Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.07.2007 р. між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконала умови кредитного договору, взяті на себе зобов'язання за кредитним договором щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2012 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у розмірі 33 824,01 грн. З урахуванням суми боргу, що стягнута з [PERSON] за рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2012 р., сума заборгованості відповідача за договором кредиту складає 19507,90 грн. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 19507,90 грн. та судовий збір. В судове засідання представник ПАТ КБ «Приватбанк», не з'явився, надав суду заяву, якою просить розглядати справу за його відсутності та посилаючись на обставини, викладені у позові, просить позов задовольнити у повному обсязі. За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Його неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду її по суті. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.07.2007 р. між банком та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за яким банк надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач [PERSON] .зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки, винагороди та комісії за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг. Відповідно до п. 3.2., 3.3. умов надання банківський послуг клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3. умов надання банківський послуг. Кредитний договір складається з умов надання банківський послуг, правил користування платіжною карткою, заява про надання кредиту, підписавши яку [PERSON] підтвердила свою згоду на укладення договору. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку - щомісяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. У порушення умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим у останньої, станом на 31.12.2014 р., утворилась заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 9699, 32 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 39977, 45 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 2250, 00 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.; штрафу (процентна складова) - 905, 14 грн. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2012 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у розмірі 33 824,01 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 9699, 32 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 20287, 83 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 1750, 00 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.; штрафу (процентна складова) - 1586, 86 грн. Таким чином, з урахуванням суми боргу, що стягнута з [PERSON] за рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2012 р., стягненню з відповідача на користь банка підлягає сума у розмірі 19507, 90 грн., що складається з суми заборгованості у розмірі 18102, 76 грн., штрафу (фіксована частина) - 500, 00 грн.; штрафу (процентна складова) - 905,14 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до приписів ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Тобто, належне виконання зобов'язання є однією із підстав припинення зобов'язання, правоприпиняючим юридичним фактом. Враховуючи наведену обставину суд вважає, що прийняття Жовтневим районним судом м. Запоріжжя рішення від 10 січня 2012 року не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених умовами Договору, та не тягне за собою припинення договору, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов'язань. Згідно з роз'ясненнями, які викладені у п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 13 липня 2007 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь банку понесені ним судові витрати.

Outcome: approved