Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути із відповідача [PERSON], на свою користь, аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення сином повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 26 серпня 2000 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 березня 2015 року. Під час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з нею. Після розірвання шлюбу відповідач деякий час надавав кошти на матеріальні потреби сина, однак тривалий час будь-якої допомоги не надає, відтак неповнолітня дитина знаходиться на повному її утриманні. При цьому, [PERSON] є працездатним і має можливість допомогати синові, тому позов просить задовольнити. Ухвалою судді від 30 липня 2018 року по справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. У матеріалах справи міститься заява [PERSON] щодо підтримання позовних вимог і розгляду справи за її відсутності. Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Поштовий конверт направлений на його адресу повернувся з відміткою "за закінченням терміну зберігання". З урахуванням клопотання позивача та відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін і відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у суду матеріалів. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON]знаходились у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 2000 року.Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 березня 2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьками якого являються позивач та відповідач відповідно копії свідоцтва про народження останнього (а.с.6). На даний час неповнолітній син проживає разом із матір'ю, знаходячись на утриманні останньої, що підтверджується довідкою про склад сім'ї виконавчого комітету Жовтоводської міської ради (а.с. 7). Відповідач, являючись батьком неповнолітнього сина належної матеріальної допомоги на утримання останнього не надає. Добровільно питання про надання матеріальної допомоги між сторонами не вирішено. За таких обставин, [PERSON] просить стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина, до досягнення останнім повноліття. Будь-які дані про знаходження на утримані відповідача інших осіб у матеріалах справи відсутні. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини, що прийнята 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним із головних конституційних обов'язків (ч.2 ст. 51 Конституції України). Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов'язок є особистим, індивідуальним обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.1 і ч.3 181 СК України. Відповідно вимог ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено те, що в 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають, перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, обов'язком особистим, а не солідарним. Тому, враховуючи вищевикладене та те, що дані стосовно незадовільного стану здоров'я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати відсутні, а також те, що відповідач є працездатним, але в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, виходячи із встановленого державою розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та обоюдного обов'язку батьків на їх утримання, а також обставини для необхідного рівня життя дитини, гармонійного розвитку, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], у розмірі ? частки усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Згідно ст. 141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved