Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що сімейне життя сторін не склалося через вживання відповідачем алкогольних напоїв, внаслідок чого виникають сварки, які негативно впливають на психічний розвиток дітей, а також через недостатнє матеріальне утримання сім»ї з боку відповідача та застосування ним фізичної сили. Внаслідок цього сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, ведуть окреме господарство, до примирення позивач не прагне. Крім того, [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, а також визначити місце проживання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], разом з нею за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі, за викладеними в ньому обставинами та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав, подавши суду заяву про визнання позову в повному обсязі, та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебуваються в зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2008 року (а.с.7). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.8, 9). На підставі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач є працездатною людиною, а тому він спроможний сплачувати позивачці аліменти на утримання дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Частиною 1 ст.161 СК України визначено, що у разі, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.174 ЦК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Згідно з частиною 4 цієї статті, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п. 24 Постанови Пленуму ВС України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. При таких обставинах, аналізуючи зібрані по справі докази, а також враховуючи те, що відповідачем визнано позовні вимоги в повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, оскільки шлюб сторін носить формальний характер, відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, в зв»язку з чим з нього підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, а визначення місця проживання дітей разом з їх матір»ю повністю відповідає інтересам неповнолітніх, тому позов є підставним та обгрунтованим. Підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн., відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved