Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що з 19 квітня 2012 року вона та [PERSON] проживали однією сім'єю, як чоловік та дружина, без шлюбу [ADDRESS], вели спільне господарство. [PERSON] помер [INFO]. За час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] придбавали спільне майно, зокрема 21 серпня 2012 року вони спільно придбали автомобіль марки ВАЗ 21214, державний номерний знак [NUMBER], 2005 року випуску, номер кузова [NUMBER], який за їхньою взаємною згодою був зареєстрований на [PERSON] На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд встановити факт її проживання з [PERSON] однією сім'єю як чоловіка та дружини без шлюбу в період з 19 квітня 2012 року по [INFO], визнати автомобіль марки ВАЗ 21214 їхньою спільною сумісною власністю та визнати за нею право власності на 1/2 частини вказаного автомобіля. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] підтримали позов та пояснили, що з травня місяця 2006 року [PERSON] та [PERSON], померлий [INFO], постійно перебували у фактичних шлюбних відносинах, спільно проживали спочатку в м.Херсоні, а з серпня місяця 2009 року - в [ADDRESS]. Вони мали взаємні права та обов'язки подружжя, вели спільне господарство та спільно придбавали майно. Так, 21 серпня 2012 року вони спільно придбали автомобіль марки ВАЗ 21214, державний номерний знак [NUMBER], 2005 року випуску, номер кузова [NUMBER], який за їхньою взаємною згодою був зареєстрований на [PERSON] Проте, весь цей час [PERSON] перебувала в іншому зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 18 квітня 2012 року. З того часу ні [PERSON], ні [PERSON] не перебували в інших зареєстрованих шлюбах. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд встановити факт, що в період з 19 квітня 2012 року по [INFO] вона та [PERSON] проживали однією сім'єю як чоловік та дружина без шлюбу, визнати автомобіль марки ВАЗ 21214 їхньою спільною сумісною власністю та визнати за нею право власності на 1/2 частини вказаного автомобіля. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечив та пояснив, що позивач [PERSON] не надала належних доказів на підтвердження факту проживання однією сім'єю з померлим [PERSON] Крім того, автомобіль ВАЗ 21214, державний номерний знак [NUMBER], був придбаний [PERSON] в особисту приватну власність, а тому не може бути визнаним спільним майном. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечив, посилаючись на те, що позивач [PERSON] не надала належних доказів на підтвердження факту проживання однією сім'єю з померлим [PERSON] В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, органу опіки та піклування Горностаївської районної державної адміністрації Херсонської області Струмецька Т.В. не заперечувала проти задоволення позову. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що з 2009 року позивач [PERSON] та [PERSON], померлий [INFO], спільно проживали в с.Каїри Горностаївського району Херсонської області однією сім'єю, як чоловік та дружина, були пов'язані спільним побутом, мали спільний сімейний бюджет, взаємні права та обов'язки. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили, що з 2009 року позивач [PERSON] та [PERSON], померлий [INFO], спільно проживали в с.Каїри Горностаївського району Херсонської області однією сім'єю, як чоловік та дружина, були пов'язані спільним побутом, мали спільний сімейний бюджет, взаємні права та обов'язки. В серпні місяці 2012 року [PERSON] та [PERSON] спільно купили автомобіль ВАЗ 21214, державний номерний знак [NUMBER], який використовували для потреб своєї сім'ї. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є двоюрідним братом померлого [PERSON] Він знав [PERSON] як цивільну дружину [PERSON] Йому відомо, що серпні місяці 2012 року [PERSON] купив автомобіль ВАЗ 21214 для поїздок на мисливство та рибалку, а також для використання в господарських справах. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є рідною сестрою померлого [PERSON] Дійсно, за життя [PERSON] жив з [PERSON], але однією сім'єю вони не були, спільного господарства не вели, спільним побутом не були пов'язані. В 2012 році [PERSON] купив автомобіль виключно для своїх особистих цілей - поїздок на мисливство та рибалку. Ніякого спільного майна у [PERSON] та [PERSON] не було. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. В період часу з 19 квітня 2012 року по [INFO] позивач [PERSON] та [PERSON], померлий [INFO], перебували у фактичних шлюбних відносинах та не перебували в інших зареєстрованих шлюбах. У вказаний період [PERSON] та [PERSON] спільно проживали в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Як одна сім'я вони вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали спільний сімейний бюджет, спільно придбавали майно, спільно проводили вільний час, мали взаємні права та обов'язки. При цьому, вони не звертались до органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації шлюбу. Таким чином, між [PERSON] та [PERSON] склались усталені відносини, що притаманні подружжю. [INFO] [PERSON] раптово загинув внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач [PERSON], як дружина, займалась похованням [PERSON], зокрема: отримувала його особисті речі від працівників міліції, на підставі дозволу прокуратури Херсонської області отримувала тіло померлого з моргу, в Каховському відділенні Херсонського бюро судово-медичних експертиз отримувала лікарське свідоцтво про смерть [PERSON], в Каїрській сільській раді Горностаївського району Херсонської області отримувала свідоцтво про смерть [PERSON] Вказані обставини в судовому засіданні були підтверджені поясненнями позивача [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також письмовими матеріалами справи. Вказані обставини відповідачами не спростовані. Більш того, за клопотанням позивача в судовому засіданні оглянута заява від 08 серпня 2013 року, власноручно написана відповідачем [PERSON], в якій остання підтверджує, що з квітня місяця 2012 року по [INFO] [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство, спільно придбавали різне майно. Суд критично оцінює пояснення свідка [PERSON] про те, що хоча [PERSON] та [PERSON] проживали разом, але між ними не було подружніх відносин. Так, ці пояснення повністю спростовуються всіма іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, які суд визнав належними та допустимими. Крім того, суд враховує, що свідок [PERSON] є заінтересованою у результатах вирішення спору, оскільки являється рідною дочкою відповідача [PERSON], яка заперечує проти позову. Згідно ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач [PERSON] у позовному провадженні просить встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та дружини без шлюбу. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234, п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в окремому провадженні. Але відповідно до ч.6 ст.235, ч.4 ст.256 ЦПК України, п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування" якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, то такі вимоги повинні розглядатись в порядку позовного провадження. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. На даний час між сторонами існує спір про право на цю спадщину. Таким чином, позивач [PERSON] правомірно звернулась до суду з вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення, за правилами позовного провадження, так як встановлення цього факту може вплинути на виникнення у неї майнових прав, які оспорюються відповідачами, а також може вплинути на спадкові права та обов'язки спадкоємців за законом. Виходячи з обставин справи та наданих сторонами доказів, суд вважає можливим встановити факт, що в період з 19 квітня 2012 року по [INFO] [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю, як чоловік та дружина, без шлюбу. Судом встановлено, що за час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] придбавали різне рухоме майно, в тому числі автомобіль ВАЗ 21214, державний номерний знак [NUMBER], про що свідчить довідка-рахунок серії ДПІ № 623997 від 21 серпня 2012 року. Згідно ч.1, ч.2 ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу (ст.60 - ст.74). Згідно ч.1, ч.2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч.1, ч.2 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Суд критично оцінює пояснення представник відповідача [PERSON] та свідка [PERSON] про те, що [PERSON] придбав автомобіль ВАЗ 21214, державний номерний знак [NUMBER], в особисту приватну власність, а тому цей транспортний засіб може бути визнаним спільним майном. Так, вказаний автомобіль [PERSON] придбав 21 серпня 2012 року, тобто в період спільного проживання з [PERSON] В судовому засіданні не заявлено жодних підстав для застосування положень ст.57 СК України про майно, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка. Виходячи з обставин справи та наданих сторонами доказів, суд вважає можливим визнати автомобіль марки ВАЗ 21214, державний номерний знак [NUMBER], спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], а також визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину вказаного автомобіля. У зв'язку з ухваленням рішення в даній цивільній справі суд вважає можливим скасувати заборону державному нотаріусу Горностаївської державної нотаріальної контори Херсонської області вчиняти дії, направлені на видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] спадкоємцям першої черги спадкоємців за законом відносно автомобіля ВАЗ-21214, державний номерний знак [NUMBER], вжиту ухвалою Горностаївського районного суду Херсонської області від 28 листопада 2013 року як захід забезпечення позову.

Outcome: approved