Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача до [PERSON], 3-і особи [PERSON], ЖБК „Прогрес",ТВ ГІРФО Дзержинського РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області про виселення, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Право власності набуте мною шляхом вступу 10.10.1984 року у члени Житлово -будівельного кооперативу «Прогрес» та сплати, до вступу в шлюб с відповідачем, вартості паю за квартиру. У вказаній квартирі з 11.12.1986 і по сьогоднішній день зареєстровані: вона, власник квартири [PERSON],її донька власника [PERSON] та колишній чоловік власника [PERSON], шлюб з яким розірвано 21.02.2011 року. Сімейні стосунки з [PERSON] фактично припинені в 2008 р., та до моменту розірвання шлюбу 21.02.2011 року, носили формальний характер, яке полягало у окремому фінансовому існуванні, не прийняття ним участі у спільному побуті, що свідчить про втрату [PERSON] статусу члена родини. З квітня 2011 року [PERSON] ніде не працює, без її згоди продав з гаража, погреба, квартири майно, яке йому не належало. Комунальні підприємства, які надають мені послуги з утримання будинку та прибудинкової території, послуги опалення, водопостачання та водовідведення, газопостачання, електропостачання, послуги ЖБК «Прогрес» по утриманню квартири [ADDRESS], в своїх розрахунках (квитанціях) вказують кількість мешканців - 3 особи, та нараховують по своїм тарифам відповідні розміри грошових коштів, які позивач вимушена сплачувати. [PERSON] відмовляється та не оплачує рахунки за комунальні послуги, рахунки оплачуються нею, позивачем. Вона не бажає оплачувати комунальні платежі за відповідача, оскільки є пенсіонером, та відповідач не є членом її родини, але вимушена це робити. В неї скрутне матеріальне становище, у зв'язку з поганим станом здоров'я, з 2001 року знаходиться на обліку та систематичному лікуванні в КП «Міська Лікарня №9, кардіологічному відділені, яке потребує значних коштів на лікування, а проживання та реєстрація [PERSON] в її квартирі, змушує її сплачувати за нього кошти, в той час коли він не бажає оплачувати витрати пов'язані з його проживанням у квартирі. [PERSON] в утриманні квартири і будинку участі не приймає. [PERSON] не має свого кухонного посуду, постільної білизни і рушників, яке схопить - тим і користується, що порушує правила особистої гігієни. Крім того, відповідач веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртним, нечистоплотний. [PERSON] вживає алкогольні напої майже щодня, і в нетверезому стані, і в тверезому, погрожує їй фізичною розправою, вбивством, говорить: «Я тебе однозначно позбудуся, тобто вб'ю, а твою квартиру у твоєї дочки відберу», ображає її нецензурною лайкою, виганяє з квартири, про що свідчать неодноразові мої звернення до Дзержинського районного відділу МУ УМВС України в Дніпропетровській області. [PERSON] раніше був засуджений за злочини проти життя і здоров'я людини та відбував покарання у спецкомендатурі №5 Дзержинського РОВД м. Кривого Рогу в період з 12.12.1983 по 03.09.1986, тому його погрози вона сприймає як реальну загрозу її життю та здоров'ю. 07.01. 2011 року [PERSON] здійснив хуліганські дії по відношенню до неї та її родичів, а саме: у нетверезому стані погрожував ножем, побив меблі у зв'язку з чим вона звернулася до Дзержинського РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області для захисту її життя та майна. У зв'язку з вищевказаними діями [PERSON] був затриманий працівниками міліції та на підставі постанови Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг 08.01.2011 року був притягнутий до адміністративного арешту з 08.01.2011 по 23.01.2011. 27.01.2011р. внаслідок хуліганських дій [PERSON] які він вчиняв в квартирі вона була вимушена звертатися до міліції, але їй було відмовлено в порушені кримінальної справи. 17.02.2011р. вона знов зверталась до міліції с приводу хуліганських дій [PERSON] і їй знов було відмовлено в порушенні кримінальної справи. У відношенні скоєного [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУАП України. 05.05.2013р. в квартирі [PERSON] наніс мені три удари в область голови та по цьому факту відкрито кримінальне провадження № 12013040710001361. 09.07.2013р. [PERSON] знаходячись в квартирі наніс мені удар в груди та по цьому факту було порушено кримінальне провадження № 12013040710002055. Крім того 15.10.2013р. [PERSON] наніс їй численні удари кулаком по голові, обличчю, тулубу що підтверджується повідомленням про початок досудового розслідування від 16 жовтня 2013р. В квартирі з 11.12.1986 року по теперішній час зареєстрована і в зв'язку з поведінкою відповідача не має можливості мешкати її дочка [PERSON] з сином, який народився [INFO], документи на реєстрацію оформляються. Після досягнення дочкою [PERSON] 18-ти річного віку та влаштуванням на роботу в 2002 році, вона була вимушена орендувати житло у зв'язку з неможливістю проживати у квартирі та приглядати за мною через присутність у квартирі [PERSON] та його поведінкою. Просить виселити [PERSON] з квартири за адресою: [ADDRESS], що належить їй на праві приватної власності без надання іншого житлового приміщення та зняти відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, суду пояснила, що з відповідачем у справі перебували у шлюбі. Шлюб розірвано На час шлюбу у неї було дві дочки. Відповідач створив дочкам умови, через які вони не змогли проживати в одній квартирі з нею і змушені були піти з квартири, власником якої є вона. Відповідач створює їй неможливі умови для проживання у вказаній квартирі, порушує правила особистої гігієни. Крім того, відповідач неодноразово бив її, про що свідчать її заяви і порушення кримінального провадження. 15.10.2013 року відповідач, перебував у нетверезому стані і побив її, в зв»язку з чим вона знаходилася на лікуванні стаціонарно та амбулаторно. Після виходу з лікарні і по день суду вона проживає у старшої дочки [PERSON], так як боїться повертатися додому. Просить виселити відповідача з її квартири, так як разом з ним вона проживати не може. Відповідач проти позову заперечує, суду пояснив, що пай за кооперативну квартиру він сплачував спільно з позивачем. Позивача він ніколи не бив, його дійсно в 2001 році притягували до адміністративної відповідальності призначали покарання 15 діб за те, що він побив дружину, він був з цим не згоден, але покарання відбув і постанову не оскаржував. Дружина хоче його в такий спосіб виселити з квартири. Представник 3-ї особи суду в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі, суду пояснила, що позивач є її матір»ю. відповідач був чоловіком її матері. Шлюб між ними розірвано. Проживають вони в квартирі матері. Сплачувати пайовий внесок за квартиру матері допомагали материні батьки. Відповідач по справі неодноразово бив її матір, вона неодноразово зверталася до міліції. 15.10.2013 р. відповідач знову побив її матір, матір їй подзвонила, викликали швидку допомогу та міліцію, відповідач був у нетверезому стані. Матір проходила курс лікування стаціонарно та амбулаторно, зараз матір проживає у неї, так як боїться повертатися додому. Просить виселити відповідача з квартири. Представник третьої особи ЖБК «ЖБК „Прогрес" в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи ТВ ГІРФО Дзержинського РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] з 12.06.1987 року, шлюб розірвано за рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21.02.2011 року. Рішенням суду встановлено, що однією з причин розірвання шлюбу є сварки ( а.с.16-17). Відповідно до свідоцтва про право власності, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], вказане свідоцтво ніким не оскаржене. ( а.с.12-14). Згідно довідки ЖБК «Прогрес» в [ADDRESS] зареєстровані 3 особи: [PERSON], її дочка [PERSON] та [PERSON] без права на житло. ( а.с.11) Згідно квитанцій, позивачем [PERSON] проводилися оплати пайових внесків за квартиру в ЖБК «Прогрес» 826 руб.26 коп. і 2692 руб. 42 коп. відповідно 12.12.1986 року і 30.11.1984 року, тобто до вступу в шлюб з [PERSON] ( а.с 15). Згідно довідки КПТМ «Криворіжтепломережа» з [PERSON] утримуються щомісячні платежі за ЖКК, холодну воду, комунальні послуги, тепло, газ. (а.с.18). Із постанов про відмову в порушенні кримінальної справи від 10.01.2011 року, 22.02.2011 року, 28.01.2011 року вбачається та встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] виникали сварки та конфлікти ( а.с.82-84) 05.05.2013 року порушене кримінальне провадження за ст.. 125 ч.1 КК України у зв»язку з тим, що [PERSON] в [ADDRESS] побив, завдавши три удари по голові [PERSON] ( а.с. 85) 09.07.2013 року порушене кримінальне провадження за ст.. 125 ч.1 КК України у зв»язку з тим, що [PERSON] в [ADDRESS] вдарив в груди [PERSON] ( а.с. 86) 16.10.2013 року розпочате досудове розслідування і кримінальне провадження прийняте судом до провадження у зв»язку з тим, що [PERSON] наніс тілесні ушкодження [PERSON] ( а.с.87-89,93-99), у зв»язку з чим [PERSON] знаходилася га стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні 2 міської лікарні з діагнозом ЗЧМГ, струс головного мозку, забій м»яких тканин голови з 16.10.2013 р. по 31.10.2013 р. та амбулаторно з 01.11.2013 р. по 06.11.2013 р. ( а.с 90-92). У відповідності зі ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Також згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, власник не може бути обмежений у здійсненні свого права власності, що слідує із ч. Іст.321 ЦК України. Ч. 1 ст.116 ЖК України встановлює, якщо наймач, члени його сім'ї, або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого житлового приміщення. Згідно ст.. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що відповідач порушує майнові права позивача, крім того створює своєю поведінкою умови, систематичним побиттям позивача, неможливі для спільного проживання в одній квартирі. Для захисту життя та здоров»я позивача, гарантованих Конституцією України, а також майнових прав позивача вільно, на свій розсуд користуватися своєю власністю, а також для запобігання для подальшого можливого насильства з боку відповідача [PERSON] над позивачем [PERSON], суд вважає необхідним позов позивача задовольнити в повному обсязі та виселити [PERSON] з квартири за адресою [ADDRESS], що належить на праві приватної особистої власності [PERSON], без надання іншого житлового приміщення та зняти його з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. Крім того, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 114,70 грн.

Outcome: approved