Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та дружину. В позовній заяві вказує, що 26.05.2015 року позивач з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що син зареєстрований та проживає з нею. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що батько дитини є працездатною особою, працює торговим агентом ТзОВ «Рома» в м.Чернівці, однак довідку про стан його здоров`я та доходи надати не може. Інших членів сім`ї яких він повинен утримувати в нього немає. Відповідач після смерті бабусі успадкував частку будинковолодіння по [ADDRESS] . В позовній заяві зазначає, що їх малолітній син не перебуває на диспансерному обліку в Міській дитячій поліклініці. В даний час вона не працює, отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. Вважає, що Відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти на малолітню дитину в розмірі 2000 грн. на місяць до досягнення повноліття дитини. Вказує, що бажає, щоб стягнення аліментів проводилось в твердій грошовій формі. Крім цього, посилаючись на ст.ст.80, 84 СК України, оскільки вона не працює і здійснює догляд за дитиною, вважає, що з Відповідача повинні бутьи утримані аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. на місяць до досягнення дитиною трьохрічного віку. Посилаючись на норми Сімейного кодексу України просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 2000грн. щомісячно, але не менше 50 % встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменту подачі позову до суду і до досягнення повноліття дитини. А також стягнути з Відповідача аліменти на утримання позивача в розмірі 1000грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 31.07.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у даній справі з викликом сторін і відповідачу наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме аліменти на утримання дитини згідний сплачувати в сумі 1400 грн. Щодо аліментів на утримання дружини просив відмовити повністю. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд, заслухавши дослідивши та оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, враховуючи заява відповідача в якій він позов визнав повністю, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 26.05.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №751 (а.с.6). Під час шлюбу у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до довідки №16 ЖБК №71 від 18.07.2019 року, [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , де з нею проживає та зареєстрований син [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки Шевченківського управління соціального захисту населення №ОР429697 ЦБ/ПБ 50046/255 від 18.07.2019 року, [PERSON] отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини в розмірі 860 грн. (а.с.10). Відповідно до довідки про доходи ТзОВ «Рома» №8359 від 10.07.2019 року, [PERSON] , працює у ТзОВ «Рома» на посаді торговельного представника і його середній дохід за місяць складає 5115, 77 грн. (а.с.16). Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками щодо цього обов`язку, кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На даний час мінімальний розмір аліментів у зв`язку зі змінами у законодавстві не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», 50% від прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить з 1 січня пo 30 червня - 813 грн., з 1 липня пo 30 листопада - 849,50 грн., з 1 грудня - 889,50 грн. З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов`язковою для застосування національними судами, рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, те що відповідач позов визнав частково та згідний сплачувати щомісячно на дитину аліменти в розмірі 1400грн. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1ст.141 СК України), враховуючи, що значні кошти витрачаються на продукти харчування, одяг, взуття, у випадку захворювання на ліки, суд вважає доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на утримання спільної дитини аліментів у розмірі 1400грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів в даному розмірі, суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Визначений судом розмір аліментів з урахуванням знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей не є надміру високим і відповідає інтересам та потребам дитини. За приписами ч. 2 та ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку та отримує державну допомогу в розмірі 860 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою наявною в матеріалах справи. Спроможність батька дитини надавати утримання дружині, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, з урахуванням його матеріального, сімейного становища, стану здоров`я є однією з обов`язкових умов стягнення аліментів на утримання дружини. Оскільки відповідач має постійне місце роботи, регулярно отримує заробітну плату, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, на даний час він має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. При таких обставинах, враховуючи позицію відповідача а також його заробітню плату, виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, підлягають частковому задоволенню та вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною, трирічного віку. При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 22 липня 2019 року. На підставі викладеного, суд вважає виходячи з обставин справи, матеріального становища сторін, слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина, в розмірі 1400грн. - щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, аліменти на утримання дружини, в розмірі 500грн. щомісячно починаючи з 22.07.2019 року і до досягнення дитиною трьох років, з подальшою індексацією відповідною до вимог закону. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини та дружини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь Держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved