Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що [INFO] померла її матір - [PERSON] , яка до часу смерті проживала в будинку [ADDRESS] . Спільно з спадкодавцем [PERSON] на момент її смерті проживали вона (позивач), відповідач [PERSON] , її (позивачки) чоловік [PERSON] та її (позивачки) діти - [PERSON] , [PERSON] . Вважає, що вона (позивач) як спадкоємець першої черги спадкування за законом прийняла спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] , оскільки на час її смерті проживала спільно з нею. Зазначає, що їй (позиваці) було відомо, що спадкодавцем [PERSON] у 2011р. було складено заповіт, згідно якого спадкоємцями в рівних частках визначено її (позивачку) та відповідача [PERSON] . Однак, реалізовуючи своє право на спадщину та звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, дізналася, що спадкодавцем [PERSON] протягом життя складено три заповіти, зокрема: заповіт від 01.12.2011 року за номером у спадковому реєстрі 52085150, який виконаний на захищеному бланку ВРН 956148, посвідчений Приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Тхір Н.П., зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій №864; заповіт від 11.06.2013 року за номером у спадковому реєстрі 54593025, який виконаний на захищеному бланку ВТІ 256567, посвідчений Приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Тхір Н.П., зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій №325; заповіт від 03.12.2013 року за номером у спадковому реєстрі 55412458, який виконаний на захищеному бланку ВТО 675247, посвідчений Приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Кубарою О.С., зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій №2559. При цьому два останні заповіти складені спадкодавцем [PERSON] в користь відповідача [PERSON] Вказує на те, що в 2010р. спадкодавцю [PERSON] проведено оперативне втручання у формі радикальної операції за Маденом зліва під загальним знеболенням, причиною якого було онкологічне захворювання - інфільтраційна карцинома G2 (Cancer, (рак) лівої молочної залози, що підтверджується епікризом з історії хвороби №1680 стаціонарної хворої [PERSON] , сформованим 08.05.2010р. лікарем [PERSON] Львівського державного онкологічного регіонального лікувально-діагностичного центру. Вказане захворювання [PERSON] відразу сприйняла як смертельне та з огляду на це змінилася її поведінка: вона часто перебувала у пригніченому стані, плакала, говорила, що однаково любить дітей та боїться помирати. Саме під впливом такого стану спадкодавцем складено перший заповіт від 01.12.2011р. Окрім того, спадкодавець [PERSON] була хвора на синильну деменцію, її поведінка була пов`язана з старечими змінами в організмі, зокрема в корі головного мозку. Вказані прояви вперше спостерігались у поведінці [PERSON] на початку 2013р., коли така сплутала весну з осінню, починаючи з травня 2013р. вона плутала дні та години, погано орієнтувалася в просторі, забувала раніше вчинені дії. Стверджує, що в подальшому відповідач [PERSON] , користуючись старечою лабільністю та зловживаючи почуттям материнської любові, маніпулював спадкодавцем [PERSON] , психічний стан якої погіршувався, створював постійні безпідставні конфлікти між спадкодавцем з одної сторони та її (позивачки) сім`єю з іншої сторони. Дані конфлікти мали місце з 2013р. по час смерті [PERSON] Відповідач з метою заволодіння усім майном спадкодавця [PERSON] , скориставшись станом матері, в якому така не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, шляхом інтриг та маніпуляцій психікою старої і лабільної особи, домігся зміни першого заповіту та укладення наступних заповітів в свою користь. З огляду на наведене, просить визнати недійсними заповіт від 11.06.2013 року за номером у спадковому реєстрі 54593025, який виконаний на захищеному бланку ВТІ 256567, посвідчений Приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Тхір Н.П., зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій №325, та заповіт від 03.12.2013 року за номером у спадковому реєстрі 55412458, який виконаний на захищеному бланку ВТО 675247, посвідчений Приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Кубарою О.С., зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій №2559, оскільки на момент їх складання спадкодавець [PERSON] не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними з огляду на вікові зміни в корі головного мозку. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Яцуляк Т.Р. в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги про визнання недійсними заповітів від 11.06.2013р. та від 03.12.2013р., складених [PERSON] на користь відповідача [PERSON] з підстав, що викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] скерував на адресу суду письмову, нотаріально посвідчену заяву про визнання позову в повному обсязі. У даній заяві відповідач ствердив, що повністю визнає предмет, підстави та зміст позову у даній цивільній справі, включно з обставинами, які стосуються психічного стану його матері [PERSON] при укладенні нею оспорюваних заповітів. Також вказав, що крім нього та позивачки по справі немає інших спадкоємців першої черги спадкування за законом до майна [PERSON] , та на його (відповідача) утриманні немає неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб. Представник відповідача [PERSON] адвокат Малерик Я.І. в судовому засіданні вказав, що сторона відповідача визнає позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсними заповітів від 11.06.2013р. та від 03.12.2013р., складених [PERSON] на користь відповідача [PERSON] . Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ухвалення судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, заслухавши пояснення сторін та розглянувши справу в порядку ч.4 ст.206 ЦПК України приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя тричі розпоряджалась своїм майном та тричі складала заповіти, а саме: заповіт від 01.12.2011 року за номером у спадковому реєстрі 52085150, який виконаний на захищеному бланку ВРН 956148, посвідчений Приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Тхір Н.П., зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій №864; заповіт від 11.06.2013 року за номером у спадковому реєстрі 54593025, який виконаний на захищеному бланку ВТІ 256567, посвідчений Приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Тхір Н.П., зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій №325; заповіт від 03.12.2013 року за номером у спадковому реєстрі 55412458, який виконаний на захищеному бланку ВТО 675247, посвідчений Приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Кубарою О.С., зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій №2559. Два останні заповіти: заповіт від 11.06.2013 року за номером у спадковому реєстрі 54593025 та заповіт від 03.12.2013 року за номером у спадковому реєстрі 55412458 складені спадкодавцем [PERSON] в користь відповідача [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть [PERSON] ; витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 14.02.2018р. №50914367; копіями зазначених вище заповітів від 01.12.2011 року за номером у спадковому реєстрі 52085150, від 11.06.2013 року за номером у спадковому реєстрі 54593025 та від 03.12.2013 року за номером у спадковому реєстрі 55412458. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю (ч.1 ст. 1234 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Заповіт як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК щодо недійсності правочинів. Відповідно до ч.1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а у разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. За позовом заінтересованої особи, як зазначено у ч.2 ст.1257 ЦК України, суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. У п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009р. N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз`яснено, що правила ст.225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Таким чином, враховуючи те, що відповідач [PERSON] визнав предмет, підстави та зміст позову у даній цивільній справі, включно з обставинами, які стосуються психічного стану його матері спадкодавця [PERSON] при укладенні нею оспорюваних заповітів, інших спадкоємців першої черги спадкування за законом до майна померлої [PERSON] судом не встановлено, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки [PERSON] про визнання недійсними оспорюваних нею заповітів від 11.06.2013 року за номером у спадковому реєстрі 54593025 та від 03.12.2013 року за номером у спадковому реєстрі 55412458. При поданні позову до суду позивачем [PERSON] сплачено судовий збір на загальну суму 2466 гривень 80 коп.. (704 грн. 80 коп. +704 грн. 80 коп.+528 грн. 60 коп.+528 грн. 60 коп.). Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки позовні вимоги позивачки [PERSON] задоволено, то у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, як вважає суд, з відповідача [PERSON] на користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 2466,80 грн. Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 22.02.2018р. задоволено заяву [PERSON] про забезпечення даного цивільного позову шляхом заборони приватному нотаріусу Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицькому Р.С. (службова адреса: 81300, Львівська область, м.Мостиська, вул.Грушевського, 22). вчиняти будь-які дії в межах ведення Спадкової справи, номер у спадковому реєстрі 61037823, номер у нотаріуса 615/2017, спадкодавець [PERSON] , включаючи заборону видавати Свідоцтво про право на спадщину та інші правовстановлюючі документи до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі №448/221/18, провадження №2/448/555/18, за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання заповітів недійсними. З огляду на задоволення позовних вимог [PERSON] , суд вважає за необхідне скасувати вжиті згідно ухвали Мостиського районного суду Львівської області від 22.02.2018р. заходи забезпечення позову.

Outcome: approved