Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 07.02.2010 року право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Шевченка, б. 3, кв. 10 мотивуючи тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що відсутній документ що посвідчує право власності спадкодавців. В свою чергу відповідач [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 07 лютого 2010 року право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Ларжанка, вул. Тимофти братьев, б. 30. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою первісні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити, а також не заперечують проти задоволення зустрічного позову. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою зустрічний позов підтримує та просить його задовольнити, а також не заперечує щодо задоволення первісного позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] Кулнісе Губадовни про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом [PERSON] Кулнісе Губадівни до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що згідно запису в по господарській книзі виконавчого комітету Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 7, [PERSON] належав житловий будинок з надвірними спорудами розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Ларжанка, вул. Тимофти братьев, б. 30, що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Ларжанської сільської Ізмаїльського району Одеської області від 07.12.2016 року за № 1038, а також довідкою наданою КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 02.07.2018 року за № 883. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 407154 від 14.02.2005 року, виданого виконавчим комітетом Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла 13.02.2005 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Ларжанка, вул. Тимофти братьев, б. 30. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, \~які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені \~живими після відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до заповіту від 13.12.2004 року № 116, посвідченого секретарем виконавчого комітету Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] все своє майно де б воно не було та в чому б воно не складалося і все те що на день смерті буде їй належати заповіла [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу заяву\~про прийняття\~спадщини. Як було зясовано судом, [PERSON] у передбачений ст. 1269 ЦК України звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 07.06.2005 року зареєстрованою за № 2-2463, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст.. 1269 ЦК України. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1- ЖД № 207988 від 09.02.2010 року, виданого Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла 07.02.2010 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Ларжанка, вул. Тимофти братьев, б. 30, який вона фактично прийняла після смерті [PERSON], але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав. Крім цього, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на ? частину квартири, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Шевченка, б. 3, кв. 10, яка належала їй на підставі свідоцтва право власності на нерухоме майно від 20.04.2007 року за № 206. Також, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,09 га, розташовану на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 913002 від 01.09.2006 року, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВСЕ № 868520 від 03 листопада 2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3 2406, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорі оренди землі за № 01.06.521.00003. Відповідно до заповіту від 15.01.2007 року, посвідченого секретарем Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області зареєстрованого за № 12, [PERSON] належний їй державний акту на право власності на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 913002 виданий 01 вересня 2006 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією заповіла [PERSON]. Відповідно до ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. До неохопленої заповітом спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] відноситься житловий будинок з надвірними спорудами розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Ларжанка, вул. Тимофти братьев, б. 30 та ? частина квартири, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Шевченка, б. 3, кв. 10. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ ЖД № 496058 від 23.01.1980 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу УРСР; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 387280 від 23.10.2013 року, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось з них. В судовому засіданні було встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] Кулнісе Губадівною було досягнуто домовленість, згідно якої до [PERSON] переходить 1/2 частина квартири, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Шевченка, б. 3, кв. 10, а до [PERSON] Кулнісе Губадівни житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Ларжанка, вул. Тимофти братьев, б. 30. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів за первинним та зустрічним позовом неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених первісних та зустрічних позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно та право [PERSON] та [PERSON] Кулнісе Губадівни на спадщину таким, що підлягають захисту в зв'язку з чим задовольняє первісний та зустрічний позови. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved