Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач 18.09.17 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, просить визнати його батьком дитини - малолітнього [PERSON], [INFO] р. н.; внести зміни до актового запису про народження останнього, змінивши відомості про дитину, відповідача як батька вказаної вище дитини, включивши відомості про нього як батька вказаної вище дитини у актовому записі про народження дитини № 186 від 16.03.17 р.. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно з копією рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 31.05.16 р. у справі № 159/2 029/16 - ц провадження № 2/159/781/16 було розірвано шлюб третьої особи у справі - фізичної особи - [PERSON]. і відповідача у справі - [PERSON], що був зареєстрований між останніми 30.01.11 р.. На час ухвалення судового рішення він та третя особа у справі - [PERSON]. проживали однією сім»єю та вели спільне господарство тривалий час - біля 06 міс.. В кінці вересня 2016 р. третя особа у справі - [PERSON] повідомила, що є вагітною. Тобто, після розірвання шлюбу між відповідачем у справі [PERSON] та третьою особою у справі - [PERSON]. і до цього повідомлення минуло майже 4 міс.. Оскільки він та третя особа у справі - фізична особа - проживали тривалий час до розірвання шлюбу останньої з відповідачем у справі - [PERSON], - разом у фактичних шлюбних стосунках, таке повідомлення було очікуваним. Його з третьою особою у справі - фізичною особою - дитина народилась [INFO] р.. Він та третя особа у справі - фізична особа - 16.03.17 р. звернулись до третьої особи у справі - відділу ДРАЦС у м. Ковелі - із заявою про реєстрацію дитини із вказівкою у актовому записі відомостей про його батьківство. Однак, внесення таких відомостей не виявилось можливим згідно з вимогами законодавства. Десятимісячний строк після розірвання шлюбу третьої особи у справі - [PERSON]. і відповідача у справі - [PERSON], закінчувався 31.03.17 р.. Тому у актовому записі про народження дитини батьком останньої був вказаний відповідач. Однак, батьком дитини він вважає себе, про що йому було відомо з 25.09.16 р., на дату народження дитини. Покликаючись на ч. ч. 2, 3 ст. 122 СК України, зазначає, що відповідач заяви про невизнання батьківства, згоди на реєстрацію його батьком дитини не надавав, хоча знав, що не є таким. 07.06.17 р. було укладено шлюб між ним та третьою особою у справі - фізичною особою. Тому на даний час батьками дитини є: він та [PERSON], а не [PERSON] та [PERSON].. Покликаючись на ст. ст. 129, 121 СК України, ст. 7 Конвенції про права дитини, п. 2.16.4 Порядку внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджений Наказом МЮ України від 12.01.11 р. № 96/5, просить позов задовольнити та визнати його батьком дитини - [PERSON], [INFO] р. н.; внести зміни до актового запису про народження останнього № 186 від 16.03.17 р., здійсненого Ковельським міськвідділом держреєстрації ацс ГТУЮ у Волинській області, змінивши прізвище, по батькові дитини та вказавши дані дитини - "[PERSON], [INFO] р. н.", у графі «Батько» - вказати батьком його - [PERSON], [INFO] р. н., громадянина України, виключивши з вказаного вище актового запису відомості про відповідача як батька дитини. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами. Суду додатково пояснив, що вказану вище дитину він з народження і по даний час виховує у своїй сім»ї як рідного сина. Просить позов задовольнити. Третя особа - фізична особа - у судовому засіданні позов підтримала повністю, суду додатково пояснила, що від шлюбу з відповідачем у неї ЩЕ є спільна неповнолітня дитина - дочка [PERSON], 11 р. н.. Представник третьої особи - Ковельського міськвідділу драцс ГТУЮ у Волинській області, - у судове засідання не з»явився, хоча вказана вище третя особа - належно оповіщена. Про причини неявки свого представника суду не повідомила. Письмового заперечення проти позовних вимог до суду не надала. Відповідач у судове засідання також не з»явився, хоча належно оповіщений. Про причини неявки суду не повідомив. Письмового заперечення проти позову до суду не подав. На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності осіб, які не з»явились. З врахуванням позиції позивача суд вважає за можливе розгляд справи провести у відповідності до ст. ст. 224 - 228 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача та третьої особи - фізичної особи, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до задоволення. За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначено у ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст. 133 зазначеного Кодексу, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. За змістом ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір'ю дитини заяви про визнання батьківства. Та обставина, що позивач є [INFO] р. н., уродженцем м. Ковеля Волинської області, стверджується копією його паспорта серії [NUMBER] виданого 01.12.12 р. Ковельським РВ У ДМС України у Волинській області. Та обставина, що третя особа - є [INFO] р. н., стверджується копією її паспорта. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 16.03.17 р. Ковельським міськвідділом держреєстрації ацс ГТУЮ у Волинській області, за актовим записом № 186 зареєстровано народження ДИТИНИ - [PERSON], [INFO] р. н., який народився у м. Ковелі Волинської області та батьками якого є: [PERSON] (третя особа - фізична особа - у справі) та відповідач у справі -[PERSON]. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 07.06.17 р. Ковельським міськвідділом держреєстрації ацс ГТУЮ у Волинській області, після укладення шлюбу із [PERSON], [INFO] р. н., дружині - [PERSON], [INFO] р. н., присвоєно прізвище - «[PERSON]». Тобто, як слідує з вищенаведеного, з 07.06.17 р. та на даний час позивач та третя особа у справі - фізична особа, яка є матір»ю дитини - [PERSON], [INFO] р. н., перебувають у шлюбі. Як вбачається з копії виписки з рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 31.05.16 р. у с праві № 159/2 029/16 - ц провадження № 2/159/781/16 за позовом [PERSON]. до [PERSON] про розірвання шлюбу, що набрало законної сили 13.06.165 р., шлюб між третьою особою у справі - фізичною особою та відповідачем було розірвано до спливу 10 - ти міс. до народження дитини - [PERSON], [INFO] р. н.. Відповідно до вимог чинного законодавства, батьком новонародженої дитини - [PERSON], [INFO] р. н., зазначений колишній чоловік матері дитини - відповідач у справі. Як слідує з копії листа Ковельського міськвідділу драцс ГТУЮ у Волинській області № 517/02 - 7.03 - 15 від 21.03.17 р., позивач вимагав внести у актовий запис про народження вказаної вище дитини відомості про нього як батька дитини, народженої третьою особою у справі - фізичною особою. За містом ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. За змістом ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. В судовому засіданні достовірно встановлено, що біологічним батьком малолітнього [PERSON] [INFO] р. н., є позивач, однак, у свідоцтві народження вказаної вище дитини батьком зазначено колишнього чоловіка матері дитини - відповідача у справі. На дату народження малолітнього [PERSON] [INFO] р. н., реєстрації його народження, особи, які у свідоцтві про його народження зазначені його батьками, дійсно, вже не перебували у шлюбі, однак, 10 - ти місячний термін після розірвання цього шлюбу, не сплив. Конкретні підстави для встановлення батьківства в судовому порядку СК України не передбачені. Але за аналогією з ч. 2 ст. 128 СК України можна зробити висновок, що підставою для визнання батьківства є будь - які відомості, що засвідчують походження дитини від конкретної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Тому, виходячи з приписів ст. ст. 122, 133 СК України, суд враховує, що реєстрація запису про батька дитини здійснена відповідно до чинного законодавства. Посилання позивача у тій їх частині, що він є батьком вказаної вище дитини за кровним спорідненням, підтверджено належними та допустимими доказами. Відповідно до ст. 143 ЦПК України суд може призначити експертизу для встановлення батьківства. Висновки експертизи, у т. ч. судово - генетичної оцінюються з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Однак, позивачем не заявлено клопотання про призначення відповідної експертизи, не надано доказів того, що така проводилась і за її результатами біологічним батьком дитини є саме він. Відповідно до ст. ст. 213, 216 ЦПК рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги, необхідно вказувати всі відомості, що потрібні для реєстрації батьківства в органах ацс (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, може відбуватися, серед іншого, і у судовому порядку (ст. 128 СК України). На підставі наявних у розпорядженні суду наданих позивачем доказів, суд може прийти до твердого переконання про підставність вимог позивача. А тому позов слід задовольнити повністю. З відповідача слід стягнути на користь позивача суму судових витрат, що підлягала сплаті при зверненні з розглядуваним позовом до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved