Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою в якій просить визнати недієздатною [PERSON] [INFO], так як вона страждає психічним захворюванням, перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Заявник, як заклад де перебуває на стаціонарному лікуванні [PERSON], ставить питання при визнання її недієздатною для подальшого оформлення хворої в будинок-інтернат психіатричного профілю. У судовому засіданні представник заявника повністю підтримав заяву та пояснив, що [PERSON] є одинокою, відсутні дані про її родичів, близьких. [PERSON] часто перебуває на стаціонарному лікуванні в психоневрологічному диспансері, потребує постійного нагляду, іноді буває агресивною, потребує заспокійливих допоміжних засобів. Представники заінтересованих осіб, згідно довіреностей в справі, підтримали заяву, зазначивши, що наявні матеріали справи вказують на недієздатність [PERSON]. Заслухавши пояснення представника заявника, представника органу опіки та піклування, представника Білоцерківського міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), оглянувши справу на [PERSON] із Центру соціального обслуговування, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Так, по справі встановлено, що [PERSON] з травня 2016 року перебуває на стаціонарному лікуванні в Білоцерківській міській лікарні №4, є одинокою, перебуває на обліку в Білоцерківському міському територіальному центрі соціального обслуговування, як особа без місця проживання, що стверджується зібраними матеріалами справи, оглянутою в судовому засіданні медичною карткою хворої [PERSON], справою із територіального Центру соціального обслуговування , поясненнями представників заінтересованих осіб. Відповідно до проведеної стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 20.07.2016 року, [PERSON] страждає на стійке хронічне психічне захворювання у формі шизофренії (параноїдна форма) та за своїм психічним станом [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За ст.39 п.1 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та не може ними керувати. Відповідно до ч.3 ст.237 ЦПК України заява про визнання особи недієздатною може бути подана членами її сімї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. До суду звернувся з даною заявою психіатричний заклад де неодноразово перебувала на лікуванні [PERSON] і де вона знаходиться на даний час. Визнання [PERSON] недієздатною потрібно для подальшого оформлення хворої в будинок-інтернат психіатричного профілю. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON]. Згідно ч.2 ст.240 ЦПК України судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави. Та відповідно до п.9 ст.2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання заяви про визнання фізичної особи недієздатною. Враховуючи наведене та

Outcome: approved