Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі Ѕ частки з усіх видів його заробітку, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 05.08.2019 року. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона та відповідач мають трьох неповнолітніх дітей. Сімейні стосунки з відповідачем не склались через різність характерів та поглядів на життя, у зв`язку із чим виникали суперечки та сварки. Відповідач з 2019 року, перебуваючи у шлюбі, почав проживати з іншою жінкою, з цього часу відповідач перестав враховувати інтереси сім`ї, не цікавиться розвитком дітей, не приймає участь, у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей, що є підставою для стягнення з відповідача аліментів. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, у якій позов підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2020 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів передбачено ст. 55 Конституції України, ст. 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, утримання відповідачем своєї дитини є не його правом, а є його обов`язком. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Так, Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вказав, що частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч. 2 ст. 184 того ж Кодексу. Договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матір`ю) свого обов`язку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином, у випадку відсутності письмової домовленості між сторонами про сплату аліментів на дитину, їх розмір, позивач має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, крім того, в Сімейному кодексі України відсутня вказівка про те, що таке право обумовлене виключно ухиленням відповідача від свого обов`язку щодо матеріального утримання дитини. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також положеннями ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Так, статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 31.07.2010 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів 31.07.2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 403 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки від 12.04.2019 року № 01-04/19, виданої Садівничим товариством «Зелений клин», [PERSON] з 01.02.2019 року проживає в будинку на території садової дільниці № 88 Садівничого товариства «Зелений клин» з сім`єю, до складу якої входять: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Сімейні стосунки між позивачем та відповідачем не склалися через різність характерів та поглядів на життя, у зв`язку з чим між ними виникали суперечки та сварки, що привело до припинення в 2019 році шлюбних відносин, сторони проживають роздільно, спільне господарство не ведуть, діти проживають з позивачкою. Відповідач не приймає участі у вихованні дітей, з ними не спілкується, матеріально дітей не забезпечує, домовленість щодо порядку сплати аліментів на утримання дітей між ними відсутня. Позивач в зв`язку з перебуванням у декретній відпустці по догляду за молодшою дитиною, не працює, перебуває в складному матеріальному стані, що змусило її звернутися до суду із даним позовом. Відповідач працездатний, інших осіб на утриманні не має, як не має перешкод для надання матеріальної допомоги на утримання спільних з позивачкою дітей. Доказів протилежного відповідачем суду не надано. При вирішенні даної справи суд виходить з того, що сам факт звернення позивачки до суду з позовом про стягнення аліментів свідчить про наявність спору між батьками дитини щодо розміру аліментів, їх сплати та є беззаперечним доказом того, що домовленості між ними щодо розміру аліментів та порядку їх сплати досягнуто не було, та спір між позивачкою та відповідачем має бути вирішений в судовому порядку. Обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим і індивідуальним. Підсумовуючи наведене, враховуючи, що батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дітей всім необхідним, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову 05.08.2019 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved