.2017 року, остання вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітньої дитини [PERSON] . Таким чином судом встановлено, що відповідач не тільки ухиляється від виконання ним своїх батьківських обов`язків, а свідомо не бажає їх виконувати, не дивлячись на попередження суду про необхідність змінити ставлення до виховання дитини. Відповідно до рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 28.10.2016 року із [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом із тим, як вбачається із довідки-розрахунку заборгованості по аліментах, виданої Золотоніським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Черкаській області від 01.06.2018 року, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.06.2018 року становить 36879,22 грн. Зважаючи на те, що батько не цікавиться життям дитини, не приймає участі в його вихованні та утриманні, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, а також враховуючи що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та в його діях вбачається винна поведінка відносно сина, яка проявилась в ухиленні від сплати аліментів, фактичної відмови від спілкування із дитиною, участі в його утриманні та вихованні, суд вважає, що позивачем було доведено наявність свідомих дій відповідача щодо ухилення ним від виконання свого батьківського обов`язку по відношенню до його сина. Будь-яких доказів, які могли б спростувати вказане вище відповідачем до суду надано не було, факти створення будь-ким перепон у спілкуванні відповідача із своїм сином судом не встановлені та відповідачем про такі не повідомлені, відповідач до органів опіки та піклування із подібними заявами про створення йому перешкод у спілкуванні із своїм сином не звертався. Таким чином у судовому засіданні було достовірно встановлено, що [PERSON] не піклується про фізичний та духовний розвиток свого сина [PERSON] , не забезпечує його необхідним навчанням, медичним доглядом, що в сукупності суд розцінює як ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а надані по справі докази вказують на свідоме небажання відповідача належним чином виконувати батьківські обов`язки, піклуватись про дітей та займатись їх вихованням. Враховуючи вище зазначене, суд не вбачає підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а лише вважає за доцільне, роз`яснити останньому положення ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, яка позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дітей, та згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За вказаних обставин суд вважає за доцільне позбавивши батьківських прав відповідача щодо його сина та задовольнити позовні вимоги. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1600 грн., від яких при подачі заяви був звільнений позивач.

Outcome: approved