Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Перший заступник прокурора м. Вінниці звернувся до суду з вищевказаним позовом в інтересах держави - Вінницької міської ради в особі комунального підприємства "Вінницька транспортна компанія" до [PERSON], посилаючись на те, що 08.02.2014 року о 14 год.27 хв. в м.Вінниці по вул.Ватутіна сталася ДТП за участі автомобіля ЗИЛ 431412 КО, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Фіат», державний номерний знак [NUMBER]. Винним у вчиненні вказаного ДТП визнано [PERSON] В результаті ДДП на ділянці руху по вул.Ватутіна,52 в напрямку кінцевого пункту «Лугова» мала місце затримка руху тролейбусів чим завдано збитків на суму 1239,95 грн. Відповідач в добровільному порядку збитків не відшкодував. За таких обставин позивач і звернувся до суду. В судовому засіданні прокурор та представник позивача позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. При цьому відмічали, що враховуючи технічні параметри тролейбус може відхилятися від вісі контактної мережі на 4,5м. Відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснив, що, не дивлячись на ДТП, тролейбуси мали можливість об'їхати, тому затримка їх руху є надуманою. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] стверджували, що учасників ДТП по праву сторону об'їжджали автомобілі, в тому числі і вантажні, та вважають, що тролейбуси могли також об'їхати, перекинувши штанги на іншу вітку, так як відбувалося в інших випадках, свідками яких вони були. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані норами ЦК України щодо відшкодування шкоди. Судом встановлено, що 08 лютого 2014 року о 14 год.27 хв. в м. Вінниці, по вул.Ватутіна водій [PERSON], керуючи автомобілем ЗИЛ 431412 КО, державний номерний знак [NUMBER], під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно для інших учасників руху, допустив зіткнення з автомобілем «Фіат», державний номерний знак [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 березня 2014 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Дана норма є підставою для звільнення від доказування в частині встановлення вини відповідача, внаслідок якої заподіяно шкоду охоронюваним законом майновим правам позивача. В результаті ДТП на ділянці руху по вул.Ватутіна,52 в напрямку кінцевого пункту «Лугова» було затримано рух 5 тролейбусів маршрутів №1,4,7 з 14 год.25 хв. до 15 год. 35 хв, що підтверджується актом затримки від 08.02.2014 року, складеним за участі учасника ДТП (а.с.6). Втрата доходів КП «Вінницька транспортна компанія» становить 1239,95 грн., що підтверджується довідкою про втрату доходів КП «ВТТУ» № 314 (а.с. 10), добовим рапортом про роботу трамвая та тролейбуса за 08.02.2014 року (а.с. 7,8,33) та розрахунковим тарифом на транспортні послуги, що надаватимуться трамваями та тролейбусами КП «ВТТУ» у 2014 році, що є невід'ємною частиною Договору про організацію надання транспортних послуг з перевезень міським електричним транспортом на 2014 року від 01.01.2014 року (а.с.11-13). Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками є як втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні забитки), так і доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою; якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Згідно роз'яснення, викладених в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» «особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду, взаємопов'язаними, сукупними діями або єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність. В такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам». При цьому, суд відмічає, що в силу положень ст.543 ЦК України кредитор має право вимагати виконання обов'язку і від будь-кого з них окремо. Зважаючи, що шкода позивачу нанесена саме в результаті неправомірних дій відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. При цьому суд не бере до уваги пояснення відповідача щодо можливості уникнення затримки руху громадського транспорту, зважаючи, що такі твердження ґрунтуються на припущеннях, що в силу положень ст.61 ЦК України не може бути доказом по справі. Показання ж свідків про можливість продовження руху тролейбусів ґрунтуються на їх власних спостереженнях, порівнянні з іншими випадками, а не на спеціальних знаннях, тому не можуть бути взяті до уваги в силу положень процесуального законодавства щодо належності та допустимості доказів. Суд також, враховуючи, що відшкодуванню підлягають завдані збитки, звертає увагу, що на виниклі правовідносини не розповсюджується положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований, доведений, права позивача порушенні, порушене право підлягає захисту, а позов підлягає задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved