Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із даною позовною заявою до відповідача [PERSON] та просить: визнати його - [PERSON] батьком дитини [PERSON] , який народився [INFO] в с.Нивра Борщівського району Тернопільської області. Покликається на те, що він - [PERSON] , з листопада 2009 року знайомий із теперішньою своєю дружиною - [PERSON] , яка проживає на даний час в [ADDRESS]. На час їхнього знайомства, вона перебувала в шлюбі із [PERSON] , між ними тривалий час були інтимні стосунки і [INFO] [PERSON] народила сина - [PERSON] . Зазначив, що 01.08.2012 року, рішенням Перемишлянського районного суду від 01.08.2012 р., шлюб із [PERSON] та [PERSON] , розірвано. 19.10.2013 року між ним та [PERSON] , укладено шлюб. Звертає увагу, що 2017 році [PERSON] повідомила йому, що її син - [PERSON] , є його сином, оскільки з кінця 2011 року із [PERSON] вона спільно не проживала, відповідно інтимних стосунків з останнім не мала, однак мала інтимні стосунки із ним, оскільки вони разом зустрічалися. В судове засідання заявниця не з`явилася, однак подала заяву в якій просить проводити розгляд даної справи без її участі, заяву підтримує повністю. Представник заінтересованої особи, Перемишлянського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Львівській областів судове засідання не з`явився, проте подав клопотання в якому просить проводити розгляд даної справи без їхньої участі, заперечень по даній справі немає. Заінтересована особа [PERSON] , в призначене судове засідання теж не з`явився, однак подав заяву, в якій прсить проводити розгляд даної справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує, а також зазначає, що є біологічним батьком [PERSON] та [PERSON] . Тому суд, вважав за можливе проводити розгляд справи, відповідно до ст. 223 ЦПК України у відсутності сторін на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.09.2017 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.09.2017 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15.03.2005 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 31.01.2008 р., [PERSON] , помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.01.2008 р., [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 22.01.2008 р., в Бібрській міській раді Перемишлянського району Львівської області. Як вбачається із Аналізу ДНК на батьківство (результат дослідження №25181), виходячи з результатів дослідження, отриманих шляхом аналізу вищезазначених STR-локусів ДНК, ймовірність батьківства становить - 99,8979%. Передбачуваний батько, [PERSON] , включається як біологічний батько тестованої дитини. Згідно заяви [PERSON] від 29.01.2020 р., останній визнав, що є біологічним батьком [PERSON] та [PERSON] . Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначається перелік фактів, які можуть встановлюватись судом, зокрема і встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно ст.7 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Верховною радою України 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Зі змісту ст.18 Конвенції про права дитини вбачається, що батьки у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. - дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відповідно до п. п. 20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно п.2.16.4 Розділу ІІ Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначенням в рішенні суду. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статті 77 та 78 ЦПК України вказують на те, що докази повинні бути належними та допустимими. Враховуючи вищевикладене, а також те, що [PERSON] визнає себе батьком дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку про задоволення заяви, так як вона подана в інтересах дітей та є обґрунтованою, законною та підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved