Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Орган опіки та піклування Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області звернувся до суду в інтересах неповнолітнього [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення аліментів на утримання дитини. В обгрунтування позовних вимог вказує, що [PERSON] проживає разом із неповнолітнім сином [PERSON] в [ADDRESS] . Мати [PERSON] померла у 2018 році. Батько дитини [PERSON] ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям дитини, її духовним та фізичним розвитком, не створює належних умов для проживання дитини. Працівником служби у справах дітей Черняхівської районної державної адміністрації з батьком дитини [PERSON] неодноразово було проведено профілактичну роботу щодо виконання ним батьківських обов`язків по відношенню до сина. Однак, батько дитини продовжує ухилятися від своїх батьківських обов"язків. Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] встановлено, що в будинку порушені санітарно-гігієнічні норми, продукти харчування відсутні, підсобне господарство не утримується. За таких підстав, та задля найкращого забезпечення інтересів неповнолітньої дитини, орган опіки та піклування Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області просив позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно сина [PERSON] та стягувати з нього аліменти на утримання сина в розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та до повноліття дитини. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, з підстав, викладених у позові та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, вказав, що дійсно ніде не працює, зловживає спиртними напоями, вихованням сина не займається. Заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . До складу сім"ї [PERSON] входить його син - [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Згідно довідки-характеристики на [PERSON] виданої Видиборською сільською радою Черняхівського району Житомирської області від 07.10.2019 року за №356 , [PERSON] вдівець, сам виховує неповнолітнього сина - [PERSON] , зловживає спиртними напоями, палить, ніде не працює, вихованням та розвитком дитини не займається, характеризується з негативної сторони (а.с. 7). Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] встановлено, що в будинку порушені санітарно-гігієнічні норми, запас продуктів харчування на зиму відсутній, підсобне господарство не утримується (а.с. 11). Рішенням виконавчого комітету Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 17.09.2019 року вирішено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] (а.с. 12). Згідно з ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В судовому засіданні встановлено, що працівником служби у справах дітей Черняхівської районної державної адміністрації [PERSON] з батьком [PERSON] неодноразово було проведено профілактичну роботу щодо виконання ним батьківських обов`язків по відношенню до сина. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини та відповідно до п. 4 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України є хронічними алкоголіками та наркоманами. Судом не здобуто доказів того, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків з поважних причин, а тому суд вважає, що він умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків і його слід позбавити батьківських прав стосовно його неповнолітньої дитини. У п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Також у п. 16 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення належного захисту дитини, суд приходить до висновку про задоволення позову щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з наведених норм та враховуючи те що, відповідач будучи працездатними, не працює і ухиляються від утримання своєї дитини, а позбавлення батьків батьківських прав не позбавляє їх батьківського обов`язку утримувати дітей до досягнення ними повноліття, то вимоги про стягнення аліментів у розмірі, встановленому законодавством підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.14 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання заяв про захист прав неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів в суді здійснюють органи опіки та піклування, не справляється, а тому у відповідності до ст.141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved