Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 26 листопада 2015 року до Великобагачанського районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 27 листопада 2015 року позовна заява [PERSON] була залишена без руху в зв'язку з тим, що не відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України. 1 грудня 2015 року позивач [PERSON] подав до суду позовну заяву з усунутими недоліками. З позовної заяви вбачається, що шлюб між сторонами був зареєстрований 17 березня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 132. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свій позов [PERSON] мотивує тим, що сімейне життя у них з відповідачем не склалося, причиною цього стало несумісність характерів, втрата поваги один до одного, це призвело до неможливості подальшого спільного проживання. Вважає, що примирення між ними та збереження сім'ї неможливе. Спору щодо поділу спільного майна та місця проживання дитини у сторін в даний час не має. Ухвалою суду від 15 грудня 2015 року відкрито провадження по справі. В судові засідання 5 січня та 25 січня 2016 року сторони по справі не з'явилися, до суду надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач [PERSON] в заяві вказав, що позов підтримує в повному обсязі, а відповідач [PERSON] в заяві вказала, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу вона визнає в повному обсязі. Суд вирішив за можливе розгляд справи проводити у відсутність сторін, застосовуючи при цьому положення ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 17 березня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 132 (а.с.5). Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). В свідоцтві про його народження батьком записаний [PERSON], а матір'ю [PERSON]. За нормою ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З позову вбачається, що малолітній син [PERSON], [INFO], . проживає разом з матер'ю, спору про його місце проживання немає. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України "у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову ." Суд, враховуючи вищевикладене, а також визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки сім'я сторін розпалась остаточно, підстав примирення між ними немає, конфлікт в сім'ї носить тривалий характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved