Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ульяновського районного суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за договором купівлі - продажу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27 липня 2017 року між ним та [PERSON] було укладено усну угоду, щодо купівлі - продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] та обговорено питання щодо подальшого нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. На підтвердження угоди [PERSON] передав відповідачу [PERSON] обумовлену суму коштів - 40 000 (сорок тисяч) гривень, отримавши від неї технічний паспорт на будинок та ключі, про що остання надала розписку та зобов`язувалася нотаріально оформити зазначену угоду, але до цього часу вона ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, оскільки в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на зазначене нерухоме майно. У зв`язку з цим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову заперечень не має. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 липня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено усну угоду щодо купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] та обговорено питання щодо подальшого нотаріального посвідчення. На підтвердження угоди, позивач передав [PERSON] обумовлену суму коштів - 40 000 ( сорок тисяч ) гривень, отримавши від неї технічний паспорт на будинок та ключі, про що остання надала розписку (а.с.8). [PERSON] є єдиною спадкоємницею на зазначений житловий будинок з господарськими спорудами що залишився після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщину прийняла шляхом проживання разом на день смерті з померлим, не подавала заяву про відмову від спадщини, але не оформила право власності на зазначений будинок. До цього часу відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, через відсутність правовстановлюючих документів. В звязку з чим приватним нотаріусом було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії ( а.с.9 ). Відповідно до ст.220 ЦК України та вимог п.4 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 28 квітня 1978 року "Про судову практику в справах про визнання угод дійсними", якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Аналізуючи представлені позивачем докази суд вважає, що при укладенні угоди між сторонами було досягнуто згоди про всі істотні умови договору купівлі-продажу будинку з господарськими спорудами, на виконання яких позивачем було сплачено обумовлену суму коштів відповідачу, а відповідач, відповідно до умов договору, передав йому ключі від будинку та наявні в нього документи, тобто виконали умови договору в частині фактичної передачі майна та забезпечення до нього вільного доступу. Таким чином, підлягають до задоволення вимоги позивача в частині визнання права власності на придбане житло за угодою купівлі-продажу, оскільки відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Не встановивши обставин які б свідчили про відсутність можливості у позивача набути право власності на придбане в законному порядку житло, суд визнає за ним таке право. Окрім того, у відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст. ст. 219, 220, 328, 334 ЦК України,

Outcome: approved