Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області та просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що померла [INFO] [PERSON] є його матір`ю, встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія CM № 0117588 , виданий 12 листопада 1996 року на ім`я [PERSON] на підставі рішення Недригайлівської районної державної адміністрації від 11 вересня 1996 року №384, належав [PERSON] , яка померла [INFO] , а також визнати за ним право на земельну частку (пай), розміром 3,46 умовних кадастрових гектарів, яка належала його матері [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія CM №0117588 , що розташована на території Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що він звернувся до приватного нотаріуса Недригайлівського районного нотаріального округу Торчицької В.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 3,46 умовних кадастрових гектар, що належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія CM №0117588 . Проте нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на тій підставі, що документально встановити факт родинних відносин між ним та спадкодавцем [PERSON] неможливо. У свідоцтві про народження позивача, у графі мати вказана « [PERSON] ». В свідоцтві про другий шлюб, який мати укладала її прізвище значиться « [PERSON] », тобто її дівоче прізвище. Відомості про шлюб із батьком позивача [PERSON] були втрачені під час війни. Також нотаріус вказала, що в сертифікаті на право на земельну частку (пай) зроблена помилка у написанні прізвищі матері, і зазначила, що не зможе видати свідоцтво про право на спадщину за законом без оригіналу правовстановлюючого документ, тому рекомендувала позивачу звернутися до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі з наведених у позові підстав та просив їх задовольнити. Представник Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, у судове засідання не прибув, подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати без його участі, проти позову не заперечує (а.с.77). У зв`язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно зі ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, заслухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] у с. Вільшана Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією сторінок паспорта (а.с.7). У посвідці про народження позивача його матір`ю записана [PERSON] (а.с.8). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.11). Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно. Так, за життя мати позивача отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії CM №0117588 . Проте в сертифікаті зроблена помилка, а саме прізвище матері вказане « [PERSON] », хоча правильне його написання « [PERSON] ». Та обставина, що у посвідці про народження позивача його матір`ю записана [PERSON] , а на час смерті її прізвище було « [PERSON] », позбавляє можливості позивача довести їх родинні відносини, Відповідно до копії довідки Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області від 20.05.2019 року (а.с.13), [PERSON] , [INFO] , до дня смерті [INFO] постійно проживала у селі Чемоданівка Недригайлівського району Сумської області. Відсутність заборони на все майно померлої [PERSON] перевірено. Спадкоємцем на все майно після смерті [PERSON] є її син [PERSON] , оскільки відповідно до ст. 549 ЦК УРСР фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, здійснив поховання та розпорядився речами померлої протягом шести місяців. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Заповіт від [PERSON] не посвідчувався (а.с.13). За життя мати позивача [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0117588 на земельну частку розміром 3,46 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується копією сертифіката (а.с.12). Із копії сертифікату вбачається, що він виданий [PERSON] . З інформації, що надана на запит суду приватним нотаріусом Недригайлівського районного нотаріального округу Торчицькою В.М., інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались, Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] дійсно є сином [PERSON] , яка померла у селі Вільшана Недригайлівського району. Також підтвердили, що за життя вона отримала сертифікат на земельну частку (пай). Враховуючи, що спадщина після [PERSON] відкрилася [INFO] , а шестимісячний строк для її прийняття, встановлений ст. 549 ЦК УРСР, скінчився до набрання чинності ЦК України, то правовідносини у справі мають врегульовуватися ЦК УРСР. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину у разі: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документа, має юридичне значення щодо можливості позивача оформлення спадкових прав на спадщину, що відкрилася після смерті його матері, то суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог [PERSON] про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом також встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії CM №0117588 , виданий на ім`я [PERSON] , втрачено, про що у Недригайлівській районній газеті «Голос Посулля» розміщено відповідне оголошення. Оскільки на даний час зазначений сертифікат втрачено, а одержати його дублікати в компетентних органах неможливо у зв`язку з смертю власника, позивач не має змоги отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай). При зверненні до нотаріуса щодо питання оформлення спадщини, позивачу було відмовлено в цьому шляхом надання письмового роз`яснення про відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено, то рекомендовано звернутись до суду для захисту свого права власності на земельні ділянки, як за спадкоємцем, чим представник позивача і скористався. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах спадкування»). Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Беручи до уваги, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] у вигляді земельної частки (паю), але у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа, а саме сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ №0117588 , позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, то позов підлягає задоволенню, оскільки рішення суду буде підставою для оформлення права позивача на цю земельну частку. Вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлена. На підставі викладеного,

Outcome: approved