Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14 липня 2014 року. Від спільного подружнього життя у сторін дітей немає. Сімейне життя між сторонами не склалось, оскільки кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, внаслідок чого виникають непорозуміння та сварки. Подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально, через органи РАЦС відповідач відмовляється розірвати шлюб, а тому просить суд розірвати шлюб, після розірвання залишити їй прізвище " [PERSON] ". Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, суду надана письмова заява про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує, судові витрати просить залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14 липня 2014 року виконавчим комітетом Ворончинської сільської ради Рожищенського району Волинської області, актовий запис №4 (а.с.3). Від спільного подружнього життя у сторін дітей немає. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено також, що сімейне життя між сторонами не склалось, оскільки кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, внаслідок чого виникають непорозуміння та сварки. Подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. Через органи РАЦС відповідач відмовляється розірвати шлюб. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На вимогу позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно клопотання, судові витрати в розмірі 768,40 грн. залишити за позивачем. На підставі ст.ст.24, 55, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved