Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , третя особа: Третя Полтавська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування, в якому просила визнати за [PERSON] , ІПН [NUMBER] право власності на 1/3 частини квартири [ADDRESS] . [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву, у якій просив визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] право власності на 1/2 частини квартири [ADDRESS] . [PERSON] щодо позовних вимог [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву, у якій просила визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на 1/6 частини квартири [ADDRESS] . Ухвалою суду від 07.10.2020 року зустрічні позовні заяви [PERSON] та [PERSON] об`єднані в одне провадження з первісним позовом [PERSON] , третя особа: Третя Полтавська державна нотаріальна контора та Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Носова Ж.Б. про визнання права власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але до суду подала заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. При вирішенні зустрічних позовних вимог покладалась на розсуд суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але до суду подав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, зустрічні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. При вирішенні позовних вимог [PERSON] покладався на розсуд суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але до суду подала заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі, зустрічні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. При вирішенні позовних вимог [PERSON] покладалась на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача за первісним позовом та позовні вимоги позивачів за зустрічними позовами підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 травня 2000 року згідно Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гризуновою О.В. за № 1423, [PERSON] придбано на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] загальною площею 49,5 кв.м., який зареєстрований в Полтавському бюро технічної інвентаризації в книзі за № 119 (реєстровий номер № 16387). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Полтавським міськрайонним відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції. У відповідності до ст.ст.1258, 1261 ЦК України [INFO] [PERSON] (дочка згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] ) та [PERSON] (дочка згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] ), [PERSON] (чоловік) звернулися до Третьої Полтавської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Згідно заяви [PERSON] № 33-ІІ-15 від 14.01.2002 року, яка являлася дочкою померлої [PERSON] , остання відмовилася від належної їй частини спадщини на користь [PERSON] , а відповідно до заяви № 32-ІІ-15 від 14.01.2002 року [PERSON] прийняла Ѕ частину квартири [ADDRESS] . 14.01.2002 року нотаріусом Третьої Полтавської державної нотаріальної контори відкрита спадкова справа № 13, про що 17.01.2002 року внесено запис №1759419 до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ, яка і на даний час є не закритою та в свою чергу спадкові права на зазначене нерухоме майно спадкоємцями не оформлено. Окрім цього, на іншу частину квартири [ADDRESS] загальною площею 49,5 кв.м., а саме Ѕ її частини претендував [PERSON] (чоловік померлої [PERSON] ), який у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) фактично прийняв спадщину шляхом проживання та реєстрації за однією адресою зі спадкодавцем станом на час відкриття спадщини. Однак, [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.07.2018 року, та після його смерті із заявами про відкриття спадщини померлого звернулися [PERSON] (дружина померлого), [PERSON] (син померлого) та [PERSON] (мати померлого), яка свою частину відступила [PERSON] . Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1261-1265 визначено черговість спадкування. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя що його пережив та батьки. Так, з огляду на подані 14.01.2002 року заяви [PERSON] , [PERSON] та з урахуванням частки [PERSON] , [PERSON] мала б оформити належним чином своє право власності на 1/3 спадкового майна квартиру [ADDRESS] . В свою чергу, [PERSON] із заявою на прийняття спадщини не звернувся, однак виходячи з вимог ст. 63 СК України фактично повинен був отримати 2/3 квартири [ADDRESS] (1/2 його частка в праві спільної сумісної власності подружжя, та 1/6 майна, яке б [PERSON] повинен був отримати у спадок від своєї померлої дружини [PERSON] ) Необхідно звернути увагу, що [PERSON] в період життя не скористався своїм правом на отримання у спадок та оформлення у встановленому законом порядку 2/3 частини квартири [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.07.2018 року, та після його смерті із заявами про відкриття спадщини померлого звернулися [PERSON] (дружина померлого), син померлого [PERSON] та [PERSON] (мати померлого). В свою чергу, [PERSON] , 11.01.2019 року відмовилася на користь свого онука [PERSON] , то останній повинен був би отримати у спадок Ѕ частини квартири [ADDRESS] , а дружина [PERSON] [PERSON] відповідно 1/6 такої частини. Однак, 13.03.2020 року Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Носовою Ж.Б. за результатами розгляду поданих [PERSON] та [PERSON] заяв для оформлення спадкових справ після померлого [INFO] [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки спадкоємцями тобто [PERSON] та [PERSON] не було подано правовстановлюючі документи спадкодавця на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В силу п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. В п. 3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п. 3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року за N 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що первісний позов та зустрічні позови підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved