Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Як підставу позову зазначено, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписала заяву б/н від 17.06.2013 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає між ним і Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В порушення умов договору та вимог закону відповідач зобов`язання належним чином не виконав, в зв`язку з чим станом на 18.11.2018 року має заборгованість у розмірі 12027,67 грн. Представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за договором від 17.06.2013 року у розмірі 12027,67 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. Ухвалою суду від 14.03.2019 року залучено до участі у справі за позовом АТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості в якості процесуального правонаступника відповідача - [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання на судовий розгляд справи особи, що беруть участь у справі, не з`явилися, будучи належним чином своєчасно повідомленими про дату, час та місце його проведення. Представник позивача подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить судова розписка про отримання судової повістки про виклик у суд. Заяв та клопотань не надходило. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст.ст.280, 281, 283 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй заяві. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписала заяву від 17.06.2013 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним і Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Згідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст.ст. 1050, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.03.2018 року (а.с.47). [PERSON] в повному обсязі взяті на себе грошові зобов`язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого заборгованість за договором № б/н від 17.06.2013 року становить 12027,67 грн., яка складається з 3258,18 грн. - тіло кредиту, 3773,09 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом, 3947,46 грн. - нараховано пені, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 548,94 грн. - штраф (процентна ставка). 24.01.2019 року ухвалою суду витребувано у Виноградівської державної нотаріальної контори інформаційну довідку про наявність (відсутність) спадкоємців, заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] , померла - [INFO] , останнє місце проживання [ADDRESS] . Згідно листа завідувача Виноградівської державної нотаріальної контори №35/01-16 від 02.02.2019 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, 13.09.2018 року заведена спадкова справа №261/18 до майна померлої [PERSON] , спадкоємцем являється [PERSON] , мешканка [ADDRESS] . Відповідно до ст.55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особина будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.609 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Частинами 1, 3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст.1270 ЦК України строк. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. У відповідності до положень ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі. Приписи зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 139, 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, тобто 1762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved