Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] за участю третьої особи Служби у справах дітей Бершадської районної державної адміністрації звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позов мотивує тим, що з 19 грудня 2014 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 467. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] Їх сімейне життя не склалося і рішенням Бершадського районного суду Вінницької області 26 жовтня 2016 року шлюб між нами було розірвано. Фактично шлюбні стосунки були припинені з травня 2016 року, вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з нею. Весь цей час відповідач життям доньки не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. Не надавав і не надає на утримання доньки ніякої матеріальної допомоги. На сьогоднішній день дитині вже два роки, вона не пам'ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки фактично, у віці сприйняття, його не бачила. З лютого місяця 2016 року вони з донькою проживають з її батьками в належному батькам житловому будинку в [ADDRESS] Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Враховуючи вказані обставини позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Представник позивача за дорученням [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав до суду письмову заяву в якій заявлені вимоги підтримав повністю, просить слухати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день і час розгляду справи через оголошення в пресі. Представник служби у справах дітей Бершадської РДА Гронська О.А. надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON] Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] року та її батьками вказано [PERSON] та [PERSON] З довідки виданої Баланівською сільською радою Бершадського району Вінницької області № 533 від 17.07.2017 року вбачається, що [PERSON] [INFO] проживає в с. Баланівка Бершадського району разом з матір"ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 18.07.2017 року [PERSON] проживає в будинку матері [PERSON], [INFO], разом з дочкою [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. [PERSON] в с. Баланівка зареєстрований, але не проживає. Уже протягом довгого часу не надає належного піклування своїй дочці. Свідки [PERSON] та [PERSON], в письмових поясненнях, підтвердили, що [PERSON] не відвідує свою дочку [PERSON] та не займається її вихованням. Згідно з висновком служби у справах дітей Бершадської райдержадміністрації від 12.09.2017 року № 01-11- 785 [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки, а тому вважають за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] [INFO]. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, стан; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства»). Згідно норм ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Як зазначено у ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно матеріалів справи відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, суд розцінює це як винну поведінку батька по відношенню до дитини, як свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до долі дитини. При вирішенні спору про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки, суд виходить не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дитини, умов її нормального виховання, бере до уваги ставлення батька до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дитини, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи встановленні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Суд роз'яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі викладеного згідно ст. ст. 19, 155, 164-166 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved