Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 27 вересня 2007 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,81 га, розташованої на території Петрівської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області та належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 843877. В судове засідання позивач не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Позов визнав повністю. В звязку з цим в силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Так, з матеріалів справи вбачається, що 27 листопада 2007 року помер батько позивача [PERSON] (а.с. 4). Спадкове майно складається з земельної ділянки площею 3,81 га, розташованої на території Петрівської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області та належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 843877 (15). Відповідно довідки, наданої відділом Держгеокадастру у Тарутинському районі від 27.11.2017 року № 77/150-17 державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 843877 від 22.08.2005 року за № 153, площею 3,81 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстровано на імя [PERSON], але відсутній підпис про видачу (отримання) цього державного акту (а.с. 15). Позивач [PERSON] відноситься до першої черги спадкоємців, на підставі ст. 1267 ЦК України. Інших спадкоємців не має. Як встановлено судом, за прийняттям спадщини після смерті спадкодавця [PERSON], померлого 27.09.2007 року до теперішнього часу ніхто не звертався, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с. 17). Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Положеннями ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності. На підставі ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Таким чином, суд доходить до висновку, що право позивача на отримання в спадщину за законом спадкового майна підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно - земельну ділянку. Відповідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивач звернувся з позовом майнового характеру і ціна якого складає 139753,61 грн, а отже судовий збір повинен бути сплачений позивачем в сумі 1397,54 коп. Однак позивач сплатив 640,00 гривень і не сплаченою залишилась сума 757,54 грн., а тому вказана сума підлгягає стягненню з позивача на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved