Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Другий Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якій просить звільнити майно, а саме: нежитлові підвальні приміщення у літері «Б», загальною площею 89,8 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, пров. Воронцовський, 8, з-під арештів, які були накладені: 13.08.2018 року постановою про арешт майна боржника, виданою 13.08.2018 року державним виконавцем Другого Приморського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області [PERSON], серія та номер: 56677573, за номером запису про обтяження 27454922 (спеціальний розділ); 20.02.2018 року постановою про арешт майна боржника, виданою 20.02.2018 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління в Одеській області [PERSON] серія та номер: 51589714, за номером запису про обтяження 24927385 (спеціальний розділ); 11.08.2017 року постановою про арешт майна боржника, виданою 07.08.2018 року державним виконавцем Приморського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області [PERSON], серія та номер: 54442804, за номером запису про обтяження 21836771 (спеціальний розділ); 20.05.2013 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, виданою 19.03.2013 року державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] серія та номер: 37103432, за номером запису про обтяження 992216 (спеціальний розділ); 12.11.2012 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, виданою 12.11.2012 року Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, серія та номер: В-15/943/35177423, за номером запису про обтяження 24119000 (спеціальний розділ); 05.04.2012 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, виданою 03.04.2012 року Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції серія та номер: В-1/428/2012/31892461, за номером запису про обтяження 24116875 (спеціальний розділ); 17.11.2010 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, виданою 17.11.2010 року Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, серія та номер: АА №672545, за номером запису про обтяження 24115177 (спеціальний розділ); 01.12.2008 року постановою про арешт майна боржника, виданою Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, серія та номер: В- 1/428/2012/31892461, за номером запису про обтяження 24113969 (спеціальний розділ). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 липня 2007 року, в рахунок забезпечення зобовязань за договором кредиту № 2007/686-Ф03.9/199 від 13.07.2007 року боржник [PERSON], на підставі іпотечного договору, передав у забезпечення наступне нерухоме майно: нежитлові підвальні приміщення у літері «Б», загальною площею 89, 8 кв.м., що знаходиться за адресою: Україна, місто Одеса, провулок Воронцовський, будинок 8. Відповідно до звіту про визначення ринкової вартості нежитлового підвального приміщення загальною площею 89,8 кв.м., яка розташована за адресою: м. Одеса пров. Воронцовський, буд. 8, проведеного оцінювачем [PERSON] (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 5803 від 29.03.2008 року Фонда державного майна України), ринкова вартість вказаного приміщення складає 537\~273,00 грн. Відповідно до Договору про відступлення прав вимоги (цесія) від 08.08.2018 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС», позивачу були відступлені боргові зобовязання громадянина [PERSON] за кредитним договором: за основною сумою кредиту відповідно 2 650 485,73 грн.; заборгованість по сплаті процентів у розмірі 3 867 387,81 грн. Загальна сума придбаних боргових зобовязань, яка забезпечена іпотекою, складає 6 517 873,54 грн. Позивач як новий іпотекодержатель дізнався з відкритих даних державних реєстрів нерухомого майна, що на предмет іпотеки накладено інші арешти та обтяження, які є відмінними від заборони відчуження та встановлених іпотечним договором. Разом з тим, на майно боржника (відповідача по справі) було накладено ряд арештів державними виконавчими службами. Оскільки вищевказані виконавчі провадження, в рамках яких було накладено арешти, були відкриті не з ініціативи позивача, а отже, накладені арешти позбавляють нового кредитора ([PERSON]) можливості задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки та позбавляють позивача можливості в повному обсязі здійснювати свої права як іпотекодержателя, позивач був змушений звернутися до суду з проханням звільнити вищевказане майно з-під арешту. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.09.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження. Позивач в судове засідання не зявився, його представником [PERSON] через канцелярію суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, доказів поважності причин неявки до суду не надав. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, сповіщалися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. У звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, за наявності згоди позивача, суд 22.11.2018 року постановив ухвалу про заочний розгляд справи згідно з ст.ст. 280-281 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Суд встановив, що 13 липня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 2007/686-Ф03.9/199. Предметом цього договору було надання [PERSON] кредиту у сумі 100 000 (сто тисяч) доларів США зі сплатою 13, 50 % процентів річних (а.с.13-18). 13 липня 2007 року, в рахунок забезпечення зобовязань за договором кредиту №2007/686-Ф03.9/199 від 13.07.2007 року, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 540 (а.с.19-23). Предметом договору іпотеки було наступне нерухоме майно: нежитлові підвальні приміщення у літері «Б», загальною площею 89, 8 кв.м., що знаходиться за адресою: Україна, місто Одеса, провулок Воронцовський, будинок 8, та належить Іпотекодавцю ([PERSON]Л.) на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 13 липня 2007 року, по реєстру № 539, зареєстрованому у Державному реєстрі правочинів 13 липня 2007 року. 08 серпня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» було укладено договір факторингу, на підставі якого ПАТ «Укрсоцбанк» відступив ТОВ\~«ФК «Інвест\~Фінанс» свої\~права грошової\~вимоги за договором кредиту № 2007/686-Ф03.9/199 від 13.07.2007 року, що укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] (а.с.24-27). В подальшому, 08 серпня 2018 року, між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» було укладено договір передачі прав за іпотечним договором, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 13.07.2007 року та зареєстрований в реєстрі за № 540, включаючи всі зміни та додаткові угоди до нього (а.с.28-29). Відповідно до Договору про відступлення прав вимоги (цесія) від 08.08.2018 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС», позивачу були відступлені боргові зобовязання громадянина [PERSON] за кредитним договором: за основною сумою кредиту відповідно 2 650 485,73 грн.; заборгованість по сплаті процентів у розмірі 3 867 387,81 грн. (а.с.30-34). Загальна сума придбаних боргових зобовязань, яка забезпечена іпотекою, складає 6 517 873,54 грн. В подальшому, 08 серпня 2018 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та [PERSON], [INFO], було укладено договір передачі прав за іпотечним договором, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 13.07.2007 року та зареєстрований в реєстрі за № 540, включаючи всі зміни та додаткові угоди до нього (а.с.35-36). Обтяження вищевказаного іпотечного договору, відступлене [PERSON], зареєстровано у Державному реєстрі іпотек (а.с.37). 15.08.2018 року новим іпотекодержателем [PERSON] на адресу [PERSON] було направлено вимогу про усунення порушення основного зобвязання в порядку ст. 35 ЗУ "Про іпотеку". На теперішній час зазнаЯк встановлено судом, ринкова вартість предмету іпотеки майже в десять раз менше суми заборгованості перед іпотекодержателем, та не надає можливості задовольнити вимоги інших стягувачів, крім іпотекодержателя, який має переважне право на задоволення своїх вимог, перед іншими кредиторами, за рахунок предмета іпотеки.чена вимога боржником не виконана. Згідно зі звітом про визначення ринкової вртості нежитлового підвального приміщення загальною площею 89,8 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, пров. Воронцовський, буд. 8, вартість обєкта оцінки станом на 07.09.2018 року складає 537 273,00 грн. без урахування ПДВ (а.с.58-66). З відкритих даних державних реєстрів нерухомого майна позивача дізнався, що на предмет іпотеки накладено інші арешти та обтяження, які є відмінними від заборони відчуження та встановлених іпотечним договором. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 23.08.2018 року на вище зазначене іпотечне майно, а саме: нежитлові підвальні приміщення у літері «Б», загальною площею 89, 8 кв.м., що знаходиться за адресою: Україна, місто Одеса, провулок Воронцовський, будинок 8, накладено численні арешти: -арешт нерухомого майна [PERSON], накладений 13.08.2018 року постановою про арешт майна боржника, виданою 13.08.2018 року державним виконавцем Другого Приморського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області [PERSON], серія та номер: 56677573 за номером запису про обтяження 27454922 (спеціальний розділ); -арешт нерухомого майна [PERSON], накладений 20.02.2018 року постановою про арешт майна боржника, виданою 20.02.2018 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління в Одеській області [PERSON], серія та номер: 51589714 за номером запису про обтяження 24927385 (спеціальний розділ); -арешт нерухомого майна [PERSON], накладений 11.08.2017 року постановою про арешт майна боржника, виданою 07.08.2018 року державним виконавцем Приморського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області [PERSON], серія та номер: 54442804 за номером запису про обтяження 21836771 (спеціальний розділ); -арешт нерухомого майна [PERSON], накладений 20.05.2013 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, виданою 19.03.2013 року державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON], серія та номер: 37103432 за номером запису про обтяження 992216 (спеціальний розділ); -арешт нерухомого майна [PERSON], накладений 12.11.2012 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, виданою 12.11.2012 року Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, серія та номер: В- 15/943/35177423 за номером запису про обтяження 24119000 (спеціальний розділ); -арешт нерухомого майна [PERSON], накладений 05.04.2012 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, виданою 03.04.2012 року Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, серія та номер: В- 1/428/2012/31892461 за номером запису про обтяження 24116875 (спеціальний розділ); -арешт нерухомого майна [PERSON], накладений 17.11.2010 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, виданою 17.11.2010 року Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, серія та номер: АА №672545 за номером запису про обтяження 24115177 (спеціальний розділ); -арешт нерухомого майна [PERSON], накладений 01.12.2008 року постановою про арешт майна боржника, виданою Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області серія та номер: В-1/428/2012/31892461, за номером запису про обтяження 24113969 (спеціальний розділ) (а.с.37-44). Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 5 та 6 ст. З Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права чи вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до п. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Частиною 1 статті 4 Закону України «Про іпотеку» визначено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Частиною першою ст. 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно з ч. З ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Разом з тим, на майно боржника (відповідача по справі) було накладено ряд арештів Державними виконавчими службами, які описувалися вище. Як встановлено судом, ринкова вартість предмету іпотеки майже в десять раз менше суми заборгованості перед іпотекодержателем, та не надає можливості задовольнити вимоги інших стягувачів, крім іпотекодержателя, який має переважне право на задоволення своїх вимог, перед іншими кредиторами, за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до п. п. 4.1, 4.2. Іпотечного Договору від 13.07.2007 року, де встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем Основного зобов'язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі порушення Іпотекодавцем обовязків, встановлених цим Договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання Основного зобов'язання, а вразі його невиконання - звернути стягнення на Предмет іпотеки. Пунктом 4.5. Іпотечного Договору від 13.07.2007 року, визначаються способи звернення стягнення на Предмет іпотеки, де одним із способів було визначено: «шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»» Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про Іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Аналізуючи положення іпотечного договору від 13.07.2007 року, вбачається, що відповідне застереження відображене у статті 4 «Звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація». Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна», за змістом частини четвертої статті 54 Закону про виконавче провадження у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби. Отже, суд приходить до висновку, що вищевказані виконавчі провадження, в рамках яких було накладено арешти, були відкриті не з ініціативи позивача, а отже, накладені арешти в рамках виконавчих проваджень позбавляють кредитора ([PERSON]) можливості задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки та позбавляють позивача можливості в повному обсязі здійснювати свої права як іпотекодержателя. Відповідно до п. 7 ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження», у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна; Відповідно до п. 6 ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження», спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Отже, зважаючи на ту обставину, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше накладення арешту, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги [PERSON] та зняти вище вказані арешти з іпотечного майна.

Outcome: approved