Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті його батька [PERSON], який помер [INFO] в місті Донецьк у віці 77 років, тобто на окупованій території. Посилався на те, що він звернувся до Обухівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], померлого [INFO]. Зазначив, що встановлення факту смерті йому необхідно для державної реєстрації факту смерті та отримання свідоцтва про смерть. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити та встановити факт смерті його батька на тимчасово окупованій території. Заінтересована особа, Обухівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Суд, заслухавши заявника, свідка [PERSON], розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п.8 ч.1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'яснень, даних в п.13Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], який мешкав по день смерті за адресою: [ADDRESS] помер [INFO] в місті Донецьк, тобто на тимчасово окупованій території, від «інтоксікації. Захворювання сиглювидної кишки», про що свідчить довідка про причину смерті та лікарське свідоцтво про смерть № 320 від 20 квітня 2016 року, видані Комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 8 міста Донецька. Заявник є сином померлого [PERSON], що вбачається з наданих заявником документів ( паспорта заявника, Свідоцтва про укладення шлюбу) та показів свідка [PERSON] яка в судовому засіданні підтвердила, що заявник її спільним з померлим на тимчасово окупованій території чоловіком [PERSON] рідним сином. Заявник звертався до Обухівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області з проханням зареєструвати смерть його батька - [PERSON] та видати йому свідоцтво про смерть. Однак, у зв'язку з невідповідністю наявних документів про смерть, які видані на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваженняя, йому було відмовлено в реєстрації смерті та отриманні свідоцтва про смерть. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] і визначає датою його смерті - [INFO] та місцем смерті - м. Донецьк. Приписами п.8 ч. 1ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для державної реєстрації смерті батька та отримання свідоцтва про його смерть. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть йому можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України.

Outcome: approved