Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] , жителька [ADDRESS] , звернулася в суд з позовом до [PERSON] , жителя [ADDRESS] , в якому просить: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 04 липня 2008 року виконавчим комітетом Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10; неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з позивачем; після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище " [PERSON] ". Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони одружилися 04 липня 2008 року, шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10. В шлюбі в них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. Позивач і відповідач втратили взаєморозуміння та повагу через те, що мають різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного господарства. Їх світогляд та культурні цінності теж не співпадають, вони мають різні кола спілкування. Внаслідок цього вони відчужилися один від одного та втратили сімейні цінності, необхідні для спільного проживання. Сім`я втратила цінність для сторін, неодноразові спроби примиритися та відновити сімейні відносини не дали результату, а тому позивач бажає припинити шлюб. Сторони зрозуміли, що їх сімейні стосунки себе вичерпали. Не дивлячись на проживання в одному будинку, у них відсутні риси, притаманні подружжю, кожен з них має свої кошти, якими розпоряджаються самостійно, не приймають спільних рішень, не живуть шлюбним життям. Подальше збереження сім`ї з відповідачем неможливе та суперечить інтересам позивача, а тому вона просить строк для примирення не надавати. 21 грудня 2020 року ухвалою суду до участі в даній справі залучено, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області. Позивач в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, примирення між нею та відповідачем вважає неможливим, терміну для примирення просить не надавати. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча був повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення поштового відправлення за адресою місця проживання - [ADDRESS] . Відповідач причин неявки суду не повідомив, відзив не подав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився. Від служби у справах дітей Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області до суду поступив висновок органу опіки та піклування Городенківської РДА про визначення місця проживання малолітніх дітей та клопотання про розгляд справи без участі представника служби у справах дітей. Висновок органу опіки та піклування Служба у справах дітей підтримує в повному обсязі. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст. 280 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано 04 липня 2008 року у Ясеневопільнівській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 10 від 04.07.2008, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 04.07.2008. У шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями їх свідоцтв про народження, відповідно: серії [NUMBER] , актовий запис № 26 від 23.10.2008; серії [NUMBER] , актовий запис № 40 від 02.12.2014. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивача, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Що стосується вимоги позову щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, то судом встановлено наступне. Висновком органу опіки та піклування районної державної адміністрації № 01-29/431 від 31.12.2020 стверджено, що з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, орган опіки та піклування районної державної адміністрації, взявши до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , біля матері - [PERSON] , [INFO] . До даного висновку додано копію заяви відповідача [PERSON] , адресованої начальнику служби у справах дітей Цюмпала А.П., з якої слідує, що відповідач не заперечує щодо визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] біля матері - [PERSON] за адресою [ADDRESS] . У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом . Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Враховуючи всі обставини справи в сукупності, діючи винятково в інтересах дітей, приймаючи до уваги згоду батьків, висновок органу опіки та піклування районної державної адміністрації, суд вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 104, 112-114, 160 Сімейного Кодексу України, ст. 29 ЦК України,

Outcome: approved