Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Орган опіки та піклування Золотоніської районної державної адміністрації звернувся до суду в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] із позовом до [PERSON], треті особи по справі: Служба у справах дітей Золотоніської державної адміністрації, Золотоніський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Благодатнівська сільська рада, про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги, позивач мотивує тим, що [PERSON] є матір'ю шести неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]., що стверджується відповідними свідоцтвами про народження. Сім'я [PERSON] перебуває на обліку сільської ради як неблагополучна з 2012 року, що пов'язано з неналежним виконанням нею батьківських обов'язків відносно своїх дітей та способу її життя. Позивач наполягає, що [PERSON] неналежно виконує свої батьківські обов'язки стосовно навчання та утримання вказаних вище дітей, їхнім вихованням та утриманням не займається, ігнорує рекомендації щодо належного догляду та виховання своїх дітей, діти проживають в антисанітарних умовах, заклади навчання не відвідують. Під наглядом сільської ради та впливом соціальних служб час від часу настає незначне покращення, але ставлення відповідача до своїх обов'язків стосовно належного виховання та утримання дітей не змінюється, діти в родині не доглянуті, не мають засобів гігієни, брудні, неохайні, страждають від педикульозу. Відповідач ніде не працює, освіти не має, соціальні кошти, які отримує на дітей, витрачає не за призначенням. [PERSON] неодноразово попереджалась про відповідальність за неналежне виконання своїх батьківських обов'язків, їй пропонувалось вчинити дії спрямовані на зміну способу її життя, необхідності створення умов для належного виховання своїх дітей. Однак жодних дій спрямованих на зміну своєї поведінки відповідач не вчинила. Враховуючи вказане вище, з метою захисту прав та інтересів дітей позивач звернувся до суду з даним позовом, яким просив позбавити відповідача батьківських прав відносно вказаних дітей та стягнути з неї аліменти на їх утримання. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, однак звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не прибула, направивши до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Представники третіх осіб, а саме: Служби у справах дітей Золотоніської районної державної адміністрації, Золотоніського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Благодатнівської сільської ради також звернулись до суду із заявами, згідно з якими позовні вимоги підтримали та просили суд розгляд справи здійснювати за їх відсутності. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а відповідач позовні вимоги визнала повністю, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі та прийняти рішення на підставі доказів, що знаходяться у ній. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення вказаних позовних вимог у зв'язку із наступним. Як вбачається із ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Конвенцією ООН про права дитини встановлено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю шести дітей, а саме: [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження (серії [NUMBER] від 25.03.2010 року), [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження (серії [NUMBER] від 12.04.2007 року), [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження (серії [NUMBER] від 18.11.2008 року), [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження (серії [NUMBER] від 26.06.2007 року), [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження (серії [NUMBER] від 11.04.2002 року) та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження (серії [NUMBER] від 12.04.2007 року). Згідно із ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Так відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Сімейний кодекс України детально регулює питання застосування такого засобу захисту дитини, її прав та інтересів від посягань з боку її власних батьків , як позбавлення батьківських прав. Згідно із ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З огляду на зміст норми закону (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батьки не просто не виконують свої обов'язки по вихованню дитини, а й ухиляються від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов'язків, передбачених ст.150 СК України. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення дітей до батьків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла 18 років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення від виконання обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних, інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм маралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається з рішення виконавчого комітету Чапаєвської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 22.05.2012 року №49, сім'я [PERSON], у якій виховуються неповнолітні діти поставлена на облік Чапаєвської сільської ради, як неблагополучна. Відповідно до рішення виконавчого комітету Благодатнівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 31.01.2018 року №1, виконком Благодатнівської сільської ради вирішив порушити клопотання перед службою у справах дітей Золотоніської РДА про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Золотоніської районної державної адміністрації від 13.03.2017 року, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], захищаючи права та інтереси дітей, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її вказаних вище дітей. Неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків стосовно своїх дітей стверджується також актами обстеження умов проживання про незадовільні умови проживання дітей, відсутність постільної білизни, чистого одягу, їжі, неналежне медичне лікування, які складені 17.01.2018 року, 24.01.2018 року, 20.12.2017 року, 23.01.2017 року, 05.12.2014 року. Як вбачається з повідомлення Благодатнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ім. Г.П. Берези від 06.03.2017 року №63, [PERSON], учень 10 класу, систематично не відвідує навчальний заклад, недбало ставиться до навчання. Листи-запрошення батьків до школи були залишені без уваги та не були повернуті до школи з їх підписами. Враховуючи вказане вище, суд вважає, що позивачем було доведено наявність свідомих дій відповідача щодо ухилення нею від виконання свого батьківського обов'язку по відношенню до її дітей. Таким чином у судовому засіданні було достовірно встановлено, що [PERSON] належним чином не піклується про фізичний та духовний розвиток своїх дітей, не забезпечує їх необхідним навчанням, медичним доглядом, умовами проживанням та вихованням, що в сукупності суд розцінює як ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, а надані по справі докази вказують на свідоме небажання відповідача належним чином виконувати батьківські обов'язки, піклуватись про дітей та займатись їх вихованням. Суд також бере до уваги і те, що [PERSON] позовні вимоги визнала, що на думку суду вказує на характер відношення відповідача до своїх обов'язків щодо дітей та бажання останньої займатися їх вихованням. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач належним чином довела обставини на які посилається, відповідач проти доводів позивача не заперечує, а судом обставин, які б давали підстави сумніватися обґрунтованості позовних вимог, встановлено не було. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, яка позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дітей, та згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За вказаних обставин суд вважає за доцільне позбавивши батьківських прав відповідача щодо їх дітей, задовольнити позовні вимоги і в частині стягнення аліментів на їх користь. Суд також враховує, що позивач просить стягувати аліменти у розмірі 1/2 частини всіх доходів з відповідача, але не менше ніж 50% встановленого чинним законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що повністю відповідає вимогам ст. 182 СК України. За таких обставин суд вважає, що розмір аліментів, які необхідно стягнути із відповідача на користь позивача у розмірі 1/2 частини всіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є обґрунтованим та таким, що буде відповідати інтересам сторін. Враховуючи обставини справи та ставлення відповідача до своїх дітей, та виходячи з принципів розумності та справедливості суд стягує аліменти на їх утримання в заявленому позивачем розмірі. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 3524 грн., так як вимоги носять майновий і немайновий характер (ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»), від яких при подачі заяви був звільнений позивач.

Outcome: approved