Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] право власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,0677 га, що розташована по [ADDRESS] , переданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно за індексним номером 26491666 від 08.09.2014 року та зареєстрованого реєстраційною службою Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 02.09.2014 року за реєстраційним номером №447832051106, кадастровий номер 5110600000:01:004:0246 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріально округу Одеської області Єфіменко М.Д. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що право спільної сумісної власності на земельну ділянку [ADDRESS] підтверджується Свідоцтвом про право власності з індексним номером 26491666, виданим 08.09.2014 року на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , але немає визначення часток кожного. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що власниками земельної ділянки площею 0,0677 га, що розташована по [ADDRESS] , передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5110600000:01:004:0246 являються [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно за індексним номером 26491666 від 08.09.2014 року та зареєстрованого реєстраційною службою Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 02.09.2014 року за реєстраційним номером №447832051106. Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, оскільки інший розподіл власниками невстановлений, то відповідно [PERSON] належала 1/4 частка земельної ділянки площею 0,0677 га, що розташована по [ADDRESS] , передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5110600000:01:004:0246 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно за індексним номером 26491666 від 08.09.2014 року та зареєстрованого реєстраційною службою Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 02.09.2014 року за реєстраційним номером №447832051106. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.03.2018 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина до якої входить, зокрема, 1/4 частка земельної ділянки площею 0,0677 га, що розташована по [ADDRESS] , передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5110600000:01:004:0246 . Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до заповіту від 20.10.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріально округу Одеської області Єфіменко М.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 3385, [PERSON] належну йому на праві особистої власності частку житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] і все інше майно, яке в ній знаходиться на момент смерті, всю належну йому на праві особистої власності частку земельної ділянки № [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 5110600000:01:004:0246 , заповів [PERSON] , [PERSON] в рівних частках кожному. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Як було встановлено судом, [PERSON] у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріально округу Одеської області Єфіменко М.Д. із заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом та за законом, яка залишилась після смерті батька [PERSON] , на користь своєї матері, дружини спадкодавця, [PERSON] . Іншій спадкоємець за заповітом [PERSON] у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулася до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріально округу Одеської області Єфіменко М.Д. із заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом та за законом, яка залишилась після смерті дідуся [PERSON] , на користь своєї бабусі, дружини спадкодавця, [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] згідно ст. 1261 ЦК України є: - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 15.01.1966 року сільською радою Томай Чадир-Лунгського району Молдавської ССР; - дочка [PERSON] ,що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 26.10.1966 року райбюро ЗАЦС Чадир-Лунгського району Молдавської ССР, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 18.07.1987 року, з якого вбачається про зміну прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] »; - син [PERSON] ,що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 08.08.1974 року райбюро ЗАЦС Чадир-Лунгського району Молдавської ССР. Згідно до вимог ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємцем за правом представлення після смерті [PERSON] є онука [PERSON] , що підтверджено: свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 15.11.1970 року [PERSON] -Лунгським райбюро ЗАЦС району Молдавської ССР; свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] серії [NUMBER] від 23.07.1991 року, з якого вбачається про зміну прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] »; свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 01.08.1991 року відділом ЗАЦС м. Тирасполь Республіки Молдова; свідоцтвом про смерть [PERSON] серії DC [NUMBER] , виданого 15.05.2009 року Відділом ЗАЦС м. Чадир- Лунга Республіки Молдова. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено будинковою книгою, копія якої наявна у матеріалах справи, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідач [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] не прийняла, оскільки на момент смерті спадкодавця, час відкриття спадщини, та протягом шести місяців не проживала разом із спадкодавцем за однією адресою, заяву про прийняття спадщину у встановлений законом строк до нотаріуса не подавала, тому вважається такою, що не прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 1 ст. 1272 ЦК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved