Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивач 13.01.2020 р. звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати відповідача [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , мотивуючи тим, що вона є власником спірної квартири, у якій зареєстрований відповідач, який у квартирі не проживав та членом її родини не являвся, хто такий відповідач їй взагалі не відомо. Реєстрація відповідача унеможливлює отримання нею субсидії, що створює для неї непомірний фінансовий тягар зі сплати комунальних послуг, а також перешкоджає розпорядженню майном на власний розсуд. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24 січня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відстуності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив суду не подавав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється через неявку всіх учасників справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21.01.2010 р., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25522934 від 10.03.2010 р. (арк. справи 5-6). Згідно інформаційних відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №16-21/1730 від 11.07.2019 за відомостями Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (інформація не підтверджена, відсутня особова картка) (арк. справи 7). З акту складеного комісією в складі: голови кооперативу "Береговий" Обуховського С.А [PERSON] , членів [PERSON] , [PERSON] встановлено, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ніколи не проживав та не проживає (арк. справи 9). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого\~ майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. За ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач у квартирі позивача взагалі не мешкав. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному житловому будинку з моменту реєстрації, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 05 березня 2020 року. На\~ підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved