Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Макарівської районної державної адміністрації Київської області, Управління Держгеокадастру у Макарівському районі Київської області, вказавши третьою особою без самостійних вимог на предмет спору [PERSON], посилаючись на те, що згідно рішенню Макарівського районного суду Київської області від 21.08.2009 року, яке набрало законної сили 01.09.2009 року, за ним визнано право власності на 1/2 частину спадкового майна, яке залишилося після смерті [INFO] року його батька [PERSON], а саме: на 1/2 частину земельної частки (паю), розміром 4,25 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі (на місцевості) на землі, яка знаходиться на території Гружчанської сільської ради Макарівського району Київської області. Вказана земельна частка (пай) належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Макарівською районною державною адміністрацією 24.06.1997 року. Власником іншої 1/2 частини паю є [PERSON]. Згідно листу Управління Держземагенства у Макарівському районі від 13.07.2015 року взамін вказаного сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], на підставі розпорядження Макарівської районної державної адміністрації від 22.01.2008 року №214, 16.04.2009 року був оформлений державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на ім'я [PERSON]. Оскільки державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] був оформлений вже після смерті [PERSON], яка сталася [INFO] року, вказаний державний є недійсним, так як згідно ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність (здатність мати цивільні права та обов'язки) фізичної особи припиняється у момент її смерті. У зв'язку зі смертю [PERSON] на підставі ч.4 ст.25 ЦК України також необхідно скасувати розпорядження Макарівської районної державної адміністрації №214 від 22.01.2008 року «Про передачу у власність земельних ділянок власникам земельних часток(паїв) 57-ми громадянам України в межах Гружчанської сільської ради». [PERSON] не набув права власності на вказану земельну ділянку, зазначене розпорядження та державний акт не створили для нього будь-яких прав та обов'язків. Наявність державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та вказаного розпорядження є перешкодою для позивача у виділенні в натурі та реєстрації за ним право власності на 1/2 вказаної частини земельної частки (паю), оскільки за рішенням Макарівського районного суду від 21.08.2009 року за ним в порядку спадкування визнано права власності на 1/2 частину паю, а не земельної ділянки, що і змусило його звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач просить: - визнати недійсним та скасувати розпорядження Макарівської районної державної адміністрації Київської області №214 від 22.01.2008 року «Про передачу у власність земельних ділянок власникам земельних часток(паїв) 57-ми громадянам України в межах Гружчанської сільської ради» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку та безоплатної передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 4,9151 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Гружчанської сільської ради Макарівського району Київської області; - визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4,9151 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Гружчанської сільської ради Макарівського району Київської області, виданий на ім'я [PERSON], серії [NUMBER] від 16.04.2009 року та скасувати його державну реєстрацію. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник Управління Держгеокадастру у Макарівському районі Київської області, надав заяву про розгляд справи у відсутності свого представника. Представник Макарівської районної державної адміністрації Київської області, третя особа [PERSON], будучи повідомленими про час, місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, причини неявки не повідомили. Встановлено, що відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 24.06.1997 року Макарівською районною державною адміністрацією, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок» розміром 4,25 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.12). З актового запису про смерть №3 від 21.03.2006 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року, про що видано свідоцтво серії [NUMBER] Згідно листу Управління Держземагенства у Макарівському районі від 13.07.2015 року взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], на підставі розпорядження Макарівської районної державної адміністрації від 22.01.2008 року №214, 16.04.2009 року був оформлений державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] (а.с.20, 22). Згідно рішенню Макарівського районного суду Київської області від 21.08.2009 року, яке набрало законної сили 01.09.2009 року, за позивачем визнано право власності на 1/2 частину спадкового майна, яке залишилося після смерті [INFO] року його батька [PERSON], а саме: на 1/2 частину земельної частки (паю), розміром 4,25 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі (на місцевості) на землі, яка знаходиться на території Гружчанської сільської ради Макарівського району Київської області (а.с.17). Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких обставин. Відповідно до вимог ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як встановлено ч.3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів. У відповідності до вимог ч.1 ст.155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. В свою чергу кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Статтею 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Відповідно до положень ст.791 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Відповідно до вимог ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту. Згідно вимог ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. При цьому відповідно до ст.19 Конституції України, державний реєстратор як посадова особа органу місцевого самоврядування зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] року, не набув права власності на земельну ділянку, оскільки зазначене розпорядження Макарівської райдержадміністрації №214 від 22.01.2008 року та Державний акт серії [NUMBER] були видані вже після його смерті, а отже не створили для нього будь-яких прав та обов'язків, бо в силу вимог ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність (здатність мати цивільні права та обов'язки) фізичної особи припиняється у момент її смерті. Крім того, державний реєстратор прав на нерухоме майно не має можливості за особистим зверненням позивача скасувати запис про реєстрацію права власності на земельну ділянку, оскільки скасування такого запису можливе лише на підставі рішення суду про скасування записів про проведену державну реєстрацію прав

Outcome: approved