Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить припинити стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів для утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що 22 червня 2002 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області було укладено шлюб. Від зазначеного шлюбу сторони по справі мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , та доньку - [PERSON] , [INFO] . 09 липня 2014 року вищезазначений шлюб розірвано, що підтверджується копією рішення Мелітопольського міськрайонного суду. Відповідно до рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04.09.2014 [PERSON] повинен сплачувати на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу, але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку та до повноліття дітей. Старша донька - [PERSON] , [INFO] , з початку лютого 2021 року проживає та буде проживати з позивачем, повністю знаходиться на моєму утриманні. Факт проживання доньки підтверджується довідкою, виданою головою квартального комітету. Позивач вважає, що проживання його доньки [PERSON] , [INFO] є саме тими обставинами, що впливають на визначення розміру платежів, їх тривалість чи припинення, та дають право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч. 4\~ст. 19 ЦПК України\~спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Відповідно до\~ст. 274 ч. 1 ЦПК України\~у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 травня 2021 року\~було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Сторони в судове засідання не з`явилися. Від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем її проживання, до суду повернувся конверт з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст. 283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотання позивачки про слухання справи за її відсутності та в зв`язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 25 березня 2008 року вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.6/. З рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 липня 2014 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано/а.с.10/. З рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 вересня 2014 року вбачається, що з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 28.07.2014 року та до повноліття [PERSON] , а саме до [INFO] , а після вказаної дати стягнути аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття [PERSON] , а саме до [INFO] /а.с.11/. З довідки № 74 від 15 березня 2021 року, виданої головою квартального комітету Латишевою Т.М. вбачається, що [PERSON] , [INFO] , з лютого 2021 року мешкає разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] /а.с.8/. Згідно\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України\~передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст. 273 СК України\~якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17\~"Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів; нормативно-правовий акт № 3 від 15.05.2006" Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про\~застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів.\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а\~ст. 273 СК України\~додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями\~ст. 273 СК України\~має на меті скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2\~ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Судом встановлено, що з лютого 2021 року донька [PERSON] не проживає з матір`ю [PERSON] на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини, а проживає зі своїм батьком [PERSON] .. Згідно з ч. 4\~ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено неповнолітня [PERSON] проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідачки. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 вересня 2014 року. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними\~місячними платежами для поточного\~забезпечення потреб\~дитини,\~а також\~з метою\~необґрунтованого перерахування\~відповідачу аліментів\~за той\~період,\~коли дитина\~з ним\~не проживала\~і знаходилась\~у платника\~аліментів,\~то припинення\~стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 26 квітня 2021 року. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з позивача на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved