Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про оспорювання батьківства та виключення запису про батька з актового запису про народження дитини до відповідача [PERSON] у якому зазначив, що [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якої на цей час він зазначений батьком, народилася з іншим прізвищем, а саме [PERSON] і батьками її значились [PERSON] та [PERSON] . Реєстрація народження дитини була здійснена у відповідності до статті 133 СК України (народження дитини у подружжя). В подальшому, 17.08.2012 було виключено відомості про батька на підставі рішення Солом`янського районного суду м.Київ від 27.02.2012. І вже 21.08.2012 вони спільно з відповідачкою у відділі РАЦС Солом`янського РУЮ подали спільну заяву про визнання батьківства і до актового запису про народження [PERSON] були внесені відповідні зміни. На початок 2010 року його відносини з [PERSON] мали мінливий, періодичний характер і не супроводжувались спільним проживанням. Коли відповідачка завагітніла, вона жодним чином не повідомляла його про те, що він є майбутнім батьком дитини. В подальшому вийшла заміж та в шлюбі народила дитину, у зв`язку з чим запитань щодо походження [PERSON] на той час не виникало. Однак, після розірвання шлюбу в 2012 році з [PERSON] , вони з відповідачкою знову почали спілкуватись, між ними зав`язались відносини. [PERSON] повідомила, що насправді нібито він є біологічним батьком [PERSON] . Він повірив людині, яку кохав на той час, тому подав заяву про визнання батьківства. З кінця 2015 року з відповідачкою вони не спілкуються, проживають нарізно. Однак, хоч він і не так часто бачиться з Кірою, якби того хотілось, проте періодично проглядає її фото зі сторінок соціальних мереж її матері. З часом, особливо нещодавно, він почав помічати, що зовні [PERSON] стає все менше схожою як на свою матір, так і на нього. Риси обличчя [PERSON] не притаманні ані [PERSON] , ані йому, тому у нього виникли сумніви в тому, що він є біологічним батьком дитини. Просив суд виключити із актового запису № 3367 від 12.11.2010 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві, відомості щодо [PERSON] як батька дитини. \~ \~ \~ \~Позивач в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Розповів, що з 2009 року певний час зустрічався з [PERSON] . Потім вони розійшлись і [PERSON] почала зустрічатись з [PERSON] , а пізніше вийшла за нього заміж. Після розлучення з [PERSON] він і відповідачка знову почали спілкуватись, потім жити разом. В 2012 році він і [PERSON] приїхали жити з міста Києва до міста Мирнограда. Він записав дитину на себе, оскільки відповідач сказала, що це його дитина і завагітніла вона у період, коли вони зустрічались. Він їй повірив. Однією сім`єю проживали декілька років, а у 2015 році розійшлись. До 2019 року сумнівів щодо свого батьківства у нього не було. Десь рік тому, переглядаючи фото [PERSON] у соціальних мережах, він став помічати, що [PERSON] на нього не схожа, а схожа на іншого чоловіка, якого він знає, у зв`язку з чим у нього виникли сумніви щодо того, що він є біологічним батьком [PERSON] . ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи за її участі сповіщена належним чином, надала суду заяву у якій зазначила, що з позовними вимогами згодна в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності (арк.спр.113). \~ \~ \~ \~Інші заяви по суті справи від відповідача до суду не надходили. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 2 березня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав до [PERSON] . Після виконання вимог абзацу другого частини першої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України, усунення недоліків позовної заяви, 10 квітня 2020 року заява прийнята до розгляду, визначено розгляд справи у загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання 6 травня 2020 року. 29 квітня 2020 року від [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. 12 червня 2020 року об`єднані в одне провадження позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. 3 серпня 2020 року від позивача за первісним позовом [PERSON] в межах її повноважень, передбачених пунктом 3 частини першої статті 43 Цивільного процесуального кодексу України, надійшла заява про закриття провадження про позбавлення [PERSON] батьківських прав, яка в підготовчому судовому засіданні 3 серпня 2020 року задоволена, провадження в частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON] закрите. Зустрічна позовна заява про оспорювання батьківства та виключення запису про батька з актового запису призначена до судового розгляду 12 серпня 2020 року. Судові засідання у справі призначались на 12 і 25 серпня, 16 вересня 2020 року. 16 вересня 2020 року за клопотанням позивача за зустрічним позовом [PERSON] у справі призначена судово-медична молекулярно-генетична експертиза, яка виконана 15 січня 2021 року. Після повернення справи до суду призначене судове засідання 04 березня 2021 року. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Батьками малолітньої [PERSON] у свідоцтві про її народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м.Києві 21 серпня 2012 року, зазначені [PERSON] і [PERSON] (а.с.12). Дитина навчається у спеціалізованій школі № 149 м.Києва, має позитивну характеристику з місця навчання (а.с.11). З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , сформованого на 23 квітня 2020 року, вбачається, що в актовий запис про народження дитини відомості щодо батька дитини вносились неодноразово. 12 листопада 2010 року відомості про батька внесені на підставі актового запису про шлюб № 413 від 02.07.2010. Відомості про дитину визначені як [PERSON] . Державна реєстрація народження проведена відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України і батьком вказаний [PERSON] . 17 серпня 2012 року до актового запису про народження дитини внесені зміни і на підставі рішення Солом`янського районного суду м.Києва № 2-40/12 від 27.02.2012 виключено запис про [PERSON] як батька дитини. В цей же день на підставі заяви відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України в актовий запис про народження внесені зміни щодо прізвища дитини на [PERSON] , по батькові на [PERSON] , щодо відомостей про батька на [PERSON] . 21 серпня 2012 року знову в актовий запис про народження на підставі заяви про визнання батьківства № 341 від 21.08.2012 внесені зміни і прізвище дитини змінене з [PERSON] на [PERSON] , прізвище батька змінене з [PERSON] на [PERSON] (а.с.59-62). Свідок [PERSON] , яка є матір`ю позивача, в судовому засіданні показала, що її син [PERSON] деякий час зустрічався із [PERSON] . Потім вони розійшлись на два роки. Зі слів сина знає, що [PERSON] вийшла заміж і у шлюбі народилась дитина. Потім [PERSON] з чоловіком розійшлась. Після цих подій їй син телефоном повідомив, що знову зустрічається з [PERSON] , що можливо дочка [PERSON] це його дитина. Вона, перебуваючи у подальшому в гостях у сина і [PERSON] в місті Києві, питала [PERSON] , чому та не повідомила синові про його батьківство. Відповідач казала, що не хотіла прив`язувати сина до себе дитиною. Вона наполягла на тому, щоб її син записав на себе дитину. Протягом подальших декількох років син з [PERSON] проживали спільно однією сім`єю в місті Мирнограді. Але [PERSON] вела не дуже гарний спосіб життя. Вона зрадила її синові з його другом, взяла кредит на свої потреби. Коли вона відмовилась допомагати виплачувати кредит, [PERSON] зібрала речі і уїхала в Київ. Через деякий час у соціальних мережах вони побачили фотографії [PERSON] , яка стала дуже схожою на [PERSON] . Після цього вони почали збирати документи до суду з приводу оспорювання батьківства. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що тривалий час дружить із матір`ю позивача [PERSON] . Перебуваючи в гостях у матері позивача, часто зустрічалась із [PERSON] , її дочкою [PERSON] . Її подруга завжди добре ставилась до [PERSON] і [PERSON] . До появи фотографій [PERSON] у соцмережах ні у кого не виникало сумнівів щодо батьківства [PERSON] стосовно [PERSON] . Але після перегляду фотографій у всіх виникли щодо цього сумніви, оскільки дівчина була дуже схожою на [PERSON] , друга [PERSON] . За висновком експерта № 103-270-2020 від 29 січня 2021 року біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] , народженої [PERSON] , виключається (а.с.154-156). V. Оцінка суду. Дослідивши надані суду докази у їх сукупності, вислухавши пояснення позивача, покази свідків, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною першою статті 126 Сімейного кодексу України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз, при цьому для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Позивач стверджував, що в нього існують сумніви щодо кровного споріднення з дитиною [PERSON] , [INFO] , що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до результатів молекулярно-генетичного дослідження позивач [PERSON] виключається як біологічний батько дитини [PERSON] . За нормами статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позову, до суду жодних спростовуючих доказів не надала, перешкод, встановлених частиною п`ятою статті 136 Сімейного кодексу України не виявлено, суд вважає доведеним факт відсутності кровного споріднення позивача та дитини, батьком якої він записаний, а тому, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Від позивача [PERSON] до суду надійшло клопотання про розподіл судових витрат, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь судові витрати на загальну суму 9154,72 гривні, які складаються з судового збору в сумі 840,80 гривень, оплати за проведення молекулярно-генетичного дослідження в сумі 6620,70 гривень та витрат на придбання квитків до міста Києва з метою відбору зразків для експертизи в сумі 1693,22 гривні. На підтвердження здійснених витрат надав суду копії квитанцій та проїзних квитків. За змістом статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Поряд з іншими, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із проведенням експертизи. Згідно з частиною першою статті 142 Цивільного процесуального кодексу України, з огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків від суми судового збору у 840,80 гривень, сплаченого ним при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, тобто 420,40 гривень, а також інші здійснені позивачем витрати, пов`язані із проведення судової експертизи у сумі 8313,92 гривень, на підставі частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі, ст.ст. 81,136 СК України,

Outcome: approved