Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Канівського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . На даний час дочка є повнолітньою та продовжує навчання у Черкаському національному університеті імені Богдана Хмельницького МОН України, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Просить суд стягнути з відповідача на її ім`я аліменти на повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 заробітку (доходу), щомісячно і до закінчення нею навчання - 30.06.2023. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає, погоджується сплачувати аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, за рішенням суду у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення нею навчання. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, згідно вимог ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 28.10.2009, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] ( а.с. 5). Від спільного проживання мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.01.2002 відділом реєстрації актів громадянського стану Канівського міського управління юстиції у Черкаській області ( а.с. 7). Крім того, судом встановлено, що [PERSON] є повнолітньою, на даний час не досягнула двадцяти трьох років та продовжує навчання у Черкаському національному університеті імені Богдана Хмельницького МОН України, форма навчання денна (а.с. 8, 9). Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання, згідно довідки № 639 від 05.12.2019 Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького МОН України, [PERSON] закінчує навчання - 30.06.2023. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі та (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд приймає до уваги можливість надання утримання іншим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою та сином. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, згідно зі ст.182 СК України є: стан здоров`я та матеріальне положення дитини; стан здоров`я та матеріальне положення платника аліментів; непрацездатних батьків, чоловіка, дружини та інші обставини, які мають суттєве значення. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13.01.2020 і до закінчення нею навчання - 30.06.2023, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку. Позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір в сумі 840,80 грн., так як звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.3 ЗУ "Про судовий збір". Згідно вимог ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Статтею 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути у користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 420,40 грн., тобто 50 % від суми судового збору, яка підлягала до сплати позивачкою при поданні позову до суду, а іншу частину судового збору 420,40 грн. компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved