Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] (до шлюбу прізвище Стасюк) [PERSON], [INFO], звернулась 31 липня 2017 року в суд з цим позовом, та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON], [INFO], який був зареєстрований 09 серпня 2016 року Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за актовим записом №187; стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення сином повноліття; стягувати з відповідача кошти на її утримання у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до зміни матеріального та сімейного стану сторін. \~Підставою цьому вказувала те, що\~ 09 серпня 2016 року вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за актовим записом №187. Від спільного шлюбу мають дитину, сина [PERSON], [INFO]. Стверджувала, що життя з відповідачем не склалось, у звязку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сімї та примирення є не можливим. Крім того, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та її як матері дитини, яка доглядає дитину до досягнення нею 3-х років, не надає. Оскільки відповідач має нерегулярний мінливий дохід, тому стягувати аліменти необхідно у твердій грошовій сумі. Позивачка в судовому засіданні підтримала вимоги позову. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Гудзік». Від надання строку на примирення категорично відмовилась, оскільки сімейні стосунки припинені з березня 2017 року і поновлювати їх вона не бажає. Відповідач у повторне судове засідання на виклик суду не зявився без пояснення причин. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав. Заперечень до позову не представив. У звязку з відсутністю у судовому засіданні відповідача та з урахуванням закінчення передбачених ст.157 ЦПК України строків розгляду цієї справи за згоди позивача, справу розглянуто за наявними у справі письмовими доказами в порядку заочного провадження. Вислухавши позивачку та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] (до шлюбу прізвище Стасюк) [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 09 серпня 2016 року Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за актовим записом №187. Від спільного шлюбу мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, оскільки сім'ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Що стосується позовних вимог у частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, суд приходить до такого. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком: до 6 років: з 01 січня 2017 року 1355 грн., з 1 травня 1426 грн., з 1 грудня - 1492 грн. від 6 до 18 років: з 01 січня 2017 року 1689 грн., з 1 травня 1777 грн., з 1 грудня - 1860 грн. Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі постанова), за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд бере до уваги положення п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року, згідно якого «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Згідно ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Тому оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано, беручи до уваги в першу чергу інтереси дитини, та враховуючи заяву одержувача, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові у твердій грошовій сумі, з індексацією відповідно до закону. Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Так, ст.84 СК України передбачає, що право на утримання від чоловіка - батька дитини має дружина, з якою проживає дитина - до досягнення дитиною трьох років, та дружина, з якою проживає дитина яка має вади фізичного або психічного розвитку - до досягнення дитиною шести років. Згідно ст.84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримування від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років. Також, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає коштів на утримання дружини, тому з нього слід стягувати в судовому порядку кошти на її утримання в розмірі, який запропоновано у позовній заяві, починаючи стягнення з 31.07.2017 року і до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до 20 травня 2018 року. Одночасно суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч.1 ст.79 і ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 31.07.2017 року. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць. У звязку із задоволенням позову з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved