Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 19 липня 2012 року вона отримала Державний акт на право приватної власності на земелю серії ЯМ № 336214 від 19.07.2012 року, за яким набула у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,2183 га, яка розташована в адміністративних межах Васютинської сільської ради Чорнобаївського району, Черкаської області. 19 липня 2012 року вона отримала Державний акт на право приватної власності на земелю серії ЯМ № 336215 від 19.07.2012 року, за яким набула у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,2182 га, яка розташована в адміністративних межах Васютинської сільської ради Чорнобаївського району, Черкаської області. 18 грудня 2012 року вона отримала Державний акт на право приватної власності на земелю серії ЯМ № 241911 від 18.12.2012 року, за яким набула у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,2184 га, яка розташована в адміністративних межах Васютинської сільської ради Чорнобаївського району, Черкаської області. В період часу з липня-грудня 2012 року вона на власний розсуд користувалася вищевказаними земельними ділянками. В грудні 2013 року нею було втрачено оригінали правовстановлюючих докуменів, а саме Державних актів на право приватної власності на землю. На даний час вона має намір укласти договір оренди належних їй земельних ділянок, але перешкодою цьому являється обставина відсутності правовстановлюючого документу на землю. Мотивуючи тим, що порушується її право як власника через неможливість виготовлення нового документу на земельні ділянки, позивач просить визнати за нею право власності на земельні ділянки. В судове засідання позивач не з"явилася, в позовній заяву просила справу слухати в її відсутність та просила позов задоволити повністю. Відповідач - Васютинська сільська рада - позов визнала, не заперечують проти задоволення позову і просять розглянути справу в їх відсутність. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 19 липня 2012 року позивач отримала Державний акт на право приватної власності на земелю серії ЯМ № 336214 від 19.07.2012 року, за яким набула у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,2183 га, яка розташована в адміністративних межах Васютинської сільської ради Чорнобаївського району, Черкаської області. 19 липня 2012 року позивач отримала Державний акт на право приватної власності на земелю серії ЯМ № 336215 від 19.07.2012 року, за яким набула у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,2182 га, яка розташована в адміністративних межах Васютинської сільської ради Чорнобаївського району, Черкаської області. 18 грудня 2012 року позивач отримала Державний акт на право приватної власності на земелю серії ЯМ № 241911 від 18.12.2012 року, за яким набула у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,2184 га, яка розташована в адміністративних межах Васютинської сільської ради Чорнобаївського району, Черкаської області. В період часу з липня по грудень 2012 року позивач на власний розсуд користувалася вищевказаними земельними ділянками. В грудні 2013 року позивачем було втрачено оригінали правовстановлюючих докуменів, а саме Державних актів на право приватної власності на землю. На даний час позивач має намір укласти договір оренди належних їй земельних ділянок, але перешкодою цьому являється обставина відсутності правовстановлюючих документів на землю, та неможливістю їх виготовлення. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ст.79 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об»єктом права власності. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Суд вважає, що порушене право власності позивача підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва.

Outcome: approved