Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

ПАТ КБ ?ПриватБанк? звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором в розмірі 22 758,56 грн. та судового збору. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 07.03.2007 р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк»», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] було укладено договір за яким відповідач отримав кредит в розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом і на умовах його повернення у строк, що відповідає строку дії платіжної картки. Відповідач ознайомився і погодився з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді та погодився, що його заява разом із Пам"яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача на заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично продовжується на такий же термін. Банк виконав свої зобов'язання за договором в повному обсязі, а відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами та станом на 30.09.2013 року має заборгованість перед Банком 22 758, 56 грн., які просить стягнути. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у фабулі позовної заяви та просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, подав письмові заперечення в яких покликається на те, що [PERSON] з позивачем договору не укладав, а підписував заяву від 07.03.2007 року на отримання універсальної картки з кредитним лімітом в сумі 250 грн. з базовою процентною ставкою по кредитному ліміті 1,9% в місяць на залишок заборгованості та щомісячною комісією 1%. Доповнив, що немає доказів, що його довірителю надавалися для ознайомлення саме ці Правила надання банківських послуг, які знаходяться в матеріалах даної справи. Крім того, позивачем подано не конкретизований розрахунок заборгованості, у ньому відсутні дати та суми отримання коштів, процентів. Просить застосувати позовну давність та відмовити в позові. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно копій статуту та свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи вбачається, Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов'язань ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» . З заяви [PERSON] від 07.03.2007 року вбачається, що він ознайомився та погодився із Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які були надані йому в письмовій формі. Своїм підписом він підтвердив факт отримання інформації про умови кредитування в ПриватБанку та погодився, з тим, що підписана ним заява разом із Пам"яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідно до вказаного договору [PERSON] отримав кредит в розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом і на умовах його повернення у строк, що відповідає строку дії платіжної картки. Факт отримання кредиту та використання кредитної картки не оспорюється. У відповідності до п. 6.5 Умов надання банківських послуг Позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. П. 6.6 Умов передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку Позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Згідно п.8.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні Клієнтом грошових зобов'язань передбачених договором більше як на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500,00 грн. та 5% від суми позову. Як вбачається з представленого розрахунку заборгованості відповідач своїх зобов'язань за договором не виконав, його заборгованість перед банком станом на 30.09.2013 року становить 22 758,56 грн. з яких: - заборгованість за кредитом - 5 975,42 грн.; - заборгованість по процентах за користування кредитом - 11 458,96 грн.; - заборгованість по комісії за користування кредитом - 3 764,25 грн.; а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та Правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1059,93 грн. - штраф (процентна складова), які підлягають стягненню з відповідача на користь банку. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, не залежно від відшкодування збитків. Відповідно до вимог ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Положення ст. 1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до положень ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності то така до задоволення не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини 3, 4 ст. 267 ЦК України). Згідно з нормами ч.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). З п. 9.12 Умов надання банківських послуг вбачається, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує другу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на той же строк. Суд дійшов висновку, що позивачем не пропущено строку позовної давності, оскільки пролонгація договору полягає у продовженні його строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено (якщо інше не передбачено договором), зокрема щодо самої умови про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними. Виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання, не здійснює погашення заборгованості за договором, не сплачує проценти, тому суд приходить до переконання, що позов підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved