Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 25 серпня 1990 року по 28 листопада 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на дитину. Позивач виховує сина самостійно, дитина навчається в школі, що потребує матеріальних витрат, які позивач одноособово забезпечити не в змозі, оскільки має тимчасові заробітки та отримує невеликий дохід. На підставі вищевикладеного, позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі 450грн., щомісячно, до повноліття дитини. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що відповідач по справі - [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], в якому вказані відомості про батька, тобто [PERSON] (а. с. 3). Позивач [PERSON], відповідач [PERSON] та їх неповнолітній син [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 64 від 02.02.2015. про склад сім'ї позивача, виданою головою Денежнеківської сільської ради Луганської області(а.с.14). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] постійного місця роботи не мають. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При ухиленні батьків від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей кошти на їх утримання стягуються у судовому порядку. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України по рішенню суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу (заробітку) або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», мінімальний прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня становить 1286 грн. Статтею 182 ч. 2 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина саме в твердій грошовій сумі, оскільки на момент пред'явлення позову до суду, що встановлено з викладених у позові обставин позивачем, відповідач не працює, постійного доходу чи заробітку не має. Відповідні обставини відповідачем не оспорювались. Враховуючи матеріальне становище позивача, потреби неповнолітнього сина позивача та відповідача у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 450 грн., щомісячно, на думку суду, такий розмір утримання є співмірним з матеріальними можливостями відповідача, тому позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. Відповідно до ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що сплату судового збору необхідно покласти на відповідача у розмірі, встановленому законом. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік»,

Outcome: approved