Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, де третя особа: виконавчий комітет Тячівської міської ради Тячівського району Закарпатської області, про визнання осіб такими що втратили право на користування житлом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом та відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, вона є власником житлового будинку № 4 по вул. Толстого в м. Тячів Тячівського району Закарпатської області. Однак, у даному житловому будинку є зареєстрованими її син [PERSON] та його дружина, тобто її невістка, [PERSON], які з 2014 року в ньому не проживають. Оскільки відповідачі з 2014 року в будинку № 4 по вул. Толстого в м. Тячів Тячівського району Закарпатської області не проживають, добровільно з реєстрації не знімаються, просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим будинком № 4 по вул. Толстого в м. Тячів Тячівського району Закарпатської області. Відповідачі правом подання відзиву на позовну заяву не скористалися. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 лютого 2019 року дана справа прийнята до розгляду та у ній відкрито провадження. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, згідно з якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] є власником 2/3 частин житлового будинку №4 по вул. Толстого в м. Тячів Тячівського району Закарпатської області (а.с.4). Із свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок вбачається, що [PERSON] є власником 1/3 частини житлового будинку № 4 по вул. Толстого в м. Тячів Тячівського району Закарпатської області (а.с.5). Із акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] від 26 грудня 2018 року, затвердженого Тячівською міською радою Тячівського району Закарпатської області, вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані в [INFO], але з 2014 року в ньому не проживають (а.с.14). V. Оцінка Суду. Згідно ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 p., Першого протоколу та протоколів N 2, N 4, N 7 та N 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК). Враховуючи те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] в спірному житловому будинку не проживають з 2014 року, суд вважає, що відповідно до ст. 405 ЦК України вони втратили право користування житловим будинком №4 по вул. Толстого в м. Тячів Тячівського району Закарпатської області. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~ Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 768 гривні 40 копійок. На підставі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 72, 150 ЖК України, ст.ст. 319, 321, 383, 405 ЦК України,

Outcome: approved