Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Одрадокам’янської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування позову посилаються на те, що [INFO] в селі Одрадокам'янка, Бериславського району, Херсонської області померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]. При житті [PERSON] залишила на ім'я [PERSON] заповіт. Даним заповітом [PERSON] заповіла позивачці житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]. Після смерті матері [PERSON] позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. При оформлені документів з'ясувалось, що в Свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок, що видане на підставі рішення Одрадокам’янської сільської ради народних депутатів Бериславського району Херсонської області відсутня державна реєстрація Херсонського державного бюро технічної інвентаризації та рекомендовано звернутися до Бериславського районного суду. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, що відкрилося після смерті [PERSON], а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] та визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, площею 0,175 га., для індивідуального житлового будівництва, яка розташована на території Одрадокам’янської сільської ради Бериславського району Херсонської області, що належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 23 липня 2001 року серії ІV-ХС №019885, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 298, [PERSON], яка померла [INFO].. Представник позивача [PERSON], яка діє за довіреністю в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала з підстав зазначених у позовній заяві, просила суд визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, що відкрилося після смерті [PERSON], а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, площею 0,175 га., для індивідуального житлового будівництва, яка розташована на території Одрадокам’янської сільської ради Бериславського району Херсонської області, що належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 23 липня 2001 року серії ІV-ХС №019885, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 298, [PERSON], яка померла [INFO].. Представник відповідача Одрадокам’янської сільської ради в судове засідання не з'явився до суду подав заяву, просив справу розглянути у відсутність їх представника. Відповідно до ст..169 ЦПК України суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву підлягаючою задоволенню із наступних підстав. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Вирішуючи зазначений спір суд повинен застосовувати норми цивільного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини та Конституцію України. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно ст.ст. 1233,1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO]. [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], який не мав державної реєстрацій Херсонського бюро технічної інвентаризації (а.с.12). 14.04.2012 року [PERSON] заповіла [PERSON] належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця). До інших осіб (спадкоємців). З відповіді приватного нотаріуса у Бериславському районі Херсонської області вбачається, що за заявою позивача була заведена спадкова справа №41/2013 до майна померлої [INFO] [PERSON], [INFO], яка на момент смерті мешкала в с. Одрадокам'янка Бериславського району Херсонської області. Заяв від інших спадкоємців не надходило. Відповідно до п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та статтею 42 Закону України «Про нотаріат» №3425/ХІІ від 02.09.1993 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності на земельну ділянку, на якій його розміщено, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст.. 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цілованого призначення. Відповідно до ч.1,2 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. З державного акту на право приватної власності на землю від 23 липня 2001 року серії ІV-ХС №019885, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №298 вбачається, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,175 га для індивідуального житлового будівництва (а.с. 21). У зв'язку з тим, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи щодо належності майна спадкодавцеві, оскільки вищевказана земельна ділянка за життя [PERSON] не була внесена до бази Державного земельного кадастру, а після її смерті внести такі зміни не можливо, [PERSON] змушена звернутися до суду із зазначеним позовом. Відповідно до ст. 19 ЗУ „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є крім іншого нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу та рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно. Іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивача немає та позивач правильно у розумінні ст.16 ЦК України обрав спосіб захисту порушеного права. Відповідно до ст.174 ЦПК України та п.24 постанови №2 пленуму Верховного суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12.06.2009 року - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, позов про визнання права власності на майно в порядку спадкування підлягає задоволенню. На основі ст. 392, 328, 377,1223, 1225, 1268 ЦК України, ст. ст. 120, 125 ЗК України,

Outcome: approved