Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення розміру часток співвласників земельної ділянки, в якому просить визначити, що розмір часток співвласників [PERSON] і [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 0510100000:02:022:0027, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в [ADDRESS] , є рівними та становить по 1/2 ідеальної частки земельної ділянки кожному з 2-х співвласників, зокрема, частка померлої [PERSON] на день її смерті становила 1/2 ідеальну частку, частка [PERSON] становить 1/2 ідеальну частку. Позов мотивовано тим, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом НМТ №848008 від 22.11.2017 року, позивач після смерті бабусі [PERSON] успадкувала 63/ 100 часток домоволодіння [ADDRESS] . Власником решти 37/100 часток домоволодіння є відповідач [PERSON] Земельна ділянка під цим будинковолодінням на праві спільної сумісної власності належала померлій [PERSON] та [PERSON] , які за життя померлої спільно нею користувалися. Після смерті [PERSON] земельною ділянкою користуються спільно позивач та відповідач. Позивач як спадкоємець померлої не може отримати свідоцтво про право на спадщину на частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , яка за життя належала її бабусі, оскільки розмір часток співвласників земельної ділянки не визиначено, що стало підставою для винесення приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Оленченко О.О. постанови про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії. Позивач позбавлена можливості оформити своє право на успадковану частину земельної ділянки без визначення часток співвласників, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 19.02.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в загальному позовному провадженні, надано строк відповідачу на подання до суду відзиву на позовну заяву, витребувано від приватного нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу Оленченко О.О. належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідач [PERSON] 27.02.2020 року подала до суду відзив на позовну заяву у формі заяви, в якій визнає вимоги позивача в повному обсязі, жодних заперечень щодо предмету позову вона не має, підтвердила, що частки співвласників земельної ділянки були і є рівними - по 1/2 частці у кожного співвласника. 31.03.2020 року приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Оленченко О.О. надала до суду копію спадкової справи №02/2017 до майна померлої [INFO] [PERSON] . В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила позов задовольнити, справу розглядати у її відсутність. В підготовче засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позов визнала, просила його задовольнити, справу розглядати у її відсутність. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши у підготовчому засіданні обставини справи, матеріали спадкової справи №02/2017, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, а саме свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] , позивач [PERSON] є онукою [PERSON] (а.с.5-6,58). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 31.01.2017 року (а.с.13). Згідно договору дарування від 08.12.1995 року, посвідченого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою за реєстром №5-6204, [PERSON] за життя була власником 63/100 часток у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.19-20,76-77). Згідно договору дарування від 08.12.1995 року, посвідченого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою за реєстром №5-6206, власником 37/100 часток у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с.21-22). Зазначене додатково підтверджується копією технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок [ADDRESS] (а.с.7-10). [PERSON] за життя на праві спільної сумісної власності з відповідачем [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер 0510100000:02:022:0027, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташована в [ADDRESS] , що підтверджується державними актами про право власності на земельну ділянку серії ВН №142368, ВН №142369 (а.с. 11-12). Частка у спільній сумісній власності кожного співвласника не визначена. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Оленченко О.О., у зв`язку з відмовою спадкоємця першої черги - сина спадкодавця [PERSON] - [PERSON] від спадщини, 22.11.2017 року видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 63/100 часток у праві власності на житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель [ADDRESS] (а.с.14-15,17). Однак, у видачі позивачу після смерті її бабусі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки, площею 0,1000 га, розташовану за адресою : [ADDRESS] , з кадастровим номером 0510100000 :02:022:0027 , приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Оленченко О.О. відмовила, про що 29.09.2017 року винесла відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.18,64). Така відмова, згідно постанови, мотивована тим, що з державного акту про право власності на земельну ділянку, яка знаходиться в [ADDRESS] , встановити склад спадкового майна неможливо, оскільки в ньому зазначено, що земельна ділянка належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності без визначення часток кожного співвласника (а.с.18,64). Згідно ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення часток спадкодавця та інших співвласників (сторін по справі) у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку з метою реалізації права позивача на спадкування за законом. Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, визначені нормами спадкового права, а також нормами ЦК України щодо спільної власності. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Визначаючись щодо позовних вимог суд враховує положення вказаних вище норм законодавства про рівність часток, визнання відповідачем позовних вимог, а також ту обставину, що жодних інших домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, жодних доказів щодо домовленостей про інший розмір часток суду не представлено, а також те, що частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду, а невизначення часток не дає можливості позивачу набути право власності на вказану вище частину земельної ділянки в порядку спадкування. При цьому суд враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Тому, з огляду на викладене, враховуючи те, що позивач як спадкоємець не може юридично закріпити своє право на спадщину без попереднього визначення розміру часток спадкодавця в спадковому майні, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 0510100000:02:022:0027, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS] , підлягає задоволенню, та суд констатує, що на день смерті [PERSON] її частка у праві власності на земельну ділянку становила 1/2 ідеальну частку, частка [PERSON] аналогічно, також становила 1/2 ідеальну частку у праві власності на земельну ділянку, як на день смерті [PERSON] , рівно як і становить на день ухвалення рішення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved