Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON], заборгованість у розмірі 29293,07 грн. за кредитним договором № б\\н від 08.11.2011 року, відшкодувати судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору про надання банківських послуг від 08.11.2011 року [PERSON] (далі - Відповідач) отримав кредит у розмірі 22000,000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідно до анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, анкета-заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами Банку складають договір про надання банківських послуг. Підписуючи вказану анкету-заяву [PERSON] погодився із цим та уклав договір. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, що складається з заборгованості за кредитом, процентами, комісією, винагородою та інших витрат, в порядку та на умовах передбачених кредитним договором, а саме щомісяця в період сплати надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж). Взяті на себе зобов'язання по кредитному договору позивач виконав своєчасно і повністю, надавши [PERSON] платіжну картку, надавши можливість користування кредитним лімітом. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 24.09.2014 р. заборгованість складає 29293,07 грн.. яка складається з 21930,00 грн.- заборгованість за кредитом, 4891,97 грн. - заборгованість по процентам та користуванням кредитом, 600,00 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1371,10грн. - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, що у разі неявки в судове засідання Відповідача, що належним чином повідомлений, від якого не надійшло заяв про причини неявки, або якщо причини неявки, зазначені в заяві, будуть визнані судом не поважними, на підставі ст. 224 ЦПК України, просив розглядати справу у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд визнає, що відповідач повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до укладеного договору про надання банківських послуг від 08.11.2011 року [PERSON] (далі - Відповідач) отримав кредит у розмірі 22000,000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідно до анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, анкета-заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами Банку складають договір про надання банківських послуг. Підписуючи вказану анкету-заяву [PERSON] погодився із цим та уклав договір. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, що складається з заборгованості за кредитом, процентами, комісією, винагородою та інших витрат, в порядку та на умовах передбачених кредитним договором, а саме щомісяця в період сплати надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж). Загальна сума заборгованості за Договором про надання банківських послуг від 08.11.2011 року станом на 24.09.2014 р. складає 29293,07 грн. ( а. с.5). Відповідно до ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України , якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно до ч. 2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги Банку про стягнення з нього боргу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню у повному обсязі, так як відповідачі, покладені на них зобов'язання вказаними договорами не виконують, що повністю знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved