Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], за участю третіх осіб - [PERSON], [PERSON], Органу опіки і піклування Подільської районної державної адміністрації в м. Києві про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.12.07р. між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний борг. Відповідно до умов договору, Банк надав Позичальнику кредит в сумі 600000 грн. 00 коп. з процентною ставкою 15,5% річних строком до 20.12.2027р. З метою забезпечення виконання зобов'язання по договору, [PERSON] передала в іпотеку кв. [ADDRESS]. 17.12.12р. ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило повний обсяг майнових прав на користь ПАТ «Альфа - Банк» відповідно до договору про відступлення права вимоги. Позивач, посилаючись на наявність заборгованості у відповідача та небажання погашати її у добровільному порядку, звернувся до суду з даним позовом. Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11.06.2014р. було задоволено позов ПАТ «Альфа-Банк» (а.с. 91-94). 15.12.2014р. [PERSON] подала до суду заяву про перегляд заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 11.06.2014р. (а.с. 101-108). Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12.01.2015р. заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 11.06.2014р. скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку (а.с. 145-146). Представник позивача до початку судового засідання звернулася до суду із заявою, в якій просила розглянути справу без участі представника банку, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. [PERSON] свого права на участь у судовому засіданні не використала, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили. Представник Органу опіки і піклування Подільської районної державної адміністрації в м. Києві до початку судового засідання звернулась до суду із заявою, в якій просила розглядати справу за її відсутності, а також зазначила, що позовні вимоги не підтримує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. 21.12.07р. між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний борг № 213 і затверджено графік погашення боргу (а.с. 18-25, 26). Відповідно до умов договору, п. 2.1, Банк надав позичальнику кредит у сумі 600000 грн. 00 коп. зі сплатою процентів, передбачених п. 2.2 договору (15.5% річних). Згідно з п.2.3 кінцевий термін повернення кредиту та відсотків за ним - не пізніше 20.12.2027р. Пунктом 2.4 передбачено, що погашення кредиту та процентів за ним здійснюється позичальником щомісячно у відповідності до графіку (додаток №1), який є невід'ємною частиною цього договору. Виконання грошових зобов'язань за вказаним договором забезпечується передачею в іпотеку кв. [ADDRESS], що належить позичальнику та порукою фізичних осіб - [PERSON] та [PERSON] (п. 4.1 договору). 21.12.07р. між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір (а.с. 30-33). Згідно з умовами даного іпотечного договору Іпотекодавець передала Іпотекодержателю в іпотеку кв. [ADDRESS], яка складається з 2-х жилих кімнат, загальною площею 63,70 кв.м., жилою площею 34,40 кв.м. (п. 1.3 договору). Як вбачається з п. 1.4. іпотечного договору предмет іпотеки належить [PERSON] на праві особистої приватної власності. Відповідно до п. 1.6 іпотечного договору, експертна грошова оцінка предмета іпотеки цього договору становить 1317303 грн. 00 коп. 24.05.2012р. між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін №20-1805/2-1 до Договору про іпотечний борг №213 від 21.12.2007р., яким внесено зміни до додатку №1 та №2 до договору про іпотечний борг (а.с. 27, 28-29). 17.12.2012р. між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено договір відступлення прав вимоги, за умовами якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» передав (відступив), а ПАТ «Альфа-Банк» прийняв кредитний портфель та зобов'язався сплатити за нього первісному кредиторові грошову винагороду на умовах визначених договором (а.с. 8-13). Як вбачається з витягу Додатку №1 відступлення прав вимоги від 17.12.2012р. первісний кредитор передав кредитний договір №213 ПАТ «Альфа-Банк» (а.с. 14). 17.12.2012р. між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення, за умовами якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» передав ПАТ «Альфа-Банк» права, що передаються та зобов'язався передати договори забезпечення, а ПАТ «Альфа-Банк» прийняв та набув права, що передавалися та зобов'язався прийняти договори забезпечення (а.с. 15-16). Як вбачається з витягу з Додатку №1 до договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012р. ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» передав іпотечний договір ПАТ «Альфа-Банк» (а.с. 17). Невиконання позичальником умов Кредитного договору призвело до виникнення заборгованості перед банком, яка станом на 01.08.2013 року становить 529928 грн. 87 коп. з яких: 496476 грн. 70 коп. сума заборгованості за кредитом; 30674 грн. 56 коп. сума заборгованості за процентами; 993 грн. 39 коп. - комісія та 1784 грн. 22 коп. сума пені за неналежне виконання зобов'язань (а.с. 206). Повідомленням про усунення порушень №83375-102б/б від 16.10.2013р. ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до [PERSON] з вимогою виконати зобов'язання з виплати кредиту протягом 30 днів. В разі якщо відповідач не має намір усунути порушення умов кредитного зобов'язання, ПАТ «Альфа-Банк» вимагало добровільно звільнити житлове приміщення, яке є предметом іпотеки (а.с. 42). Зазначене повідомлення було відправлено на адресу [PERSON] рекомендованим поштовим відправленням, що підтверджується реєстром №258 від 16.10.2013р. (а.с. 43). Відповідно до квитанцій від 17.07.2013р., 28.08.2013р., 16.09.2013р., 30.10.2013р., 21.11.2013р., 27.12.2013р., 29.01.2014р., 27.02.2014р., 28.03.2014р., 30.04.2014р. 16.05.2014р., 24.06.2014р., 22.07.2014р., 12.08.2014р., 08.09.2014р., 22.10.2014р, 17.11.2014р. [PERSON] сплачувала кошти на погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 120-128). Разом з тим, в повному обсязі своїх зобов'язань за договором відповідач не виконала. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, умовами кредитного договору, умовами іпотечного договору, а також Законом України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Позичальник всупереч умов кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Відповідно до ст. 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 575 ЦК України визначено окремі види застави, зокрема, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з ч. 1, ч. 4 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно з ч. 6 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. Згідно з п. 1.7 іпотечного договору заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами у сумі 1000000,00 грн. Враховуючи, те що у судовому засіданні суд не мав можливості достовірно встановити чи виник спір між сторонами з приводу оцінки майна, вказаної в договорі, а в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували вартість предмету іпотеки - двокімнатної квартири за [ADDRESS], загальною площею 63,70 кв.м., жилою площею 34,40 кв.м. початкову ціну для продажу цієї квартири з прилюдних торгів слід встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеної на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій шляхом продажу з публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку». Згідно з п. 44 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» згідно зі статтею 32 ЦК, статтею 177 СК та статтею 17 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III "Про охорону дитинства" батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. У зв'язку із наведеним суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування. Відповідно до довідки форми № 3 № 921 від 05.12.2014р., виданої КП «Введенське Подільського району м. Києва», у квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] та дві малолітні дитини - [PERSON] та [PERSON], які народилися 04.11.2009 року та зареєстровані у цій квартирі з 22.12.2009 року (а.с. 109). А тому судом достовірно встановлено, що на момент укладення договору іпотеки діти не мали права власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки. Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про те, що позов ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає задоволенню у повному обсязі. [PERSON] в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надала суду жодних доказів, які б свідчили про відсутність її вини у невиконанні зобов'язань за іпотечним договором. Відсутні посилання на підстави звільнення від доказування визначені у ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа - Банк» судовий збір у розмірі 3441 грн. 00 коп. (а.с. 1). На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 575, 589, 590, 591, 1050 ЦК України, ст.ст. 12, 33, 36, 38, 39 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved