Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

ПАТ «Черкасиобленерго» в особі директора Звенигородського району електричних мереж звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за надані послуги з постачання електроенергії на суму 365,22 грн. з перерахуванням на розподільчий рахунок Звенигородського РЕМ ПАТ Черкасиобленерго: р/р26034330235114 МФО 354507 в ТВБВ 10023/0233 „Ощадбанк м. Звенигородка, код 25204637, а також стягнути з [PERSON] судовий збір в сумі 1 600,00 грн., перерахувавши їх Звенигородському РЕМ на рахунок р/р 26000221122 в ПАТ РБ „Аваль м.Київ, МФО 380805, код 25204637. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що Відкрите акціонерне товариство Черкасиобленерго в особі директора Звенигородського РЕМ та гр. [PERSON] уклали між собою договір № 7-2-33 від 10.09.2004 р. про користування електричною енергією для населення. За даним Договором енергопостачання здійснювалось до будинку Відповідача, що знаходиться за адресою: 20200 Черкаська обл. м. Звенигородка пров. Черкаський, 5. [PERSON] до умов п.1.1 зазначеного Договору Позивач зобов'язувався відпускати Відповідачу електроенергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 1,3 кВт електроустановок, а Відповідач, згідно абз.5 п.2.2. зазначеного Договору, зобов'язувався сплачувати кошти за спожиту електроенергію, відповідно до умов Договору. 17.08.2011р. проведено державну реєстрацію змін до установчих документів Позивача. У відповідності до п.п. 1.1.-1.2. Статуту ПАТ „Черкасиобленерго, ПАТ „Черкасиобленерго є новим найменуванням ВАТ „Черкасиобленерго відповідно до вимог Закону України „Про акціонерні товариства та є правонаступником ВАТ «Черкасиобленерго». В порушення умов Договору боржник своєчасно та в повному обсязі не розраховувався за спожиту електроенергію, внаслідок чого станом на 01.11.2017р. утворилася заборгованість за спожиту електроенергію згідно показників лічильника на суму 365,22 грн. Даний борг утворився за період з 01.10.2016р. по 31.10.2017р. внаслідок неповної оплати за спожиту електроенергію. Даний борг виник внаслідок того, що Відповідач самостійно проводить розрахунки за спожиту електроенергію за власною методикою, що зовсім не відповідає фактичному нарахуванню за спожиту електроенергію. Наприклад, за жовтень 2016р. Відповідачу надали до сплати рахунок на суму 73,53 грн. - оплатив лише 40,00 грн. За грудень 2016р. надали до сплати рахунок на суму 17,07 грн. - оплатив 50,00 грн. Таким же незрозумілим чином він оплачує всі наступні рахунки за 2017 рік. [PERSON] заборгованість мотивує тим, що йому, як учаснику бойових дій, встановлено пільгу в розмірі 100 % знижки на 120 кВт/год фактично використаної за звітний місяць електроенергії. Проте. [PERSON] не бажає прийняти до уваги той факт, що пільга в розмірі 100% знижки на 120 кВт/год надається за фактично використану у звітному періоді електроенергію. Якщо в звідному місяці електроенергії використано менше 120 кВт год, то пільга надається в обсязі фактично використаної електроенергії. Відповідачу в березні 2017 року нараховано пільгу в межах спожитого за місяць обсягу 100 кВт/год, в червні та липні 2017 року нараховано пільгу в межах спожитого за місяць обсягу 63 кВт/год за червень та 63 кВт/год за липень 2017 року. Відповідач вимагає від Енергопостачальника відшкодувати йому вартість невикористаних ним пільгових кіловат/годин. Пояснення енергопостачальника, що по-перше, невикористана частина пільги на наступний місяць не переноситься, а по-друге, оплату пільгових кіловат/годин проводить управління праці і соціального захисту населення в межах спожитого обсягу за місяць - до уваги Відповідачем не приймаються. Позивачем приймались заходи щодо досудового врегулювання спору, проте позитивних заходів це не дало. Неодноразово робились спроби провести акт взаємозвірки зі споживачем, надавались відповіді на письмові звернення споживача. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні зменшила позовні вимоги і просить стягнути 249, 90 грн. заборгованості за електроенергію та стягнути витрати за сплату судового збору пропорційно.Крім того, що стосується вимог відповідача про стягнення моральної та фізичної шкоди в сумі 250000 грн., яка полягає у погіршенні стану здоровя та 2554, 75 грн. за ведення справи в суді просить відмовити. На твердження відповідача, що договір не має юридичної сили пояснила, що відповідно до п. 8.1. договору від 2004 року він продовжується автоматично. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, подав до суду письмове заперечення, в якому просить в задоволенні позовних вимог позивача відмовити, оскільки на його думку заборгованості перед позивачем у нього не має. Він вважає, що договір, який був укладений у 2004 році на даний час не має юридичної сили, оскільки не продовжений. В частині стягнення з нього судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. також просить відмовити в звязку з тим, що він звільнений, як учасник ліквідації на Чорнобильській АЕС та має посвідчення категорії 1. Крім того, [PERSON] просить стягнути з ПАТ «Черкасиобленерго» на його користь 250000 грн. за моральну шкоду, яка полягає у погіршенні стану його здоровя та 2554,75 грн. за провадження ведення справи до суду і в суді, а саме зняття ксерокопій, роздруківка ксерокопій, послуги юриста, надання консультацій. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає\~задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відкрите акціонерне товариство Черкасиобленерго в особі директора Звенигородського РЕМ та гр. [PERSON] уклали між собою договір № 7-2-33 від 10.09.2004 р. про користування електричною енергією для населення. За даним Договором енергопостачання здійснювалось до будинку Відповідача, що знаходиться за адресою: 20200 Черкаська обл. м. Звенигородка пров. Черкаський, 5. [PERSON] до умов п.1.1 зазначеного Договору Позивач зобов'язувався відпускати Відповідачу електроенергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 1,3 кВт електроустановок, а Відповідач, згідно абз.5 п.2.2. зазначеного Договору, зобов'язувався сплачувати кошти за спожиту електроенергію, відповідно до умов Договору (а.с.5). 17.08.2011р. проведено державну реєстрацію змін до установчих документів Позивача. У відповідності до п.п. 1.1.-1.2. Статуту ПАТ «Черкасиобленерго», ПАТ «Черкасиобленерго» є новим найменуванням ВАТ «Черкасиобленерго» відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» та є правонаступником ВАТ «Черкасиобленерго» (а.с.24-25). В порушення умов Договору боржник своєчасно та в повному обсязі не розраховувався за спожиту електроенергію, внаслідок чого станом на 01.11.2017р. утворилася заборгованість за спожиту електроенергію згідно показників лічильника на суму 365,22 грн. Даний борг утворився за період з 01.10.2016р. по 31.10.2017р. внаслідок неповної оплати за спожиту електроенергію, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.9). Відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ «Черкасиобленерго». За адресою відповідача оформлено особовий рахунок № 7-2-33. Сторони перебувають у договірних відносинах і відносини між ними регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 р. Згідно з положеннями п. 37 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 року, енергопостачальника зобовязано перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії по за приладами обліку, проводити планові повірку, ремонт і заміну приладів обліку в терміни, встановлені нормативно-технічними документами та договором. [PERSON] до п.1 ПКЕЕн, ці правила є обовязковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Згідно з п. 20 ПКЕЕН, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. [PERSON] до п. 42 ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобовязаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Даний борг виник внаслідок того, що Відповідач самостійно проводить розрахунки за спожиту електроенергію за власною методикою, що зовсім не відповідає фактичному нарахуванню за спожиту електроенергію. Наприклад, за жовтень 2016р. Відповідачу надали до сплати рахунок на суму 73,53 грн. - оплатив лише 40,00 грн. За грудень 2016р. надали до сплати рахунок на суму 17,07 грн. - оплатив 50,00 грн. Таким же чином він оплачує всі наступні рахунки за 2017 рік. [PERSON] заборгованість мотивує тим, що йому, як учаснику бойових дій, встановлено пільгу в розмірі 100 % знижки на 120 кВт/год. фактично використаної за звітний місяць. Проте пільга в розмірі 100% знижки на 120 кВт/год. надається за фактично використану у звітному періоді електроенергію. Якщо в звідному місяці електроенергії використано менше 120 кВт год., то пільга надається в обсязі фактично використаної електроенергії. Відповідачу в березні 2017 року нараховано пільгу в межах спожитого за місяць обсягу 100 кВт/год., в червні та липні 2017 року нараховано пільгу в межах спожитого за місяць обсягу 63 кВт/год. за червень та 63 кВт/год. за липень 2017 року. Вартість спожитої відповідачем електричної енергії визначено відповідно до тарифів на електроенергію, що відпускається населенню, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснюється державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Позивачем приймались заходи щодо досудового врегулювання спору, проте позитивних заходів це не дало. Неодноразово робились спроби провести акт взаємозвірки зі споживачем, надавались відповіді на письмові звернення споживача. 27.09.2017р. енергопостачальник направив рекомендованим листом письмове попередження про припинення електропостачання №30797 в 30-ти денний термін з дня отримання попередження, якщо заборгованість в сумі 240,90 грн. не буде сплачена. Попередження споживач отримав особисто 30.09.2017р., що підтверджується письмовим підтвердженням ПАТ «Укрпошти» за формою №119. Відповідач заборгованості не сплатив. Тому 31.10.2017р. енергопостачальником було виписано завдання на відключення електромереж Відповідача від опори. 01.11.2017р. було виписано наряд-допуск №546 підрозділу оперативно-диспетчерської служби (далі-ОДС) на виконання робіт по відключенню, проте даний наряд виконаний не був, оскільки Відповідач погрожував фізичною розправою працівникам ОДС, які, щоб не наражати своє життя на небезпеку, порадили Відповідачу звернутись до Звенигородського РЕМ для врегулювання спору та повернулись та територію бази РЕМ. Відповідач в цей же день звернувся з усною заявою до керівництва РЕМ про те, що боргу в нього не має. При спробі провести взаємозвірку - не приймав до уваги аргументи енергопостачальника. В звязку з тим, що домовленості між сторонами досягнуто не було, 02.11.2017р. знову виписано наряд допуск №548 підрозділу ОДС на виконання робіт по відключенню, проте даний наряд виконаний не був, оскільки Відповідач не допустив працівників ОДС до виконання роботи. Сума заборгованості підтверджується: договором про користування електричною енергією для населення №7-2-33 від 10.09.2004р.,випискою по особовому рахунку №7-2- 33, розрахунком боргу по особовому рахунку №7-2-33, завданням на обхід №144 від 21.03.2017р. завданням на обхід №144 від 26.06.2017р., заявою споживача за вх.№328/2-2 від 16.05.2017р., листом-відповіддю №922 від 18.05.2017р., попередженням №30707, формою №119 поштового відправлення, завданням на відключення №1378 від 31.10.2017р., нарядом допуском до робіт №546 від 01.11.2017р., нарядом допуском до робіт №548 від 02.11.2017р., актом обстеження електроустановки у побутового споживача від 02.11.2017р. На підставі ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. [PERSON] до ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В ході судового розгляду позивач зменшив свої вимоги в звязку з тим, що [PERSON] було сплачено на рахунок енергопостачальника 11.12.2017 року суму в розмірі 117.00 грн., з них 1.68 грн. за поточно використану електроенергію за листопад 2017 року та 115.32 грн. основного боргу, а тому позивач просить стягнути заборгованість на суму 249.90 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що з боку відповідача мало місце порушення Правил користування електроенергією для населення та умов договору, тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Разом з тим, що стосується заявлених у судовому засіданні вимог відповідача про стягнення з ПАТ «Черкасиобленерго» на його користь 250000 грн. за моральну шкоду, яка полягає у погіршенні стану його здоровя та 2554,75 грн. за провадження ведення справи до суду і в суді, а саме зняття ксерокопій, роздруківка ксерокопій, послуги юриста, надання консультацій, суд не вбачає підстав для задоволення цих вимог в звязку з тим, що відповідачем не надано доказів витрат, які він поніс, а також не надано доказів, що дії позивача посприяли на погіршення стану здоровя відповідача. Крім того, позивачем при звернені з позовом до суду було сплачено судовий збір в сумі1600 грн., який представник позивача просить відшкодувати за рахунок відповідача, проте, відповідно до вимог п.13 ч.1\~ст.5 ЗУ "Про судовий збір" відповідач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії АБ № 301580, а тому він звільнений від сплати судового збору. За цих підстав судові витрати по справі у виді\~\~судового збору в сумі 1600 грн. слід віднести на рахунок держави. На підставі ст.ст.525,526,530 ЦК України,абз.5 п.42 «Правил користування електричною енергією для населення»,затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року та

Outcome: approved