Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, усунення від права на спадкування та визнання права власності на нерухоме в порядку спадкування за законом в якому зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , за якою він здійснював догляд з січня 2000 року по день смерті. Відповідач по справі є її сином, фактично прийняв спадщину, проте участі в утриманні та догляді за [PERSON] не приймав. У зв`язку із зазначеним, просить встановити факт проживання однією сім`єю з померлою, усунути відповідача від права на спадкування та визнати за ним право власності. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вказане, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги заяви позивача, відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у с. Подо-Калинівка Цюрупинського (до перейменування - Олешківського) району померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 6,47 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована в с. Подо-Калинівка Олешківського району, що підтверджується відповідним сертифікатом серії [NUMBER] , виданим 14.05.1997 року, спадщину фактично прийняв її син - [PERSON] . З січня 2000 року по серпень 2005 року доглядом та утриманням померлої [PERSON] займався [PERSON] .. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" передбачає, що якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оскільки для встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не визначено іншого, окрім судового порядку, а встановлення вказаного факту необхідно для прийняття спадщини, факт проживання [PERSON] з [PERSON] знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, тому зазначена вимога є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. З матеріалів справи встановлено та зазначене не заперечується відповідачем що догляд за померлою здійснював [PERSON] , відповідач [PERSON] участі в утриманні та догляді за померлою [PERSON] з 2000 року до дня смерті не приймав, остання у зв`язку із похилим віком та безпорадним станом самостійно себе утримувати та доглядати не могла. Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно зі статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Статтями 1296-1299 ЦК України визначено, що питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до ст. 21 та ст.64 Конституції України права громадянина є непорушними та такими, що не можуть бути відчужені, вони також не можуть бути обмежені, крім випадків, прямо передбачених законом. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, який дублюється у ст. 15 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав і охороняємих законом інтересів. Таким чином, оскільки відповідачем визнано позов, досліджені в судовому засіданні докази дають підстави вважати, що право позивача щодо спадкування нерухомого майна за законом є порушеним, тому позовні вимоги є обґрунтованими, не порушують права та інтереси інших осіб, і вони підлягають задоволенню. Судові витрати за заявою позивача з відповідача не стягуються. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved