Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач 30.07.2014 року звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість по кредитному договору у розмірі 10030,85 грн. та судові витрати, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним. [PERSON] 12.11.2011 року отримала від позивача кредит у розмірі 4500,00 гри. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Станом на 30.06.2014 року відповідач не виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 10030 (десять тисяч тридцять) грн. 85 коп., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 4369,60 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 3464,10 грн., заборгованості по пені та комісії за користування кредитом в сумі 1243,30 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 453,85 грн. В судове засідання представник позивача не з'явися, надавши заяву, в якій просив розглядати цивільну справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. За ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. 10.11.2011 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 6), яка становить кредитний договір, згідно якої банк надає позичальнику кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку в сумі 4500 (чотири тисячі п'ятсот) грн. 00 коп. з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач виконав умови кредитного договору в повному обсязі, а відповідач в порушення умов кредитного договору та ст.526 ЦК України, зобов'язання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту в сумі 10030 (десять тисяч тридцять) грн. 85 коп., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 4369,60 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 3464,10 грн., заборгованості по пені та комісії за користування кредитом в сумі 1243,30 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 453,85 грн. (а.с.4-5). Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому судовий збір в сумі 243,60 грн., що був сплачений позивачем при звернені до суду, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved