Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач - Виконавчий комітету Пролетарської районної у м. Донецьку ради звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та призначення аліментів. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що на первинному обліку в службі у справах дітей Пролетарської районної у м. Донецьку ради знаходиться малолітній [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про народження дитини матір'ю записана [PERSON], яка згідно з актом про покинуту дитину від 07.02.2013 року № 02/106, залишила дитину в пологовому відділенні КУ ЛПУ «ЦМКЛ № 24 м. Донецька». [PERSON] [INFO], знаходиться в шлюбі з [PERSON], [INFO], тому батьком дитини у свідоцтві про народження відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України записаний [PERSON]. [PERSON] [INFO] не заявляв про свої наміри забрати дитину з пологового відділення в свою сім'ю. [PERSON] і [PERSON] проживають однією сім'єю за адресою: [ADDRESS]. Виконкомом Пролетарської районної у м. Донецьку ради прийнято рішення від 10.04.2013 року № 114/1 «Про встановлення малолітньому [PERSON], [INFO], статусу дитини, позбавленої батьківського піклування», а також рішення «Про влаштування малолітнього [PERSON] в державну установу на повне державне утримання». З лютого 2013 р. батьки дитини жодним чином не цікавились його долею, не відвідували, матеріально не допомагали. Таким чином Позивач вважає за доцільне позбавити батьківських прав Відповідачів та стягнути з них аліменти на утримання дитини. Представники позивача - Кузьміна О.В., Білейчик К.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, до судового засідання не з'явився, причини неявку суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала в повному обсязі, зазначила, що [PERSON] [INFO] не є її дитиною. Вона знаходилась у КУ ЛПУ «ЦМКЛ № 24 м. Донецька» [INFO], проте з інших причин. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги просила задовольнити з огляду на необхідність захистити права малолітньої дитини. Свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні пояснила, що дитина знаходиться в КЛПУ «Міський спеціалізований будинок дитини, м. Донецьк» з 22.04.2013 р. За весь час його перебування на повному державному забезпеченні мати або батько або інші родичі дитини зв'язок з ним не підтримували; здоров'ям, умовами життя, розвитком дитини не цікавились. Свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні пояснила, що вона працює акушером-гінекологом у КУ ЛПУ «ЦМКЛ № 24 м. Донецька». [INFO] [PERSON] приїхала до пологового будинку під час пологів, надала паспорт. Після пологів від всього відмовлялась, повідомила, що дитину забирати не буде. Також [PERSON] повідомила, що одружена, чоловік на той час знаходився в Росії. Свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні пояснила, що була черговим лікарем 06.02.013 р. у КУ ЛПУ «ЦМКЛ № 24 м. Донецька». [PERSON] приїхала до пологового будинку під час пологів, надала паспорт. Після пологів від всього відмовлялась, повідомила, що дитину забирати не буде. Свідки [PERSON], [PERSON] допитані в судовому засіданні пояснили, що вони як соціальні працівники були викликані до КУ ЛПУ «ЦМКЛ № 24 м. Донецька» у зв'язку з відмовою [PERSON] від народженої дитини. [PERSON] повідомила, що вона одружена має двох дітей, працює викладачем. Після профілактичної бесіди [PERSON] повідомила, що все ж таки забере дитину, але після від'їзду свідків - [PERSON] відмовилась від дитини та покинула пологовий будинок. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст. 122 СК України Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Сторони в судовому засіданні не заперечували проти того факту, що станом на [INFO] [PERSON] та [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі, тому згідно з приписами ч. 1 ст. 61 ЦПК вказана обставина не підлягає доказуванню. Відповідно до свідоцтва про народження [INFO] народився [PERSON]. Батьком записаний [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.3). Згідно з Актом про дитину, покинуту в пологовому будинку від 07.02.2013 р. [PERSON] в період вагітності на обліку не знаходилась, при оформленні в пологовому будинку заявила про відмову від дитини, після пологів відмовилась від кожного контакту, годування дитини (а.с. 4) Згідно висновку судово-медичної експертизи № 5019 вірогідність материнства громадянки [PERSON] відносно дитини [PERSON], народженого [INFO], складає 99,99 %, що за даними К. Нummel, відповідає формулюванню "батьківство практично доведено"( а.с. 60-64). Відповідно до рішення Виконавчого комітету Пролетарської районної у м. Донецьку ради від 10.04.2013 року № 114/1 малолітньому [PERSON], [INFO] було встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 6). Рішенням Виконавчого комітету Пролетарської районної у м. Донецьку ради від 10.04.2013 року № 117 малолітнього [PERSON] влаштовано в державну установу на повне державне утримання (а.с. 7). Листом від 19.03.2013 р. за № 09-33/238 Відповідача [PERSON] повідомлялось про існування покинутої дитини, записаної на його ім'я та пропонувалось повідомити про наміри відносно неї (а.с. 9). Згідно з довідкою № 607 від 16.07.2013 р. [PERSON], [INFO] перебуває у КЛПУ «Міський спеціалізований будинок дитини, м. Донецьк» на повному державному забезпеченні з 22.04.2013 року згідно рішення виконкому Пролетарської районної у м. Донецьку ради від 10.04.2013 року № 117. За весь час його перебування на повному державному забезпеченні у КЛПУ «Міський спеціалізований будинок дитини, м. Донецьк» мати, батько та інші родичі дитини зв'язок з ним не підтримували; здоров'ям, умовами життя, розвитком дитини не цікавились. Ніякої матеріальної допомоги ні дитині, ні закладу з їх боку надано не було (а.с.10). Згідно із частиною першою статті 143 Сімейного кодексу України мати, батько дитини, які перебувають у шлюбі, зобов'язані забрати дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я. Частиною третьою цієї статті встановлено, що дитина може бути залишена батьками у пологовому будинку або в іншому закладі охорони здоров'я, якщо вона має істотні вади фізичного і (або) психічного розвитку, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом першим частини першої статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Згідно висновку № 01-11-1273 від 16.07.2013 р. Виконавчим комітетом Пролетарської районної у м. Донецьку ради визнано доцільним позбавити [PERSON], [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] [INFO] (а.с. 2). Таким чином в судовому засіданні встановлено, що у [PERSON], яка знаходилась у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] народилась дитина - [PERSON] Відповідачі не забрали дитину з пологового будинку та протягом усього часу з 06.02.2013 р. по день розгляду справи будь якого інтересу до неї не виказували. Крім того ані матеріальної ані іншої допомоги Відповідачі також не надавали. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги про позбавлення Відповідачів батьківських прав відносно [PERSON] [INFO] такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. З огляду на вищевикладені обставини, стан здоров'я і матеріальне становище дитини і платників аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON], в розмірі 1/4 частини совокупного доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 17.07.2013 року і до повноліття дитини, які перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Питання судових витрат слід вирішити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного ст.ст. 121-122, 141, 164, 166, 180, 181 ч. 3, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved