Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої [INFO] право власності на: - земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Вікторія», село Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією 05.02.1997 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.06.2012 року); - земельну ділянку площею 1,4223 га, розташовану на території Утконосівської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 18.02.2005 року; - легковий автомобіль марки ВАЗ 21063, 1985 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.06.2002 року; - причеп бортовий марки МАЗ 81144, 1990 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.06.2002 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що право власності на спадкове земельну частку (пай) не зареєстровано в органах Держземагенства, а також відсутні свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу причепу бортового марки МАЗ 81144, 1990 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] у сервісних центрах МВС України В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало наступне майно: - земельна частка (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Вікторія», село Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією 05.02.1997 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.06.2012 року; - земельна ділянка площею 1,4223 га, розташована на території Утконосівської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 18.02.2005 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації ради народних депутатів № 240`/А - 2003 від 31 березня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.521.00648; - легковий автомобіль марки ВАЗ 21063, 1985 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.06.2002 року; - причеп бортовий марки МАЗ 81144, 1990 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.06.2002 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.09.2017 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: - земельна частка (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Вікторія», село Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією 05.02.1997 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.06.2012 року; - земельна ділянка площею 1,4223 га, розташована на території Утконосівської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 18.02.2005 року; - легковий автомобіль марки ВАЗ 21063, 1985 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.06.2002 року; - причеп бортовий марки МАЗ 81144, 1990 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.06.2002 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до заповіту від 18.07.2006 року, посвідченого секретарем Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 108, [PERSON] свідоцтво про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] від 05.11.2004 року та державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданий Ізмаїльським відділом земельних ресурсів від 18.02.2005 року заповіла [PERSON]. Також, відповідно до заповіту від 04.12.2013 року, посвідченого секретарем Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 489, [PERSON] усе своє майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати, і на що за законом вона матиме право заповіла [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в рівних частках кожній. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь - який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Осіб які мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] немає. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. 25.05.2018 року позивач [PERSON] звернулась до приватного Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області, із заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON]. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є: - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.1961 року, виданого Утконосівським сільським бюро РАЦСу Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11.10.1986 року, виданого Богослаським сільським бюро РАЦСу, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]»; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.09.1957 року, виданого Утконосівською сільською радою Суворовського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01.05.1993 року виданого Комратським районним відділом РАЦСу, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. 22.02.2018 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса РМ АТО Гагаузія мун. Комрат, із заявою про відмову від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], померлої [INFO], що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 22.02.2018 року за № 633. В свою чергу позивач [PERSON] 25.05.2018 року звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області, із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 02.02.2018 року, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved