Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.10.2018 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.02.2017 року Городнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області, актовий запис № 08, посилаючись на неможливість збереження сім'ї. Сторони мають різні погляди на життя та сімейних стосунків не підтримують. З відповідачем мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище "Кисіль". Ухвалою від 17.10.2018 у справі відкрито провадження у загальному порядку та призначене підготовче судове засідання. /а.с.10/ До судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. /а.с.18/. Відповідач не з'явився у судове засідання, про яке повідомлений належним чином (а.с.24) відповідно до приписів статей\~128,\~130,\~131 ЦПК України, причини неявки не повідомив, представника не направив, відзив на позов до суду не подав. Відповідно до\~ст.280 ЦПК України\~суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, для участі у розгляді не з'явився, про причини неявки не повідомив, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Сторони уклали шлюб 08.02.2017 року, зареєстрований Городнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 08, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ЕЛ № 114718. /а.с.4/. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 017593, встановлено, що [PERSON] народилася 13 лютого 2006 року, батько [PERSON], мати [PERSON], про що зроблено відповідний актвоий запис за № 16 від 17.02.2006 року (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 196011, встановлено, що [PERSON] народився 17 березня 2017 року, батько - [PERSON], мати- Кисіль [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис за № 15 від 22.03.2017 року (а.с.7). За даними довідки Городнянської міської ради Чернігівської області № 6736 від 16 жовтня 2018 року позивач є зареєстрованою за адресою: [INFO] „А в місті Городня Чернігівської області. Згідно довідки до складу її сім`ї (зареєстрованих) входять чоловік - [PERSON], донька [PERSON] та син [PERSON] (а.с.5). Статтею 51 Конституції України\~проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до\~статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з приписами\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частинами 3, 4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 5 Протоколу №7 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до\~статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. За частиною 2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспiльствi в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб. Як проголошено положеннями статті 12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім'ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема статей 5, 8 вказаного міжнародного договору. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, сім'я носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню жінки, а тому позов підлягає задоволенню. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн, який підлягає стягненню з відповідача, відповідно до приписів\~ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved