Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], у якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з відповідно до договору дарування [PERSON] є власником зазначеної вище квартири. Напочатку 2004 року відповідач виїхав працювати та проживати у м. Київ. На даний час відповідач у даній квартирі не проживає. На прохання позивача знятись з реєстрації відповідач погоджувався, але до моменту звернення до суду так і не знявся з реєстрації. Зазначені вище обставини призвели до того, що позивач не має можливості оформити житлову субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, а також зазначені дії відповідача порушують права позивача як власника квартири. Позивач у судове засідання не з'явилась. Про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 6 вересня 2018 року подала до суду заяву, у якій просила судове засідання провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзиву заяв і клопотань від нього не надходило. За відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до договору дарування від 4 січня 1994 року вказана вище квартира на праві приватної власності належить позивачу [PERSON], що зареєстрований Олександрійським МБТІ 04.01.1994 р. за реєстраційним номером № 8774/54. Це підтверджується договором дарування від 04.01.1994 року з печаткою Олександрійського МБТІ про реєстрацію права власності позивача на зазначену квартиру. Копії вказаних документів додані до позовної заяви. Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 2101 від 11 червня 2018 року, яка видана КП "Житлогосп", у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], син, [INFO], [PERSON], колишній чоловік, [INFO], [PERSON], власник, не зареєстрована. Відповідно до акту-розпорядження № 3125 від 15 вересня 2018 року, складеного паспортистом [PERSON], в присутності сусідів [PERSON], [PERSON], при обстеженні вказаної вище квартири встановлено, що у квартирі зареєстрований [PERSON], але він не проживає там з 2004 року. За приписами ч. ч. 1, 2 п. 3 ч. 3, ч. 5 ст. 71, ст. 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. У випадках, передбачених пп. 1 - 7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи надані позивачем докази, виходячи зі змісту наведених норм права і з урахуванням вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, а також те, що відповідач не надав суду доказів, які б вказували на те, що він проживає у зазначеній вище квартирі або відсутній у ній з поважних причин, або за ним відповідно до закону зберігається право користування жилим приміщенням, суд вважає доведеним те, що відповідач втратив право користування квартирою. Тому позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved