Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Орган опіки і піклування в особі Гайворонської районної державної адміністрації, що діє в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що службою у справах дітей Гайворонської районної державної адміністрації виявлена малолітня дитина, [PERSON], [INFO], який залишився без батьківського піклування, так як мати дитини - [PERSON], [INFO], померла [INFO], а [PERSON], [INFO], який являється батьком дитини з останньою не проживає. Спеціалістам служби у справах дітей райдержадміністрації стало відомо, що покійна мати дитини [PERSON] проживала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 2005 по 2008 рік. Від цього шлюбу [INFO] народився син - [PERSON]. З 2008 року їх сім'я розпалася, подружжя стали проживати окремо, а 14 вересня 2010 року рішенням Гайворонського районного суду шлюб розірвано. Фактично з 2008 року мати дитини разом з сином [PERSON] проживала в громадянському шлюбі з громадянином [PERSON], з яким 06 жовтня 2012 року взяла офіційний шлюб, і з яким після її смерті залишився проживати малолітній [PERSON]. Під час проведення обстеження житлово-побутових умов проживання дитини [PERSON], було встановлено, що біологічний батько дитини [PERSON], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] за місцем реєстрації не проживає, адреса його проживання не відома. Біологічний батько дитини [PERSON] з 2008 року, протягом 10 років не бачив свого сина, не піклувався про нього, не приймав жодної участі у його вихованні, не виконував батьківських обов'язків по відношенню до свого малолітнього сина. Вихованням та розвитком дитини займалася покійна мати та вітчим. Ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов'язків виражається у тому, що він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкується з дитиною взагалі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти, так як за час навчання дитини, відповідач жодного разу у школі не з'явився, навчанням та вихованням дитини не цікавився. Позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON] на користь органу опіки та піклування в особі Гайворонської районної адміністрації аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 всіх доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини, починаючи з дня подання позову й стягувати щомісячно до досягнення нею повноліття, дитину передати органу опіки та піклування при Гайворонській районній державній адміністрації. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просить його задовільнити. Пояснила, що відповідач не цікавиться життям своєї дитини, не надає матеріальної допомоги, жодного разу не провідав дитину, без будь-якої поважної причини. Підтримала наданий висновок про те, що необхідно позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], оскільки це буде відповідати інтересам дитини. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, судову повістку не отримував, оскільки не проживає в зареєстрованому місці проживання, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є таким, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву не надіслав. Свідки: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в судовому засіданні кожний окремо суду пояснили, що знають відповідача та його дитину, відповідач взагалі не цікавиться життям та здоров'ям своєї дитини, не приймає участі у її вихованні та утриманні. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Службою у справах дітей Гайворонської районної державної адміністрації виявлена малолітня дитина, [PERSON], [INFO] (а.с. 3), який залишився без батьківського піклування, так як мати дитини - [PERSON], [INFO], померла [INFO] (а.с. 4), а [PERSON], [INFO], який являється батьком дитини (а.с. 6) з останньою не проживає. Покійна мати дитини [PERSON] проживала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 2005 року (а.с. 5). Від шлюбу [INFO] народився син - [PERSON]. 14 вересня 2010 року рішенням Гайворонського районного суду шлюб розірвано (а.с. 11). 06 жовтня 2012 року мати дитини одружилась з [PERSON], з яким після її смерті залишився проживати малолітній [PERSON]. Під час проведення обстеження житлово-побутових умов проживання дитини [PERSON], встановлено, що біологічний батько дитини [PERSON], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] за місцем реєстрації не проживає, адреса його проживання не відома. Біологічний батько дитини [PERSON] з 2008 року, протягом 10 років не бачив свого сина, не піклувався про нього, не приймав жодної участі у його вихованні, не виконував батьківських обов'язків по відношенню до свого малолітнього сина. Вихованням та розвитком дитини займалася покійна мати та вітчим (а.с. 8). Ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов'язків виражається у тому, що він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкується з дитиною взагалі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти, так як за час навчання дитини, відповідач жодного разу у школі не з'явився, навчанням та вихованням дитини не цікавився, що підтверджується копією довідки Гайворонського НВО №2 "Загальноосвітня школа-гімназія І-ІІІ ступенів" від 11 квітня 2018 року № 156 (а.с. 10) та показами свідків. Згідно вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно із нормами ст.164 Сімейного кодексу України, ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач протягом тривалого часу не цікавиться життям дитини, не бачиться з нею, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків: - не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини. - нe цікавиться, як росте її дитина. - не забезпечує дитину необхідним харчуванням. - не забезпечує дитину медичним доглядом. - не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, а тому має бути позбавлений батьківських прав щодо дитини. Відповідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний, духовний розвиток дитини, не забезпечують дитині необхідного харчування, медичного догляду, тощо. Відповідач записаний батьком [PERSON], [INFO], тому згідно ст.180 Сімейного кодексу України зобов'язаний його утримувати до досягнення повноліття. Аліменти повинні бути стягнуті в частці від доходу (прибутку) відповідача, оскільки позивач заявив такі вимоги, та це відповідає вимогам чинного Законодавства. Суд погоджується з позивачем та вважає за необхідне визначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідача в розмірі 1\\4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позбавлення батьківських прав не звільняє відповідача від обов'язку згідно ст. 180 СК України утримувати дитину до повноліття. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: approved