Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування вартості будівельно-ремонтних робіт і моральної шкоди внаслідок пожежі. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у ніч з 16 на 17 серпня 2016 року у квартирі № 71 по вул. С. Бандери м. Рівне, власником котрої вона є, виникла пожежа. Вогонь на її квартиру перейшов з балкону квартири № 58 цього ж будинку, володільцями котрої є відповідачі по справі. Внаслідок пожежі їй було завдано матеріальну шкоду в розмірі 31 108 грн. та моральну шкоду в розмірі 11000 грн. Окрім того, позивач понесла витрати повязані із проведенням експертного дослідження по встановленню факту майнових пошкоджень від пожежі в розмірі 1300,00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивача підтримали в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві та заяві про зміну підстави позову. Позивач додатково пояснила суду, що причиною виникнення пожежі в її квартирі є перекидання вогню з балкону квартири № 58, власниками котрої є подружжя [PERSON]. Загоряння на балконі квартири [PERSON] за № 58 відбулось через гру їхнього сина [PERSON] із сірниками мешканці будинку раніше неодноразово спостерігали, що останній кидає запалені сірники з балкону. Відповідачі не забезпечили належних умов утримання квартири та правил пожежної безпеки, залишили малолітнього сина самого вдома, допустили на балконі квартири захаращеність сміттям, предметами одягу тощо, що сприяло розгорянню вогню. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнали з підстав викладених у запереченнях проти позову, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. Відповідач [PERSON] додатково пояснив суду, що пожежа сталася не з його вини, син не палить, зайвих речей на балконі не було, висіла одна майка, пояснення пожежникам давав у шоковому стані. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав з підстав викладених у запереченнях проти позову. Додатково пояснив суду, що вина відповідачів у пожежі не доведена, в звіті складеному інспектором відділу пожежної безпеки вказано, що ймовірною причиною пожежі на балконі [PERSON] стала необережність під час куріння невстановленої особи. Суд, заслухавши позивача [PERSON] представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON] [PERSON], покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS], що стверджується копією [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.02.2006 року. В ніч з 16 на 17 серпня 2016 року на балконі квартири №58 (прилягаючій до квартири [PERSON]М.) в будинку №63 по вул. Ст. Бандери в м. Рівне відбулася пожежа, що стверджується актом комісії про пожежу №99 від 17.08.2016 року. Згідно акту пожежею пошкоджено, балкон, телевізор, внутрішню панель кондиціонера, речі домашнього вжитку, також пошкоджено балкон житлової квартири №71 [PERSON], а саме обшивку балкона, віконну раму та двері на балкон, закопчено стіни і стелю. Прямі орієнтовні збитки від пожежі складають 150000 грн., побічні орієнтовні збитки 171240 грн. Ймовірна причина пожежі необережність під час куріння невстановленої особи. Як вбачається зі звіту про причину виникнення пожежі №01/1987 від 17.08.2016 року, [PERSON] вказав, що електромережа на балконі була відсутня і тому можливість короткого замикання електромережі виключається. На балконі в день виникнення пожежі було відкрите вікно і сушилися речі, також у звязку з ремонтом в квартирі на балконі було багато речей домашнього вжитку. На думку [PERSON], по необережності з верхніх поверхів хтось міг кинути тліючий сигаретний недопалок, який потрапив на балкон через відкрите вікно, в результаті чого і сталося загоряння одягу та інших речей, що були на балконі. Як вбачається з заяви [PERSON]С, надісланої прокурору м. Рівне [PERSON] від 14.09.2016 року, на балконі її квартири №[ADDRESS] 16.08.2016 року виникла пожежа, в квартирі перебував тільки її 12-річний син, оскільки вони з чоловіком поїхали до її мами, щоб робити ремонт. На її балконі сушилися речі та хутряні шапки. Згідно висновку експертного дослідження по договору №78/3 з [PERSON] складеного ТОВ «Волинь-Експерт» від 29.08.2016 року, вартість будівельно-ремонтних робіт по відновленню балкона квартири №[ADDRESS] після пожежі, яка відбулася, 17.08.2016 року становить 31108 грн. Свідок [PERSON] який є зятем позивача, в судовому засіданні показав суду, що 16 липня 2016 року він перебував в квартирі за адресою [ADDRESS], почув запах диму, коли вийшов на балкон побачив що з квартири, в якій проживають відповідачі йде густий дим, внаслідок загоряння речей на балконі. Через деякий час вогонь перекинувся на їхній балкон. В квартирі [PERSON] був тільки їхній син. Балкон [PERSON] на момент пожежі був закритий, сусіди що проживають у квартирі вище не палять, а тому залетіти їм на балкон недопалок не міг. [PERSON] спочатку погоджувався відшкодувати завдану майнову шкоду, однак згодом відмовився. Свідок [PERSON] яка є сусідкою сторін по справі і проживає в їхньому будинку в квартирі за №77, в судовому засіданні підтвердила покази свідка [PERSON], щодо обставин пожежі та додатково показала, що в квартирі позивача повністю вигорів балкон, а суміжна з ним кімната була повністю чорного кольору. Вона сама неодноразово бачила, як син відповідачів часто грається з сірниками, запалює і кидає їх з балкону. В день пожежі вона його не бачила. Балкон в її квартирі теж був пошкоджений внаслідок пожежі, однак пошкодження були не значні і відновила вона його своїми коштами. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив вищезазначені покази свідків і додатково показав суду, що бачив як син [PERSON] - [PERSON] стояв на балконі і кидав сірники, це було до пожежі. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], показали суду, що бачили як ввечері 16.08.2016 року була пожежа на балконі [PERSON]. Свідок [PERSON], який є сусідом сторін по справі показав суду, що ввечері 16.08.2016 року йому постукали в двері квартири і повідомили про пожежу в будинку, після того як він вибіг на вулицю, то побачив як горять балкони [PERSON] та [PERSON]. Між собою сусіди говорили що причиною пожежі було те, що хтось курив на балконі вище, на що позивач сказала що це не правда, оскільки вище живуть віруючі, які не палять. Відповідно до ст. 22 ЦК України, кожна особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до розяснень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч.4, ч. 5 ст. 319 ЦК України, власність зобовязує. Власник не може використовувати право власності на шкоду прав громадян. Відповідно до п. 11.7 Правил пожежної безпеки України, зареєстрованих 05 березня 2015 р. за № 252/26697, не допускається зберігати ЛЗР та ГР, балони з горючим газом на балконах і лоджіях та їх захаращувати. Згідно ч. 1 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Таким чином, в судовому засіданні підтверджено факт того, що пожежа 16.08.2016 року розпочалася на балконі відповідачів, в квартирі перебував один малолітній син відповідачів [PERSON], батьків у квартирі в ніч з 16 на 17 серпня 2016 року під час пожежі не було, зі слів свідків встановлено, що вікна балкону [PERSON] в день пожежі були зачиненими, на балконі перебувало багато речей домашнього вжитку, одяг та хутряні шапки, вищевикладене свідчить про неналежне дотримання відповідачами своїх батьківських обовязків по догляду за сином та правил пожежної безпеки, що призвело до завдання матеріальної шкоди та пошкодження майна позивачу. За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 31108 грн. знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі. Щодо позовних вимог позивача про стягнення на її користь моральної шкоди у розмірі по 11000 грн., суд зазначає наступне. В позовній заяві позивач зазначає, що внаслідок пожежі вона та її сімя перебували у шоковому стані, пошкодження майна негативно вплинуло на її здоровя та душевний спокій, фізично та морально було тяжко знаходитися в своїй квартирі, запах диму та кіптяви ще довго нагадував про пожежу, протягом тривалого часу позивач не мала змоги створити своїй сімї належні умови проживання. Згідно з ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно роз'яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Факт заподіяння позивачу моральної шкоди, яка виразилась в душевних стражданнях, переживаннях, що негативно вплинуло на її психоемоційний стан суд вважає доведеним. За таких обставин, підстави для стягнення на користь позивача моральної шкоди наявні. Проте розмір відшкодування моральної шкоди, визначений [PERSON] 11000 грн., суд вважає завищеним і таким, що не відповідає характеру та ступеню завданої моральної шкоди, а тому позовна вимога позивача про стягнення з відповідачів моральної шкоди підлягає до задоволення частково, в розмірі 5000 грн. Згідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до розяснень п. 35 Постанови Пленуму ВССУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. За вищевикладених обставин, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати понесені позивачем, на проведення експертного дослідження в розмірі по 650,00 грн. з кожного відповідача та стягнути з кожного відповідача по 320,00 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved