Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивач 10.03.2020 року звернувся до суду з зазначеним позовом, предметом якого є стягнення заборгованості за кредитним договором №94965240000 від 28.11.2018 року про надання споживчого кредиту у розмірі 165623,73 грн. Як на підставу позову позивач посилається на те, що сторони 28.11.2018 року уклали договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку і позивач надав відповідачу кредит в сумі 131000,00 грн. Всупереч умов Кредитного договору відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення кредиту, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання, чим порушує законні права позивача, норми законодавства та умови кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Судом ухвалено про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. На підставі ч.11 ст.128 ЦПК України, суд здійснив його виклик до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене 15.04.2020 року, тобто не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. При цьому, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження, разом з копією позовної заяви з додатками, направлялась судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 28.11.2018 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббарнк» (на цей час АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УКРСИББАНК") і [PERSON] укладено договір № 94965240000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Відповідач, підписавши договір, погодився з викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК», які розміщені (оприлюднені) на сайті банку. За умовами договору банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) в національній валюті у розмірі 131260,00 грн., з яких: 131000,00 грн. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок, 260,00 грн. на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування (а.с.22-29). Відповідно до умов договору, позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 25-го числа щомісячно ануїтентних платежів у розмірі 3242,00 грн/, відповідно до графіка, що викладений у додатку №1 до договору, у повному обсязі не пізніше 25.08.2023 року (п.п.3.4,3.5,3.6 договору) (а.с.20-21). Відповідно до п.3.8 Договору за користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 57% річних та, відповідно до п.3.9 за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений кредитним договором термін, процентна ставка встановлюється у розмірі 64% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за кредитним договором та починає нараховуватися на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня несплати або не повної сплати платежу, встановленого у кредитному договорі і нараховується до моменту погашення такої заборгованості. Нарахування процентів здійснюється в порядку, передбаченому п.1.3 Правил. Згідно п.1.3.5 Правил, п.3.11 договору, позичальник сплачує банку комісії у розмірі та порядку відповідно до умов цього договору та додатку № 1 до нього. Пунктом 4.1 Правил (договірні умови) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» за порушення відповідачем термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість. Позивач направляв відповідачу вимогу від 11.01.2020 року № 24-1-01/21 про усунення порушень кредитного договору та про дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів у разі не погашення простроченої заборгованості. Однак, відповідач вимогу не виконав, заборгованість не погасив (а.с.24,25). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 02.03.2020 року становить 165623,73 грн, з яких: -125044,08 грн заборгованість за кредитом; -36626,32 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; -416,47 грн заборгованість по процентам за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін; -1750,00 грн заборгованість по комісії; -102,06 грн пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; -1625,98 грн пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам; -58,82 грн пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії (а.с.33-35). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитним договором. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, у судовому засіданні встановлено порушення права позивача на своєчасно отримання грошових коштів внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, а тому, позовні вимоги підлягають задоволенню. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2484,36 грн.

Outcome: approved