Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Чугуївської міської ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав, в якому просила суд, позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог Позивачка зазначила, що з 2007 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбусторони мають сина [PERSON] 10 березня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З моменту розірвання шлюбу [PERSON] зовсім не цікавився життям свого рідного сина, та не надає матеріальної допомоги на його утримання. Крім вищезазначеного, [PERSON], відмовляється від свого сина [PERSON] та своїх батьківськіх прав, а також не заперечує проти усиновлення [PERSON] іншою особою. Позивач - [PERSON], в судове засідання не з'явилась, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити, та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач - [PERSON], у судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності не надавав, про дату та час розгляду справи неодноразово повідомлявся своєчасно та належним чином. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Чугуївської міської ради Харківської області, в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі. Суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Зі згоди Позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З 2007 року Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбусторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, 05 лютого 2008 року (а.с. 8). 10 березня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим 10 березня 2010 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с.9). Факт того, що [PERSON] проживає разом з Позивачем підтверджується Довідкою комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства м. Чугуєва від 07.07.2014 №825(а.с. 10). Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Законодавство України, а саме Сімейний кодекс України в ст. 150, визначає, що батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, зобов'язані поважати дитину, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування про неї. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 141 Сімейного кодексу України, встановлює рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини та стверджує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. З моменту розірвання шлюбу [PERSON] зовсім не цікавився життям свого рідного сина, не кажучи вже про надання матеріальної допомоги на його утримання. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 11 серпня 2009 року з [PERSON], на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина сторін - [PERSON], [INFO], в розмірі 500 гривень щомісяця, починаючи з 05 серпня 2009 року і до повноліття дитини (а.с. 11). Однак, з 01.12.2013р. по 31.05.2014р. [PERSON] аліменти на утримання сина зовсім не сплачував, що підтверджується Довідкою про неотримання аліментів від 07.07.2014 №446 (а.с.12). Окрім невиконання обов'язків, покладених на [PERSON] судом та законом, він не виконує і інші батьківські зобов'язання: не піклується про духовний і фізичний розвиток [PERSON], нічого не знає про його стан здоров'я, інтереси. Відповідач не тільки не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, а й не спілкуються з дитиною взагалі; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Відповідно до характеристики вихованця [PERSON], яка видана Чугуївським дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) №8 Чугуївської міської ради Харківської області від 05.06.2014 №121: батько жодного разу не з'являвся в дитячому садку, не відвідував батьківських зборів, дитячих свят, не забирав свого сина [PERSON] з дитячого садку (а.с.13). З довідки Комунального закладу охорони здоров'я «Чугуївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Чугуївської районної ради Харківської області від 23.07.2014 №367 вбачається, що [PERSON] про стан здоров'я дитини не піклується та участі в лікуванні не приймає (а.с. 14). Відповідно до Довідки-характеристики [PERSON], виданої Чугуївським центром туризму та краєзнавства Чугуївської міської ради Харківської області від 01.07.2014 року №01-21/41 [PERSON] намагається привити любов до спорту своєму синові, піклується про стан здоров'я свого сина, знаходить час та можливості для того, щоб дитина займалась в різноманітних гуртках та секціях (а.с. 15). Крім вищезазначеного, [PERSON], відмовився від свого сина [PERSON] та своїх батьківських прав відносно останнього та не заперечує проти усиновлення [PERSON] іншою особою, та переміни прізвища та по-батькові, якщо в цьому буде потреба, що підтверджується його нотаріально посвідченою заявою від 28.11.2013 р., зареєстрованою в реєстрі за № 3219. (а.с. 16). Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову вихованні; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved