Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 вересня 1990 року відповідно із актовим записом за № 1456 , зробленим відділом ЗАГС міськвиконкому м. Тернопіль . В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що від шлюбу неповнолітніх дітей немає. ЇЇ сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними зникли взаєморозуміння та взаємоповага, внаслідок чого вона та відповідач впродовж десяти років разом не проживають , припинили сімейні стосунки та не ведуть спільного господарства . За таких обставин просить шлюб розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Ухвалою судді від 11 липня 2019 року у цивільній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідач відзиву на позов не подавав. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 07 жовтня 2019 року підготовче провадження закрите та цивільну справу призначеного до судового розгляду по суті . Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, подала до суду заяву, у якій вказала , що просить судовий розгляд проводити за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задоволити їх у повному обсязі , шлюб розірвати, оскільки перебування шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. З відповідачем впродовж десяти останніх років вона разом не проживає, не підтримує сімейних стосунків та не веде спільного господарства. При цьому відповідач розірвати шлюб в органах РАЦС не бажає. Не заперечила щодо заочного судового розгляду. Відповідач [PERSON] , будучи належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання , повторно, до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позовну заяву не подавав. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи в порядку статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено : Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб 08 вересня 1990 року, про що зроблено актовий запис за № 1456 відділом ЗАГС міськвиконкому м. Тернопіль, яким 08 вересня 1990 року видане Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу сторін неповнолітніх дітей немає . Сімейне життя сторін не склалося , впродовж десяти років позивач та відповідач разом не проживають , не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства . Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, приходить до переконання,що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав : Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. При цьому розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач не бажає. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про те , що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить лише формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання , а позов [PERSON] - до задоволення . Також вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача . На підставі наведеного та

Outcome: approved