Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області, в якому просить визнати за [PERSON] [INFO] , ідентифікаційний код - [NUMBER] , в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку в розмірі 6,29 га. , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області, що належала спадкодавцю на підставі державного акту серії [NUMBER] , та належала померлій [INFO] [PERSON] . Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 13 червня 2019 року дану справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27.06.2019 року (а.с. 29-30). Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Сідько С.І., яка діє на підставі ордеру та угоди від 29.05.2019 року у підготовче засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, але надали до суду заяву від 19.06.2019 року, в якій просить суд провести розгляд справи без їхньої участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с 36). Відповідач Котелевська селищна рада Котелевського району Полтавської області у підготовче засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. Відповідач - Котелевська селищна рада Котелевського району Полтавської області 24.06.2019 року надала до суду відзив на позов в порядку ст. 178 ЦПК України , в якому просять суд провести судове засідання без участі представника селищної ради, зазначивши, що позовні вимоги [PERSON] визнають у повному обсязі (а.с. 39). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-39), вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву [PERSON] слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. [PERSON] є спадкоємцем за законом, після померлої [INFO] матері [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) (а.с. 12, 16). На день смерті померла [PERSON] , згідно довідки виданої Котелевською селищною радою Котелевського району Полтавської області 19.04.2019 року за № 2084, була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом із нею на час відкриття спадщини були зареєстровані - [PERSON] , [PERSON] (а.с 13). Спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] , заведена 26 грудня 1998 року за № 270/1998 на підставі заяви [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка надійшла 26.12.1998 року .Від інших осіб заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не надходило.Дані про інших спадкоємців у спадковій справі відсутні (а.с 11, 38). При цьому, на ім`я [PERSON] вже було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на банківський вклад, що належав спадкодавцю [PERSON] . Інших свідоцтв про право на спадщину не видавалось(а.с. 11, 37-38). Щодо складу спадкового майна, то спадкодавцю належало право на земельну частку (пай) розміром 6,90 в умовних кадастрових гектарах: без визначення меж цієї частки в натурі/ на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області (бувший КСП -«Батьківщина»), та належала спадкодавцю на підставі сертифікату серії [NUMBER] виданого згідно Розпорядження Котелевської районної державної адміністрації від 12 грудня 1996 року № 370, про що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай), зроблено відповідний запис за № 528 від 16.12.1996 року (а.с. 15). При зверненні до Відділу у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з заявою про надання копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] було надано відповідну копію сертифікату, та повідомлено, що відповідно Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 30.01.2001 року за № 1260 внесено запис на ім`я [PERSON] та зареєстровано державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 6,29 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка знаходиться на території Котелевської селищної ради (за межами населеного пункту) Полтавської області. Примірник вище зазначеного державного акту в архіві відділу - відсутній (а.с. 14). З метою оформлення правовстановлюючих документів на спадкове майно на своє ім`я, [PERSON] звернулась до Котелевської державної нотаріальної контори з відповідною заявою, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №243/02-31 від 29.05.2019 року, оскільки не надано оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 11). Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української УРСР. Згідно зі ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР 1963 року При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року, що діяла на час виникнення правовідносин визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Як роз`яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Згідно з п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області (адреса: вулиця Полтавський шлях, 224 смт Котельва, Котелевський район, Полтавська область) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved