Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Гончарука Віталія Володимировича звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (далі - ПрАТ «СК «Євроінс Україна», відповідач) про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 13 листопада 2020 року о 17:40 год. у м. Луцьку по вул. Конякіна, [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна», керуючи автомобілем Fiat Uno, д.н.з. [NUMBER] , при виїзді з АЗС ANP, не стежила за дорожньою обстановкою, перед початком руху не переконалася в безпечності, не надала дорогу автомобілю Fiat Scudo, д.н.з. [NUMBER] , під керування [PERSON] , який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Такі дії були кваліфіковані поліцейським як порушення пунктів 2.3 «б», 10.1, 10.3, 16.11 ПДР, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП. Постановою Луцького міськрайонного суду від 11 січня 2021 року [PERSON] визнано винною у скоєнні вказаного правопорушення. Відповідно до звіту № 21/4166 від 10.03.2021 року, складеного ФОП [PERSON] , на замовлення позивача, вартість матеріального збитку завданого транспортному засобу позивача складає 241016,81 грн. (ринкова вартість пошкодженого тз після ДПТ станом на 13.11.2020 року становить 46449,14 грн.). 03 лютого 2021 року відповідачем було сплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 68406,69 грн. Беручи до уваги звіт № 21/4166 від 10.03.2021 року та обмеження розміру страхової суми у розмірі 130000 грн. на одного потерпілого, позивач вважає, що розмір страхової виплати, яку ПрАТ «СК «Євроінс Україна» додатково має сплатити на його користь становить 58993,31 грн. (130000 грн. (ліміт страхової суми) - 68406,69 грн. (виплаченого страхового відшкодування) - 2600 грн. (франшизи згідно договору страхування). З огляду на вказане, позивачем на адресу відповідача була направлена відповідна вимога про сплату додаткового страхового відшкодування у вищевказаному розмірі, яка на дату подання позову до суду не виконана. Враховуючи вказане, [PERSON] просить суд ухвалити рішення про стягнення з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» суми страхового відшкодування у розмірі 58993,31 грн. та судові витрати у справі (908 грн. судового збору, 3200 грн. витрат на проведення оцінки завданих збитків, 5958,75 грн. витрат на правову допомогу). Представник позивача у письмовій заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Правом подачі відзиву не скористався, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подавав. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13 листопада 2020 року о 17:40 год. у м. Луцьку по вул. Конякіна з вини водія [PERSON] відбулась дорожньо-транспортна пригода в результаті якої пошкоджено транспортні засоби, в т.ч., пошкоджено транспортний засіб Fiat Scudo, д.н.з. [NUMBER] , що перебуває у власності [PERSON] . Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.01.2021 року у справі № 161/20147/20 [PERSON] було визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. Згідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина зазначеної особи у вчиненні ДТП, а також обставини цієї ДТП не потребують доказування під час розгляду вказаної цивільної справи. На момент ДТП між [PERSON] цивільно-правова відповідальність особи була застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» згідно договору ОСЦПВВНТЗ № АО/2992895. За змістом ч. 1 ст. 16, п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно із ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпорядженням майном(майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно повідомлення відповідача № 488/двз від 17.02.2021 року, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 68406,69 грн. (а.с.6). Вказана сума з урахуванням франшизи 2600 грн. була виплачена позивачу. Будучи незгідним із розрахунком такого відшкодування, за заявою позивача було проведено незалежне дослідження вартості спричиненого збитку. Так, згідно висновку про вартість матеріального збитку до звіту про оцінку ТЗ Fiat Scudo, д.н.з. [NUMBER] № 21/4166 від 10.03.2021 року, вартість матеріального збитку становить 241016 грн., вартість відновлювального ремонту ТЗ складає 485502,69 грн. Відповідно до правової позиції, висловленої в постанові ВСУ у справі № 6-2969 цс 16 від 31.05.2017 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку - це та сума, яку за законом № 1961-ІУ має сплатити страховик, як страхове відшкодування. Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4 визначає, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення ст. 1192 ЦК України. Тобто з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Якщо відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно постанови ВП ВС від 04.07.2018 року (справа № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18), відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів»). Частиною 4 статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, враховуючи викладене, суд погоджується з доводами позивача про те, що обов`язок з відшкодування шкоди, у межах ліміту страхового відшкодування, покладається на страховика. З огляду на викладене вище, враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що сума страхового відшкодування, що підлягає до сплати, в даному випадку складає 58993,31 грн. (130000 грн. (ліміт страхової суми) - 68406,69 грн. (виплаченого страхового відшкодування) - 2600 грн. (франшизи згідно договору страхування). Відповідно до цього, вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в 5958,75 грн. підтверджується договором про надання професійної правничої допомоги від 23 лютого 2021 року (а.с. 121-122), актом приймання-передачі послуг №29 до договору про надання правничої допомоги від 23 лютого 2021 року (а.с.123) та квитанцією від 15.06.2021 року (а.с. 124). В цілому, зміст наведених стороною позивача послуг адвоката відповідає предмету спору, а тому визнається судом обґрунтованим. Крім того відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 908 грн. (а.с.1) та 3200 грн. витрат за проведення оцінки колісного транспортного засобу та визначення розміру збитків, що підтверджено актом виконаних робіт (надання послуг) від 10.03.2021 року (а.с.119) та квитанцією від 11.03.2021 року (а.с.120).

Outcome: approved