Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Посилається на те, що з відповідачем зареєстрували шлюб 27.08.2015 року у виконкомі Липчанської сільської ради Хустського району, про що зроблено а/з №17. За період перебування у шлюбі у них народилася одна дитина - донька [PERSON] , [INFO] .. Сторони припинили шлюбні відносини, позивач звернулася із позовом про розірвання шлюбу. Відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні доньки, не надає дитині жодної матеріальної допомоги. На день звернення до суду між сторонами не досягнуто згоди щодо матеріального утримання дитини. Відповідач утриманців не має, стягнень за виконавчими документами відносно нього не проводиться. Просить винести рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася.\~ Її адвокатом згідно договору про надання правової допомоги [PERSON] подано заяву, в якій він просить провести розгляд справи у їх з позивачем відсутності. Позов підтримує та просить задоволити.\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав суду відзив у якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково та згідний сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1400 грн., оскільки його матеріальне становище не дає йому об`єктивної можливості сплачувати аліменти у розмірі 2000 гривень. Просить суд провести розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.08.2015 року у виконкомі Липчанської сільської ради Хустського району, а/з №17. Від спільного проживання у них народилася одна дитина - донька [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні позивача. Відповідач зобов`язання по утриманню дитини належно не виконує. З матеріалів справи встановлено, що відповідач не надає дитині належної матеріальної допомоги. Місце його роботи та розмір доходу суду не відомі, однак відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 1400 грн., а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач належним чином не надає матеріальне утримання своїй доньці, враховуючи матеріальне становище дитини, яка потребує значних коштів на забезпечення її всім необхідним та для належного розвитку, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатний, інших утриманців не має, позовні вимоги визнає частково, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в сумі 1600 /тисячу шістсот/ гривень щомісячно, до досягнення нею повноліття. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704, 80 гривень. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved