Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Короткий виклад позовних вимог Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , яка проживала у с. Горностайпіль Іванківського району Київської області. За життя вона склала заповіт на його користь та родичів, [PERSON] та [PERSON] , які від спадщини відмовилися. Заповіт посвідчено Горностайпільською сільською радою Іванківського району Київської області 03.03.1995 року за реєстром № 15. Після її смерті постало питання про оформлення спадщини. На день її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) в КСП «Горностапільське». Після її смерті позивач прийняв спадщину, подавши 12.10.2021 заяву про це до нотаріальної контори (спадкова справа № 294/2021). Проте, позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) (сертифікат втрачено). Позивач просить визнати його право на зазначене спадкове майно. Рух справи 22.10.2021 у справі відкрите провадження, підготовче судове засідання призначене на 18.11.2021. Позиції сторін Позивачі у судове засідання не з`явився, у позові зазначив, що позов підтримує у повному обсязі та просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача, Іванківської селищної ради, надіслали на адресу суду заяву, у якій не заперечують проти позовних вимог та просять розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд розцінює лист як відзив на позов та визнання позовних вимог. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється, в зв`язку з неявкою в судове засідання сторін. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом та застосовані норми права Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] від 22.09.2021. За життя вона склала заповіт, який посвідчено Горностайпільською сільською радою Іванківського району Київської області 03.03.1995 року за реєстром № 15, згідно з яким заповіла все своє майно [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в рівних частинах кожному. [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини, що підтверджується нотаріально посвідченими заявами про відмову від прийняття спадщини. [PERSON] , яка проживала в с. Горностайпіль Іванківського району Київської області, був виданий сертифікат № 194 від 20.01.1998 на право на земельну частку (паю) КСП «Горностайпільське» розміром 2,25 га, вартістю 33809,82 грн. на підставі розпорядження Іванківської РДА № 170 від 17.04.1997, що підтверджується випискою з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданою відділом № 2 управління у Вишгородському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області 12.10.2021. Проте, державним нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене спадкове майно, у зв`язку з відсутністю належного правовстановлюючого документа, (постанова № 932/02-31 від 12.10.2021). Відповідне оголошення про втрату зазначеного сертифікату опубліковане у газеті «Трибуна Праці» 09.07.2021. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , відповідно правовідносини, що склалися регулюються ЦК України 1963 р., який був чинним на той час. Відповідно до ст.548 ЦК України 1963 р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до ст. 534 ЦК України 1963 р., [PERSON] « кожний громадянин може залишити усе своє майно або частину його, одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом» . Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», зокрема, пункту 11, «При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю». Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Сертифікату на право на земельну частку (пай); реєстрація права власності на земельну ділянку. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності. Як зазначено вище, розпорядження Іванківської районної державної адміністрації від 17.04.1997 року № 170 щодо належності [PERSON] права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Горностайпільське», розміром 2,25 га, прийнято за її життя, тобто це право входить до складу спадщини після її смерті. Факт видачі сертифіката на ім`я [PERSON] свідчить, що останню було включено до переліку осіб, які мають право на земельну частку (пай), що є обов`язковим додатком до акта. Зазначений сертифікат був втрачений, що позбавляє позивача, як спадкоємця за заповітом, оформити свої спадкові права на земельну частку (пай). Відповідачем позовні вимоги фактично визнані, і це визнання не порушує нічиїх прав, будь яких перешкод для визнання за позивачем права на зазначену спадщину судом не встановлено. Відповідно до ст. 41 Конституції України «кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю». На підставі наведеного,

Outcome: approved