Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON], третя особа: МОСКОВСЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ МІСТА ХАРКОВА ГОЛОВНОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ У ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, про зменшення розміру стягнутих аліментів та звільнення від заборгованості по аліментам. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 28.11.2016 року з нього стягнуто аліменти на утримання відповідача у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.08.2016 року до досягнення їх донькою [PERSON] трьох років, тобто до [INFO]. Крім того, рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 28.11.2016 року з нього стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] ј частину з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.08.2016 року до досягнення дитиною повноліття. З грудня 2016 року позивач постійно сплачував аліменти на утримання дитини, що підтверджується відповідними квитанціями про перерахування грошових коштів, а також розписками стягувача. На початку 2018 року [PERSON] стало відомо про те, що стосовно нього у Московському відділі державної виконавчої служби міста Харкова ГТУЮ у Харківській області відкрито два виконавчих провадження, щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] та аліментів на утримання доньки [PERSON], нараховано заборгованість зі сплати аліментів. Позивач вважає, що є підстави для зменшення розміру стягуваних аліментів та часткового звільнення від заборгованості з підстав того, що [PERSON] має на утриманні інших двох неповнолітніх дітей. Просив зменшити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] до 1/6 від усіх доходів позивача, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини; звільнити позивача від обов'язку утримувати [PERSON], до досягнення їх дитиною трирічного віку, у зв'язку із відсутністю фінансової можливості надавати матеріальну допомогу; зменшити заборгованість [PERSON] по аліментах на утримання доньки [PERSON] до 12659,13 грн. та звільнити від заборгованості по аліментах на утримання дружини [PERSON] у повному обсязі. В подальшому позивач неодноразово уточнював позовні вимоги, кінцево просив зменшити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON], визначивши їх у розмірі 1/6 від усіх його доходів, але не менше 50 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення [PERSON] повноліття; звільнити його від обов'язку утримувати [PERSON], до досягнення їх дитиною трирічного віку, у зв'язку із відсутністю фінансової можливості надавати матеріальну допомогу. 13.11.2018 року через канцелярію суду за вх. № 5679 відповідач надала заяву, де вказала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, підтверджує факт того, що позивач має на утриманні двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу та здійснює регулярні платежі на їх утримання. Крім того, в даний час вона та позивач примирилися, мешкають однією родиною, ведуть спільне господарство, у зв'язку з чим на даний час вони утримують їх спільну дитину - [PERSON] В отриманні аліментів відпала потреба. Додатково повідомляє, що на підставі її заяви виконавче провадження за фактом стягнення аліментів на утримання [PERSON] за виконавчим листом № 631/1539/16-ц та виконавче провадження за фактом стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років за виконавчим листом № 631/1547/16-ц, були закриті. Вона не заперечує проти перегляду розміру аліментів на дитину, не наполягає на аліментах на своє утримання. Щодо зменшення розміру заборгованості та звільнення від заборгованості не заперечує. Позивач у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Представник позивача у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, через канцелярію суду надав заяву слухати справу без його участі та без участі позивача. Відповідач у судове засідання не з'явилася, була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомила, через канцелярію суду надала заяву, відповідно до якої визнає позов в повному обсязі та не заперечує проти перегляду розміру аліментів на дитину, на аліментах на своє утримання не наполягає. Третя особа не направила свого представника для участі у судовому засіданні, була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції в Харківській області 27 квітня 2016 року зроблено відповідний актовий запис № 48 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 16); [PERSON], [INFO], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції 07 жовтня 2011 року зроблено відповідний актовий запис № 2898, та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 17); [PERSON], [INFO], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції 07 жовтня 2011 року зроблено відповідний актовий запис № 2899, та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER](а.с. 18). Судом встановлено, що рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 28 листопада 2016 року по справі № 631/1547/16-ц з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.08.2016 року до досягнення [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] (а.с. 46). Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 28 листопада 2016 року по справі № 631/1539/16-ц року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.08.2016 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 47-49). Згідно з довідкою ПАТ «Мета» від 02.04.2018 року № 6, [PERSON] працює у Приватному акціонерному товаристві «Мета» з 16.05.2017 року. Дохід за період з 16.05.2017 року по 31.03.2018 рік склав 38943,50 грн. (а.с. 19). Відповідно до розписок [PERSON] отримувала аліменти від [PERSON] на неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в період з 15.09.2016 року по 15.02.2018 рік у розмірі 1600 грн. щомісячно та 15.03.2018 року отримала аліменти у розмірі 1700 грн. (а.с. 20-36). З розписок та поштових квитанцій вбачається, що [PERSON] отримувала аліменти від [PERSON] на неповнолітню [PERSON] в період з грудня 2016 року по квітень 2018 року (а.с. 37 - 42). Відповідно до розрахунку, складеному державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області 05.04.2018 року, заборгованість по аліментам згідно з виконавчим листом по справі № 631/1539/16-ц від 19.12.2016 року, виданим Нововодолазьким районним судом Харківської області, станом на 01.04.2018 року складає 20199,38 грн. (а.с. 50). Згідно з розрахунком, складеним державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області 05.04.2018 року, заборгованість по аліментам, відповідно до виконавчого листа по справі № 631/1547/16-ц від 19.12.2016 року, виданого Нововодолазьким районним судом Харківської області, станом на 01.04.2018 року складає 9511,38 грн. (а.с. 51). Постановою державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Павличева Ю.В. серії ВП № 53223333 від 14.09.2018 року, виконавчий лист № 631/1547/16-ц, виданий 19.12.2016 року Нововодолазьким районним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.10.2014 року до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO], повернуто стягувачу, на підставі її заяви від 12.09.2018 року про повернення виконавчого листа (а.с. 93). Постановою державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Чорного А.В. серії ВП № 53223315 від 09.10.2018 року, виконавчий лист № 631/1539/16-ц, виданий 19.12.2016 року Нововодолазьким районним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.08.2016 року до досягнення дитиною повноліття, повернуто стягувачу, на підставі її заяви від 12.09.2018 року про повернення виконавчого документу стягувачу у зв?язку з повною сплатою заборгованості по 12.09.2018 рік (а.с. 94). Частина 1 ст. 75 Сімейного кодексу України передбачає, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.1 ст. 76 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з ч. 3 ст. 80 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Пунктом 2 ч.3 ст. 82 Сімейного кодексу України встановлено, що право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст.121 Сімейного кодексу України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відровідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3 ст.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановлено що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших малолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Між тим, ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, держави -учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи зміст ст.ст. 80, 82, 181, 192 СК України, слід прийти до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів, а неспроможність надавати матеріальну допомогу - підставою для вимоги про припинення права одного з подружжя на аліменти. Як встановлено в судовому засіданні, як підставу для зменшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON] та звільнення від обов'язку утримувати [PERSON], до досягнення їх дитиною трирічного віку, позивач вказав відсутність фінансової можливості надавати матеріальну допомогу, наявність інших утриманців. Як роз'яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки, в ході судового розгляду, встановлено факт батьківства відповідача стосовно ще двох неповнолітніх дітей, окрім [PERSON], на утримання яких він сплачує аліменти, враховуючи розмір заробітної плати відповідача, суд приходить до висновку що [PERSON] має можливість надавати аліменти у розмірі спів мірному із його матеріальним забезпеченням. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі змістом ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов про зменшення розміру аліментів та припинення права на аліменти, підлягає задоволенню і вважає встановлення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є справедливим та обґрунтованим, таким що відповідає засадам розумності та виваженості, є достатнім для забезпечення потреб дитини та не призведе до надмірного матеріального тягаря для відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved