Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що він проживає за адресою [ADDRESS] та є власником даного житлового будинку. У належному йому будинку значиться зареєстрованим його син [PERSON], який з 1995 року фактично в будинку не проживає, добровільно залишивши дане житло. На підставі викладеного, позивач [PERSON] прохав суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком за адресою [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали та прохали його задовольнити, не заперечували проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомляв. Тому, враховуючи, що позивач надав згоду на проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача, суд вважав за необхідне проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача. З"ясувавши обставини справи на підставі доказів, поданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] та є власником даного житлового будинку відповідно до договору купівлі - продажу від 21.04.1976 року та договору купівлі - продажу від 20.03.1078 року. Відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим у будинку за адресою [ADDRESS]. Відповідно акту вуличного комітету від 24.07.2014 року [PERSON] з 1995 року фактично не проживає за адресою [ADDRESS]. Таким чином, [PERSON] не проживає у спірному житлі, питання про вселення, проживання в цьому будинку не ставить, участі в оплаті комунальних послуг не приймає, житлом не користується. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати,визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що особами, які беруть участь у справі, поважні причин відсутності відповідача більше одного року у спірному житлі, не доведені. Враховуючи вищезгадане, інтереси позивача, відсутність відповідача без поважних причин за місцем своєї реєстрації понад один рік, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню .

Outcome: approved