Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позивач вказує, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 28 травня 2015 року з нього на користь відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18.05.2015 року щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Починаючи з травня 2015 року він регулярно сплачує аліменти шляхом відрахування на рахунок ДВС половини всіх своїх доходів. На даний час немає заборгованості по сплаті аліментів. 14 лютого 2017 року він уклав новий шлюб. Від шлюбу у нього народилась донька і з народженням другої дитини, сплата аліментів у визначеному судом розмірі ? частки від всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стала для нього неможливою. Крім цього, позивач зазначає, що з липня 2017 року по теперішній час в нього відсутнє постійне місце працевлаштування та не має постійного джерела доходу, що значно погіршило його матеріальне становище. У звязку із втратою постійного доходу та із народженням дитини в новому шлюбі він зобовязаний забезпечувати належне матеріальне становище для обох дітей, а відповідно сплата аліментів у розмірі ? частки всіх видів його заробітку стала неможливою. Крім цього, існує необхідність змінити і спосіб стягнення аліментів, оскільки не має постійного доходу, його дохід є мінливим і не залежить від нього, а тому вважає краще визначити у твердій грошовій сумі, оскільки не відповідатиме інтересам як позивача так і неповнолітньої дитини. Просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Чернівці від 25.05.2015 року, на утримання дитини доньки [PERSON], [INFO] із ? всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на тверду грошову суму у розмірі 1200 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, в ухвалі про відкриття провадження від 07.03.2018 року позивачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали відповідач [PERSON] отримала 16.03.2018 року, але відзиву відповідач на адресу суду не надіслав (а.с.22). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. \~У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247, ст. 280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Крім цього, виходячи з даних вимог закону, зокрема, що [PERSON] не подав відзив на позовну заяву, дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення та позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 28 травня 2015 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі ? частки всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18 травня 2015 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.9-12). Згідно довідки Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області першого відділу ДВС м.Чернівці заборгованості у [PERSON] по сплаті аліментів немає (а.с.13). Відповідач [PERSON], перебуває на обліку як безробітний в Чернівецькій міській філії Чернівецького обласного центру зайнятості з 04 липня 2017 року, що підтверджується довідкою Чернівецького обласного центру зайнятості від 13.02.2018 року №1184 (а.15). 20 серпня 2017 року у відповідача [PERSON] народилася друга дитини, донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.17). Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Згідно з вимогами\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Відповідно до вимог ст.ст.150,\~157 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. \~Відповідно до вимог\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Стаття 180 Сімейного кодексу України\~передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1\~статті 192 Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд, при розгляді вимог позивача про зміну розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів, змінився матеріальний та сімейний стан позивача, а саме він офіційно на даний час не працює, перебуває на обліку як безробітний, має на утриманні ще одну дитину, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають зміні. Згідно з п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі, аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У даній справі суд не присуджує аліменти на дитину, а змінює їх розмір та спосіб стягнення, тому аліменти у розмірі визначеному даним рішенням суду підлягають стягненню з дня набрання цим рішенням законної сили. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років: з 1 січня 2018 року по 30 червня 2018 року - 1860 грн., з 1 липня по 30 листопада 2018 року - 1944 грн., з 1 грудня по 31 грудня 2018 року - 2027 грн. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно\~Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. На підставі викладеного, застосовуючи засади розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, і необхідно змінити розмір аліментів, визначених рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 28.05.2015 року, і надалі стягувати з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], у твердій грошовій сумі у розмірі 1 200 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого\~Законом України «Про державний бюджет» починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved