Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Комунальне підприємство "Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" звернулося до Сватівського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості по кредиту, відсоткам за користування кредитом, відсотків за надання та управління кредитом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24 квітня 2017 року між Фондом та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0042/2017 про надання кредиту у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп., строком на 11 років. Фактично гр. [PERSON] отримала кредит на суму 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. З метою забезпечення повернення кредиту, отриманого [PERSON] , 24 квітня 2017 року між Фондом та гр. [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з яким [PERSON] (поручитель) зобов`язався відповідати перед Фондом солідарно з гр. [PERSON] за своєчасне та в повному обсязі виконання всіх боргових зобов`язань. Відповідно до Кредитного договору, фактично отриманий кредит, повинен повертатись щоквартально до 20 числа поточного кварталу рівними частинами основного боргу (по 1 250 грн.) починаючи з 24.04.2018 року згідно зі встановленим графіком. Боржник та Поручитель порушили умови Кредитного договору - строки повернення кредиту, внаслідок чого створилась заборгованість, яка до цього часу не погашена, а саме: заборгованість по кредиту у розмірі 45 000 (сорок п`ять тисяч) грн. 00 коп., відсоткам за користування кредитом у сумі 2 148 (дві тисячі сто сорок вісім) грн. 96 коп., відсоткам за видачу та управління кредитом (оформлення та обслуговування) у сумі 4 212 (чотири тисячі двісті дванадцять) грн. 96 коп., всього - 51 361 (п`ятдесят одна тисяча триста шістдесят одна) грн. 37 коп. Відповідно до ч. 4ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. 05 січня 2021 року було постановлено ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують.(а.с.70) Відповідач [PERSON] та співвідповідач [PERSON] у встановлений судом строк правом на подачу відзиву на позов не скористалися, в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. (а.с.69, 79) Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 квітня 2017 року між Фондом та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0042/2017 про надання кредиту у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп., строком на 11 років. (а.с.26-28). 24 квітня 2017 року між Фондом та гр. [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з яким [PERSON] (поручитель) зобов`язався відповідати перед Фондом солідарно з гр. [PERSON] за своєчасне та в повному обсязі виконання всіх боргових зобов`язань (а.с. 25). Боржник [PERSON] та поручитель [PERSON] порушили умови Кредитного договору - строки повернення кредиту, внаслідок чого створилась заборгованість, яка до цього часу не погашена, а саме: заборгованість по кредиту у розмірі 45 000 (сорок п`ять тисяч) грн. 00 коп., відсоткам за користування кредитом у сумі 2 148 (дві тисячі сто сорок вісім) грн. 96 коп., відсоткам за видачу та управління кредитом (оформлення та обслуговування) у сумі 4 212 (чотири тисячі двісті дванадцять) грн. 96 коп., всього - 51 361 (п`ятдесят одна тисяча триста шістдесят одна) грн. 37 коп. (а.с. 16). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, про що зазначив у своєму позові. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а згідно до ст.. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦКУ країни договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Підстави для зміни або розірвання договору встановлені в статті 651 ЦК України. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України. Позивач зазначає, що невиконання своїх договірних зобов`язань перед Фондом боржником, яким використано кредит не за цільовим призначенням та порушено строки повернення чергових частин боргу за отриманим пільговим кредитом та відсоткам за користування кредитом, відсоткам за оформлення та обслуговування кредиту, в зв`язку з чим державою не отримано кошти до спеціального фонду державного бюджету, які повинні бути спрямовані на подальше кредитування сільського населення Луганської області згідно з регіональною програмою «Власний дім», заподіяно суттєву шкоду державним інтересам в сфері реалізації державної політики сприяння розвитку індивідуального житлового будівництва на селі. Відповідно до п. 4.3 кредитного договору, позичальник зобов`язаний використати кредит за цільовим призначенням - відповідно до умов кредитного договору (п.1.1), який передбачає використання кредити для будівництва прибудови до житлового будинку. Викладене в позовній заяві, використання кредиту не за цільовим призначенням, порушення строків повернення чергових частин боргу за отриманим пільговим кредитом та відсоткам за користування кредитом, відсоткам за оформлення та обслуговування кредиту відповідачем [PERSON] не було спростовано. Крім того відповідач та співвідповідач позов визнали повністю та просили його задовольнити, про що надали суду відповідні заяви. Беручи до уваги вищенаведене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог в повному обсязі в зв`язку з його визнанням відповідачами. Відповідно до ч. 1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на те, що відповідачем [PERSON] та співвідповідачем [PERSON] визнано позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду згідно платіжного доручення №687 від 02 жовтня 2020 року, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача та співвідповідача на користь позивача в рівних частках. На підставі викладеного,

Outcome: approved