Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Заявник звернувся до суду 20.03.2017 року із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, посилаючись на те, що вона постійно проживала [ADDRESS]. У вересні 2014 року вона виїхала з тимчасово окупованої території України у с. Ново- Іванівка, Лозівського району,Харківської області,де зараз фактично проживає. Її мати [PERSON] проживала в м. Донецьк, потім поїхала до смт. Байрачки,Перевальського району,Луганської області, де [INFO] року померла. Після отримання свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 13.01.2017 року виконкомом Зоринської міської ради Перевальського району, так званої « Луганської Народної Республіки» вона звернулася до Лозівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області з заявою про реєстрацію смерті своєї матері. Однак, у проведенні державної реєстрації смерті її матері і видачі свідоцтва про смерть їй було відмовлено, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст..17 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану». В зв'язку з викладеним заявник звернулася до суду і просить встановити факт смерті [PERSON],[INFO], уродженки с. Дейкалівка Зіньківського району,Полтавської області, померлої [INFO] року, яка на день смерті проживала за адресою: [ADDRESS],Україна, місто смерті: [ADDRESS]. В судове засідання заявник не з'явилася, надала суду заяву, в якій прохала розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та прохає їх задовольнити в повному обсязі(а.с.19). Представник заінтересованої особи Лозівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області у судове засідання не з»явився, надав телефонограму, в якій прохає справу розглядати за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує(а.с.18). Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п. 8 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. В ст. 55 Конституції України зазначено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] року у смт.Байрачки,Перевальського району,Луганської області померла [PERSON], [INFO], про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 13.01.2017 року, видане на тимчасово окупованій території України поліклінікою м. Зорінськ « Перевальської ЦРМЛ» Луганської області, так званої « ЛНР»(а.с.8). Заявник звернулася до Лозівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області з заявою про проведення реєстрації смерті [PERSON], але їй в цьому було відмовлено, про що свідчить відмова у проведенні державної реєстрації смерті начальника Лозівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] № 15.36-04-05/393 від 14.03.2017 року, в якій зазначено, що оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров»я України від 08.08.2006 № 545 « Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, тому у державній реєстрації смерті було відмовлено (а.с.12). Місце смерті [PERSON]: Луганська область,Перевальський району,сел.. Байрачки, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085 від 07.11.2014 року «Про затвердження переліку населених рунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» є тимчасово окупованою територією України. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК України. Відповідно до ст.. 1 Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід»ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що факт смерті [PERSON] в певний час і при певних обставинах підтверджений. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на оформлення спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved