Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача, [PERSON], борг в сумі 40000 грн. На підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що 02.12.2015 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, за яким вона передала відповідачу 20000 грн., про що відповідачем було написано розписку. Зазначену суму відповідач повинна була повернути позивачу протягом року. Вказує на те, що між ними були дружні відносини і відповідач, ще не повернувши попереднього боргу, попросила ще додатково 20000 грн. Їх позивач позичила з умовою на отримання усієї суми боргу. Позивач неодноразово пред'являла відповідачу усні вимоги щодо повернення заборгованості, однак, на сьогоднішній день сума боргу не повернута. Таким чином, відповідач порушила взяті на себе зобов'язання та права позивача. А тому просить стягнути з відповідача вищезгадану суму. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заслухавши думку представника відповідача, оглянувши матеріали справи, суд встановив, що 02.12.2015 року позивач [PERSON] позичила відповідачу [PERSON] кошти в розмірі 40000,00 гривень, що підтверджується письмовими розписками, наявними в матеріалах справи. Умови договору відповідачем не виконані, заборгованість за договором позики - не повернута. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогами про повернення боргу, однак її вимоги були залишені без задоволення. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов"язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законадавства у строк, зазначений в договорі, у випадку порушення зобов"язання, згідно ст.611 ЦК України, боржник повинен відшкодувати завдані збитки, відповідно до умов укладеного договору. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно ч. 2 вищезгаданого Кодексу на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати по справі. Враховуючи наведене суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення, зважаючи зокрема на положення ч.1 ст.61 ЦПК України.

Outcome: approved