Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Мотивує заявлені вимоги тим, що 09 лютого 2011 року Шевченківським районним судом м.Чернівці прийнято рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі по 700 грн. щомісячно, починаючи з 04 січня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що розмір аліментів є недостатнім для забезпечення належного життєвого рівня сина та його гармонійного розвитку, тому просить збільшити розмір стягуваних аліментів до ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася належним чином будучи повідомленою про день і час місце розгляду справи; спрямувала на адресу суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позов підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно належним чином, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та зі згоди позивача у наданій письмовій заяві, в заочному порядку. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Відзиву на позовну заяву відповідачем суду не надано. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом належними доказами встановлено, що сторони перебували в шлюбі, під час якого у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-МИ №079669 (а.с.7). Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09 лютого 2011 року, з відповідача [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі по 700 гривень, щомісячно, починаючи з 04 січня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). Згідно з вимогами\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. \~Відповідно до вимог ст.ст.150,\~157 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. \~Відповідно до вимог\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Стаття 180 Сімейного кодексу України\~передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1\~статті 192 Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд, при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений мінімальний розмір аліментів, і попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», 50% від прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 років до 18 років на кінець грудня 2018 року становитиме понад 1000 гривень, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. Згідно з п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі, аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У даній справі суд не присуджує аліменти на дитину, а змінює їх розмір та спосіб стягнення, тому аліменти у розмірі визначеному даним рішенням суду підлягають стягненню з дня набрання цим рішенням законної сили. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно\~Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~є обов'язковою для застосування національними судами, рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Як вказано в позовній заяві та підтверджено доказами доданими до позовної заяви, витрати на утримання дитини зросли. Значні кошти витрачаються на продукти харчування, одяг, взуття, у випадку захворювання на ліки. Розмір аліментів, який сплачує відповідач недостатній для належного утримання дитини. Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмета спору, суд приходить до висновку що заявлені вимоги позивачем ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. Необхідно збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09.02.2011 року, які стягуються на користь позивача з відповідача на утримання їх сина, і надалі стягувати аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Крім цього, згідно\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved