overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 20 серпня 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 217. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини і сімейні цінності. 16 квітня 2015 року відповідач покинув сім'ю, з того часу шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спір про місце проживання дитини відсутній, не має також спору про поділ спільно нажитого майна. Позивач просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON]". Сторони по справі у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду був повідомлений належним чином, шляхом повідомлення в газетах «Урядовий кур'єр» та «Донеччина», а також на офіційному сайті суду. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було. З огляду на наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Канівського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 03 листопада 2007 року вони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Грищенецької сільської ради Канівського району Черкаської області, актовий запис № 2. Шлюб перший. Від шлюбу мають дочку [PERSON] - [INFO] Спільним подружнім життям з відповідачем проживали до травня 2016 року. Причиною припинення шлюбних відносин є те, що при вирішенні різних сімейних питань з відповідачем не приходять до згоди. На цій підставі між ними виникають сварки, непорозуміння, зникла повага один до одного. Позивач намагалася зберегти сім'ю, але їй це не вдалося. Просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 03.11.2007 року у Виконавчому комітеті Грищенецької сільської ради Канівського району Черкаської області, актовий запис № 2. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився повторно, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є зворотнє поштове повідомлення. Повідомлень про причини неявки в судові засідання від відповідача в суд не надходило, заперечень (пояснень) на позов не направлялось. У зв"язку з неявкою у судові засідання відповідача суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку передбаченому ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін фактично розпалася, вони як одна сім'я не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Оскільки сім'ю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, та інтересам їх дітей суд вважає, що їх шлюб підлягає розірванню. Крім того, позивачем понесено сплату судового збору при подачі позову до суду, що підтверджується квитанцією від 21.09.2016 (а.с.1), а тому дані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернуласядо Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про розірванняч шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини. Рішенням Канівського міськрайонного суду № 697/604/15-ц від 02.10.2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 26.07.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 101- розірвано. Стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця м.Припять, Київської області, проживаючого [ADDRESS], (ідентифікаційний номер [NUMBER]), на користь [PERSON], [INFO], проживаючої [ADDRESS] (ідентифікаційний номер [NUMBER])- аліменти на дочку [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 500 (п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 05.08.2015 р. і до її повноліття. . Судом встановлено, що під час винесення рішення суду від 02.10.2015 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, не вирішено питання про стягнення судових витрат, зокрема, судового збору. Відповідно до ч.3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" в редакції станом на 26.09.2015 р. за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення, яким стягнути судовий збір з відповідача на користь держави в сумі 243,60 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позивних вимог позивачка зазначила, що 15.10.2001 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції в місті Харкові, уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу народилась донька - [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Коштів на утримання дитини відповідач не надає, тому вона вимушена звернутися до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 18 квітня 2006 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 2). Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, та залишено позивачу дошлюбне прізвище - «[PERSON]» (а.с. 11). Згідно довідки КП "Жилкомсервіс" № 264 від 14 лютого 2014 року [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] (а.с. 6). У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір на одну дитину не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів обґрунтовані та підлягають задоволенню, і з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту подачі позову до суду, тобто з 24 березня 2014 року та до її повноліття. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позивних вимог позивач зазначила, що 09.09.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у державному відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1557. Від шлюбу народилась донька - [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Коштів на утримання дитини відповідач не надає, тому вона вимушена звернутися до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнила позовні вимоги про стягнення аліментів та просила стягнети їх у розмірі 400 грн. щомісячно. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги про стягнення алчментів у розмірі 400 грн. визнав. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 09 вересня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1557 (а.с. 2). Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 11 січня 2012 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Згідно довідки КП "Жилкомсервіс" № 1873 від 30 вересня 2014 року [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] (а.с. 5). У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України, розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається лише у випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. На підставі викладеного, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свою вимогу тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому 18 грудня 1999 року Вербівською сільською радою Нижньосірогозького району Херсонської області шлюбі, актовий запис № 5, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач вказав, що сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. У звязку з чим подружні відносини припинені з 2001 року сторони проживають окремо. Шлюб носить лише формальний характер, примирення з відповідачем неможливе. Сімя фактично розпалася, прохає шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву по розгляд справи без її участі,\~ позовні вимоги підтримала, прохала шлюб розірвати. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, відзиву не надав, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений через засоби масової інформації - шляхом публікації виклику до суду в газеті "Урядовий курєр". Причину своєї неявки, чи свого представника відповідач не повідомив, заперечень проти позову не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідач заперечень проти позову не надав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-КГ № 046797 сторони перебувають у першому зареєстрованому 09 вересня 2005 року Вербівської сільською радою Нижньосірогозького району Херсонської області шлюбі, актовий запис № 5 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони не бажають налагодження подружніх стосунків, разом не проживають на протязі значного часу - з 2001 року, позивач вимагає розірвання шлюбу, відповідач не намагається встановити зв'язок з сімєю, не проявляє цікавості до долі дитини, не намагається зустрітися з дочкою, при викладених обставинах в інтересах позивача та неповнолітньої дитини позов підлягає задоволенню, позивачем доведено наявність підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася\~\~до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом\~про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 21.04.2012 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, за актовим записом №50. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливо. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву з проханням розглядати дану справу у її відсутність, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву з проханням розглядати дану справу у його відсутність, позов визнав, просив задовольнити. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підставю. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 21.04.2012 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 50 та присвоєно подружжю спільне прізвище «[PERSON] [PERSON]». Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В заяві, що надійшла до суду від позивача, зазначено, що після розірвання шлюбу вона бажає іменуватися прізвищем "Водолазська ". Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] зареєстрований 02 серпня 2014 року у Рівненському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Рівненській області, актовий запис №1026 та відновити її дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до початку судового засідання подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила, відзив не подав, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.ст.280,281 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні, з 02 серпня 2014 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Рівненському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Рівненській області, актовий запис №1026, що стверджується повторно виданим 10 січня 2019 року свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] .Дітей подружжя від шлюбу не має. Як зазначено у позовній заяві, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задоволити, шлюб між сторонами розірвати та відновити позивачу її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду 01.07.2015 року з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві вказала, що перебувала з Відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 14.12.2006 року який був посвідчений відділом ДРАЦС Ульяновського РУЮ за актовим записом № 80. За рішеннням Ульяновського районного суду від 03.06.2015 року шлюб між подружжям розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку Юлію [INFO] та доньку Тетяну [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох малолітніх дітей - доньки Юлії [INFO] та доньки Тетяни 29.03.2011 року народженняу розмірі 1/3 частини з усіх його видів заробітку та доходів але не менше 30% прожиткового мініму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Позивачка у судове засідання не з"явилась, надала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі зареєстрованому 14.12.2006 року який був посвідчений відділом ДРАЦС Ульяновського РУЮ за актовим записом № 80. За рішеннням Ульяновського районного суду від 03.06.2015 року шлюб між подружжям розірвано (а.с.5-6). Від шлюбусторони мають двох малолітніх дітей доньку Юлію [INFO] та доньку Тетяну [INFO] (а.с.3-4). Фактичні шлюбні відносини сторони припинили, діти знаходиться на утриманні Позивачки, Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду 14 листопада 2013 року з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що зареєстрували вони шлюб 17 червня 1995р. Від подружнього життя мають дитину [PERSON], [INFO]. В сім"ї виникають сварки та непорозуміння, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, а тому просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, давши аналогічні пояснення, зазначені у позові. Зазначила, що термін наданий судом для можливого примирення нічого у їх відносинах не змінив. Відповідач в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову,оскільки розірвати шлюб він згідний в органах запису актів цивільного стану. Термін наданий судом для можливого примирення у їх відносинах нічого не змінив, примирення не відбулось. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, судом безспірно встановлено, що сім"я розпалась, оскільки сторони тривалий час не підтримують подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, термін наданий судом для можливого примирення сторін нічого у відносинах подружжя не змінив, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а тому, суд вважає, що шлюб існує лише формально та його слід розірвати.

Outcome: approved