Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою, вказуючи, що він є рідним племінником [PERSON], [INFO], з якою 08.10.2014 року уклав договір довічного утримання та для зручності забрав тітку до с. Христофорівка Антрацитівського району Луганської області за місцем свого мешкання, де вона 14.01.2016 року померла, про що було видане лікарське свідоцтво про смерть, проте звернувшись до Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану ММУЮ у Донецькій області для реєстрації смерті йому було відмовлено, оскільки видане лікарське свідоцтво не відповідає установленій формі.На підставі чого він змушений звернутись до суду з даною заявою, якою просить суд встановити факт родинних відносин, а саме те, що він є рідним племінником померлої [PERSON] та встановити факт смерті останньої 14.01.20146 року у с. Христофорівка Антрацитівського району Луганської області. Заявник в судовому засіданні подану заяву підтримав, просив її задовольнити в повному обсязі, надавши аналогічні пояснення, викладеним в заяві. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Допитані в судовому засіданні в якості свідків: [PERSON] та [PERSON] підтвердили обставини, викладені в заяві, та зокрема те, що [PERSON] і рідним племінником [PERSON], яка померла 14.01.20146 року у с. Христофорівка Антрацитівського району Луганської області. Суд, заслухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтво про народження ПЩ №361645, 04.02.1924 року народилась [PERSON], яка в подальшому згідно пояснень свідків змінила своє прізвище на «Жолнерович». Згідно свідоцтва про народження заявника, 03.09.1949 року народився [PERSON], матірю якого є [PERSON]. Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що [PERSON] є рідним племінником по матері [PERSON]. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №7 від 14.01.2016 року та довідки про причину смерті, 14.01.2016 року у с. Христофорівка Антрацитівського району Луганської області померла [PERSON], [INFO], громадянка України. Листом № 147/4.2-06.116 від 23.03.2016 року Жовтневого відділу РАЦС ММУЮ [PERSON] було відмолено у реєстрації смерті [PERSON] оскільки лікарське свідоцтво про смерть останньої не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя від 08.08.2006 року №575. Статтею 234 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За ст. 256 ч. 1 п. 8 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За ст. 259 ч. 2 ЦПК України, рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Суд приходить до висновку, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть його тітки, оскільки у с. Христофорівка Антрацитівського району Луганської області, як на момент смерті останньої, так і на момент розгляду заяви в суді, не здійснюють повноваження органи влади України як заклади охорони здоров'я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно розяснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] та факту смерті останньої породжує юридичні наслідки для заявника. При цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. \~\~\~\~ З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved