Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], вказуючи, що з часу народження дитини відповідач жодного разу її не бачив, не цікавиться нею та не бере участі у її вихованні. Аліменти на утримання дочки відповідач не сплачує. На сьогоднішні день дитині вже п'ять років, однак вона не знає свого батька, оскільки жодного разу його не бачила. Позивач [PERSON],її представник [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять задовольнити позов з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув повторно. Про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлений. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник органу опіки та піклування Борщівської районної державної адміністрації Скорохід Т.І. в судовому засіданні вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками. Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, представника Борщівської РДА, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти. [PERSON] народилася [INFO] в м. Борщеві Тернопільської області і її батьками у свідоцтві про народження серії [NUMBER], актовий запис №21, виданому Більче-Золотецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області вказані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]. В 2013 році рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області шлюб, зареєстрований 01.12.2011 року, актовий запис№120 між [PERSON] та [PERSON], розірвано. За даними довідки Новосілківської сільської ради від 20.03.2016 року №7615, дитина [PERSON], [INFO]., проживає з матір'ю [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні. Згідно довідки, виданої Тернопільським ДНЗ №31 від 04.05.2017 року №30, [PERSON], [INFO], відвідує дошкільний навчальний заклад №31 м. Тернополя з 02.09.2016 року по даний час. Рідний батько [PERSON] за період перебування дитини в дошкільному закладі життям доньки не цікавився. Заліщицька районна державна адміністрація, що діє як орган опіки та піклування у своєму висновку від 06.06.2017, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], так як, батько з сім'єю не проживає, не бере участі у вихованні та утриманні дочки. Борщівська районна державна адміністрація, що діє як орган опіки та піклування у своєму висновку від 20.04.2018 №02-614/2-23, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], оскільки знайшли своє підтвердження факти, що батько дитини нехтуючи своїми батьківськими обов'язками, не приділяє достатньої уваги для розвитку малолітньої, не спілкується з нею в необхідному обсязі для закріплення загальноприйнятих норм моралі, не цікавиться її навчанням та станом здоров'я, не забезпечує доступ до культурних та духовних цінностей, не дбає про матеріальне забезпечення дитячих потреб. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення в інтересах дитини. За роз'ясненнями, що містяться в п.п.15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Як ухилення від виховання дитини розцінюється лише винна поведінка батьків, свідоме нехтування своїми обов'язками. Із досліджених у справі доказів суд приходить до висновку, що відповідач тривалий час, більше 5-ти років, не виявляв і не виявляє щодо дочки батьківського піклування, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, не виявляє інтересу до забезпечення дитині необхідного харчування, не спілкується з дитиною та не сприяє дитині в доступі до культурних та інших духовних цінностей, засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, і все це в результаті свідомого умисного нехтування своїми обов'язками. За таких обставин, суд вважає, що в інтересах дитини відповідача [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно його дочки [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Судом встановлено, що 04.05.2017 року начальником Борщівського РВДВС ГТУЮ у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, на підставі виконавчого листа №597/866/13ц виданого Заліщицьким районним судом 14.08.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі ј частки місячного доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, до повноліття дитини, починаючи з 26.07.2013 року або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін. Згідно розрахунку про нарахування заборгованості по аліментах від 06.04.2018 року наданого Борщівським РВДВС ГТУЮ у Тернопільській області, боржнику [PERSON] нараховано заборгованість на загальну суму 23518,63 грн. Враховуючи наведене, суд не вирішує питання стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає до стягнення сплачений позивачем судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі ст.ст. 164, 165, 166, 180-183 СК України,

Outcome: approved