Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд до відповідача з позовом про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07.08.2014року по вул. Курчатовій в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мерседес», державний номер [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON] та автомобіля «Тойота», державний номер [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON] Постановою суду відповідача було визнано винною у вчиненні ДТП. На час виникнення ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Мерседес», державний номер [NUMBER] була застрахована в ПАТ «СК «Уніка». У зв'язку із настанням відповідного страхового випадку, страхова компанія виплатила позивачу визначену суму страхового відшкодування в розмірі 10119,96грн. Однак, на замовлення позивача було складено Звіт про оцінку транспортного засобу, яким було визначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 22086,59грн, вартість складення даного Звіту складає 1200грн. У зв'язку із вказаними обставинами позивач просить стягнути з відповідача відповідну суму завданої шкоди, яка становить різницю між виплаченою сумою страхового відшкодування та дійсною сумою завданої шкоди (вартість відновлювального ремонту та витрати на оплату складання Звіту), що відповідно складає 13166,63грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини які зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав, що дійсно ДТП сталось з його вини, просив винести рішення на розсуд суду. Третя особа - ПАТ «СК «Уніка» належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи в судове засідання представника не направила, причину суду не повідомила. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 07.08.2014року о 12:55год по вул. Курчатовій в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота», державний номер [NUMBER], яким керував позивач [PERSON] та автомобіля «Мерседес», державний номер [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON], в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 26.09.2014р. відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні даної ДТП. Відповідно до ст. 61 ч.4 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. На час виникнення ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Мерседес», державний номер [NUMBER], була застрахована в ПАТ «СК «Уніка», згідно Полісу №АІ/6027924 від 21.01.2014р. Як встановлено в судовому засіданні ПАТ «СК «Уніка» здійснила розрахунок та виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 10119,96грн, що підтверджується випискою по картці ПАТ «ПриватБанк». Однак, у зв'язку з непогодженням калькуляції вартості ремонтно-відновлювальних робіт ПАТ «СК «Уніка», на замовлення позивача, 16.03.2015року ПП «Екорт» було складено Звіт №843/27-15 автотоварознавчого експертного дослідження автомобіля «Тойота», державний номер [NUMBER], яким було визначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача, становить 22086,59грн. Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. У зв'язку із вказаними обставинами, позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON], як особи, винної у заподіянні шкоди, різницю між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача (з врахуванням вартості складання Звіту №843/27-15 в розмірі 1200грн) та виплаченою страховою сумою, що загалом становить 13166,63грн = (22086,59 - 10119,96+ 1200). Правовий висновок Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування від 25.12.2013р. передбачає, що у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст. 261, ст. 262 ЦК України). За положеннями ст. 1192 ЦК України суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За змістом ст. 28 вищезазначеного закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. За приписами ч. 1 ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення коштів знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в розмірі 13166,63грн, з яких невідшкодована частина матеріального збитку в розмірі 11966,63грн + 1200грн витрати за проведення експертизи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 243,60грн, оскільки підтверджені документально.

Outcome: approved