Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів, у відповідності до ст. ст. 180-182, 184, 185, 191 СК України, та уточнивши свої позовні вимоги остаточно просить суд: стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку /доходу/ [PERSON] щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до повноліття [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на її користь у якості додаткових витрат на дитину [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 26.10.2018 року та до його повноліття, тобто до [INFO] , всі витрати, пов`язані з розглядом справи покласти на відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 24.09.2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.04.2014 року було розірвано. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Більше 4 років вони з відповідачем не проживають разом, участі у виховані та догляду за сином відповідач не здійснює, не надає ані позивачу, ані дитині матеріальної допомоги: ні продуктів харчування, ні одягу, ні взуття, ні шкільного приладдя, ні ліків для дитини. Не допомагає дитині під час перебування у лікарнях, ні вдома. Вона весь час працювала та утримувала дитину сама, але син підростає та потребує більшого матеріального забезпечення для фізіологічного розвитку, для розвитку здібностей, додалися проблеми медичного лікування та реабілітації - у дитини вади зору. Згідно медичних призначень дитина щомісяця забезпечується ліками та медичними процедурами на загальну суму близько 2300 грн., крім того дитині потрібен масаж та ЛФК, консультації спеціалістів, для цього його необхідно возити до офтальмологічного центру в м. Одесу. Вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, її заробітна плата ледве забезпечує їм з дитиною прожитковий мінімум, а витрати на лікування та реабілітацію зору дитини, забезпечення розвитку здібностей дитини для неї стали не підйомними. В той же час батько дитини живе у власне задоволення, повністю ігноруючи обов`язок по утриманню сина. На підставі вищевикладеного, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та її представник у судове засідання надали заяву, відповідно до яких уточнені позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити, з підстав наведених у позові, розглянути справу за їх відсутність. Відповідач та його представник надали заяви, відповідно до яких з уточненими позовними вимогами згодні в частині сплати аліментів у розмірі 1/4 частині від усіх видів заробітку /доходу/ відповідача, просять розглянути справу за їх відсутність. Суд розглядає справи за відсутність учасників справи, відповідно до наданих заяв, за наявними доказами у справі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється Дослідивши матеріали справи, оглянувши заяви учасників справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що дійсно з 24.09.2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Білгород-Дністровського міськрайоного суду Одеської області від 16.04.2014 року було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] та рішення суду по справі № 495/2156/14-ц. /л.с. 9/ Від шлюбу у позивача та відповідача народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровський Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області. /л.с. 10/ У відповідності до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб № 222 року, складеної ОСББ «Сонячна 11 А», [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . До складу її сім`ї входить: син - [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться біля матері та на її забезпеченні. /л.с. 12/ Вказане вище також підтверджується також довідкою № 223 від 18.10.2018 року, складеною ОСББ «Сонячна 11 А». /л.с. 13/ Позивач у своєму позові зазначає, що батько дітей, відповідач по справі, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість її надавати. Відповідач в теперішній час працює та може надавати допомогу на утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 5 ст.183 СК України, визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, прийнявши до уваги, що відповідач працює, згодний сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі 1/4 частини щомісячно на користь дитини, враховуючи вікову категорію дитини, її потреби, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню, а отже доцільно та в інтересах дитини стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку /доходу/ [PERSON] щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.10.2018 року та до повноліття [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] включно. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стосовно вимог про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , суд приходить до наступного. Так, в якості обґрунтування стягнення додаткових витрат з відповідача на утримання їх спільної дитини, позивач наводить те, що дитина хворіє, потребує медичного лікування та реабілітації - у дитини вади зору. Згідно медичних призначень дитина щомісяця забезпечується ліками та медичними процедурами, крім того дитині потрібен масаж та ЛФК, консультації спеціалістів. Для цього дитину необхідно возити до офтальмологічного центру в м. Одесу. Вищенаведені ствердження позивача підтверджуються медичною довідкою від 01.11.2017 року, виданою центром сучасної офтальмології «ОРТІХ», згідно якої [PERSON] , [INFO] має діагноз: міопія слабкої стадії. Спазм акомодації. Проходив курс апаратного лікування з 03.11.2017 року по 24.11.2017 року. Крім того, матеріали справи містять квитанції до прибуткового касового ордеру № 17 від 08.11.2018 року, № 18 від 08.11.2018 року та № 4 від 18.11.2017 року про сплату витрат за оплату окулярів та оплату процедури. Окрім того, позивач вказує й те, що у зв`язку з розвитком здібностей, дитина також потребує додаткових витрат. Наведене вище обґрунтовано копією договору про надання послуг по вивченню іноземної мови від 04.09.2018 року та відповідними квитанціями про сплату даних послуг. Більш того, згідно довідки № 34 від 23.10.2018 року, виданої КЗ «міський центр дитячої творчості» (КЗ МЦДТ) вбачається, що [PERSON] є вихованцем вокального гурту хлопців «Соколи» Міського центру дитячої творчості з вересня 2017 року. Всі питання стосовно відвідування колективу, творчого розвитку Антона (концертна діяльність, участь колективу у міських фестивалях та конкурсах) вирішує його мати [PERSON] . Положеннями ст. 150 Сімейного кодексу України, передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до ст.185СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесений разово, періодично або постійно. Аліменти мають своєю метою забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. У тих випадках, коли в силу особливих, виняткових обставин вимагаються поверх звичайних додаткові витрати, цих коштів може виявитися недостатньо. Стаття 185 СК передбачає притягнення батьків до участі у додаткових витратах на дитину, а не до додаткового стягнення коштів на утримання, ставить обох батьків в однакове становище. У Законі зазначено, що участь у додаткових витратах батьків, які сплачують аліменти або до яких не заявлялися вимоги про сплату аліментів, може бути лише у випадках, що викликані особливими обставинами (розвитком здібності дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Особливими обставинами можуть бути: несподіване тяжке захворювання, для лікування якого необхідна велика сума грошей, наприклад, на оплату операції, на проїзд до місця лікування, проживання, харчування, післяопераційне видужування в санаторії;нещасний випадок - дитина потрапила в ДТП і була тяжко травмована тощо. Законодавець до особливих обставин відносить і позитивні чинники. Так, особливими позитивними обставинами називають розвиток здібностей дитини і, як приклад, наводять схильність дитини до музики, що викликало додаткові витрати з боку того батька, з ким проживає дитина, в необхідності придбати музичний інструмент, схильність може бути виявлена в спорті - витрати на оплату тренерів, спортивного інвентарю, оренди залу, басейна тощо. Отже, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою. Розмір суми, що стягується з одного із батьків дитини, зобов`язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд, довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Таким чином, враховуючи доведеність хвороби малолітнього [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим він потребує додаткових витрат з боку обох батьків у зв`язку з особливою обставиною, прийнявши до уваги й позитивні чинники, що зумовлені розвитком здібностей дитини з вивчення іноземної мови та відвідування вокального гурту, суд приходить до висновку, що розмір додаткових витрат на дитину [PERSON] , [INFO] визначений позивачем в твердій грошовій сумі 1000 грн щомісячно, зумовить рівність несення обов`язку обох батьків у додаткових витратах на дитину, а тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення з останнього додаткових витрат на дитину є обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів згідно вимог чинного законодавства, те що її вимоги є обґрунтованими, суд вважає, що їх стягнення підлягає з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved