Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

згідно вимог позовної заяви, які згодом були уточнені, позивач просить шлюб сторін розірвати, стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання їх дитини в розмірі 520 грн. 00 коп. щомісячно, судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку, яка проживає з матір'ю. Подружжя проживає окремо, оскільки одруження виявилось невдалим, що призвело до припинення сімейних стосунків. За вказаних обставин шлюб існує формально і подальше його збереження є неможливим, суперечить їх інтересам. Батько дитини не надає ніяких коштів на її утримання, що є підставою для стягнення аліментів. У поданих до суду заявах сторони просять справу слухати у її відсутність, позивач позов підтримує повністю, при розірванні шлюбу просить залишити прізвище [PERSON], представник відповідача позов визнає повністю. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у їх відсутність, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та неявка яких не перешкоджає розгляду заяви, оскільки ними подані письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Як встановлено судом, підтверджується відповідним свідоцтвами, сторони одружилися 05 листопада 2010 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку. Сторони не проживають разом, що призвели до відчуження між сторонами, миритись вони не бажають, втратили один до одного почуття любові та поваги. За таких умов суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін. У розпаді сім"ї винні обоє подружжя, оскільки не вживали належних заходів для усунення конфліктів та досягнення взаєморозуміння в сім"ї. Отже, суд вважає, що позов в цій частині доведений і підлягає до задоволення повністю. Щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то суд вважає таке. Ст.180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надає коштів на утримання дитини, проживає окремо від сім'ї, що є підставою для стягнення аліментів. Вимога позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є законною і передбачена ст.184 СК України, оскільки відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, проте має нерегулярні, мінливі доходи і має змогу виплачувати кошти на утримання своєї неповнолітньої дитини, що ним не заперечується. При визначенні розміру аліментів суд враховує думку сторін, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, офіційно не працевлаштованим, але отримує реальні неофіційні доходи і має можливість виплачувати аліменти, не має інших зобов'язань матеріального характеру. Позов до суду пред'явлений 06 жовтня 2014 року, тому з вказаної дати відповідно до ч.1 ст.191 СК України повинні стягуватися аліменти. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд вирішує питання про судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України. З огляду на викладене, на підставі ст.ст.110, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved