Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаною позовною заявою до Виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вона разом з членами її сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON] на законних підставах вселилися та проживають в кімнатах №217 та 218 гуртожитку, що на проспекті Незалежності, 18, в м.Нетішин. Маючи намір приватизувати займані позивачкою разом з сімєю житлові приміщення, вона звернулася до виконавчого комітету Нетішинської міської ради із відповідною заявою про передачу у спільну сумісну власність їй та дітям житлових приміщень №217 та №218 в гуртожитку по вул. Незалежності, 18, в м. Нетішин загальною площею 48,7 кв.м., житловою площею 30,7 кв.м. Пунктом 5 рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області від 30.03.2017 року №159/2017 «Про передачу у власність громадян житлових приміщень у гуртожитках, що належить до комунальної власності міста Нетішина» відмовлено у передачі у спільну сумісну власність приміщення у гуртожитку, яке використовується на умовах найму, житлове приміщення №217, 218 загальною площею 48,7 кв.м., житловою площею 30,7 кв.м., що на просп.Незалежності, 18, - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], у звязку із розбіжностями площі зазначеної у ордері та технічному паспорті на житлове приміщення. Вказане рішення відповідача позивачка вважає незаконним і таким, що порушує її та членів її сімї право на приватизацію займаних ними житлових приміщень в гуртожитку, з підстав наведених у позовній заяві та просить суд визнати протиправним та скасувати пункт 5 рішення Виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області від 30.03.2017 року №159/2017 «Про передачу у власність громадян житлових приміщень у гуртожитках, що належить до комунальної власності міста Нетішина», зобовязати Виконавчий комітет Нетішинської міської ради Хмельницької області провести приватизацію житлових приміщень №217, 218 у гуртожитку загальною площею 48,7 кв.м., житловою площею 30,7 кв.м., що на просп.Незалежності 18, та оформити документи про передачу вказаної квартири у спільну сумісну власність їй та членам її сім'ї. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задоволити з підстав викладених в ньому. Представником відповідача в судовому засіданні надано письмові та усні заперечення проти позову [PERSON], згідно яких відповідач вважає позовні вимоги позивачки безпідставними та просить суд відмовити в задоволенні позову з підстав наведених у письмових запереченнях. Треті особи в судове засідання не з'явились, проте надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності в яких вказали, що проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи та здійснивши аналіз норм чинного законодавства, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд встановив наступні обставини справи та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Статтею 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом. Відповідно до ст.2 цього Закону до об'єктів приватизації, серед інших, віднесено житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції). Не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Згідно з ч.1 ст.3 зазначеного Закону приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю. Відповідно до ч.3 ст.9 Житлового кодексу України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Правові, майнові, економічні, соціальні, організаційні питання щодо забезпечення реалізації конституційного права на житло громадян, які тривалий час на законних підставах проживають у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян або для проживання сімей, врегульовані Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», відповідно до ст.1 якого сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Сфера дії Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» поширюється на гуртожитки, які є об'єктами права державної та комунальної власності. Відповідно до ст.4 цього Закону громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради. Приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та прийнятих відповідно до нього нормативно-правових актів з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. На підставі п.7 ст.5 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється шляхом: а) безоплатної їх передачі громадянам з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю; б) продажу надлишків загальної площі жилих приміщень громадянам України, які мешкають у них і на яких поширюється дія цього Закону. Відповідно до п.п.2, 14 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №396 від 26.12.2009 року, жилі приміщення у гуртожитку - приміщення гуртожитку, призначені для проживання громадян (кімнати, жилі блоки, секції). Передача квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках, які на момент набрання чинності Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» перебували у комунальній власності, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Громадяни, які проживають у гуртожитках, що перебувають у власності підприємств, установ, організацій, утворених у процесі корпоратизації чи приватизації, набувають право на приватизацію займаних жилих приміщень після передачі таких гуртожитків у комунальну власність за умови, що вони фактично проживають у таких гуртожитках правомірно і тривалий час (не менше п'яти років). Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 5 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Відповідно до п.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Судом встанволено, що 05.05.1999 року Житлово-комунальним підприємством виконавчого комітету Нетішинської міської ради видано ордер №21 на вселення в малосімейний гуртожиток по вул.Незалежності, 18 - [PERSON] на право зайняття кімнати житловою площею 12,0 кв.м. в квартирі №218 на склад сімї з 4-х чоловік, до якої входить [PERSON], [PERSON] дружина, [PERSON] - дочка, [PERSON] дочка. 07.12.2000 року [PERSON] помер. 19.05.2003 року Житлово-комінальним обєднанням м.Нетішин для [PERSON] видано ордер №1059 на право на зайняття жилої площі в гуртожитку №8 по вул.Незалежності, буд.№18, кімната №217 розміром 18,0 метрів квадратних. Згідно вказаного ордеру він виданий [PERSON] на право на зайняття жилої площі з сімєю з 3-х чоловік, до яких належать дочка [PERSON] та дочка [PERSON]. 25.06.2011 року у позивачки народилася третя дочка - [PERSON], яка проживає разом із матірю. Маючи намір приватизувати займані [PERSON] разом з сімєю житлові приміщення, позивачка звернулася до виконавчого комітету Нетішинської міської ради із відповідною заявою про передачу у спільну сумісну власність житлових приміщень №217 та №218 в гуртожитку по вул.Незалежності, 18, в м.Нетішин загальною площею 48,7 кв.м., житловою площею 30,7 кв.м. Відповідно до пункту 5 рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області від 30.03.2017 року №159/2017 «Про передачу у власність громадян житлових приміщень у гуртожитках, що належить до комунальної власності міста Нетішина» позивачці відмовлено у передачі у спільну сумісну власність спірних приміщень. Згідно вказаного рішення від 30.03.2017 року №159/2017 в якості підстави для відмови позивачці та третім особам вказано про наявність розбіжностей площі, зазначеної у ордері та технічному паспорті на житлове приміщення». Вказані вище обставини, встановлені судом, відповідачем в ході судового розгляду справи не оспорювалися. Судом встановлено також, що розбіжності між площею зазначеною у ордерах позивача на приміщення №217 і 218 у гуртожитку та технічному паспорті на вказані житлові приміщення виникли у звязку із здійсненим переплануванням житлового приміщення №217 та приміщення холу гуртожитку. Рішенням Нетішинської міської ради №19/368 від 29.11.2011 року на виконання Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» затверджено Положення про порядок передачі житлових приміщень у гуртожитках, що належать до комунальної власності м. Нетішин, у власність громадян. Пунктом 6 вказаного Положення встановлено вичерпний перелік підстав для відмови громадянам у передачі у їх власність займаних ними житлових приміщень. Зокрема, відповідно до зазначеного пункту Положення житлові приміщення не передаються у власність громадян, у випадку якщо громадяни: - мешкають у гуртожитку без законних підстав (без офіційної реєстрації місця проживання), - мешкають у житлових приміщеннях у гуртожитках, включених до плану реконструкції поточного року, - є військовослужбовцями, працівниками Збройних Сил України та Міністерства внутрішніх справ України, які проживають у гуртожитках, - потребують медичної допомоги у звязку із захворюванням на туберкульоз, - проживають у гуртожитках, що мають статус соціальних, - мають житло на праві приватної власності незалежно від підстав набуття такого права, - не є членами однієї сімї. Відповідно до п.7 вказаного Положення у разі невідповідності розміру площі, зазначеної в ордері для вселення на житлову площу у гуртожитку, розміру площі, зазначеної в інших наданих для проведення приватизації документах, заявнику необхідно надати підтверджуючі документи, на підставі яких відбулось збільшення (зменшення) розміру займаної площі (рішення про надання дозволу на перепланування приміщення, рішення про переведення нежитлового приміщення у житлове та ін.). При цьому, з наявного в матеріалах справи опису пакету документів від 06.03.2017 року, що були подані позивачем для відповідача через ЦНАП для оформлення права власності на кімнати в гуртожитку, (а.с. 16) вбачається, що позивач подав для відповідача поряд з іншими документами також і копію рішення №168 від 19.05.2010р. та копію проекту перепланування. Рішенням виконавчого комітету Нетішинської міської ради №168 від 19.05.2010 року КП НМР «ЖКО» надано дозвіл на перепланування частини нежитлового приміщення площею 16,5 кв.м., що розташоване на пр.Незалежності, 18, для улаштування підсобного приміщення для потреб КП НМР «ЖКО», а також надано дозвіл на перепланування частини нежитлового приміщення площею 13,8 кв.м., що розташоване на пр.Незалежності, 18, у житлове приміщення. Вказане рішення було прийняте у звязку зі зверненням позивачки [PERSON] та за заявою КП НМР «ЖКО» від 31.03.2010 року №01-09/554, зі змісту якого вбачається, що заявник КП НМР «ЖКО» просить надати дозвіл на виведення із нежитлового в житлове приміщення 13,8 м.кв. і надати дозвіл на перепланування кімнати №217 по пр.Незалежності, 18, для покращення житлових умов мешканців кімнати №217. До вказаної заяви долучено проект перепланування, проект перепланування з влаштуванням комори та проект перепланування кімнати №217. Відповідно до ст.100 ЖК УРСР (в редакції, що була чинною до внесення змін Законом N 191-VIII від 12.02.2015 р.) переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сім'ю. Переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сім'ї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. У разі відмови наймодавця, наймача або членів його сім'ї у згоді на переобладнання чи перепланування жилого приміщення спір може бути вирішено в судовому порядку, якщо на переобладнання чи перепланування є дозвіл виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Пунктом 1.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу №76 від 17.05.2005 передбачено умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень. Згідно підпункту 1.4.1. вказаних Правил переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Відповідно до підпункту 1.4.3. вказаних Правил до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Відповідно до підпункту 1.4.5. Правил для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: - копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення; - копія поповерхових планів, завірених в установленому порядку; - проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; - згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності. 31.10.2007 року позивачка [PERSON] звернулася до КП НМР «ЖКО» із заявою, в якій просила дозволу на влаштування перегородки в холі гуртожитку по вулиці Незалежності, №18, під кладовку 15 м.кв. та кімнату для проживання 12 м.кв., так як хол суміжний із її житловою кімнатою. Зазначена заява містить підписи мешканців сусідніх кімнат 200, 201, 204, 205, 206, 208, 209, 211, 213, 215, 221, згідно яких вони не заперечують проти задоволення заяви позивачки. У звязку зі зверненням позивачки [PERSON], КП НМР «ЖКО» звернулось до Нетішинської міської ради із листом від 31.03.2010 року №01-09/554, зі змісту якого вбачається, що заявник КП НМР «ЖКО» просить надати дозвіл на виведення із нежитлового в житлове приміщення 13,8 м.кв. і надати дозвіл на перепланування кімнати №217 по пр.Незалежності, 18, для покращення житлових умов мешканців кімнати №217. До вказаної заяви долучено проект перепланування, проект перепланування з влаштуванням комори та проект перепланування кімнати №217. Рішенням виконавчого комітету Нетішинської міської ради №168 від 19.05.2010 року КП НМР «ЖКО» надано дозвіл на перепланування частини нежитлового приміщення площею 16,5 кв.м., що розташоване на пр.Незалежності, 18, для улаштування підсобного приміщення для потреб КП НМР «ЖКО», а також надано дозвіл на перепланування частини нежитлового приміщення площею 13,8 кв.м., що розташоване на пр.Незалежності, 18, у житлове приміщення. Зі змісту наданого суду сторонами проекту перепланування квартири вбачається, що він погоджений замовником [PERSON], начальником Архітектурного бюро, головним лікарем СЕС, заступником головного державного інспектора з пожежного нагляду, начальником ЖКО, головним архітектором міста Нетішин та першим заступником міського голови. При цьому, суд критично оцінює твердження відповідача про відсутність погодження вказаного проекту перепланування головним архітектором міста [PERSON], наданий суду сторонами проект перепланування квартири містить відмітку з підписом головного архітектора міста [PERSON] про погодження цього проекту. При цьому, суд вважає, що наявність відмітки в проекті про відкликання підпису [PERSON] не означає, що попереднє погодження проекту головним архітектором втратило чинність і у звязку з чим цей проект є непогодженим головним архітектором, зважаючи на наступне. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Перебуваючи на посаді головного архітектора міста Нетішин [PERSON] є посадовою особою органу місцевого самоврядування, у звязку з чим виконуючи свої посадові обовязки зобов'язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Чинним законодавством не передбачено такого способу скасування раніше наданого погодження проекту перепланування, як відкликання підпису посадової особи. Зважаючи на наведене, відмітка [PERSON] на проекті про відкликання її підпису не має своїм правовим наслідком скасування раніше наданого погодження цього проекту цією посадовою особою, а отже, наданий суду сторонами проект перепланування квартири на думку суду є погодженим, в тому числі і головним архітектором міста Нетішин. На момент звернення позивачки до відповідача із відповідною заявою та пакетом документів для приватизації зайнятих її сімєю приміщень у гуртожитку передбачені проектом роботи з перепланування кімнати №217 були виконані відповідно до вказаного проекту, що підтверджується технічним паспортом (а.с.14-15) та не заперечувалось сторонами в ході розгляду справи судом. При цьому, з урахуванням наявності раніше прийнятого та не скасованого рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради №168 від 19.05.2010 року про надання дозволу на перепланування, чинного проекту перепланування та вимоги пунктів 6 і 7 Положення про порядок передачі житлових приміщень у гуртожитках, що належать до комунальної власності м.Нетішин, у власність громадян (затверджене рішенням Нетішинської міської ради №19/368 від 29.11.2011 року) у відповідача були відсутніми правові підстави для прийняття пунктом 5 рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області від 30.03.2017 року №159/2017 «Про передачу у власність громадян житлових приміщень у гуртожитках, що належить до комунальної власності міста Нетішина» рішення про відмову у передачі у спільну сумісну власність приміщення у гуртожитку, яке використовується на умовах найму, житлове приміщення №217, 218 загальною площею 48,7 кв.м., житловою площею 30,7 кв.м., що на просп.Незалежності, 18, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], на підставі наявності розбіжності площі зазначеної у ордері та технічному паспорті на житлове приміщення. Судом також встановлено, що позивачка [PERSON] та члени її сімї [PERSON], Дубіч.І.Г. та [PERSON] більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання в житлових приміщеннях №217 та №218 гуртожитку по проспекту Незілежності, 18, в м.Нетішин Хмельницької області та фактично проживають у них, іншого житла на праві приватної власності не мають, тому за таких обставин суд приходить до висновку, що на позивача та членів його сімї поширюється дія Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», який надає їм на приватизацію займаних ними житлових приміщень в гуртожитку, в яких вони зареєстровані та проживають. При цьому, пунктом 5 рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області від 30.03.2017 року №159/2017 «Про передачу у власність громадян житлових приміщень у гуртожитках, що належить до комунальної власності міста Нетішина» безпідставно та необгрунтовано порушено право позивача та членів його сімї на приватизацію займаних ними житлових приміщень в гуртожитку, в яких вони зареєстровані та проживають. Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивачки, визнання протиправним та скасування пункту 5 рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області від 30.03.2017 року №159/2017 «Про передачу у власність громадян житлових приміщень у гуртожитках, що належить до комунальної власності міста Нетішина», зобовязання виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області провести приватизацію житлових приміщень №217, 218 у гуртожитку загальною площею 48,7 кв.м., житловою площею 30,7 кв.м., що на проспекті Незалежності 18, та оформити документи про передачу вказаних житлових приміщень у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Разом з тим, відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України у звязку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем у звязку з розглядом справи, до яких належить судовий збір у сумі 1280,00 гривень, що був сплачений позивачкою при подачі до суду позовної заяви. На підставі ст.ст. 5, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст.1, 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», п.п.2,14 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №396 від 26.12.2009 року, ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 80, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved