Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 30.09.2014 р., позивачка зазначила, що з відповідачем вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 23.06.2012 року, що підтверджується ксерокопією Свідоцтва (повторного) про шлюб. Від цього шлюбу у них з відповідачем сумісних дітей немає. Під час реєстрації шлюбу з відповідачем, вона, як одинока мати, мала двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] З моменту реєстрації шлюбу вона та відповідач проживали однією сім'єю разом з її дітьми і вели сумісне господарство. В подальшому спільне життя з відповідачем не склалася через те, що у них не стало взаємного порозуміння, в результаті чого сталося охолодження взаємних почуттів і основа подружніх відносин втрачена. На сьогоднішній день їхній з відповідачем шлюб є практично формальним. Відповідач, проживаючи окремо від неї і знаючи про її складне матеріальне становище, ніякої матеріальної допомоги їй не надає. Стаття 75 СК України визначає загальні положення права подружжя на утримання. Правове регулювання відносин подружжя по утриманню спрямоване на реалізацію положень загальної частини Сімейного Кодексу щодо необхідності побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ч. 2 ст. 1 СК України) та з максимально можливим урахуванням інтересів непрацездатних членів сім'ї (ч. 8 ст. 7 СК України). За юридичною природою право подружжя на утримання є особливим майновим суб'єктивним правом. Причому його реалізація можлива лише за умови настання такого юридичного факту як реєстрація шлюбу, за винятком відносин, що регламентуються ст. 91 СК України. Частина 1 статті 75 СК України встановлює юридичний обов'язок, відповідно до якого дружина та чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Вказана правова норма має стимулювати подружжя виконувати цей обов'язок добровільно, без застосування передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 18 СК України такого способу захисту сімейних прав та інтересів, як примусове виконання добровільно не виконаного обов'язку. Цьому обов'язку кореспондується відповідне право на утримання тому з подружжя, який відповідає встановленим законом критеріям для його набуття. В частині 2 ст. 75 СК визначаються умови виникнення права на утримання: той з подружжя, хто претендує на це право, має бути непрацездатним; він має потребувати матеріальної допомоги; інший з подружжя, який зобов'язаний утримувати, може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з цих вимог закону, вона заявляє, що вона потребує матеріальної допомоги в зв'язку з наступним: її особисті доходи у вигляді грошової допомоги період часу з березня по серпень 2014 року (відповідно до Закону України "Про державну допомог) сім'ям з дітьми" від 21.11.1992 року № 2811-ХІІ), як одинокій матері на її дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], складають 771,60 грн. в місяць, що підтверджується Довідкою про отримання допомоги від 26.09.2014 року. При цьому за вересень 2014 року вона матеріальної допомоги не отримувала. Ці кошти йдуть виключно на утримання її неповнолітніх дітей [PERSON] і [PERSON]. Її особисті доходи, які вона отримувала з березня по червень 2014 р. (включно) як безробітна, з Вільногірського МЦЗ, складають на сьогоднішній день 00,0 грн., що підтверджується Довідкою № 392 від 29.09.2014 року. Інших джерел доходу вона не має. Окрім цього, на сьогоднішній день вона перебуває на обліку у Вільногірському міському центрі медичної допомоги, як вагітна жінка, що підтверджується протоколом № 90 від 26.09.2014 року. Майбутня дитина - це дитина відповідача. Таким чином, вона не має доходів, які забезпечили б їй прожитковий мінімум, встановлений законом. Матеріальну допомогу їй в цій ситуації тимчасово надають її батьки. Відповідач в змозі надавати їй матеріальну допомогу, так як: має постійне місце роботи - TOB «Вільногірське скло» і його щомісячний дохід складає не менш 2000 грн.; у відповідача відсутні інші діти, а також непрацездатні батьки, яким він надає матеріальну допомогу. Вона приймала всі можливі заходи для отримання матеріальної допомоги від відповідача, але не змогла її добитися у зв'язку з небажанням відповідача надавати їй таку матеріальну допомогу в добровільному порядку. Вона бажає отримувати кошти (аліменти) від відповідача на своє утримання за судовим рішенням, незалежно від бажань відповідача надавати їй матеріальну допомогу чи ні, в зв'язку з чим вона звертається до суду з цим позовом. За таких підстав вона вважаю, що відповідач може бути притягнутий до сплати коштів (аліментів) на її користь на її утримання в розмірі ? частини його доходів кожного місяця . Виходячи з вище викладеного,

Outcome: approved