Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] [INFO] та дочки - [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з 29 серпня 2003 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі. За період шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO]. Рішенням суду від 22 грудня 2014 року їх шлюб розірвано. Відповідач зовсім не турбується про їхню сім'ю, матеріально її не підтримує. Він абсолютно не дбає про виховання дітей, про їхній духовний та фізичний розвиток, про їхнє утримання та матеріальне забезпечення. Усім необхідним дітей позивачка змушена забезпечувати самостійно. Однак, власних коштів на потреби дітей не вистачає. Домовленості між сторонами про способи виконання обов'язку утримувати дитину не досягнуто і відповідач відмовляється від виконання свого батьківського обов'язку по утриманню дітей, які повністю перебувають на її утриманні. До початку розгляду справи від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. З копії рішення суду про розірвання шлюбу судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 29 серпня 2003 року. Рішенням суду від 22 грудня 2014 року їх шлюб розірвано. (а.с.3). З копій свідоцтв про народження дітей встановлено, що батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є відповідач - [PERSON] (а.с.4, 5). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 15 серпня 2017 року, [PERSON], яка проживає в [ADDRESS] має на утриманні двоє дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO], які постійно з нею проживають і виховує вона їх самостійно (а.с.8). Згідно ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Проте, суду не надано відповідачем доказів того, що він є непрацездатним, а також не надано підтвердження того, що на своєму утриманні має інших непрацездатних осіб. Тому, виходячи з вищевказаних норм Сімейного кодексу України, приймаючи до уваги, що неповнолітні діти проживають разом із позивачем та перебувають на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дітей не досягнуто, суд вважає вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей правомірними. Згідно ч.1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги, а відповідачем не подано доказів, що матеріальний чи сімейний стан, стан його здоров'я не дозволяє йому працювати або що він має інших непрацездатних осіб на утриманні, тому з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку в розмірі по 1\\3 частині всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1 п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved