Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності: - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП за №127467 від 10.01.2000 року, який був виданий на підставі рішення 8 сесії 23 скликання Піщанської сільської Ради народних депутатів №4 від 26.10.1999 року на земельну ділянку площею 0,3831 га, яка передана у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,250 га та ведення особистого підсобного господарства 0,1331 га, та яка розташована на території [ADDRESS] ; - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , свідоцтва про право власності на житловий будинок від 07.12.1999 року, який розташований на території [ADDRESS] , яке видане на підставі рішення Піщанської сільської ради №92 від 28.10.1999 року, посвідченого та зареєстрованого Новомосковським районним комунальним підприємством Бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор». В обґрунтування вимог заявник зазначає, що [PERSON] , [INFO] є рідною матір`ю [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті заявник звернувся до Новомосковської районної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, згідно листа нотаріуса йому було відмовлено, у зв`язку з тим, що в документах про право власності на житловий будинок та державному акті містяться розбіжності у написанні прізвища матері. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідне заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Заявник та його представник подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримали подану заяву, просили її задовольнити, посилаючись на допущення неоднакового написання імені заявниці в офіційних документах. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, про місце і час судового розгляду повідомлялись належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п.6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України). Статтею ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] від 24.01.1997 року, [INFO] народилась [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб № [NUMBER] від 30.12.1972 року, [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб, а після його реєстрації їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». Свідоцтво складено російською мовою. Згідно з відомостями, що містяться в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Новомосковським РВ УМВС України у Дніпропетровській області 13.12.2001 року, прізвище ім`я та по батькові заявниці зазначено « [PERSON] », яка народилась [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.12.1987 року, [INFO] народився « [PERSON] ». Матір`ю вказана « [PERSON] ». Свідоцтво виконане російською мовою. У державному акті про право приватної власності на землю 1-ДП №127467 прізвище [PERSON] , [INFO] , записано як « [PERSON] ». У свідоцтві на право власності на житловий будинок від 07.12.1999 року, який розташований на території [ADDRESS] , яке видане на підставі рішення Піщанської сільської ради №92 від 28.10.1999 року, прізвище [PERSON] , [INFO] , записано як « [PERSON] ». Згідно з відомостями, наданими Архівним відділом Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, рішенням Виконкому Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області право власності на житловий будинок [ADDRESS] визнано за [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Згідно з листом Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Новомосковської районної державної нотаріальної контори від 21.04.2021, заявнику було повідомлено, що видача свідоцтва про право на спадщину є неможливим з огляду на розбіжності в написанні прізвища спадкодавця і власника, що не дає можливості встановити факт належності спадкового майна спадкодавцеві. Отже, суду доведені ті обставини, що державний акт на право приватної власності на землю серії І-ДП за №127467 від 10.01.2000 року та свідоцтво про право власності на житловий будинок від 07.12.1999 року, який розташований на території [ADDRESS] , яке видане на підставі рішення Піщанської сільської ради №92 від 28.10.1999 року, належать [PERSON] , однак у зазначених документах були допущенні помилки у написанні прізвища останньої. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів. У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення. Як вбачається з викладеного, згідно з законом встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаних документів дає змогу отримати свідоцтво про право на спадщину. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява, є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч.7 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведене,

Outcome: approved