Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Звернувшись до суду, заявник просить встановити факт батьківства щодо неї померлого 24.08.2016 року громадянина [PERSON]. В обґрунтування заяви посилається на те, що її мати - [PERSON], проживала із [PERSON] однією сім'єю без укладання шлюбу з вересня 1981 року і 03.12.1982 року під час спільного проживання у них народилася вона - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії ІУ-БК №356136, видане 24 лютого 1983 року райвідділом ЗАГС. Запис про батька дитини у свідоцтві про її народження на той час було зроблено відповідно до положень ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю України за прізвищем матері і за вказівкою останньої було вчинено запис про її імя та по-батькові. Зазначає також, що [PERSON] визнавав її своєю дочкою з дня її народження, постійно спілкувався з нею та проводив час, цікавився її особистим життям, брав участь у її навчанні та вихованні, надавав матеріальну допомогу і вона завжди називала його батьком. Свій шлюб батьки зареєстрували офіційно 14.05.1991 року, проте запис про батьківство [PERSON] щодо неї так і не було вчинено з певних причин за життя останнього, який помер 24.08.2016 року. Встановлення факту батьківства [PERSON] щодо неї необхідне їй для прийняття спадщини після смерті останнього. Заінтересована особа, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила. Натомість подала заяву, якою просить розглянути справу за відсутності свого представника та при вирішенні заяви поклалася на розсуд суду. У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали за викладених у ній обставин і підстав та просили задовольнити. Заслухавши заявника, його представника, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 234, 256 ЦПК України, пункту 1 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження судами розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму \~ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі із матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Пунктом 3 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. З огляду на те, що позивач народилася 03 грудня 1982 року суд при вирішенні питання про встановлення батьківства застосовує норми КпШС України. Згідно із ст. 55 КпШС України, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у запис у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою і що має місце у даній справі. Відповідно до ст. 53 КпШС Українию України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. В судовому засіданні встановлено, що в період з вересня 1981 року по 14.05.1991 року мати заявниці [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. При цьому вони жили повноцінною сімєю, маючи взаємні права та обовязки подружжя, ведучи спільний бюджет та спільне господарство. 03.12.1982 року [PERSON] народила дочку, відомості про яку були внесені до Книги записів народжень у відповідності до ст. 55 КпШС Української РСР, а саме за прізвищем матері, а імя дитини та по-батькові були внесені за вказівкою матері. 14.05.1991 року вказані особи зареєстрували шлюб між собою, який був розірваний 18.10.1994 року. 24.08.2016 року [PERSON] помер і що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00017173564 від 05.10.2016 року. Оцінючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність обставини батьківства померлого 24.08.2016 року [PERSON] щодо [PERSON]. Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки він дасть можливість останній прийняти у встановленому законом порядку спадщину після померлого 24.08.2016 року [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved