Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.02.2005, зареєстрованого в реєстрі за № 406, вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . В грудні 2011 року у вищезазначеному житловому будинку вона приписала свою доньку, [PERSON] [INFO] разом з її чоловіком, [PERSON] [INFO] , та донькою [PERSON] 2000 року народження. 14.12.2007 її донька [PERSON] розлучилася з відповідачем [PERSON] , у зв`язку з чим Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 362, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] . Після розірвання шлюбу її донька повернула своє дошлюбне прізвище " [PERSON] ". З липня 2018 року відповідач, залишившись бути прописаним у будинку, проживав в різних місцях в межах Дніпропетровської та Запорізької областей, за різними адресами, та не мав постійного місяця проживання. З того часу відповідач в будинку [ADDRESS] не проживає. Позивач зазначає, що відповідач за вказаною адресою фактично не проживає з липня 2018 року, при цьому у неї виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за нього, до уваги беруться доходи всіх зареєстрованих членів сім`ї, тому їй відмовляють в призначенні субсидії на житлово-комунальні послуги. Позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому наполягає на позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином - шляхом опублікування оголошення про його виклик в судове засідання на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Третя особа - Томаківська селищна рада Томаківського району Дніпропетровської області в особі Виконавчого комітету подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, про цьому просить ухвалити рішення на розсуд суду. За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку житлового будинку [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.02.2005, зареєстрованого в реєстрі за № 406, копію якого додано до матеріалів справи, а також додано Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6697291 від 10.03.2005. З матеріалів справи вбачається, що у вищевказаному житловому будинку відповідач [PERSON] зареєстрований, але не проживає за місцем реєстрації з липня 2018 року. Зазначені обставини підтверджується наступними документами: довідкою № 05-19/339-КС від 21.08.2019, виданою на підставі облікових даних виконавчим комітетом Томаківської селищної ради; актом обстеження житлово-побутових умов від 11.09.2019 року, виданого депутатом Томаківської селищної ради; довідкою про склад сім`ї №05-20/439-КС від 21.08.2019; довідкою про реєстрацію місця проживання № 112-КС від 13.09.2019 року. Відповідно до ч.1 ст.317, ч.1, 2, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій, для запобігання такому порушенню. На підставі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.47, 48 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону та за рішенням суду. Згідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно частини 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Згідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що існують всі підстави для задоволення даних позовних вимог. Згідно ст. 141 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути на користь позивачів судові витрати у справі. При цьому позивач просить суд не стягувати з відповідача на свою користь судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved