Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 18 жовтня 2017 року пред'явив до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що шлюб зареєстрований 01 вересня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис №1321. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає . Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку із різними поглядами на життя , відсутністю спільних інтересів, між ними втрачені почуття поваги та любові, внаслідок чого він та відповідач припинили разом проживати, не ведуть спільного господарства. При цьому відповідач відмовляється розірвати шлюб добровільно у встановленому законом порядку . За таких обставин просить шлюб розірвати, проти примирення категорично заперечує, оскільки перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав,що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явилася, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позовну заяву не подавала. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] вступили у зареєстрований шлюб 20 серпня 1996 року, про що складено актовий запис за №59 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучацького районного управління юстиції у Тернопільській області , яким 27 жовтня 2016 року , повторно, видане Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторін неповнолітніх дітей нема. Спільне життя сторін не склалося, у зв'язку із різними поглядами на життя між ними втрачені почуття поваги та любові, внаслідок чого вони разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. При цьому відповідач не бажає добровільно розірвати шлюб в органах РАЦС. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя" - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд вважає , що сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що між сторонами втрачено почуття поваги та любові, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача . На підставі наведеного та

Outcome: approved