Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] в якій просить усунути їй перешкоди у здійсненні права власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим будинком. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29 квітня 1998 року державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори Столяренко Н.В. за реєстровим №2-617, зареєстрованого 21 травня 1998 року в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №21 за реєстровим №2472 та на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 02 липня 1999 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П. за реєстровим №461, позивачу належить 162/300 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Інші 46/100 частин житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою, належать сину позивача [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 16 лютого 2015 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Жовнір Я.В. та зареєстрованого в реєстрі за №338. У спірному житловому будинку окрім позивача [PERSON] , її сина - [PERSON] та доньки [PERSON] , значиться зареєстрованим також й відповідач по справі [PERSON] , який для позивача є сторонньою людиною та не мешкає в будинку, розташованому за вищевказаною адресою з 2010 року. Місце проживання відповідача, а також засоби зв`язку останнього [PERSON] не відомі. Позивач зазначає, що реєстрація відповідача у належному у тому числі і їй житловому будинку створює для неї певні незручності, зокрема в тому, що [PERSON] доводиться сплачувати за відповідача комунальні послуги, крім того, [PERSON] не може оформити субсидію, а також як власник майна не має можливості розпоряджатися ним у повному обсязі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 листопада 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. У підготовчому засіданні, яке відбулося 03 лютого 2020 року залучено до участі у вищевказаній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 березня 2020 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує та просить їх задовольнити. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №185423325 від 21 жовтня 2019 року, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки №4803, виданої 16 жовтня 2019 року Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, а також відомостей, отриманих судом в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України, з зазначеної селищної ради 27 листопада 2019 року, в будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований відповідач по справі [PERSON] . Як вбачається зі змісту акту, складеного 23 вересня 2019 року депутатом Пісочинської селищної ради Біцура В.Л. за участю сусідів [PERSON] та [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS] , відповідач не проживає з 01 жовтня 2010 року. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності, якщо він не порушує норм закону, моральних засад суспільства, екологічної ситуації та інтересів інших осіб. Аналогічні положення містяться в п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", відповідно до якого власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Статтею 41 Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Тобто, за змістом ст. 319 ЦК власник сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved