Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 800 грн. (вісімсот гривень) на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого у них є діти: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не цікавиться їхнім життям та здоров'ям та не бере участі у їх вихованні. Діти повністю знаходяться на її утриманні і вона змушена самостійно забезпечувати дітей усім необхідним, однак її коштів на все не вистачає. Оскільки відповідач свого обов'язку по утриманню дітей не виконує, то вона змушена була звернутися до суду з даною заявою. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач позов визнав частково. Пояснив, що він не погоджується з приводу визначеного позивачкою розміру аліментів у розмірі по 800 грн. на кожну дитину щомісячно, який є завеликим, виходячи з його матеріального становища. Тому рахує, що обґрунтований, розумний та справедливий розмір аліментів у твердій грошовій сумі буде 428 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Згідно поданих відповідачем заперечень, останній зазначив, що твердження позивачки є необґрунтованими та не доведені належними і допустимими доказами, які б прямо свідчили про невиконання ним обов'язків з утримання неповнолітніх дітей та ненадання ним матеріальної допомоги. Увесь час, починаючи з дня народження дітей і по теперішній час, він не припиняв утримувати дітей та матеріально забезпечувати. Постійно намагається приймати участь у їх вихованні, надати їм повноцінне батьківське піклування та турботу, незважаючи на те, що позивачка усіляко не допускає його до дітей. Протягом тривалого часу він не може досягнути домовленості щодо способу виконання ним обов'язку з утримання дітей, причиною виникнення чого є вимога позивачки приймати участь в утриманні дітей виключно в грошовій формі. Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у шлюбі, від якого мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про народження №110807 та №172149 (а.с.5,6). Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 04.03.2014 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], дітей сина [PERSON] та сина [PERSON] залишено проживати з матір'ю, а позивачці присвоєно прізвище "Щербакова" (а.с.7). З довідки №639 від 17.07.2015 року, виданої Бережницькою сільською радою вбачається, що діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебувають на утриманні матері [PERSON] (а.с.10). Згідно зі ст.141 СК україни, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 цього Кодексу містить перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З наданих суду пояснень позивачки встановлено, що відповідач не має основного місця роботи, однак постійно їздить на сезонні роботи. Дану обставину відповідач підтвердив у судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач [INFO], є молодою, працездатним особою. У ході судового розгляду справи, відповідачем не наведено жодних доводів та не надано, а судом не встановлено, належних та допустимих доказів, які свідчили про наявність підстав, передбачених ст.182 СК України, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, а також доказів щодо неспроможності ним сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 800 грн. на кожну дитину щомісяця. Суд не визнає належними доказами надані відповідачем [PERSON] дослідження стану здоров'я від 25.02.2015 року та 10.03.2015 року, оскільки дані [PERSON] не підтверджують інвалідність відповідача та не підтверджує непрацездатність останнього, що, відповідно, судом враховувалося б як підстава для зменшення розміру аліментів, зазначеному позивачкою. Частиною 3 ст.60 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Зважаючи на наведене, суд переконується в тому, що доводи відповідача про відсутність у нього роботи та неможливість сплачувати аліменти по стану здоров'я не заслуговують на увагу та не є підставою для стягнення з нього аліментів на утримання дітей лише у розмірі 428 грн. щомісячно. Беручи до уваги вищенаведене та те, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти у розмірі по 800 грн. на кожну дитину щомісячно до повноліття дітей.

Outcome: approved