Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 07.06.1983 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований\~ у Тур`є\~ - Полянській\~ сільській раді Перечинського району Закарпатської області, за актовим записом - №9. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, через протилежні погляди на шлюб та сім'ю та ведення спільного господарства , постійні сварки ,\~ що\~ призвело\~\~ до фактичного припинення шлюбних відносин між подружжям. Вважає,\~ що подальше спільне життя та збереження шлюбу\~ є неможливим та суперечить її\~ інтересам.\~ У зв'язку з чим позивач вважає, що шлюб носить формальний характер, оскільки жодних обов'язків у сторін, як подружжя не існує. З посиланням на викладене, зважаючи на те, що відповідач не бажає розірвати шлюб в органах РАЦСу , позивач просить суд: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був укладений 07.06.1983 року, за актовим записом - №9 та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище набуте у шлюбі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові, надала суду пояснення аналогічні викладеним. Пояснила, що основною причиною розірвання шлюбу є зрада зі сторони чоловіка у подружній вірності , відповідач проживає з іншою жінкою та періодично зявляється дома. Позивач зазначила що вони з відповідачем періодично спільно проживають так як відповідач зареєстрований за тією ж адресою, однак подружні стосунки не підтримують , спільне господарство не ведуть. Вказала, що неповнолітніх дітей у них не має.\~\~Проти заочного розгляду справи\~ не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду\~\~ справи, а також заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд згідно ч.4\~ст.169 ЦПК\~\~ України\~\~ ухвалив\~\~ провести\~\~ заочний\~\~ розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали\~\~ справи, всебічно\~\~і повно з'ясувавши\~\~всі фактичні\~\~ обставини,\~\~ на\~\~яких\~\~ ґрунтується\~\~ позов,\~\~ об'єктивно оцінивши\~\~докази,\~\~які\~\~мають\~\~справи\~\~і вирішення\~\~спору\~\~по суті\~ суд\~ приходить до наступного. Згідно ст.ст.\~11,\~60 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Як встановлено в судовому засіданні, сторони уклали шлюб 07.06.1983 року , що зареєстрований\~ у Тур`є\~ - Полянській\~ сільській раді Перечинського району Закарпатської області , за актовим записом - №9, що стверджується свідоцтвом про шлюб, [PERSON] І-ФМ №416916 від 07.06.1983 року, приєднаним до матеріалів справи. Шлюбні відносини між подружжям,\~ як стверджує\~\~ позивач,\~ припинені. Майновий спір між сторонами відсутній. Правовідносини між сторонами випливають із норм\~Сімейного Кодексу України. Суд враховує, що регулювання шлюбно-сімейних\~\~правовідносин\~\~здійснюється\~\~на\~\~принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує\~\~принцип свободи\~\~шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 СК України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно положення ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Основною причиною припинення сімейних відносин\~ є зрада зі сторони чоловіка у подружній вірності та небажання\~ позивача продовжувати\~\~ спільне проживання з відповідачем. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові\~\~та\~\~поваги,\~\~взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не\~\~має\~\~наміру зберегти шлюб з відповідачем. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено\~ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ При таких обставинах суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалася остаточно, примирення між подружжям є неможливим, є всі підстави для задоволення\~\~позову в частині розірвання шлюбу. Задовольняючи позовні вимоги, суд\~\~виходить з того, що\~\~добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз,\~\~при цьому\~\~слово\~\~„сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово „союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Згідно\~ст. 56 ч.3 СК України\~кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, а ч.4 цієї ж статті передбачає, що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. З\~даної\~норми\~слідує,\~що\~кожен\~із\~подружжя\~має\~право\~на\~припинення\~шлюбних\~відносин\~ і\~ таке\~право\~не\~залежить\~від\~бажань\~іншого\~з\~подружжя. Що стосується позовних вимог в частині залишення позивачу після розірвання шлюбу прізвище набуте у шлюбі, суд виходить з наступного. Відповідно\~до\~ст.\~113\~СК\~України\~особа,\~яка\~змінила\~своє\~прізвище\~у\~зв'язку\~з \~реєстрацією\~ шлюбу,\~має\~право\~після\~розірвання\~шлюбу\~надалі\~іменуватися цим\~прізвищем\~або\~відновити\~ своє\~ дошлюбне\~прізвище. Враховуючи,\~що\~ вирішення\~питання\~щодо\~ прізвища\~особи,\~ яка\~змінила\~своє\~ прізвище\~ внаслідок\~ укладення\~шлюбу,\~яким\~вона\~буде\~ іменуватися\~після\~розірвання\~ шлюбу,\~ виключно\~ залежить\~від\~її\~бажання,\~суд\~приходить\~до\~висновку,\~що\~позовні вимоги в цій частині \~є\~ підставними та\~підлягають\~до\~задоволення. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved