Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 01 вересня 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки протягом перебування у шлюбі склалися дуже напружені стосунки, вони мають різні характери, погляди на життя та стосунки в родині. З цього приводу у них часто виникали сварки, які призвели до того, що в даний час фактично їх шлюб не існує. Між ними втрачено почуття поваги та любові один до одного, шлюб існує лише формально, його збереження протирічить інтересам кожного з них, разом не проживають тривалий час. Подальше спільне життя і збереження родини неможливе, на примирення не погоджується. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримав повністю та просив задовольнити, а відповідач позов визнала та просила слухати справу за його відсутності. Вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 вересня 2006 року, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1172 (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 29 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.5). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і, згідно зі ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved