Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

Лікар-психіатр психіатричного інфекційного відділення Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» Рудавка С.М. звернулася до суду з заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до закладу для надання психіатричної допомоги посилаючись на те, що за направленням лікаря\- психіатра поліклінічного відділення КНП «Новосанжарська ЦРЛ» Зеленець І.П. госпіталізований [PERSON] , [INFO] , з діагнозом «Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу, загострення». Згідно висновку ЛКК від 17.08.2021 року встановлений діагноз «Шизофренія, параноїдна форма, афективно-параноїдний синдром, епізодичний тип перебігу, стан загострення з агресивною поведінкою», а тому його необхідно примусово госпіталізувати до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги. Судове засідання проведене у режимі відеоконференції. У судовому засіданні заявник заяву щодо примусової госпіталізації підтримала та пояснила, що стан здоров`я [PERSON] потребує негайного лікування. Просила заяву задовольнити. [PERSON] заперечує щодо задоволення заяви та пояснив, що не згоден пройти лікування, будь-які ліки не приймає, оскільки не вважає себе хворим. Прокурор у судовому засіданні заяву про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу підтримала. Суд, заслухавши пояснення заявника, [PERSON] , думку прокурора, дослідивши та оцінивши докази по справі, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 Конституції України людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування, медичної, психологічної та соціальної реабілітації, надання освітніх, соціальних послуг. Нормою ст. 7 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлюються підстави діагностики психічного розладу та лікування особи, яка страждає на психічний розлад. Забороняється визначати стан психічного здоров`я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово- психіатричної експертизи посмертно. У судовому засіданні встановлено, що 16 серпня 2021 року о 22 год. [PERSON] за направленням за направленням лікаря\- психіатра поліклінічного відділення КНП «Новосанжарська ЦРЛ» Зеленець І.П госпіталізований з діагнозом «Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу, загострення». З наданих до суду документів убачається, що у [PERSON] в 2004 році вперше виникла параноїдна симптоматика, тоді ж вперше лікувався в умовах «КП ОЗзНПД ПОР» ( з 2l .09.2004 по 21.10.2004 р. ) , встановлено діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма». В подальшому неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в даному закладі. Визнаний особою з інвалідністю ІІІ групи до 06.2022р. У 2017 році був направлений до «КП ОЗзНПД ПОР» в порядку примусової госпіталізації у зв`язку з погіршенням в психічному стані. В черговий раз був госпіталізований до даного стаціонару 5.12.17 р. у зв`язку з погіршенням психічного стану. Остання госпіталізвція до «КП ОЗзНПД ПОР» з 13.09.2018р. по 07.12.2018р. Після виписки підтримуюче лікування не приймав. Психічний стан погіршився на протязі останніх двох місяців, а саме відбулися зміни в поведінці, порушився сон, став дратівливий, розгублений, неадекватний, агресивний по відношенню до рідних, особливо до престарілої бабусі, виказував маячні ідеї відношення . 15.08.2021 р пацієнт жорстоко побив бабусю, також проявляв агресію по відношенню до сестри. Категорично відмовлявся від підтримуючого лікування, так як хворим себе не вважав . В зв`язку з вище викладеним за наполяганням рідних, 16.08.2021 р був оглянутий лікарем-психіатром КНП «Новосанжарської ЦРЛ» Зеленець І.П. та направлений на стацлікування в примусовому порядку. Згідно пояснень [PERSON] , сестри [PERSON] , психічний стан останнього погіршився на протязі 2-3 місяців. Став дратівливим, збудженим, конфліктним, з`явилося безсоння. Проявляє агресію до родичів, 15 серпня 2021 року жорстко побив бабусю, яку звинувачує у своїх проблемах в житті. Підтримуюче лікування приймати відмовляється, не вважає себе хворим. 16 травня 2021 року оглянутий лікарем-психіатром КНП «Новосанжарської ЦРЛ» Зеленець І.П. Під час огляну [PERSON] доступний формальному мовному контакту. Часто на запитання відповідає не по суті. Мислення розірване. Хворий є неадекватний, агресивний до своєї бабусі, побив її ,тобто виявляє реальну наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих . Потребує лікування, а у випадку відмови - госпіталізації в примусовому порядку. Згідно ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу " особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Тобто, відповідно до даної норми Закону, примусова госпіталізація можлива за певних умов, а саме: особа страждає на психічний розлад, а також якщо вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в закладі з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з часу госпіталізації з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження такої госпіталізації. Як встановлено судом, [PERSON] є особою, яка страждає на тяжкий психічний розлад. Відповідно до висновку комісії ЛКК КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» від 17 серпня 2021 року зважаючи на наявність у [PERSON] , [INFO] , тяжкого психічного розладу, відмову від добровільного лікування, внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих (агресивна поведінка по відношенню до рідних, наявність маячних ідей відношення, впливу на їх адресу та адресу оточуючих, емоційну неадекватність, відсутність критичного відношення до свої поведінки та ситуації, що передувала госпіталізації ), примусова госпіталізація [PERSON] до психіатричного стаціонару є доцільною. На час огляду стан [PERSON] нестабільний. [PERSON] встановлено діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, афективно-параноїдний синдром, епізодичний тип перебігу, стан загострення з агресивною поведінкою». Таким чином, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved