Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард» (далі - АТ «Банк Форвард») з вимогою визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Ірпінського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем 02.09.2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 3090 щодо стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 24731,96 грн. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 10.01.2020, намагаючись зняти кошти з власного рахунку (картки), він з"ясував, що на нього встановлено обмеження на підставі постанови приватного виконавця Павелків Т.Л. про відкриття виконавчого провадження № 60292975, яке розпочате за виконавчим написом Приватного нотаріуса Ірпінського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктора Станіславовича. Приватний нотаріус, видаючи виконавчий напис, використав постанову КМУ від 26.11.2014 № 662, яка дозволяла такі дії нотаріусу. Проте, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.03.2015 у справі № 826/20084/14 визнано незаконною цю постанову в частині п.1.та 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Постановою Київського апеляційного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконним і нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин», а , відтак, Перелік діє у попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Крім того, відсутні докази безспірності заборгованості. З огляду на це виконавчий напис нотаріуса не підлягає виконанню. Рух справи Ухвалою від 27.02.2020 у справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити у загальному позовному провадженні. Підготовче судове засідання призначено на 24.03.2020, яке, за клопотанням позивача, відкладено на 24.04.2020. 13.04.2020 задоволено клопотання позивача про витребування доказів від АТ «Банк Форвард» та приватного нотаріуса Кондратюка В.С. 21.04.2020 надійшло клопотання позивача про приєднання до матеріалів справи доказу - належним чином завіреної копії виконавчого напису від 02.09.2019 та документів, на підставі яких він виданий. Підготовче судове засідання відкладено на 15.05.2020 для отримання доказів, які були витребувані судом. 15.05.2020 підготовче судове засідання закрите, справа призначена до розгляду на 02.06.2020. У зв*язку з неявкою відповідача слухання справи по суті відкладено на 22.06.2020. Позиції сторін Позивач вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на викладене у позові. Відповідач АТ «Банк Форвард», отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками, не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 27 лютого 2020 року строк. Як не надано і витребувані за клопотанням позивача ухвалою суду від 13.04.2020 документи (банківську ліцензію, документи, що підтверджують наявність боргу [PERSON] , докази беззаперечності боргу, підтвердження надходження повідомлень позивачу). Третя особа приватний нотаріус Ірпінського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С., отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками, не скористались процесуальним правом подачі письмових пояснень на позовну заяву у встановлений ухвалою суду строк. Надіслав витребувані судом документи та клопотання про розгляді справи у його відсутності з урахуванням фактичних справи та просив постановити рішення згідно чинного законодавства. Просив повідомити про результати розгляду справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Мотиви суду щодо встановлених обставин та відповідних їм правовідносин Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Судом встановлено, що 02.09.2019 року приватним нотаріусом Ірпінського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. на підставі заяви АТ «Банк Форвард», на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3090, яким нотаріусом запропоновано: звернути стягнення з громадянина України, яким є [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Київ, місце роботи: ПП «Маяк-ООК», РНОКПП НОМЕР [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , який є боржником за Кредитним договором № 200138848 від 11.04.2018 року, укладеним ним з ПАТ «ФАНК ФОРВАРД», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД». Стягнення проводиться за період з 12.09.2018 року по 11.12.2018 року. Сума заборгованості, яка підлягає стягненню, складає 24731,96 грн., в тому числі: 21128,50 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 2603,46 грн. - заборгованість за процентами, 1000,00 грн. - плата за пропуск мінімальних платежів. Як вбачається з наданої суду Інформації з єдиного реєстру боржників, на підставі зазначеного виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. відкрито виконавче провадження ВП № 60292975 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого напису приватного нотаріуса про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 24731,96 грн. ( а.с.9) Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно пункту 2 Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у Справі № 826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнено розділ пунктом 11 такого змісту: « 11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу». п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язати Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Зокрема, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по Справі № 826/20084/14 мотивована тим, що зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не враховують положень п. 6 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якого, якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність. Таким чином, законодавець забезпечує право боржника на захист його інтересів шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, у пункті 2 Переліку відсутня вимога про надання нотаріусу документів, які б підтверджували повідомлення боржника кредитором про наявність заборгованості та необхідність її погашення, що безперечно є порушенням прав боржника. Водночас, доповнений Постановою розділ Переліку «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» дозволяє кредиторам без повідомлення боржника здійснювати «односторонній» розрахунок заборгованості та звільняє кредитора від обов`язку доведення безспірності боргу, його суми та факту прострочення, , що згідно Постанови суду є порушенням вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». За таких обставин нотаріус не може здійснювати захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються. Тобто, у разі відсутності заперечень боржника, вимога кредитора-заставодержателя вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Відповідно до п. 3.1., 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як убачається з матеріалів справи, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості, відповідачем не надано суду для огляду та оцінки розрахунок заборгованості, виписку по рахунку боржника, доказів направлення боржнику вимоги про погашення заборгованості у зазначеному розмірі, тому не відомими є підстави визнання нотаріусом кредитного боргу безспірним. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що сума боргу, зазначена у виконавчому написі нотаріуса, яка розрахована відповідачем на дату звернення із заявою про вчинення виконавчого напису, не може бути визнана безспірною, оскільки розмір боргових зобов`язань позивача перед Банком, який визначений у виконавчому написі нотаріуса, не є підтвердженим випискою по рахунку позивача за Договором, що є порушенням вимоги п. 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, а також відсутні докази належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень у не менш ніж тридцятиденний строк, що є обов`язковою вимогою відповідно до п. 6 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». При цьому нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не ураховано, що вказаний пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по Справі № 826/20084/14 - визнано незаконним та нечинним. Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд при вирішенні питання розподілу судових витрат, присуджує стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,40 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved