Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] про визнання права власності за абу вальною давністю, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що їй (позивачу) та [PERSON] належить на праві приватної спільної сумісної власності по 1/5 частині квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого Кіровоградською міською радою народних депутатів від 08.07.1993 року №5245, 3/5 частини квартири належали [PERSON] та [PERSON] відповідно до договору міни квартир, посвідченого Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою 08 лютого 1994 року за реєстровим №3-717, зареєстрованим Кіровоградським обласним обєднаним бюро технічної інвентаризації 11.02.1994 року за №6990/23. Позивач також зазначила, що 19 листопада 2013 року помер її чоловік [PERSON], та на день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з частки квартири №9, що розташована в м.Кіровограді по вул.Куропятникова, будинок 15, при цьому, спадщину прийняла вона (позивач) та третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON], шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] 10 серпня 1997 року померла [PERSON], а, оскільки спадкоємців після смерті останньої не було, то спадщину ніхто не прийняв, та не оформлював у встановленому законом порядку. Позивач також зазначила, що нею були досліджені документи, видані на імя [PERSON] та встановлено, що її прізвище в різних документах записано по різному, зокрема, в довідці, виданій Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кіровоград ГТУ юстиції у Кіровоградській області 22.04.2016 року за №556-06/04-34 «Тімошенко» [PERSON]; в договорі міни квартир, посвідченому Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою 08 лютого 1994 року за реєстровим №3-717 «Тимошенко» [PERSON]; в довідці, виданій 01.12.2015 року №2859, начальником КП «ЖЕО №2 КМР» «Тімошенко» [PERSON]; в архівній довідці ОКП «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» від 14.12.2015 року №15856 «Тимошенко» [PERSON]; в довідці, виданій Кіровоградським бюро інвентаризації від 11.02.1994 року «Тимошенко» [PERSON] (російською мовою). Крім того, вказала, що з 08.02.1994 року вона (позивач) проживала разом з [PERSON] в квартирі за адресою [ADDRESS], в якій була зареєстрована з 06.04.1979 року, [PERSON] була зареєстрована за вказаною адресою з 25.03.1994 року. 10 серпня 1997 року [PERSON] померла, спадкоємців у неї не залишилося, а тому 3/10 частини квартири на даний час не має власника, в свою чергу, вона (позивач) продовжує проживати в цій квартирі, добросовісно та відкрито володіючи зазначеним майном протягом 12-ти років, оплачує комунальні послуги, здійснювала поточні ремонти квартири. З огляду на зазначене вище, та з посиланням на ст.ст.328, 344 ЦК України, позивач [PERSON] просила встановити факт належності [PERSON], яка померла 10 серпня 1997 року, договору міни квартир, посвідченого Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою 08 лютого 1994 року за реєстровим №3-717, зареєстрованим Кіровоградським обласним обєднаним бюро технічної інвентаризації 11.02.1994 року за №6990/23, що виданий на імя [PERSON]; визнати за нею (позивачем [PERSON]І.) право власності за набувальною давністю на 3/10 частини квартири [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] та третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання подала заяву за вх.№33027 від 29.12.2016 року про розгляд справи за відсутності позивача, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та їх представника, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Представник відповідача управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради [PERSON] подав заяву за вх.№33025 від 29.12.2016 року про розгляд справи за відсутності відповідача, в якій також просив повно та всебічно зясувати при судовому розгляді справи обставини, на які посилається позивач. Зваживши доводи, викладені в позові на обгрунтування позовних вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, при цьому, відповідно до ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільного права та інтересу, - є визнання права. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, щона підставі свідоцтва про право власності на житло від 08 липня 1993 року, виданого Кіровоградською міською радою народних депутатів на підставі розпорядження від 08 липня 1993 року №5245, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та членам її сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до договору міни квартир від 08 лютого 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори 08 лютого 1994 року, зареєстровано в реєстрі за №3-717, [PERSON], [PERSON],[PERSON] від імені неповнолітнього [PERSON], жителі [ADDRESS] та [PERSON] і [PERSON], жителі [ADDRESS], уклали зазначений договір про наступне: [PERSON], [PERSON],[PERSON] поміняли належні їм на праві особистої власності 3/5 частини квартири, що знаходяться в [ADDRESS], на квартиру, що знаходиться в [ADDRESS], яка належить [PERSON] та [PERSON], на праві особистої власності. Відповідно до п.4 Договору в результаті цього договору міни у власність [PERSON], [PERSON] та [PERSON] переходить квартира, що знаходиться в [ADDRESS], а у власність [PERSON] та [PERSON] переходить 3/5 частини квартири, що знаходиться в [ADDRESS]. Відповідно до архівної довідки ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 14.12.2015 року квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] 3/5 частини на підставі договору міни від 08.02.1994 року №3-717( Перша Кіровоградська державна нотаріальна контора, зареєстровано 11.02.1994 року; [PERSON] -1/5 частина на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.07.1993 року №5245 (Кіровоградська міська рада народних депутатів, зареєстровано 09.07.1993 року); [PERSON] 1/5 частина на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.07.1993 року №5245 (Кіровоградська міська рада народних депутатів, зареєстровано 09.07.1993 року), записано в реєстрову книгу за №23, запис за №6990. Судом також встановлено, що [PERSON] помер 19 листопада 2013 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ОЛ №181099, виданого міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис за №2984. Крім того, відповідно до інформації Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кіровоград від 22.04.2016 року №556-06/04-34, є наявним актовий запис про смерть №2225 від 11.08.1997 року, складений Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кіровоград Кіровоградського міськрайонного управління юстиції на гр.[PERSON], яка померла 10 серпня 1997 року. Відповідно до інформації державного нотаріального архіву в Кіровоградській області від 15.11.2016 року №1087/01-21, відповідно до алфавітних книг спадкових справ з 1997 по 2000 р.р. 2- Кіровоградської днк, 3- Кіровоградської днк з 1991 по 1996 р.р. та алфавітних книг спадкових справ з 1997 по 2004 р.р. Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 після смерті [PERSON] заяв про прийняття спадщини не подавалось, свідоцтв про право на спадщину не видавалось, заповітів не посвідчувалось. Відповідно до паспортних даних позивача [PERSON] (серія ЕА №699829) остання з 06 квітня 1979 року зареєстрована за адресою [INFO]. Відповідно до довідки КП «ЖЕО №2 Кіровоградської міської ради №2859 від 01.12.2015 року [PERSON] проживає за адресою [INFO]. за вказаною адресою була зареєстрована також з 25.03.1994 року [PERSON], [INFO], яка була виписана з зазначеної адреси 01.06.1994 року на вул.Чернишевського, 36. Як на підстави позовних вимог позивач зазначила, що з лютого, 1994 року вона проживала разом з [PERSON] в квартирі [ADDRESS], в якій вона (позивач) була зареєстрована з 06.04.1979 року, при цьому, після смерті [PERSON], яка померла 10 серпня 1997 року, вона продовжила проживати в зазначеній квартирі, добросовісно та відкрито володіючи належним [PERSON] майном (3/10 частини квартири) протягом 12-ти років, несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг та постійно проживає в зазначеній квартирі. Згідно з ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.344 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Крім того, відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2004 року) правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні, вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Згідно з п.13 зазначеної Постанови можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги, що позивач [PERSON] з 06 квітня 1979 року зареєстрована та проживає в [INFO], та з 25 березня 1994 року за вказаною адресою також булла зареєстрована і [PERSON], яка з 01.06.1994 року знялася з реєстрації за вказаною вище адресою на вул.Чернишевського, 36 у м.Кіровограді, при цьому, позивач [PERSON] проживає, користуєтьсязазначеною квартирою, крім того, з моменту смерті [PERSON], яка померла 10 серпня 1997 року, позивач безперешкодно володіла, користувалася та доглядала за квартирою, в т.ч. за 3/10 частиною квартири [ADDRESS], яка належала на підставі договору міни квартир від 08 лютого 1994 року [PERSON], тим самим, позивач добросовісно заволоділа чужим майном і продовжувала відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше десяти років, приймаючи також до уваги відсутність на момент розгляду справи права інших осіб на 3/10 частини квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі договору міни квартир від 08 лютого 1994 року, встановлені під час судового розгляду справи фактичні обставини, які ніким не оспорюються, свідчать про наявність підстав для визнання за позивачем в порядку ст.344 ЦК України права власності за набувальною давністю на 3/10 частини квартири [ADDRESS], що належала [PERSON], яка померла 10.08.1997 року. Окрім того, позивач [PERSON] просила встановити юридичний факт факт належності [PERSON], яка померла 10 серпня 1997 року, правовстановлюючого документу договору міни квартир від 08 лютого 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №3-717, укладеного між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та [PERSON], мотивуючи позов в цій частині тим, що в документах, виданих на імя [PERSON], прізвище останньої в різних документах записано по різному, зокрема, в довідці, виданій Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кіровоград ГТУ юстиції у Кіровоградській області 22.04.2016 року за №556-06/04-34 зазначено «Тімошенко» [PERSON]; в договорі міни квартир, посвідченому Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою 08 лютого 1994 року за реєстровим №3-717 зазначено «Тимошенко» [PERSON]; в довідці, виданій 01.12.2015 року №2859, начальником КП «ЖЕО №2 КМР» зазначено «Тімошенко» [PERSON]; в архівній довідці ОКП «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» від 14.12.2015 року №15856 зазначено «Тимошенко» [PERSON]; в довідці, виданій Кіровоградським бюро інвентаризації від 11.02.1994 року зазначено «Тимошенко» [PERSON] (російською мовою). Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора. Крім того, факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Більш того, відповідно до ч.2 ст.118 ЦПК України позивач має право обєднати в одній позовній заяві кілька вимог, повязаних між собою. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Наявність розбіжностей у написанні прізвища [PERSON] у договорі міни квартир від 08 лютого 1994 року, який є правовстановлюючим документом, та в якому зазначено прізвище як «[PERSON]Н.», та іншим документам, в яких прізвище зазначено як «[PERSON]Н.», а також неможливістю внесення виправлень в зазначений правовстановлюючий документ, обєктивно перешкоджають позивачуяк безпосередньо заінтересованій у цьому особі належним чином оформити право власності за набувальною давністю на підставі рішення суду на 3/10 частини квартири [ADDRESS], разом з тим, суд вважає, що вимоги позивача про встановлення юридичного факту та відповідно визнання за позивачем права власності за набувальною давністю є повязаними між собою, та підлягають розгляду в одному провадженні, при цьому, суд вважає встановленим факт належності [PERSON], яка померла 10 серпня 1997 року, правовстановлюючого документу договору міни квартир від 08 лютого 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №3-717, укладеного між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Трохимовичем та [PERSON], оскільки даний факт достовірно встановлений з досліджених під час судового розгляду справи документів, наданих позивачем до заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В порядку ст.88 ЦПК України судові витрати по справі залишити по фактично понесеним позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved