Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.05.2016р. звернувся до Березанського районного суду з зазначеним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], який постійно проживав та був зареєстрований [ADDRESS] і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить нерухоме майно (частина будинку) у с. Краснопілля та земельна ділянка площею 38,85 га для ведення селянського фермерського господарства, яка належала йому на підставі державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER], виданого Березанською районною радою народних депутатів 11.05.1994р.. Заповіту на випадок смерті батько не залишив, після його смерті спадкоємцями першої черги за законом є він та його брат - відповідач [PERSON]. Посилаючись на ст.ст.1218,1268,1217,1261,1272 ЦК України та те, що він тривалий час проживав за межами України і не спілкувався з батьком та відповідачем, в зв'язку з чим йому не було відомо про те, що у 2012р. Березанським районним судом встановлено факт смерті батька і про даний факт йому стало відомо у 2015р., після чого він звернувся до нотаріуса з питання прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва йому було відмовлено у зв'язку з пропущенням строку для прийняття спадщини, позивач просить визнати причини пропущення строку прийняття спадщини поважними та визначити йому додатковий строк терміном в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що він разом з братом з дитинства виховувався бабусею та дідусем, батьки жили від них окремо і з ними не спілкувалися. В кінці осені 2010р. він поїхав на заробітки до Росії, а саме в м. Москву, де працював на будівництві. Йому відомо, що батько приблизно 8 років проживав в с. Краснопілля. Коли він приїздив на Україну, то проживав у м. Миколаєві на квартирі, т.я. був зобов'язаний 1 раз в 3 місяці перетинати кордон, хоча іноді протягом року не приїздив, з батьком та відповідачем він не спілкувався. Влітку 2015р. він помирився з братом, одружився і проживає в м. Єланець. Про те, що батька визнали померлим і про наявність спадщини він дізнався влітку 2015р., коли повернувся на Україну з Росії. Відповідач позовні вимоги визнав і пояснив, що він разом з позивачем жили біля діда з бабою в с. Тузли, Березанського району Миколаївської області, а батько проживав в с. Вікторівка, Березанського району Миколаївської області і приїздив до них, коли вони були маленькими. Потім з 1997р. по 2001 р. батько проживав в с. Краснопілля, Березанського району Миколаївської області, в батьківській хаті. В 2004-2005р.р. батько кудись виїхав і в 2012р. рішенням суду за його заявою батька було визнано померлим, після чого РАЦС видав свідоцтво про смерть батька. Він пішов до нотаріуса за прийняттям спадщини, але в оформленні спадщини йому було відмовлено через пропуск строку звернення з заявою та оригіналів документів, тому спадщину він не прийняв. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступного. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] року в с. Тузли, Березанського району Миколаївської області та його батьком є [PERSON] (а.с.6). Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 11.10.2012р. [PERSON], [INFO], уродженця с. Правдино, Білозерського району Херсонської області оголошено померлим (а.с.8-10). На підставі зазначеного рішення відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березанського РУЮ Миколаївської області 13.12.2012р. видано свідоцтво про смерть [INFO] [PERSON] (а.с.7). На підставі державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER], виданого 11.05.1994р. Березанською районною радою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №131, [PERSON] належала земельна ділянка для ведення селянського фермерського господарського на території Краснопільської сільської ради Березанського району Миколаївської області площею 38,85 га., яка складається з двох окремих земельних ділянок площею 27,79 га та 11,06 га (а.с.12). З довідки виконкому Краснопільської сільської ради Березанського району вбачається, що згідно будинкової книги №1 від 1975р. [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 18.03.1997р.. Згідно погосподарської книги №1 від 2001р. [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS], але з 29.01.2001р. особистий рахунок закритий у зв'язку з виїздом господаря (а.с.11). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що знають позивача та відповідача з дитинства, вони з дитинства проживали з бабусею, так як батьки розлучилися і проживали окремо від них. Їх померлий батько проживав в с. Краснопілля, Березанського району Миколаївської області, а потім десь виїхав. Свідкам відомо, що позивач приблизно 5 років був на заробітках в м. Москві і коли він приїхав їм не відомо. Враховуючи, що позивач відповідно до ст.1261 ЦК України відноситься до першої черги спадкоємців за законом, він має право на спадкування. Частиною 1 ст.1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1. ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК України). В абз.6. п.24. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як зазначено в правових позиціях, висловлених в Постанові Верховного Суду України №6-85цс12 від 26.09.2012 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України підлягає обов'язковому виконанню всіма судами України, правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3 ст.1272 ЦК України не застосовуються. Позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини посилаючись на те, що він тривалий час проживав за межами України, не спілкувався з батьком та своїм братом з особистих мотивів, не приймав участі у судових засіданнях по справі з визнання його батька померлим і не знав про те, що ще у 2012р. батько у судовому порядку визнаний померлим. На підтвердження своїх вимог позивач надав до суду також акт від 04.07.2016р., складений сусідами, про його не проживання на території Тузлівської сільської ради з січня 2012р. по теперішній час (а.с.36) та довідку Тузлівської сільської ради, згідно якої [PERSON] дійсно зареєстрований, але з 2012р. по теперішній час за адресою [ADDRESS] не проживає (а.с.37). З огляду на викладене, оцінивши доводи позивача в обґрунтування поважності причин пропуску ним строку для прийняття спадщини, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті його батька - [PERSON] є поважними, оскільки викладені позивачем обставини свідчать про існування об'єктивних, істотних труднощів для позивача для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки з заявою про прийняття спадщини позивач своєчасно до нотаріальної контори не звернувся з поважної причини, на підставі ст.1272 ЦК України суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved