Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Заявник звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою та просить суд встановити факт того, що адреси: [ADDRESS], які знаходяться за координатами 48°28'10.0"N 35°02'28.1"E є адресами одного й того ж об'єкту незавершеного будівництвом квартирного житлового будинку, який складається з цокольного поверху літ.А, що належить [PERSON]. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, але надав до суду письмову заяву про підтримку своєї заяви та клопотання про розгляд справи в його відсутності. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, але його представник [PERSON] надала до суду письмову заяву про згоду з вимогами заявника та клопотання про розгляд справи в його відсутність. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і співставивши їх з матеріалами справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між [PERSON] та [PERSON] 25.07.2015 року був укладений та посвідчений приватним нотаріусом договір позики, відповідно до якого позикодавець передав у власність Позичальникові грошові кошти з метою використання Позичальником грошових коштів для фінансування завершення будівництва квартирного (багатоквартирного) житлового будинку, що розташований по [ADDRESS]. На підставі Договору про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в порядку добровільного виконання зобов'язання за позикою, посвідченого приватним нотаріусом Мошковською Н.М., за реєстровим №1026, укладеного 10.09.2015 року між [PERSON] та [PERSON], останній набув право власності на незавершене будівництво, а саме, у пункті 1 Договору визначено: «предметом цього договору було задоволення вимог Іпотекодержателя за Договором іпотеки від 25.07.2015 року (посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Мошковською Н.М., за реєстровим №815), шляхом передачі Іпотекодержателю від Іпотекодавця права власності на Предмет іпотеки - нерухоме майно - незавершене будівництво квартирний (багатоквартирний) житловий будинок, що розташований по [ADDRESS], що складається з цокольного поверху літ. А, загальною площею 1088, 8 кв.м., готовністю 44%, право власності на нерухоме майно зареєстровано за Іпотекодавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №10554815, реєстраційний номер нерухомого майна: 688588112101. .. вказане нерухоме майно розміщене на земельній ділянці по фактичному розміщенню незавершеного будівництва, якій присвоєно кадастровий номер - [NUMBER], загальна площа 0,1669 га, цільове використання: житлова забудова і громадське призначення..». Як зазначено у п.5 Договору від 10.09.2015 року, вказаний Договір був правовою підставою для реєстрації права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до п.6 Договору від 10.09.2015 року, такий договір має силу правовстановлюючого документа на предмет іпотеки. В даному пункті визначено також, що право власності на предмет іпотеки переходить до Іпотекодержателя з моменту державної реєстрації. Отже, власником даного незавершеного будівництва, загальною площею 1088,8 кв.м., квартирний (багатоквартирний) житловий будинок, який складається з цокольного поверху літ.А є [PERSON]. Розпорядженням Дніпропетровської міської ради від 15.10.2014 року №553-р «Про присвоєння адреси незавершеному будівництву по [ADDRESS] (Бабушкінський район)» незавершеному будівництву по [ADDRESS] було присвоєно адресу - [ADDRESS]. Розпорядженням в.о. міського голови Г.І.Булавка від 24.11.2015 року №882-р [ADDRESS] була перейменована на [ADDRESS]. Розпорядженням в.о. міського голови С.В. Єпіфанцевої від 12.09.2017 року №1092-р визнано таким, що втратило чинність, розпорядження міського голови від 15.10.2014 року №553-р «Про присвоєння адреси незавершеному будівництву по [ADDRESS] (Бабушкінський район)» та доручено головному архітектурно-планувальному управлінню департаменту по роботі з активами Дніпропетровської міської ради підготувати проект рішення міської ради про присвоєння адреси не завершеному будівництвом багатоквартирному житловому будинку по [ADDRESS]. За рішенням Дніпровської міської ради від 20.09.2017 року №80/24 «Про присвоєння адреси незавершеному будівництвом багатоквартирному нежитловому будинку по [ADDRESS]. Таким чином, адреси: [ADDRESS] є адресами одного й того ж об'єкту незавершеного будівництвом багатоквартирного житлового будинку, що належить [PERSON]. Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи: або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних. прав. Статтею 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У порядку окремого провадження розглядаються також інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. При цьому, згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз'яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, встановлення факту, що має юридичне значення необхідне заявнику для подальшого оформлення необхідних правовстановлюючих документів. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви заявника [PERSON], оскільки обставини, на які він посилається в своїй заяві, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи. З урахуванням викладеного, вимоги заявника підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved