Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 15.08.2009 р. вона уклала шлюб із відповідачем. Від спільного шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. На підставі чого в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сімю немає. Подружні відносини між нами припинилися понад рік тому. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. Заходи для спрямовані на збереження шлюбу не дали бажаного результату. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини, а відтак наполягала на розірванні шлюбу. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надіславши на адресу суду заяву, відповідно до якої просить: розглянути справу у її відсутність; позов підтримала; після розірвання шлюбу просила залишити за нею прізвище «Томащук», а також залишити за нею витрати зі сплати судового збору (а.с. 25). Відповідач [PERSON], у судове засідання також не з'явився надіславши на адресу суду заяву відповідно до якої просить розгляд справи провести у його відсутність. Позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Просив не надавати йому строк на примирення (а.с.22). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви сторін та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 15.08.2009 р. у відділі реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції Автономної республіки Крим, актовий запис № 466, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 203056 виданим повторно 20.10.2017 р. Літинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 4). У відповідності до свідоцтва про народження серії 1-АП № 168396 виданим 10.03.2010 р. Березівською сільською радою Роздольнецького району Автономної республіки Крим, батьками [PERSON],12.02.2010 р., зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до довідки Дашковецької сільської ради Літинського району Вінницької області за № 143 від 01.02.2018 р., [PERSON], [INFO], дійсно проживає разом з донькою [PERSON], [INFO], в с. Дашківці Літинського району Вінницької області по вул. Набережній, 4, яка знаходиться на її утриманні (а.с. 9). Враховуючи причини позову про розірвання шлюбу, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У відповідності до ч.3 та ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Витрати зі сплати судового збору, за клопотанням позивача слід залишити за нею (а.с. 25).

Outcome: approved