Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 05 жовтня 2015 року пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання їх малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO]. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народилося двоє дітей. Діти проживають із нею. Оскільки відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати своїх дітей, просила стягнути з нього аліменти у твердій грошові сумі у розмірі 4000 гривень, щомісячно. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою уточнила позовні вимоги, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Справу просить розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти стягнення аліментів на утримання його дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 23 жовтня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 червня 2012 року. Від даного шлюбу в подружжя є двоє дітей син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1?ИД номер 150320 від 16 червня 2004 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, та дочка [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1?ИД номер 037189 від 18 жовтня 2006 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач матеріально своїм дітям не допомагає та належним чином не виконує своїх батьківських обовязків з утримання дитини. Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом із позивачем [PERSON], що слідує з довідки № 371, виданої ПП «Вікторія-1» 02 жовтня 2015 року. Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за своїм \~станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків із утримання неповнолітньої дитини. Таким чином [PERSON] не виконує обов'язку з утримання дитини, а тому наявні передбачені законом підстави для стягнення з нього аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2. ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. З урахуванням зазначених вище вимог закону, беручи до уваги, що підстав для визначення розміру аліментів відповідно до ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі не встановлено, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає до задоволення шляхом стягнення в її користь із відповідача щомісячно 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], до досягнення ними повноліття відповідно до ст. ст. 180, 183 Сімейного кодексу України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на неповнолітніх дітей в межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved