Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «УМБ-П» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати. В обгрунтування свого позову [PERSON] вказав, що з 31 травня 2012 року по 30 жовтня 2012 року він працював у ТОВ «УБМ-П» машиністом пневмоколісного крану 5-6 розряду, що підтверджується записами в трудовій книжці. За весь час роботи підприємство нараховувало, але не виплачувало позивачу заробітну плату, в звязку з чим він звільнився з роботи за власним бажанням, оскільки не бажав більше працювати безоплатно. При звільненні відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі за весь період роботи (з травня по жовтень 2012 року включно) в загальній сумі 21 325 грн. 39 коп. Наявність цієї заборгованості підтверджується судовим наказом Жашківського районного суду Черкаської області від 12.11.2013р. по справі № 693/1835/13-ц (№ 2-н/693/2/13) за заявою позивача про стягнення з відповідача зазначеної суми заборгованості по заробітній платі, який набрав законної сили. Зазначений вище судовий наказ було предявлено позивачем до примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (за місцезнаходженням відповідача). Постановою державного виконавця ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 15.08.2014р. за вказаним судовим наказом відкрито виконавче провадження. Проте, відповідач судове рішення про стягнення на користь позивача [PERSON] заборгованості по виплаті заробітної плати не виконав. В звязку з цим, у жовтні 2014 році позивач звернувся до Жашківського районного суду Черкаської області з позовною заявою про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за увесь час затримки розрахунку при звільненні, а також моральної шкоди, яку рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 20.02.2015р. було задоволено повністю та стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток в сумі 154\~731 грн. 92 коп. за затримку на 581 робочий день розрахунку при звільненні за період з 31.10.2012р. (наступного дня за днем звільнення) по 20.02.2015р. (по день ухвалення судового рішення), а також 5000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної невиплатою належних позивачу при звільненні сум. Виданий Жашківським районним судом Черкаської області на виконання вказаного судового рішення, виконавчий лист був пред'явлений позивачем до примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (за місцезнаходженням відповідача). На підставі вищевказаного виконавчого листа постановою державного виконавця ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 28.05.2015р. за вказаним судовим рішенням відкрито виконавче провадження. Однак до даного часу відповідач судове рішення про стягнення на користь позивача заборгованості по виплаті середнього заробітку не виконав, в звязку з чим відповідач має сплатити позивачу середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за наступний період затримки, тобто з 23.02.2014р. (від наступного робочого дня за днем ухвалення судового рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 20.02.2015р. по справі № 693/1682/14-ц) до дня ухвалення судового рішення про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні (або до дня погашення заборгованості, якщо воно буде здійснено до ухвалення судового рішення). У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу.При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом (п.4 Порядку). Відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі в сумі 21 325 грн. 39 коп., яка мала бути сплачена йому в жовтні 2012р. (в день звільнення - 30.10.2012р.) Станом на серпень 2015 року сума компенсації за невиплачену заборгованість по заробітній платі в жовтні 2013 рокурозраховується за формулою: приріст індексу споживчих цін помножений на суму невиплаченого доходу поділений на 100. Розрахунок індексу споживчих цін: (множення індексів інфляції за період з листопада 2012р. по червень 2016р.): 0,999 (індекс листопада 2012) х 1,002 (індекс грудня 2012) х 1,005 (сукупний індекс за 2013 рік) х 1,249 (сукупний індекс за 2014 рік) х 1,433 (сукупний індекс за 2015 рік) х 1,009 (індекс січня 2016) х 0,996 (індекс лютого 2016) х 1,01 (індекс березня 2016) х 1,035 (індекс квітня 2016) х 1,001 (індекс травня 2016) х 0,998 (індекс червня 2016) х 100) = 188,78 (індекс споживчих цін за період затримки). Величина приросту індексу споживчих цін складає: 188,78 - 100 = 88,78. Сума компенсації становить: 88,78 х 21 325,39 / 100 = 18 932,38 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення компенсація за період з листопада 2013р. по серпень 2015р. у розмірі 18 932,38 грн. Згідно роз'яснення, що містяться в 4.5 п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", не проведения розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку. Такі ж висновки зроблені Конституційним Судом України у Рішенні від 22.02.2012р. № 4-рп/2012 по справі щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 2371 цього кодексу, яким зазначено, що для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди, визначальним є саме факт проведення з ним остаточного розрахунку. Так як, до даного часу відповідач не провів повного розрахунку по заробітній платі з позивачем, строк позовної давності, встановлений ст. 233 КЗпП України для подання даного позову позивачем не пропущено. В звязку з цим позивач звернувся до суду з позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та просить їх задоволити. В судове засідання представник відповідача ТОВ «УМБ-П» не зявився по невідомих суду причинах, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення «УКРПОШТИ». У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. На підставі ч. 3 ст. 61 ЦПК України суд вважає за доцільне не доказувати обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільних справах, що набрали законної сили, а саме: судовим наказом Жашківського районного суду Черкаської області від 12.11.2013р. по справі № 693/1835/13-ц (№ 2-н/693/2/13) та рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 20.02.2015р. по справі № 693/1682/14-ц, при розгляді даної справи, оскільки у ній беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини. Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 20.02.2015р. позов [PERSON] про стягнення з ТОВ «УМБ-П» середнього заробітку за увесь час затримки розрахунку при звільненні, а також моральної шкоди було задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток в сумі 154\~731 грн. 92 коп. за затримку на 581 робочий день розрахунку при звільненні за період з 31.10.2012р. (наступного дня за днем звільнення) по 20.02.2015р. (по день ухвалення судового рішення), а також 5000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної невиплатою належних позивачу при звільненні сум. Відповідач ні в добровільному порядку, ні в порядку примусового виконання рішення суду не виконав свого обов'язку по виплаті заробітної плати, а тому він має сплатити позивачу середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за наступний період затримкиз 23.02.2015р. по 04.01.2017р., тобто з наступного робочого дня за днем ухвалення Жашківським районним судом Черкаської області судового рішення від 20.02.2015р. до дня ухвалення нового судового рішення про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні (або до дня погашення заборгованості, якщо воно буде здійснено до ухвалення судового рішення). Згідно\~ст. 117 КЗпП України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про оплату праці» стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку є відповідальністю роботодавця та стягується судом саме по день фактичного розрахунку, або по день постановлення рішення суду. Середній заробіток, який має бути сплачений працівникові власником, обчислюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100 (далі - Порядок № 100). Пунктом 8 вказаного Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи (для випадків визначення суми, що підлягає виплаті роботодавцем працівникові за несвоєчасний розрахунок прим. позивача), провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Відповідно до рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 20.02.2015р. по справі № 693/1682/14-ц, середньоденний заробіток позивача в цілях розрахунку відшкодування середнього заробітку на підставі ст. 117 КЗпП України, становить 266 грн. 32 коп.. Кількість робочих днів прострочення розрахунку при звільненні, після винесення рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 20.02.2015р., за період з 23.02.2015р. по 04.01.2017р., становить 466 днів. Таким чином, розмір відшкодування середнього заробітку має визначатися шляхом множення середньоденного заробітку на кількість робочих днів прострочення розрахунку при звільненні, а саме: 266 грн. 32 коп. х 467 днів = 124371 грн. 44 коп.. Стосовно позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів її виплати, суд виходить з наступного. Згідно із ст. 34\~Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України від 01 січня 2001року«Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу.При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом (п.4 Порядку). Відповідно до судового наказу Жашківського районного суду Черкаської області від 12.11.2013р. по справі № 693/1835/13-ц (№ 2-н/693/2/13), заборгованість по заробітній платі становить 21 325 грн. 39 коп.. Станом на серпень 2015 року сума компенсації за невиплачену заборгованість по заробітній платі в жовтні 2013 рокурозраховується за формулою: приріст індексу споживчих цін помножений на суму невиплаченого доходу поділений на 100. Розрахунок індексу споживчих цін: (множення індексів інфляції за період з листопада 2012р. по червень 2016р.): 0,999 (індекс листопада 2012) х 1,002 (індекс грудня 2012) х 1,005 (сукупний індекс за 2013 рік) х 1,249 (сукупний індекс за 2014 рік) х 1,433 (сукупний індекс за 2015 рік) х 1,009 (індекс січня 2016) х 0,996 (індекс лютого 2016) х 1,01 (індекс березня 2016) х 1,035 (індекс квітня 2016) х 1,001 (індекс травня 2016) х 0,998 (індекс червня 2016) х 100) = 188,78 (індекс споживчих цін за період затримки). Величина приросту індексу споживчих цін складає: 188,78 - 100 = 88,78. Сума компенсації становить: 88,78 х 21 325,39 / 100 = 18 932,38 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення компенсація за період з листопада 2013 року по серпень 2015 року у розмірі 18\~932 грн. 38 коп.. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved