Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначала, що на підставі виконавчого листа № 2-4638 згідно рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16.11.2007 р. відповідач [PERSON] зобов'язаний сплачувати на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку кожного місяця до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Незважаючи на цей обов'язок, відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів за період з серпня 2012 року по травень 2014 року включно в сумі 34614,15 грн. згідно довідки-розрахунку державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ № 30404 від 16.06.14 р. Відповідачу [PERSON] відомо про рішення суду про стягнення з нього аліментів, він обізнаний про свій обов'язок сплачувати аліменти, знає про існування заборгованості, так як державний виконавець неодноразово попереджував останнього про наявність боргу, який утворився з серпня 2012 року по теперішній час та необхідність його сплати. Відповідно до наданого розрахунку сума пені, яку повинен сплатити відповідач за період з 01.08.2012 року по 01.06.2014 року складає 4923, 98грн. (чотири тисячі дев'ятсот двадцять три гривні дев'яносто вісім копійок). Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за несплату своєчасно аліментів на утримання спільної доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 4923, 98 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про слухання справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Суд беручи до уваги відсутність з боку позивача заперечень щодо постановлення по справі заочного рішення та враховуючи факт повторної неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність неприбувшого відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, давши повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом достовірно встановлено, що на підставі виконавчого листа № 2-4638 згідно рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16.11.2007 р. відповідач [PERSON] зобов'язаний сплачувати на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку кожного місяця до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Незважаючи на цей обов'язок, відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів за період з серпня 2012 року по травень 2014 року включно в сумі 34614,15 грн. згідно довідки-розрахунку державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ № 30404 від 16.06.14 р. Відповідно до вимог ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15.05.2006 р. "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 22 роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідачу [PERSON] відомо про рішення суду про стягнення з нього аліментів, він обізнаний про свій обов'язок сплачувати аліменти, знає про існування заборгованості, так як державний виконавець неодноразово попереджував останнього про наявність боргу, який утворився з серпня 2012 року по теперішній час та необхідність його сплати. Виходячи з аналізу змісту ст.196 СК України, відповідальність платника аліментів з прострочення їх сплати настає у випадку порушення цим платником аліментних обов'язків, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до ст. 20 СК України до вимог, що випливають з сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ст. 72, 129, 138, 139 СК України, тобто на положення ст. 196 СК України щодо стягнення пені немає строків давності на звернення до суду з даним позовом. Відповідно до наданого розрахунку сума пені, яку повинен сплатити відповідач за період з 01.08.2012 року по 01.06.2014 року складає 4923, 98грн. (чотири тисячі дев'ятсот двадцять три гривні дев'яносто вісім копійок). За вказаних обставин позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved