Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач, [PERSON], предявила до суду позов до відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, в якому позивач просить визнати за нею, [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) розміром 3,09 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю), у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Авангард» села Погорільці Семенівського району Чернігівської області, що належало померлій [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0086975, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право за земельну частку (пай) за № 635 від 01 листопада 1996 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві зазначила про те, що вона, [PERSON], 30 травня 1977 року, є спадкоємцем за законом першої черги після смерті 15 травня 2000 року, бабусі, [PERSON]. Після смерті баби залишилося спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Авангард» села Погорільці колишньої Погорільської сільської ради Чернігівської області. Зазначене право належало померлій бабі на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0086975, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право за земельну частку (пай) за № 635 від 01 листопада 1996 року, який було втрачено. Відповідно довідки відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області видати дублікат не представляється можливим, оскільки відсутні бланки цих сертифікатів. Саме втрата сертифіката на право на земельну частку (пай) позбавляє позивача можливості оформити спадкові права через нотаріуса, які можливо визнати тільки в судовому порядку. Інших спадкоємців після смерті баби немає, її батько, [PERSON], помер 12 квітня 2003 року. Позивач не має іншої можливості, ніж через суд, визнати право на земельну частку (пай), внаслідок чого й звертається з цією позовною заявою. Ухвалою судді від 29 січня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 15 лютого 2018 року. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, до суду надала письмову заяву, згідно даних якої просить розгляд даної справи провести без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтверджує та просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, Семенівський міський голова Чернігівської області [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без участі представника Семенівської міської ради, позовні вимоги Семенівська міська рада Чернігівської області визнає повністю, наслідки визнання позову згідно ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України Семенівській міській раді Чернігівської області розяснено та зрозуміло. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, головний спеціаліст відділу представництва в судах та інших органах юридичного управління Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, [PERSON] у судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала до суду письмове пояснення, згідно даних якого, у звязку з неможливістю забезпечення явки представника, просить розглянути дану справу без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, залишає вирішення спору на розсуд суду. Представник третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області, виконуючий обовязки голови Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду письмове клопотання, згідно даних якого просить розглянути справу без присутності представника Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області та залишає розгляд справи на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, [PERSON] в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, письмово повідомила про те, що після померлої 15 травня 2000 року [PERSON] згідно даних Єдиного спадкового реєстр заведена спадкова справа № 395/2008 за заявою [PERSON], дочки, 11 листопада 2008 року видано свідоцтво про право на спадщину на грошові вклади, просить суд розглянути справу без участі представника Семенівської районної державної нотаріальної контори на розсуд суду. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У справі встановлено, що [PERSON], 30 травня 1977 року, є спадкоємцем за законом першої черги після смерті 15 травня 2000 року, бабусі, [PERSON]. Після смерті баби залишилося спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Авангард» села Погорільці колишньої Погорільської сільської ради Чернігівської області. Зазначене право належало померлій бабі на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0086975, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право за земельну частку (пай) за № 635 від 01 листопада 1996 року, який було втрачено. Відповідно довідки відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області видати дублікат не представляється можливим, оскільки відсутні бланки цих сертифікатів. Саме втрата сертифіката на право на земельну частку (пай) позбавляє позивача можливості оформити спадкові права через нотаріуса, які можливо визнати тільки в судовому порядку. Інших спадкоємців після смерті баби немає, її батько, [PERSON], помер 12 квітня 2003 року. Позивач не має іншої можливості, ніж через суд, визнати право на земельну частку (пай), внаслідок чого й звертається з цією позовною заявою. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо позивач мав право на земельну частку (пай), але сертифікат про право власності було втрачено, при вирішенні спору про право на земельну частку (пай) застосовуються положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми Цивільного кодексу УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно абзацу 2 п. 1 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. На підставі ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач не має іншої можливості, аніж через суд, визнати право на земельну частку (пай). Оскільки визнання позивачем позову у даному випадку не суперечить закону, тому що позивач [PERSON] є спадкоємцем після померлої [PERSON], та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні. Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved