Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення останньої батьківських прав та про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що [PERSON] є рідною матір`ю його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Крім того, [PERSON] неодноразово перебувала в алкогольному сп`янінні та не виконувала належним чином свої батьківські обов`язки, про що зафіксовані заяви до чергової частини поліції смт.Томаківка Дніпропетровської області. Позивач зазначає, що на сьогоднішній день малолітня дитина, а саме його син проживає з ним та перебуває лише на його утриманні. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми взагалі для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти. По теперішній час він та його рідна мати - [PERSON] піклуються про фізичний і духовний розвиток, забезпечують необхідне харчування, медичний догляд, лікування. На протязі останніх п`яти років відповідач [PERSON] не відвідує дитину. Позивач також зазначає, що він в 2016 році звернувся із заявою до служби у справах дітей, з приводу ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків. Його звернення служба у справах ді задокументувала. Позивач вважає, що [PERSON] не може здійснювати свої батьківські обов`язки, вона тривалий час не цікавиться своєю дитиною, не приймає участі у її житті. Позивач також зазначає, що дитина має окрему кімнату, яка обладнана усім необхідним для нормального розвитку, він забезпечив дитині комфортні умови для проживання, розвитку та навчання, дитина навчається в дошкільному навчальному закладі 2 -Б класі смт. Томаківка Дніпропетровської області. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в.т.ч. шляхом опублікування оголошення про її виклик в судове засідання на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Третя особа - служба у справах дітей Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, при цьому, на виконання ухвали про витребування доказів, надали висновок органу опіки та піклування Томаківської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав, громадянки [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] , тобто по сусідству з родиною [PERSON] . Їй відомо, що дитина [PERSON] більше 5 років проживає разом з батьком, який є позивачем у справі, та матір`ю останнього [PERSON] , які весь цей час виховують [PERSON] . Матір дитини [PERSON] вона не бачила дуже давно, дитину вона не відвідує. Ставиться до неї негативно, оскільки відповідачка не займається вихованням сина, не піклується про його здоров`я. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює разом з бабусею дитини [PERSON] . Їй відомо, що дитина майже з народження проживає у бабусі. Дитина близько двох місяців проживала з матір`ю [PERSON] , а потім весь цей час проживає у родині [PERSON] . Свідок суду пояснила, що відповідач у справі зловживає спиртними напоями, веде асоціальний спосіб життя, довгий період часу до дитини не з`являється, не займається її вихованням. За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, та дослідивши надані докази в їх сукупності, заслухавши позивача та свідків, вважає, що даний позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на його утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 522 від 07.02.2019 р., виданої виконавчим комітетом Томаківської селищної ради, а також актом обстеження житлово-побутових умов від 07.02.2019 р. З висновку органу опіки та піклування Томаківської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] [INFO] (№ 01-45-875/0/377-19 від 20.05.2019 року) вбачається, що відповідач не цікавиться, не відвідує дитину, вихованням сина не займається, матеріальної допомоги для утримання дитини не надає, чим порушує права дитини на належне виховання та проживання. Крім того, [PERSON] схильна до вживання алкогольних напоїв та проявів аморальної поведінки. З довідки Томаківського ВП НВГУНП України в Дніпропетровській області вбачається, що станом на 16.11.2015 р. [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 173-2, ст. 183 КупАП. З характеристики на дитину [PERSON] , виданої директором Томаківського НВК "ЗОШ І-ІІІ ст. - ДНЗ" №1, також вбачається, що вихованням дитини займається бабуся, при цьому мати жодного разу не відвідала школу, не цікавиться шкільним життям сина та особисто не знайома з вчителем. В судовому засіданні встановлено, що позивач та його рідна мати - [PERSON] піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, забезпечують необхідне харчування, медичний догляд, лікування. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до вказаної статті Сімейного кодексу України позивач і звернувся до суду з даним позовом. Підставою позбавлення батьківських прав, як зазначає позивач є те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню їх дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки, де б вони не перебували, зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами. Все вищезазначене свідчить про те, що мати [PERSON] дійсно самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі. Не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов`язків. Враховуючи вищевказане, суд з`ясував, що відповідач [PERSON] ніяких дій, щодо утримання та виховання своєї дитини не проводить, вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, дитина проживає з батьком, який є позивачем у даній справі, та перебуває повністю на його утриманні, що підтверджується вищевказаними документами. Таким чином, відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, викладені обставини дають суду підставу задовольнити позов щодо позбавлення відповідача батьківських прав. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.ст.: 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; 181 ч. 3 СК України - кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; 191 СК України - аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються з дня пред`явлення позову. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів її доходів (заробітку) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повнолітнього віку починаючи з 15.04.2019 року, на користь [PERSON] , роз?яснивши відповідачу про її право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру стягуваних аліментів відповідно до ст.192 СК України. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Згідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Тому, суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Суд звертає увагу, що згідно ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. У відповідності до ч. 5 ст. 164 СК України, рішення суду після набрання ним законної сили необхідно надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Судові витрати, відповідно до ст.141 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved