Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що в період спільного проживання в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON] ,\~ [INFO] , який у даний час є студентом 3 курсу Черкаського політехнічного технікуму, денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. У зв`язку з тяжким матеріальним становищем позивач не має фінансової спроможності оплачувати навчання сина самостійно. Позивач зазначила, що відповідач матеріальної допомоги, якої потребує син добровільно не надає, знаходиться у працездатному віці, інших дітей не має, працює на ФГ «Надія» (смт. Катеринопіль), отримує заробітну плату та має можливість утримувати свого повнолітнього сина, у зв`язку із чим позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 26.05.2021 року і до закінчення сином навчання, але не більш, як до досягнення ним 23 років. Ухвалою суду від 16 червня 2021 року постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, але направила на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просить суд задовольнити їх у повному обсязі, розгляд справи провести без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч.11\~ст.128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», причину неявки не повідомив. Відзив на позов від відповідача до суду не надходив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 6 ст. 223 ЦПК України наслідки, визначені частинами третьою - п`ятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач\~ [PERSON] перебували у шлюбі, від якого мають повнолітнього сина [PERSON] ,\~ [INFO] . З довідки № 102 від 13.05.2021 року, виданої [PERSON] вбачається, що останній є студентом 3 курсу Черкаського політехнічного технікуму, денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року (а. с. 6). Відповідно до ч. 8\~ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із п.15\~Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року\~про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (надалі Постанова) у відповідності до ч.1\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями\~198,\~199\~цього\~Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно зі\~ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до\~статті 200 Сімейного кодексу України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У п.20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~передбачено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суду не надано будь яких доказів щодо непрацездатності відповідача за станом здоров`я або з інших причин. З урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб сина, що продовжує навчання на денній формі, що не надає йому можливості отримання додаткового заробітку, а також зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення повнолітнього сина, який продовжує навчання, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають до задоволення у повному обсязі у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до частини першої\~статті 191 СК України\~аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved