Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду 03.08.2018 року з вищезгаданим позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що вона є власником домоволодіння [ADDRESS]. У зазначеному домоволодінні зареєстровано місце проживання відповідача - [PERSON] - її дочки , яка не мешкає за даною адресою з 2011 року . Вона, позивач, змушена сплачувати комунальні послуги за кількістю зареєстрованих осіб, тому просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач присутньою не була, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні не була присутньою , про час та місце розгляду справи повідомлена за зареєстрованою в установленому порядку адресою, судова повістка повернулася до суду у зв'язку з закінченням терміну зберігання, відзиву на позов, заяви про розгляд справи за її відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи - Відділа реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради - в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, про причину неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або без повідомлення причин, який не подав відзив, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS], яке належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02.11.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі №1-1197 (а.с.4,5). У домоволодінні зареєстровано місце проживання - [PERSON] [INFO], що підтверджується довідкою від 01.08.2018 року , виданою головою квартального комітету №21 Металургійного району м.Кривого Рогу (а.с. 6), відомостями адресно-довідкового сектору ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 16.08.2018 року (а.с. 10), з якої вбачається, що [PERSON] зареєстрована за вищеназваною адресою з 30.08.2001 року. [PERSON] є членом сім'ї власника житла, але не мешкає за зазначеною вище адресою з 2011 року, що підтверджується актом мешканців сусідніх будинків, посвідченим головою квартального комітету №21 Металургійного району м.Кривого Рогу (а.с.7). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпоряджання своїм майном. Стаття 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пунктом 33 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі - Постанова), судам роз'яснено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити з того, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відповідач не мешкає у житловому будинку без поважних причин більше семи років , домовленість між ним і власником житла щодо збереження за ним права користування житловим приміщенням відсутня , тому суд вважає, що позовні вимоги позивача, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, підлягають задоволенню. Судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, згідно ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" , є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved