Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нежитлову будівлю індивідуальний гараж по вул. Перемоги №11-а/30 в смт Краснокутськ, Харківської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно рішення виконкому Краснокутської селищної ради від 25.01.1994 року №13 йому був наданий дозвіл на будівництво гаражу по вул. Перемоги в смт Краснокутськ, Харківської області. На підставі технічної документації [PERSON] розпочав будівництво гаража в 1994 році, який закінчив у 1995 році, однак в експлуатацію він прийнятий не був. Відповідно до акту обстеження стану забудови на земельній ділянці будівництво гаражу закінчене і виконане без порушень норм планування та забудови земельної ділянки. Однак, при зверненні до органів реєстрації нерухомого майна з метою зареєструвати індивідуальний гараж позивачу було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву про розгляд справи в їхню відсутність, позовні вимоги [PERSON] підтримує повністю та прохає їх задовольнити. Представник відповідача Краснокутської селищної ради Харківської області в судове засідання не з'явився, але надав заяву про слухання справи без їхньої участі, позовні вимоги визнав. \~ \~ \~ Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Стаття 41 Конституції України\~гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За\~статтею 328 Цивільного кодексу України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Краснокутської селищної Ради народних депутатів від 25 січня 1994 року №13 [PERSON] було надано дозвіл на будівництво гаража по вул. Перемоги в смт Краснокутськ, Харківської області відповідно до документації на право будівництва технічного бюро архітектора. Згідно висновку технічної можливості будівництва, плану забудови земельної ділянки позивачем [PERSON] у квітні 1994 року розпочато будівництво індивідуального гаража по вул. Перемоги №11-а в смт Краснокутськ, Краснокутського району, Харківської області. Відповідно до обстеження стану забудови на земельній ділянці від 20 травня 2011 року та технічного висновку стану будівельних конструкцій гаража, виконаних КП «Архітектурне бюро Краснокутського району» встановлено, що будівництво індивідуального гаража в смт Краснокутськ, Краснокутського району, Харківської області розпочато в 1994 році та закінчено в 1995 році. Будівництво гаражу виконано без порушень норм планування та забудови земельної ділянки відповідно до вимог ДБН 360-92**. Обстежений гараж придатний до подальшого використання. Згідно технічного висновку про обєкт нерухомого майна, виданого КП «Краснокутське бюро технічної інвентаризації» від 26.10.2018 року, встановлено, що нежитлова будівля гараж, розташована по вул. Перемоги №11-а/30 в смт Краснокутськ, Краснокутського району, Харківської області, загальною площею 26,50 кв.м, побудована в 1995 році, технічний стан обєкта задовільний. Також згідно довідки КП «Краснокутське бюро технічної інвентаризації» від 29.10.2018 року №740 право власності на вказаний гараж не зареєстроване. Як вбачається з матеріалів справи, в звязку з розбіжностями в зазначені адреси розташування гаража, позивач звернувся з заявою до Краснокутської селищної ради Харківської області визначення вірної адреси гаража. Рішенням виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Харківської області №198 від 30.11.2018 року за заявою [PERSON] уточнено адресу нежитлової будівлі-гаражу, а саме - вул. Перемоги №11-а/30, смт Краснокутськ, Харківська область. \~ Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. \~\~\~Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~\~\~Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ \~ Окрім цього, відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суду в якості доказів надано рішення виконавчого комітету Краснокутської селищної ради № 13 від 25.01.1994 року, план забудови земельної ділянки, розроблений архітектором Краснокутського району, висновок про технічну можливість будівництва гаражу, технічний паспорт, що свідчить про проведення 26 жовтня 2018 року технічної інвентаризації нежитлової будівлі гаражу КП «Краснокутське Бюро Технічної Інвентаризації». З урахуванням наданих суду документів встановлено, що позивач [PERSON] позбавлений можливості оформити право власності на гараж в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Дана обставина порушує його права, як власника нерухомого майна, набутого на законних підставах. Позбавляє його можливості розпоряджатися, належним майном, відповідно до змісту ч.1 ст.319 Цивільного Кодексу України. Відповідно до п.1 ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом; п.2 ст.331 ЦК України передбачає, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої УкраїноюЗаконом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно дост. 9 Конституції Україниє частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), ратифікованаЗаконом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"передбачено, що суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе визнати за позивачем [PERSON] право власності на нежитлову будівлю індивідуальний гараж по вул. Перемоги 11-а/30 в смт Краснокутськ, Краснокутського району, Харківської області. \~ \~ \~ \~ \~На підставі\~вищевказаного та\~

Outcome: approved