Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Згідно позовної заяви та усних пояснень позивачки в судовому засіданні, з серпня 2010 року по березень 2013 року вона перебувала з відповідачем [PERSON] в цивільному шлюбі. Під час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження батьком дитини значиться [PERSON] Починаючи з грудня 2012 року їх відносини з відповідачем погіршилися, а з березня 2013 року вони припинили спільне проживання та ведення домашнього господарства. З 2013 року батько малолітньої [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не спілкується з нею, не цікавиться її життям, здоров'ям та уподобаннями, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. Позивачка ніколи не створювала перешкод у спілкуванні батька з дитиною, однак він такого бажання не виявляв. Дитина проживає разом з нею, її сином від першого шлюбу та матір'ю і повністю знаходиться на її утриманні. Вона самостійно не має можливості належним чином утримувати дитину, оскільки з 27.03.2017 року перебуває на обліку у центрі зайнятості, як особа, яка шукає роботу. Позивачка вважає, що вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, хоча має таку можливість, але не вчиняє відповідних дій, тому позбавлення його батьківських прав відповідатиме інтересам дитини. На підставі наведеного позивачка просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], а також стягнути з нього аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області в судове засідання надала заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, зазначивши, що підтримує висновок органу опіки та піклування Славутської міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення йому поштового відправлення. Буд-яких заяв та клопотання до суду від відповідача не надходило. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Славутської міської ради №19097/26-14 від 06.09.2017 року [PERSON], [INFO], проживає по [ADDRESS] разом з матір'ю [PERSON], братом [PERSON] та бабою [PERSON] Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради №04-29/2617 від 18.12.2017 року визнано доцільним позбавлення батьківських [PERSON] щодо його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], оскільки він свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень даних в п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, під час розгляду справи в судовому засіданні судом встановлено, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу не піклуються про фізичний та духовний розвиток дочки, стан її здоров'я, підготовку до самостійного життя, а саме: не цікавиться її життям, здоров'ям, не спілкується з нею, не створює нормальних умов для її повноцінного розвитку. Ці обставини свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої дочки, свідоме нехтування ним своїми обов'язками. Дитина проживає разом з матір'ю [PERSON], яка опікується нею, займається її виховання та утриманням. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідача слід позбавити батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], оскільки переконаний, що таке є доцільним та відповідає інтересам дитини, сприятиме її повноцінному фізичному та духовному розвитку. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180, ч.1 ст.182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.181, ч.2 ст. 182, ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Так, судом встановлено, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання малолітньої [PERSON] не надає, хоча має таку можливість, є працездатним. На підставі вищевикладеного, враховуючи обов'язок обох батьків утримувати своїх дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів слід задоволити та стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.10.2017 року та до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи наведене, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає 640 гривень судового збору сплачених позивачкою при зверненні до суду з вимогою про позбавлення батьківських прав. Крім того, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 640 гривень, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів. На підставі наведеного,

Outcome: approved