Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], про визнання батьківства, посилаючись на те, що вони з відповідачем по справі з травня 2017 року по січень 2018 року перебувала у близьких відносинах з [PERSON] Зокрема з червня 2017 року по січень 2018 рік проживала з відповідачем однією сім'єю без державної реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS], під час спільного проживання у них народився [INFO] року син - [PERSON]. Відповідач не визнає батьківства, а тому просила визнати батьківство [PERSON], щодо дитини - [PERSON], [INFO], матір'ю якого вона є та стягнути судові витрати, понесені при розгляді справи. Ухвалою суд від 15.11.2018 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 05.12.2018 року Полтавським районним судом Полтавської області клопотання представника позивача про призначення судово-генетичної експертизи - задоволено. Призначено по справі судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз, м. Київ, вул. Докучаєвська, 4. На вирішення експертизи поставлені наступні питання:- чи є [PERSON], [INFO], біологічним батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Оплату за проведення експертизи покладено на позивача та відповідача в рівних частинах. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали, просили задовольнити з підстав викладених у ньому та враховуючи висновок експерта, надали до суду клопотання в якому прохали с тягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані із проведенням експертизи у розмірі 3310, 35 коп. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мали стосунки у період з травня 2017 року по січень 2018 року, проживали однією сім»єю без держаної реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS]. Спільне проживання, проведення спільного побуту сторонами не заперечується та підтверджується спільними фотокартками (а.с. 14-15) та запрошенням для державної реєстрації шлюбу до Шевченківського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, що була призначена на 24.02.2018 року об 11-30 (а.с.12). Від цих стосунків у сторін народився син [PERSON], [INFO], актовий запис №8від 06.07.2018 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Терешківської сільської ради Полтавського району (а.с.11). Враховуючи те, що позивач з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебувала, відповідач батьківства не визнавав, а тому запис щодо батька дитини внесено відповідно до ч.1 ст.135 СК України, а саме зазначено у графі «Батько» - [PERSON]. На виконання ухвали суду проведено експертизу, відповідно до висновку експерта № 513 Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином, згідно Hummel К at all "Biostatistische Abstammugs- begutachung mit blutgruppen befunden" Stuttgart, 1971, біологічне батьківс\-тво [PERSON] відносно [PERSON] Євгенійо\-вича практично доведено (а.с. 61-64). Статтею 125 СК України, встановлено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно доЦивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Законодавець встановлює перелік осіб, які вправі подати позов про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно ст.7 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Верховною радою України 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач визнав позов до початку розгляду по суті, а тому ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сума у розмірі 352 грн.40 коп. має бути повернута позивачу з Державного бюджету, а з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України 352 грн.40 коп. Згідно ч.2. ст..141 ЦПК України,інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача, а тому клопотання позивача і його представника щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат, пов'язаних із проведенням судової експертизи у сумі 3310 грн. 35 коп. підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved