Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] . Мотивуючи вимоги тим, що він є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності\~ №133097635 від 03 серпня 2018 року. Відповідач [PERSON] фактично в належному позивачу будинку не проживає, але залишається зареєстрованим в ньому. Особистих речей [PERSON] в будинку не має, він не сплачує за комунальні послуги, і взагалі будинком не цікавиться. Відповідач [PERSON] є сином позивача. Реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у реалізації його права власності, оскільки він надмірно сплачує кошти за комунальні послуги. Тому позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вищезазначеним житлом. 23 серпня 2019 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та направлена відповідачу за місцем його реєстрації. (а.с.25) Станом на 21 жовтня 2019 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Крім того, відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі -\~ ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №133097635 від 03 серпня 2018 року. (а.с.9) Згідно будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] , місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . (а.с.15,16) Аналогічна інформація міститься в довідці про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою: [ADDRESS] . (а.с.17) З Акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 15 липня 2019 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 2006 року і по теперішній час, але за даною адресою не проживає, особистих речей його в будинку не має. (а.с.18) Факт реєстрації за вищевказаною адресою, також підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи Сектору з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шосткинської міської ради № 2822 від 14 серпня 2019 року. (а.с.21)\~\~ Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 Цивілького кодексу України (далі - ЦК України) власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 №1382-ІV, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З огляду на вищенаведене, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із квитанції №101 виданої 20 липня 2019 року вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок. (а.с.1). З врахуванням вищезазначеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved