Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, і в обґрунтування заявлених вимог вказав про те, що він народився 01.10.1983 року в селі Червоне Сумського району Сумської області. Його батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON]. З 01.09.1990 року по 20.09.1999 року він навчався в загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів села Червоне Сумського району Сумської області й отримав свідоцтво про неповну загальну середню освіту. Після закінчення школи до 2003 року залишався мешкати в [ADDRESS] зі своїми дідом та бабкою. Він постійно проживав на території України, не виїжджав за її межі та не є громадянином іншої держави. Просить суд визнати факт його постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року). У судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги і надав суду пояснення, аналогічні викладеним ним в заяві. У судовому засіданні представниця третьої особи головний спеціаліст сектору юридичного забезпечення Управління Державної міграційної служби України в Сумській області за довіреністю [PERSON] не заперечувала проти заявлених вимог заявника. Вислухавши сторони, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтву про народження серії І-БП № 206038, виданому повторно 05.08.2016 року Сумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 27, [PERSON] народився 01.10.1983 року в селі Червоне Сумського району Сумської області. Його батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 5). Згідно довідки № 106 від 11.07.2016 року, виданої в.о. директора Червоненської [PERSON] ступенів [PERSON], [INFO], з 01.09.1990 року до 20.09.1999 року навчався в загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів села Червоне Сумського району Сумської області і отримав свідоцтво про неповну загальну середню освіту (а.с. 6). З довідки № 15/2448 від 04.05.2013 року, виданої начальником Ковпаківського РВ м. Суми УДМС України в Сумській області [PERSON], вбачається, що [PERSON] дійсно звертався до Ковпаківського РВ м. Суми УДМС України в Сумській області з приводу документування паспортом громадянина України вперше. Проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, проте не встановлено належності до громадянства України (а.с. 6). З довідки № 530/02/02-14 від 08.08.2016 року, виданої Червоненською сільською радою Сумського району Сумської області, вбачається, що [PERSON] дійсно не зареєстрований, але проживав за адресою: [INFO], до 2003 року в квартирі дідуся та бабусі (а.с. 7). З посвідчення про взяття на облік бездомної особи № 215 від 03.08.2016 року [PERSON] дійсно перебуває на обліку в центрі обліку бездомних осіб як особа, яка не має постійного місця проживання і місце проживання якої може бути зареєстроване за місцезнаходженням: м. Суми, вул. Робітниче селище, 14, Центр реінтеграції бездомних осіб. З довідки від 03.11.2016 року, посвідченої секретарем Старосільської сільської ради [PERSON], вбачається, що громадяни [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON], [INFO], проживав в с. Червоне та відвідував дитячий садок «Казка» до 31.08.1990 року. У судовому засіданні свідок [PERSON], яка є хрещеною матірю заявника, пояснила, що вона знайома з заявником та його сімєю з моменту його народження. Пояснила, що [PERSON] народився 01.10.1983 року в селі Червоне Сумського району Сумської області. Закінчив 9 класів Червоносільської [PERSON] ступенів. Після закінчення школи поступив до ПТУ у м. Ворожба. Спочатку померла бабуся заявника, потім мати. Через пять років після смерті матері помер і дід. Крім того, свідок [PERSON] зазначила, що їй відомо про те, що в 2003 році [PERSON] взяли під варту через заподіяння іншій особі тілесних ушкоджень. Він відбував покарання в СВК № 116. Вона їздила до нього на побачення протягом 7 років, возила передачі, оскільки ніяких родичів, крім неї, у заявника не було. Вона підтвердила той факт, що [PERSON] не виїжджав з України і не є громадянином іншої держави. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працювала в радгоспі, де заявник мешкав з матірю, бабкою та дідом, була їхньою сусідкою, оскільки проживає за адресою: село Старе село (Червоне) [ADDRESS]. Їй відомо, що [PERSON] з четвертого класу по девятий навчався з її дочкою [PERSON] у одному класі. Спочатку померла бабуся заявника, потім мати [PERSON]. Дідусь виїхав, продав квартиру. Їй відомо, що [PERSON] було засуджено до позбавлення волі. Підтвердила той факт, що [PERSON] не виїжджав з України і не є громадянином іншої держави. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі ЗаконуУкраїни «Про громадянство України»і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Підстави набуття громадянства України визначені Законом України «Про громадянствоУкраїни». Зокрема, ст. 3 визначено, що громадянами України, є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України, а також особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України"(13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав (п. п. 1,2). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Законудає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне-проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Аналізуючи зібрані у справі докази в сукупності, суд дійшов висновку про наявність доведеності постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24.08.1991 року та до теперішнього часу. На підставі викладеного,

Outcome: approved