Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «СОС Кредит», ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору. В обгрунтування позову зазначив, що 16.08.2020 року зателефонував співробітник ТОВ «СОС Кредит» та повідомив про те, що ніби [PERSON] , 10.07.2020 року брав кредит у їх фінансовій установі та його не виплатив, у зв`язку з тим, що позивач не брав ніяких кредитів, запитав у співробітника компанії, чи не помилилась вона, але співробітник повідомила про кредитний договір, у якому зазначені дані паспорта позивача після чого [PERSON] звернувся до поліції за фактом шахрайських дій з боку невідомих осіб. 17.08.2020 року позивач звернувся з заявою про вчинення кримінального правопорушення в електронному вигляді до Індустріального відділу поліції Головного управління національної поліції України в Харківській області. 14.09.2020 року позивач звернувся до Індустріального відділу поліції Головного управління національної поліції України в Харківській області з письмовою заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій повідомив, що 10.07.2020 року невстановлена особа оформила кредит на ім`я позивача в TOB «СОС Кредит». 15.09.2020 року вказана заява про вчинення кримінального правопорушення була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань №1202022550000216 та було розпочато досудове розслідування кримінального провадження. У серпні 2020 року позивач також дізнався, що на офіційного сайті ТОВ «Українське бюро кредитних історій» числиться кредитний договір № 17189374 між [PERSON] та ТОВ «СОС Кредит», сума кредиту - 5 400 грн., дата видачі кредиту - 10.07.2020 року. 13.11.2020 року позивач направив поштою ТОВ «СОС Кредит», заяву в якій повідомляв, що не укладав кредит та звернувся з приводу шахрайських дій невідомих осіб, які оформили кредит та просив закрити кредитний договір та видалити персональні дані з клієнтської бази. Відповідь на заяву від ТОВ «СОС Кредит» позивач не отримував. У січні 2021 року звернувся за правовою допомогою до адвоката та представником позивача було направлено до ТОВ «СОС Кредит» заяву та адвокатський запит про надання документів. У лютому 2021 року ТОВ «СОС Кредит» було надано відповідь на адвокатський запит у якому зазначено, що 10.07.2020 року між товариством та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 17189374 на суму 5 400,00 грн., строком 30 днів та кошти перераховані на картковий рахунок № [NUMBER] . Позивач не реєструвався в системі, сайті ТОВ «СОС Кредит» зі створенням особистого кабінету клієнта, кредитний договір № 17189374 від 10.07.2020 року не підписував ні власноручно, ані за допомогою електронного одноразового ідентифікатора, не отримував грошових коштів на рахунок в банку, картковий рахунок № [NUMBER] позивачу не належить та ніколи не належав. Не надавав ТОВ «СОС Кредит» паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків. У лютому 2021 року зателефонували співробітники ТОВ «Європейська агенці з повернення боргів» та повідомили, що право вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 17189374 від 10.07.2020 року було передано ТОВ «СОС Кредит» до ТОВ «Європейська агенці з повернення боргів». Таким чином, [PERSON] не укладав з ТОВ «СОС Кредит» договір про надання фінансового кредиту № 17189374 від 10.07.2020 року, не отримував від ТОВ «СОС Кредит» підписаних оригіналів договору про надання фінансового кредиту № 17189374 від 10.07.2020 року та інших документів, кредитний договір № 17189374 від 10.07.2020 року не підписував ні власноручно, ані за допомогою електронного одноразового ідентифікатора, не отримував грошових коштів на рахунок в банку, договір про надання фінансового кредиту № 17189374 від 10.07.2020 року було укладено без відома позивача. [PERSON] поніс витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 7000 грн. Просить визнати недійсним договір про надання фінансового кредиту № 17189374 від 10.07.2020 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «СОС Кредит», стягнути з ТОВ «СОС Кредит» на користь [PERSON] витрати на правничу (правову) допомогу в розмірі 7000 гривень. Ухвалою суду від 19.03.2021 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано з ТОВ «Європейська агенці з повернення боргів» дані про право вимоги, ТОВ «СОС Кредит» копії документів, дані про те з якого номеру мобільного телофону був укладений договір з [PERSON] , з ПАТ «ВФ Україна» дані про місцезнаходження абонента [NUMBER] . Ухвалою суду від 02.04.2021 року клопотання представника позивача Лебединської І.С. задоволенно, призначено проведення судового розгляду по цивільній справі за позовом [PERSON] до ТОВ «СОС Кредит» ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору в режимі відеоконференції з Комінтернівським районним судом м. Харкова. 14.04.2021 року до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява в якій в якості відповідача зазначено ТОВ «СОС Кредит». Просить визнати недійсним договір про надання фінансового кредиту № 17189374 від 10.07.2020 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «СОС Кредит», стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу (правову) допомогу в розмірі 7000 гривень (а.с. 109-129). 14.04.2021 року на електронну пошту суду надійшов відзив на позов від представника відповідача ТОВ «Європейська агенці з повернення боргів» скорочена назва - ТОВ «ЄАПБ» в обгрунтування якого зазначено, що 13.03.2020 року [PERSON] надав до суду позовну заяву до ТОВ «СОС Кредит», ТОВ «ЄАПБ» про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору. Детально ознайомившись із позовною заявою , ТОВ «ЄАПБ» вважає її безпідставною, необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. 10.07.2020 року між позивачем та TOB «СОС Кредит» було укладено договір про надання фінансового кредиту № 17189374, шляхом прийняття (акцептування) пропозиції, яку клієнт отримує смс-повідомленням на мобільний телефон, який зазначає сам клієнт в особистому кабінеті на сайті товариства, та самостійно надсилає повідомлення товариству підписане електронним підписом - одноразовим ідентифікатором. За умов кредитного договору позивачу надано кредит у розмірі 5 400,00 грн., з оплатою по спадній процентній ставці, що вираховується графіком. Поряд з цим, на виконання ухвали суду від 19.03.2021 року в частині витребування у ТОВ «ЄАПБ» даних повідомляє суд, що 22.03.2017 року між ТОВ «СОС Кредит» та ТОВ «ЄАПБ» було укладено договір доручення № 6/17-ДПю, згідно якого ТОВ «ЄАПБ» за дорученням ТОВ «СОС Кредит» приймає на себе зобов`язання за винагороду здійснювати від імені ТОВ «СОС Кредит» фактичні і юридичні дії по стягненню заборгованості з фізичних осіб за кредитними договорами. Згідно умовами договору TOB «СОС Кредит» гарантує, що має законні підстави для передачі інформації, яка міститься в Реєстрі боржників, заборгованість боржників дійсно має місце, виникла на законних підставах, не погашена, не прощена, не списана, не стягнена. Таким чином, право вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 17189374 від 10.07.2020 року, укладеним між TОB «СОС Кредит» та [PERSON] , до TОB «ЄАПБ» не передавалось, кредитором за договором про надання фінансового кредиту № 17189374 від 10.07.2020 року залишається TОB «СОС Кредит», а ТОВ «ЄАПБ» здійснює надання послуг згідно Договору. Тому TОB «ЄАПБ» не є стороною оскаржуваного договору, а тому не може бути відповідачем у цивільній справі за позовом [PERSON] до ТОВ «СОС Кредит», ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог та у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. (а. с. 132-156, том 1). Ухвалою суду від 20.05.2021 року клопотання представника позивача про поновлення строку подання доказів та долучення матеріалів, виключення неналежного відповідача ТОВ «Європейська агенці з повернення боргів» було задоволено. Прийнято до розгляду уточнену позовну заяву від 07.04.2021 року, повторно витребувано у ТОВ «СОС Кредит» відомості. 24.06.2021 року на електронну пошту суду надійшла відповідь на клопотання про витребування доказів від ТОВ «СОС Кредит» у якому зазначено, що між [PERSON] та ТОВ «СОС Кредит» 10.07.2020 року було укладено договір про надання фінансового кредиту №17189374 на суму 5 400 грн., зі сплатою відсотків строком на 30 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку позивача № [NUMBER] , що засвідчує факт укладання електронного договору. Під час реєстрації позивач використовував мобільний номер телефону [NUMBER] , який згідно інформації УБКІ зазначений, як особистий номер телефону та вже використовувався раніше. При оформленні договору, додатково не запитувалось в позивача фотокопії паспорту та РНОКПП. Кошти були перераховані на карту № [NUMBER] (а. с. 1-6, том. 2). Ухвалою суду від 24.06.2021 року у задоволенні заяви представника позивача в порядку ч. 3 ст.49 ЦПК України про зміну предмету позову було відмовлено. Заяву представника позивача про відеоконференцію було залишено без розгляду. Долучено до матеріалів цивільної справи розрахунок суми витрат, пов`язаною з правничою допомогою, копію акту прийому-передачі до договору про надання правової допомоги. У задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів у Національного Банку України було відмовлено. Долучено до матеріалів справи копію постанови Верховного суду №756/4505/16 від 08.08.2019 року. Клопотання представника позивача від 24.06.2021 зодоволенно в частинні надання можливості ознайомитись з доказами наданими на підставі ухвали суду від 19.03.2021 року. У задоволенні клопотання представника позивача в частині повторного направлення ухвали суду від 19.03.2021 року та вжиття заходів процесуального примусу відмовлено. Ухвалою суду від 19.08.2021 року клопотання представника позивача про поновлення долучення доказів та витребування доказів від 22.06.2021 року в частині долучення доказів до матеріалів справи задоволено. У частині витребування доказів - залишено без розгляду. Клопотання представника позивача про поновлення строку подання доказів та долучення матеріалів від 12.08.2021 року, витребування доказів у ПАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Українське бюро кредитних історій» від 12.08.2021 року, відкладення розгляду справи від 13.08.2021 року було задоволено. Ухвалою суду від 21.09.2021 року клопотання представника позивача про витребування доказів у ПАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Платежі онлайн»було задоволено. Ухвалою суду від 23.11.2021 року клопотання представника позивача від 26.10.2021 року про витребування доказів у ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено. У задоволені клопотання про витребування доказів від 19.11.2021 року було відмовлено. Ухвалою від 14.12.2021 року клопотання представника позивача від 08.12.2021 року про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. 14.12.2021 року від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення, в яких зазначає, що [PERSON] не укладав з ТОВ «СОС Кредит» договір про надання фінансового кредиту № 17189374 від 10.07.2020 року вказаний договір був укладений від його імені іншою особою. [PERSON] не отримував грошових коштів за оскаржуваним договором на свій рахунок в банку. [PERSON] ніколи не мав рахунків в ПАТ «Укргазбанк» в тому числі і станом на 10.07.2020 року. Грошові кошти за оскаржуваним договором були перераховані ПАТ АБ «Укргазбанк» іншій особі. [PERSON] вказує, що втратив телефон в кінці 2018 року разом зі сім картою за номером [NUMBER] . При цьому абонентський номер [NUMBER] отримує послуги без реєстрації своїх персональних даних, сім карта була перевипущена та нею користувалась інша особа. Просить позов [PERSON] до ТОВ «СОС Кредит» про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору задовольнити (а.с. 147-161 том 2). Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомлений завчасно та належним чином. Представник позивача надала клопотання в якому просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує, відеоконференцію просить не проводити. Відповідач ТОВ «СОС Кредит» у судове засідання повторно не з`явився про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відзив суду не надано. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Копією Витягу з Єдиного реєстру з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується, що ТОВ «СОС Кредит» зареєстрована як юридична особа вказано вид діяльності інші види кредитування (а.с. 29, том 1). Згідно копії Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.09.2020 року, до ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України за заявою [PERSON] (а.с. 31-33, том 1). Як убачається із копії даних про фінансові зобов`язання ТОВ «Кредитні історії» станом на 02.01.2021 року, [PERSON] має кретидні зобов`язання у тому числі за кредитним договором 17189374, сума кредиту - 5 400 грн., дата видачі кредиту - 10.07.2020 року (а.с. 34-38, том 1). Згідно змісту копії заяви від 13.11.2020 року, позивач звертався до ТОВ «СОС Кредит» з проханням закрити кредитний договір та видалити його персональні дані (а.с. 39, том 1). Відповідно до даних копія відповіді Уповноваженого Верховної ради з прав людини від 06.01.2021 року, зазначено, що у випадку відмови від задоволення законних вимог та на разі наявносі інших відомостей та будь-яких документальних підтверджень фактів порушення прав позивач може звернутися до Уповноваженого з відповідними матеріалами (а.с. 41-42, том 1). Згідно даних копії заяви - приєднання до договору (оферти) про надання фінансового кредиту № 17189374 від 10.07.2020 року в якій зазначено умови підписання заяви, дані клієнта [PERSON] , РНОКПП позивача, номер платіжної карти [NUMBER] та номер телефон [NUMBER] , підпис - пароль смс-повідомленням надісланий на мобільний телефон - одноразовим ідентифікатором (а. с. 47-48, том 1). Як убачається із копія договору про надання фінансового кредиту № 17189374 від 10.07.2020 року на суму 5 400 грн., в якому зазначеноклієнтом [PERSON] , номер платіжної карти [NUMBER] та номер телефон [NUMBER] , підпис - пароль смс-повідомленням надісланий на мобільний телефон - одноразовим ідентифікатором (а.с. 48(зворотня сторінка)-53, том 1). Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту №17189374 від 10.07.2020 року, зазначений графік погашення боргу (а.с. 53(зворотня сторінка)-54, том 1). Із даних копії паспорту кредиту вбачається, що до укладання договору була надана інформація споживачу [PERSON] (а с. 54 (зворотня сторніка)-56, том 1). Ідентичні за змістом документи були додані ТОВ «СОС Кредит» у своїй відповіді на клопотання про витребування доказі а саме: копія заяви - приєднання до договору (оферти) про надання фінансового кредиту № 17189374 від 10.07.2020 року, копія договору про надання фінансового кредиту № 17189374 від 10.07.2020 року на суму 5 400 грн., копія додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №17189374 від 10.07.2020 року в якому зазначений графік погашення боргу,(а.с. 7-24, том 2). Листом від 07.07.2021 року № GD-21-03436/кі надісланим провідним фахівцем з організації майнової та особистої безпеки Департаменту безпеки, надано інформацію в межах дії яких знаходився абонент [NUMBER] у період 01.07.2020 року по 12.07.2020 року, де вказано місце знаходження: [ADDRESS] станом на 10.07.2021 року (а.с. 99-101, том 1). Копією довідки від 20.04.2021 року вих. № 9, виданою ТОВ «Охорона-11» виданою [PERSON] в підтвердження того, що він дійсно працює у ТОВ «Охорона-11» з 16.01.2017 року Наказ №8-К від 16.011.2017 року по теперішній час, на посаді чергового оперативного. За період роботи з 01.07.2020 року по 12.07.2020 року у відрядженнях в щорічній відпустці у відпустці без збереження заробітної плати та на лікарняному - не перебував. Щорічна відпускна, згідно графіку планування відпустки на цей період запланована не була. Відповідно до табеля відпрацьованого часу за липень 2020 року [PERSON] черговий оперативний відпрацював повний місяць за адресою: [ADDRESS] та норму робочого часу яка становить 184 години, встановлені чинного законодавства (а.с. 180, том 1). Тобто, [PERSON] перебував в м. Харків у період укладання договору, а саме 10.07.2020 року з ТОВ «СОС Кредит» за № [NUMBER] який здійснювався за допомогою реєстрації з мобільного номеру [NUMBER] , тоді як місце знаходження абонент [NUMBER] у період 01.07.2020 року по 12.07.2020 року зазначено: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг, вул. Водоп`янова, 1. Згідно копії інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» надає дані, що на сайті SOSCREDIT.COM.UA через платіний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція типу «видача» кредиту 5 400 грн., номер кати [NUMBER] дата 10.07.2020 року (а.с. 25, том 2). Відповідно до даних копії довідки наданої ТОВ «СОС Кредит», зазначені дії клієнта [PERSON] в системі 10.07.2021 року з вказівкаю часу з 01:12:53 по 01:22:40 (а.с. 26, том 2). Довідкою АТ «Акцент-Банк» від 15.06.2021 року № TL94-MR24-03J7-INT5 підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , має карту № [NUMBER] тип «Універсальна» дата закриття 04.11.2020 рік та карту № [NUMBER] тип «Зелена» дата закриття 20.11.2020 року (а.с. 38, том 2). Довідкою АТ «Акцент- Банк» від 18.06.2021 року № AU16-7HJA-PE3V-BCTO підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , має карту № [NUMBER] тип «Зелена» дата закриття 20.11.2020 року (а.с. 39, том 2). Згідно даних довідки від 15.06.2021 року виданою АТ «Державний ощадний банк України» підтверджується, що [PERSON] має картковій рахунок № [NUMBER] у гривні (а.с. 40, 41, том 2). Відповідно даних довідки від 18.06.2021 року № 64-4-31/33-339, № 60-4-34-33/111 виданих АТ «Укрсиббанк» підтверджується, що у [PERSON] відкрито рахунки: 06.10.2018 поточний рахунок № [NUMBER] у зв`язку зі зміною законодавства, міжнародний банківський номер (ІВАN) [NUMBER] в UAN з 13.01.2020 року у якості номера рахунку використовується тільки ІВАN згідно із законодавством України, закрито-23.12.2020 року поточний рахунок № [NUMBER] у зв`язку зі зміною законодавства, міжнародний банківський номер (ІВАN) [NUMBER] в UAN; 25.09.2018 року рахунок № [NUMBER] у зв`язку зі зміною законодавства в UAN (а.с. 42, 43, том 2). За даними виписки АТ «Укрсиббанк» від 18.06.2021 року за картковим рахунком клієнта [PERSON] , за період з 01.06.2020 року по 01.12.2020 року зазначена інформація щодо руху коштів по рахунку № [NUMBER] та операції за картковим рахунком (а.с. 44 -54, том 2). У виписці АТ «Акцент-Банк» від 18.06.2021 року по картці/рахунку [NUMBER] і додатковими рахунками договору за період 01.06.2020 року по 18.06.2021 року клієнта [PERSON] , зазначена інформація щодо руху коштів (а.с. 55 -57, том 2). Згідно виписки АТ КБ «Приватбанк» від 18.06.2021 року по картці/рахунку [NUMBER] і додатковим рахункам договору SAMDNFF000103864057 від 22.08.2013 року за період 01.06.2020 року по 01.12.2020 року клієнта [PERSON] зазначена інформація щодо руху коштів (а.с. 58-60, том 2). У копії довідки від 11.03.2021 року, виданої АТ КБ «Приватбанк» зазначено, шо [PERSON] [INFO] має рахунки які станом на 19.08.2020 року закриті (а.с. 61, том 2). Копія відповіді від 02.06.2021 року Національного Банку України яка надана адвокату Лебединській І.С. зазначено, що інформація яка містить банківську таємницю не може бути розкрита адвокату банками з письмового дозволу відповідної фізичної особи або за рішенням суду (а.с. 62, том 2). Копією довідки від 20.07.2021 року наданою АБ «Укргазбанк» підтверджується, що на ім`я [PERSON] не було відкрито поточних рахунків з використанням електронного платіжного засобу в АБ «Укргазбанк», станом на 20.08.2021 року залишок коштів та рахунки відсутні (а.с. 82, том 2). Згідно копії довідки № 15 від 19.07.2021 року ТОВ «Охорона-11», виданої [PERSON] , він дійсно працює у ТОВ «Охорона-11» на посаді чергового оперативного з 16.01.2017 року Наказ №8-К від 16.01.2017 року по теперішній час (а.с. 83, том 2). Як убачається із даних копієї довідки від 21.07.2021 року виданою АТ КБ «Приватбанк», у [PERSON] номер телефону [NUMBER] став фінансовим 25.12.2018 року, номер телефону [NUMBER] став фінансовим 29.02.2012 року, перестав бути фінансовим 30.11.2018 року (а.с. 84, том 2). Копією довідки від 27.07.2021 року виданою АТ «Укрсиббанк» підтверджується, що 16.01.2017 року між банком та [PERSON] був укладений договір про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичних осіб № [NUMBER] договір - анкета. Персональний забезпечений номер мобільного телефону [NUMBER] був доданий до системи UKRSIB online 02.04.2018 року. Банк не передавав персональні дані в тому числі номер мобільного телефону стороннім організаціям (а.с. 85, том 2). За даними копії довідки від 27.07.2021 року ПрАТ «ВФ України» мобільний номер [NUMBER] обслуговувася в ПрАТ «ВФ України» знеособлено (оператор не володіє інформацію кому належав цей номер) відсутня можливість надати інформацію за зазначеним номером (а.с. 86, том 2). Довідкою від 27.08.2021 року № 148/33150/2021 виданою ПАТ АБ «Укргазбанк» повіломлено інформацію, що по банківській платіжній картці (БПК) [NUMBER] по маскованому номеру надати неможливо. Для визначення об`єкту інформації та надання відповіді потрібен повний номер (БПК) (а.с.103, том 2). У Листі від 30.09.2021 року вих. №76/09 ТОВ «Платежі онлайн» зазначено, що з метою забезпечення найвищього рівня безпеки проведення платежів, технологія карткових рахунків у Сервісі Platon побудована таким чином, що не дає можливості у повному обсязі ідентифікувати транзакцію. Тому надати витребувані судом документи та інформацію не вбачається можливим (а.с. 114, том 2). Додатком 1 ТОВ «Платежі онлайн» надає дані про запитувані транзакції типу «виплати займу» на сайті SOSCREDIT.COM.UA дата та час проведення операції 10.07.2020 року сума операції 5 400 грн., номер кати [NUMBER] анкетні дані з боку ТОВ «СОС Кредит» не надавались (а.с. 115, том 2). Довідкою від 05.10.2021 року № 148/39427/2021 виданою ПАТ АБ «Укргазбанк» підтверджується, що [PERSON] не являється клієнтом банку (а.с. 116, том 2). Довідка від 08.12.2021 року № БТ-16921 видана ПАТ АБ «Укргазбанк» з якої вбачається, що грошові кошти в розмірі 5 400 грн., та 2 000 грн., були перераховані 10.07.2021 року о 01:22 та о 01:55 відповідно, на банківську карту [NUMBER] , як належить [PERSON] (а.с. 143, том 2). Отже, за кредитним договором №17189374 від 10.07.2020 року ТОВ «СОС Кредит» грошові кошти були перераховані на банківську карту [NUMBER] , яка належить [PERSON] , тобто [PERSON] вищевказані грошові кошти не отримував та відповідно банківська карта [NUMBER] йому не належить. Разом з тим, як встановлено із даних відповіді ТОВ "СОС КРЕДИТ", при оформленні спірного Договору, відповідачем не запитувались з позивача фотокопії паспорта та реєстраційний номер облікової картки платника податків. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 ЦК Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦУ України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При цьому за змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно частини 2 статті 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію». Згідно із частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно частин 3, 4, 5 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до п. 8 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними № 9 від 06.11.2009 року» відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв`язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205, 640 ЦК України, тощо.) Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Частиною 1 ст. 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Враховуючи зазначені вище обставини, суд дійшов висновку, що [PERSON] не мав наміру укладати кредитний договір, не звертався до ТОВ «СОС Кредит» з відповідною заявою на укладення договору про надання фінансового кредиту, не підписував договору про надання фінансового кредиту №17189374 від 10.07.2020 року, не отримував та не використовував кредитні кошти, а тому є підстави для визнання недійсним договору про надання фінансового кредиту №17189374 від 10.07.2020 року. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог знайшли своє підтвердження, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Приписами п. 3 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Згідно ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Адвокат Лебединська І.С. діє на підставі договору про надання правової допомоги від 04.01.2021 року (а.с. 23-25, том 1). Як передбачено ст. 15 ЦПК України - учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, та становлять одну із складових судових витрат ч. 1 ст. 133 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів ч. 4 ст. 137, ч. 7 ст. 139 та ч. 3 ст. 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування. За змістом ст. 137 ЦПК України (1) витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. (2) За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. (3) Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (4) Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (5) У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (6) Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30 вересня 2009 року за № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. Як вбачається з додаткової угоди до договору про надання адвокатом правової допомоги від 04.01.2021 року винагорода адвоката складає 7 000 грн. (а.с. 26, том 1). Копією квитанції до прибуткового касового ордеру № 2 від 04.01.2021 року підтверджується, що від [PERSON] прийнято 7 000 грн. (а.с. 27). Розрахунок суми судових витрат підтверджується які позивач поніс витрату з зв`язку з розглядом справи (а.с. 223, том 1). Копією акту прийому-передачі до договору про надання правової допомоги від 04.01.2021 року підтверджується, що адвокат Лебединська І.С. надала позивачу [PERSON] правову допомогу на суму 7 000 грн. (а.с. 224, том 1). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку що стягненню підлягають документально підтверджені обґрунтовані витрати на професійну правничу допомогу. Таким чином, з урахуванням обставин справи, обсягу наданих адвокатом Лебединською І.С. правових послуг, критерію розумності їхнього розміру, з ТОВ «СОС Кредит» на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 7 000 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 грн., від сплати якого позивач був звільнений згідно частини 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». На підставі викладеного,

Outcome: approved