Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Марїнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 (вісімсот) гривень, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 11 травня 2007 року батьки позивача:[PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб. Після розірвання шлюбу позивач мешкала разом з татом та знаходилась у нього на повному матеріальному утриманні. [PERSON] ні матеріальної, ні фізичної участі у вихованні позивача не брала. З 01 вересня 2016 року позивача зараховано на третій курс Луганського Національного Аграного Університету на денну форму навчання. [PERSON] добровільної участі у утриманні дитини не приймає та всіляко уникає від її надання, приховуючи розмір заробітної плати та місце своєї роботи. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, в порядку\~ст. 158 ЦПК України, надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє. Представник позивача [PERSON] у судове засідання зявився, позовні вимоги позивача підтримав, наполягав на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність не подавала, тому відповідно до п. 4 ст.\~169, ст.\~224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу,\~\~відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України. Всебічно, об'єктивно, повно, безсторонньо та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі письмові докази та пояснення учасників провадження, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний їхній зв'язок у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного шлюбу у сторін 06 липня 1996 року народилася донька\~[PERSON], що підтверджується виданим 26 липня 1996 року\~Новомихайлівською сільською радою Марїнського району Донецької області свідоцтвом про народження серії І-НО № 400624, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 26 липня 1996 року зроблено відповідний актовий запис за № 8. Відповідно до Довідки № 16/16-130 від 12.12.2016 року, [PERSON] дійсно з 01.09.2016 року Луганського Національного Аграрного Університету є студентом 3-го курсу денної форми навчання економічного факультету за напрямом 075 «Маркетинг», форма фінансування бюджетна. Зарахована на 3 курс з 01.09.2016 року за наказом № 01-08/199 від 01.09.2016 року. Закінчення навчання планується 30.06.2017 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пунктом 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року\~встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1\~ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно із\~ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст.182 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1\~ст.182 СК України). Статтею 183 Сімейного кодексу України\~передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями ч.1\~ст.191 Сімейного кодексу України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Як встановлено матеріалами справи та підтверджено в судовому засіданні, [PERSON] (донька [PERSON] та [PERSON] та [PERSON]) дійсно є студентом 3-го курсу Луганського Національного Аграрного Університету денної форми навчання економічного факультету за напрямом 075 «Маркетинг», форма фінансування бюджетна. Зарахована на 3 курс з 01.09.2016 року за наказом № 01-08/199 від 01.09.2016 року. Закінчення навчання планується 30.06.2017 року. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання дитини підлягають задоволенню шляхом\~стягнення щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на час її навчання у розмірі 800 (вісімсот) грн., починаючи з дня подання позовної заяви до закінчення навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В свою чергу, сторони не позбавлені права звернутись до суду з позовом про зміну (збільшення/зменшення) розміру аліментів. Так, відповідно до ч.1\~ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. У зв'язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров'я платника аліментів або їх одержувача можуть протягом часу наявності аліментного зобов'язання змінюватися, законом передбачено, що за позовом якоїсь із цих осіб суд вправі змінити раніше встановлений розмір аліментів як в сторону їх зменшення, так і в сторону їх збільшення. Крім того, зменшення розміру аліментів за наявності передбачених законом причин не виключає можливості взагалі звільнення від їх сплати. Якщо розмір аліментів було визначено за рішенням суду, заінтересована особа вправі звернутися з позовом до суду про його збільшення або зменшення. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів. Згідно ч. 4\~ст. 215 ЦПК України\~резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. За\~статтею 88 ЦПК України\~суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, [PERSON] в силу\~Закону України "Про судовий збір"\~звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] в дохід держави. Відповідно до ч. ч. 1-2ст. 4 Закону України «Про судовий збір»(в редакції на час звернення до суду) Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідност. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», установлений у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня складає 1600 грн. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 640, 00 грн, тобто 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, станом на 1 січня 2017 року.

Outcome: approved