Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася у суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 02.02.2002 року сторони уклали шлюб, від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачка змушена звернутися з вимогою про стягнення аліментів, оскільки домовленості про сплату аліментів між сторонами немає. Відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків та обов`язку утримувати спільних неповнолітніх дітей, а тому просить суд стягувати аліменти із відповідача на утримання спільних неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, а саме по 3000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Молнар Т.І., подала до суду письмову заяву про підтримання вимог заявленного позову та просить справу розглянути за їх відсутності. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак подав відзив на позов згідно до якого вимоги заявленного позову визнав частково просив суд стягувати із нього аліменти на утримання двох дітей в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, крім того подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних міркувань. У судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що 02.02.2002 року сторони уклали шлюб, від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.4-5). Шлюб між строронами розірвано (а.с.6). Діти проживають з позивачкою та перебувають на її повному утриманні, а тому позивачка змушена звернутися з вимогою про стягнення аліментів, оскільки домовленості про сплату аліментів між сторонами немає. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Обов`язками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до ст.150 СК України, є обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. За змістом ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.6 ст.6 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Тобто обов`язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Доказів наявності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину суду не надано. Отже, суд приходить до висновку, що звернення позивачки із позовною вимогою про стягнення аліментів на утримання дітей є підставними. Щодо розміру стягуваних аліментів в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 2020 року встановлено прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дитини судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони в справі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина(ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Відповідач [PERSON] не має регулярного доходу, тому розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі. У разі зміни матеріального або сімейного стану чи погіршення здоров`я має право звернутись до суду для зменшення розміру аліментів у відповідності до ст.192 СК України. У зв`язку з наведеним вище суд вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей сторін, слід визначити в розмірі по 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, з моменту подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття, у зв`язку із чим заявлений позов підлягає до часткового задоволення. Отже, оцінивши подані сторонами та досліджені під час судового розгляду справи докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що звернення позивачки є підставним, а її позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до часткового задоволення. Позивачку звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів (п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір»), а відтак, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір за звернення до суду із майновим позовом за позовною вимогою про стягнення аліментів на утримання дітей у визначеному законом розмірі. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд зобов`язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч.1 ст.191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved