Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Лубнитеплоенерго" ( далі - ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію. В позові вказано, що відповідачі є квартиронаймачами та зареєстровані у квартирі [ADDRESS] . ОКВПТГ « [ADDRESS] » надає послуги з теплопостачання вказаного будинку. Однак покладені зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання відповідачі належним чином не виконують, в результаті чого виникла заборгованість за період з жовтня 2016 року по вересень 2019 року включно на загальну суму 34808 грн 89 коп. Станом на 01.10.2019 року , враховуючи переплату на початок періоду в розмірі 93 грн 67 коп, пільги/субсидії 17404 грн 40 коп та часткову сплату в розмірі 3000 грн 00 коп борг перед підприємством складає в розмірі 14310 гривень 73 копійок, яку позивач і прохає стягнути солідарно з відповідачів. Представник позивача за дорученням Омельченко О.М. надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Проти проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідачів не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, шляхом направлення судових повісток поштовим повідомленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Заяв про поважність пропуску судового засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надали. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є квартиронаймачами та зареєстровані у квартирі [ADDRESS] . Позивач ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» надає послуги з централізованого опалення для населення багатоквартирних будинків м. Лубни, в тому числі і помешкання, в якому зареєстровані відповідачі. За період з жовтня 2016 р. по вересень 2019 р. включно ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» відповідачам надано послуг на суму 34808 гривень 89 копійок. Станом на 01.10.2019 року, враховуючи переплату на початок періоду в розмірі 93 грн 67 коп, пільги/субсидії 17404 грн 40 коп та часткову сплату в розмірі 3000 грн 00 коп борг перед підприємством складає в розмірі 14310, 73 грн, які ними не оплачено, що підтверджується розрахунком боргу, наданим позивачем (а.с.15) Відповідачами розрахунок заборгованості не оспорювався та не спростовано. Обов`язок відповідачів сплатити борг за надані послуги ґрунтується на вимогах ст.ст. 509, 525, 526 Цивільного Кодексу України, та нормах Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця -надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а відповідно до частин 1-3 ст.32 зазначеного Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Правовідносини між сторонами також регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року. Згідно п.6 вказаних Правил послуги повинні відповідати: з централізованого постачання холодної та гарячої води - вимогам щодо якості і тиску води, температури гарячої води, а також розрахунковим нормам витрати води у точці розбору; а з централізованого опалення - нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу) за умови їх утеплення споживачами та вжиття власником (балансоутримувачем) будинку та/або виконавцем заходів до утеплення місць загального користування будинку. Згідно п.12. Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. За змістом положень ст.541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом. Сутність його полягає в тому, що кредитор має право вимагати виконання зобов`язання у будь-якого з солідарних боржників чи від усіх них сумісно не тільки в частині боргу, але й повністю. На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав докази надання послуг відповідачам, однак відповідачами належних та допустимих доказів оплати за використану ними теплову енергію не надано, а тому суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню 1921 грн. сплаченого судового збору при подачі позову до суду.

Outcome: approved