Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явив до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 січня 1983 року у міському відділі ЗАГС м. Тернопіль. В обґрунтування позовних вимог вказує, що внаслідок різних інтересів, протягом останніх двох років значно погіршилися їх сімейні стосунки, що призвело до припинення між ними подружніх відносин та вони перестали вести спільне господарство. Від шлюбу спільних дітей немає, однак, відповідач [PERSON] не погоджується на розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану. За таких обставин просить шлюб розірвати, проти примирення категорично заперечує, оскільки перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та не заперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом установлено: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] вступили у зареєстрований шлюб 28 січня 1983 року, про що зроблено актовий запис №69 міського відділу ЗАГС м. Тернопіль. дітей немає. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Внаслідок різних інтересів та поглядів на життя, між ними виникають непорозуміння, що призвело припинення між ними подружніх відносин та вони перестали вести спільне господарство. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить його інтересам. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved