Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнення на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем має спільну доньку, але її вихованням та утриманням займається лише вона. Шлюб між ними розірвано 21.08.2020 року. Зазначає, що на розвиток дитини потрібні кошти, а тому просить стягнути аліменти з відповідача у примусовому порядку. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 06.07.2021 року прийняв до свого провадження справу за правилами загального позовного провадження і призначив підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 26.07.2021 року підготовче судове засідання відкладалось у зв`язку з неповідомленням відповідача про дату, час і місце судового засідання. Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 22.09.2021 року закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 19.10.2021 розгляд справи відкладався у зв`язку з неповідомленням відповідача. У судове засідання позивач, представник позивача та представник третьої особи не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача та представника третьої особи надійшли заяви про проведення розгляду справи без їх участі. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно і належним чином відповідно до ст.128, ст.131 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. З урахуванням вищевикладеного судом 11 листопада 2021 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутність сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] - відповідач у справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.15). Новозаводський районний суд м. Чернігова заочним рішенням від 21.08.2020 розірвав шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 29 січня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №108 (а.с.13-14). Згідно копії довідки Управління адміністративних послуг від 17.05.2021 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). В той же час згідно довідки від 02.07.2021 року [PERSON] в реєстрі територіальної громади міста Чернігова зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться (а.с.24). Згідно довідки Чернігівського дошкільного навчального закладу №57 від 17.05.2021 року батько [PERSON] не бере участь у вихованні доньки, не піклується про її фізичний стан та духовний розвиток (а.с.17). Як вбачається із довідки Чернігівського районного управління поліції від 30.06.2021 року в ході проведеної перевірки встановлено, що [PERSON] 10.12.2016 року перетнув державний кордон України через КПВВ «Бачівськ» в напрямку виїзд (а.с.39-40). Згідно рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради №464 від 05.08.2021 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо [PERSON] , [INFO] (а.с.49-51). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Статтею 3 Конвенцію про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», встановлено обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 8 ч. 2 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно із ст. 12 ч. 6 Закону України «Про охорону дитинства», батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно п.2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Відповідно п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків і ухилення їх від виконання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За вказаних вище обставин, суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої [PERSON] , [INFO] , що передбачено ст. 150, 151, 155 Сімейного Кодексу України, а отже на підставі ст.ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України має бути позбавлений батьківських прав. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника та одержувача аліментів та інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за необхідне, відповідно до ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову з 31.05.2021 року та до повноліття дитини. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. V. Розподіл судових витрат У відповідності до положень ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн за вимогу про позбавлення батьківських прав (а.с.4). Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач, відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн (за вимогу про стягнення аліментів). На підставі наведеного,

Outcome: approved