Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач 24.09.2014р. звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], треті особи Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилалася на, те що вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28.01.1995р. по 12.03.2012р. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] 02.10.2007р. по договору купівлі-продажу , вона, [PERSON], що діяла від свого імені та як законний представник малолітнього сина та відповідач придбали квартиру [ADDRESS], кожному по 1/3 частці. 05.03.2012р. відповідач продав їй свою 1/3 частину вищевказаної квартири .Позивач провела повний розрахунок з відповідачем, а він зобов'язався звільнити вказану квартиру для її безперешкодного користування та знятися з реєстраційного обліку, але свої зобов'язання відповідач частково не виконав. Відповідач виселився зі спірної квартири, але знятися з реєстрації місця проживання не бажає. Позивач просила суд визнати відповідача, таким що втратив право користування житловою площею в квартирі [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку. Позивач надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення у пресі. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Письмових заяв від нього не надходило. Треті особи у судове засідання не з'вились, про дату, час, та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомили, письмових зав від них не надходило. На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідачів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Підставою звернення [PERSON] з позовом до суду є захист інтересів власника, пов'язаних із реалізацією складової частини змісту права власності - права користування та розпорядження квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] знаходилась в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 28.01.1995 року по 12.03.2012 року (а.с.22-23). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] 02.10.2007р. по договору купівлі-продажу позивач, що діяла від свого імені та як законний представник малолітнього [PERSON], 9.07.1995р.н. та відповідач на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 02.10.2007р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром №11669, зареєстрований в КП „ДМБТІ" 02.11.2007р., реєстраційний номер 14622509. придбали квартиру [ADDRESS], кожному по 1/3 частки (а.с.9-11). Спірна квартира складається із двох житлових кімнат, житлова площа її становить 27,7 м2., загальна - 46,0 м2 (а.с.15-18) 05.03.2012р. відповідач продав позивачу свою 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу посвідчений 05.03.2012р. Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 1-288, зареєстровано в КП „ДМБТІ" Дніпропетровської обласної ради реєстровий номер 14622509 (а.с.12-14). Позивач провела повний розрахунок з відповідачем, останній зобов'язався звільнити вказану квартиру для її безперешкодного користування та знятися з реєстраційного обліку, але свої зобов'язання відповідач частково не виконав, виселився зі спірної квартири, але знятися з реєстрації місця проживання не бажає. В теперішній час у вищевказаній квартирі зареєстровані: позивачка по справі, [PERSON] їх син, [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] (а.с.21). Відповідно до акту складеного КП «ЖЕП № 25» гр. [PERSON] з 05.03.2012р. не проживає в спірній квартирі (а.с.20). Відповідно до ст.41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За змістом права власності, визначеного ст.317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч.2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв'язку у сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що реєстрація [PERSON] у квартирі яка розташована за адресою: [ADDRESS]. порушує права позивача, як його власника. На підставі викладеного та

Outcome: approved