Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач , [PERSON] звернулася 22.08.2017 року до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на ті обставини, що з відповідачем у справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 02.08.2005 року. Від спільного життя з відповідачем мають двох дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини припинили у березні 2014 року через розбіжність у поглядах на сімейне життя та його планування. Спору про розподіл майна немає, вважає, що сім'ю зберегти неможливо, просила позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні присутньою не була, про час та місце розгляду справи повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації цивільних актів Мартвільського району Грузії ,актовий запис № 0051824 від 02 серпня 2005 року /а.с.4/. Від шлюбу мають дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]/а.с. 5,6/. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 16.05.2013 № 24-754/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ з іноземним елементом» судам роз'яснено, правові наслідки шлюбу з іноземним елементом визначаються статтею 60 Закону України "Про міжнародне приватне право". Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, тобто правом тієї держави, громадянами якої вони є одночасно, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі. Наприклад, якщо подружжя, що є громадянами різних держав, спільно проживали на території України і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України. Відповідач є громадянином України та має зареєстроване місце проживання в м.Кривому Розі /а.с.7/. Позивач громадянка Грузії, мешкає з 2007 року в України, має зареєстроване місце проживання в м.Кривому Розі /а.с.8/. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.Позивачка стверджує, що вони припинили сімейне життя, їх шлюб існує формально, мешкають окремо, поновлювати сімейні відносини не бажають. Спір про майно відсутній. Відповідач не заперечував проти обставин, викладених позивачкою у позовній заяві. За таких обставин, суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у справі.

Outcome: approved