Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду з цим позовом, в якому зазначає, що з 1989 року протягом 25 років проживав однією сім'єю з [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS] вели спільне домашнє господарство. [PERSON] була інвалідом першої групи з дитинства та потребувала постійного стороннього догляду, який забезпечував їй позивач. Через захворювання, [PERSON] не мала змоги пересуватися самостійно без допомоги костилів, не могла користуватися транспортом, виконувати якусь частину роботи. У 1968 році [PERSON] визнана інвалідом І групи, у 1994 році, їй було видане пенсійне посвідчення [NUMBER] про призначення пенсії по інвалідності І групи, перебувала на обліку в лікарні з діагнозом первинно-деформуючий поліартрит з переважним ураженням великих суглобів, постійно приймала протизапальні та знеболюючі препарати, 11.10.2011 р., 05.08.2013 р. знаходилася на амбулаторному лікуванні з діагнозом закритий перелом лівого плеча, забій лівого стегна, закритий перелом правого стегна, у зв'язку з цим перебувала на постільному режимі і догляд за нею здійснював лише позивач. У лютому 2014 року стан здоров'я [PERSON] погіршився, при обстеженні в КЗ «Запорізька обласна клінічна лікарня» в неї було виявлено злоякісне новоутворення інших типів сполучної та м'яких тканин. З 04 лютого 2014 року до дня смерті [PERSON] перебувала в реанімаційному відділенні КЗ «Запорізька обласна клінічна лікарня». [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку [ADDRESS] разом з господарським будівлями спорудами: Б-сарай, В-погріб, Г-сарай, Д-колодяць, Е-басейн, Ж-вбиральна загальною площею 41,0кв.м, який належав спадкодавцеві на праві власності згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно та технічного паспорту (копія документів додається) та земельної ділянки площею 4,3520 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою розташування будинку, якою спадкодавиця володіла згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №168. Позивач вважає, що проживаючи у вищезазначеному будинку з 1989 року до часу смерті [PERSON] та продовжуючи проживати у ньому до даного часу, фактично прийняв спадщину та відповідно до положень ст.1264 ЦК України став спадкоємцем четвертої черги. Позивач звернувся до Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON], де було заведено спадкову справу №85/2014. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно через неможливість встановлення факту родинних відносин та запропоновано звернутися до суду. Позивач просить встановити факт того, що він проживав разом із [PERSON] однією сім'єю з 1989 року і до часу відкриття спадщини - [INFO] за адресою: [ADDRESS] У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, виклавши обставини позову, наполягали на його задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що від відповідача [PERSON] йому відомо, що позивач [PERSON] дійсно проживав з [PERSON] біля 20 років до дня її смерті, але як квартирант. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] одноголосно показали про факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] з 1989 року по день смерті [PERSON] [INFO]. Свідки показали, під час постійного проживання [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство. [PERSON] була інвалідом 1 групи, через своє каліцтво дуже часто, не могла самостійно себе обслуговувати, вести домашнє господарство, потребувала постійної сторонньої допомоги. [PERSON] постійно доглядав за [PERSON], фактично самостійно вів домашнє господарство. Свідки вказали, що під час максимально доброго стану здоров'я [PERSON] частково також допомагала по господарству, шляхом годування птиці тощо. Відносини між [PERSON] та [PERSON] були побудовані на почуттях поваги, взаємної підтримки та допомоги. Відзначили свідки і ту обставину, що умови життя [PERSON] були дуже добрими саме через турботу [PERSON] [PERSON] добре харчувалася, завжди була у доброму доглянутому стані, отримувала вчасно лікування, яке було дорогим, проте завдяки [PERSON] було постійно забезпеченим. Таке добре відношення [PERSON] до [PERSON] змусило односельців в спілкуванні говорити про [PERSON] не як про «каліку [PERSON]», якою її називали у селі з дитинства, а як про Іванівну, бабу [PERSON]. Одночасно свідки відзначили, що відповідач [PERSON] ніколи не виявляла турботи щодо сестри [PERSON] Ставлення відповідача [PERSON] до рідної сестри [PERSON] охарактеризували, як таке, яке містило неприховану гидливість. Суд, заслухавши учасників, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. У судовому засіданні, відповідно до відомостей паспорту серії [NUMBER], встановлено, що позивачем є [PERSON], який народився [INFO] Відповідно до відомостей акту від 05 травня 2014 року, складеного депутатом Кіровської сільської ради Квас О.П. та сусідами: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], акту від 15 вересня 2014 року, складеному депутатом Кіровської сільської ради Квас О.П., встановлено, що позивач проживав з [PERSON], 1949 року народження з 1989 року в її будинку без реєстрації по [ADDRESS] та проживає у цьому будинку до даного часу. [PERSON] була інвалідом 1 групи, позивач доглядав за тяжко хворою [PERSON] та після її смерті здійснив її поховання за власні кошти. Відповідно до відомостей свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17 лютого 2014 року, довідки від 17 лютого 2014 року про причину смерті встановлено, що [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до відомостей пенсійного посвідчення, медичних довідок, відповіді на адвокатський запит встановлено, що [PERSON] була інвалідом 1 групи, перебувала на обліку в лікарні з діагнозом первинно-деформуючий поліартрит з переважним ураженням великих суглобів, постійно приймала протизапальні та знеболюючі препарати, 11.10.2011 р., 05.08.2013 р. знаходилася на амбулаторному лікуванні з діагнозом закритий перелом лівого плеча, забій лівого стегна, закритий перелом правого стегна, у зв'язку з цим перебувала на постільному режимі, померла від онкологічного захворювання. Відповідно до відомостей технічного паспорту на житловий будинок від 21 січня 2005 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно встановлено, що власником будинку [ADDRESS] є [PERSON]. Відповідно до відомостей постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 травня 2014 року встановлено, що відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] через неможливість встановити факт родинних відносин. Таким чином, [INFO] відкрилася спадщина після смерті [PERSON], до складу якої входить будинок [ADDRESS]. Невизнання факту проживання позивача з [PERSON] однією сім'єю стало на заваді у прийнятті спадщини. Цей факт суд вважає встановленим у судовому засіданні, оскільки він підтверджується дослідженими показаннями свідків, відомостями письмових доказів. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до положень Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкоємцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності ЦК. У судовому засіданні встановлено, що позивач та [PERSON] спільно проживали в одному будинку, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, оскільки позивач відчував відповідальність за хвору [PERSON], постійно здійснював догляд за [PERSON], яка була інвалідом 1 групи, не могла обходитись без сторонньої допомоги. Фактично позивач, проживаючи однією сім'єю більше 25-ти років до часу відкриття спадщини з [PERSON] став її спадкоємцем четвертої черги відповідно до положень ст.1264 ЦК України. Одержати право на спадкування за ст.1264 ЦК можуть не тільки другий з "фактичного подружжя", й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов'язані спорідненням зі спадкодавцем. Таким чином, з'ясувавши обставини, на які посилається позивач, дослідивши докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки судом встановлено, що дійсно позивач проживав з [PERSON] як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234, п.5 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. На підставі викладеного,

Outcome: approved