Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказала, що шлюб з відповідачем [PERSON] вона уклала 15 серпня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції і проживала разом з ним до вересня місяця 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відносини з відповідачем не склалися, взагалі припинились через різні погляди на життя, відсутність між ними взаємоповаги, взаєморозуміння та будь-яких почуттів. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, немає та досягнуто угоди про утримання дітей. Сторони проживають окремо з вересня 2014 року. Спільне господарство не ведеться. З цих підстав просила шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Гончарова". В судове засідання позивач не зявилась, однак надала до суду заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити, розглянувши справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився. Про причини неприбуття суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи чи розгляд справи без нього не надав, тому суд відповідно до ч.4 ст.169 та ч.1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у ній письмових доказів. При цьому, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши позов позивача, докази, що є у справі, вважає можливим позов задовольнити у повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, укладеному та зареєстрованому 15 серпня 2009 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис №610, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №100345, виданим 16 серпня 2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно із ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.3 та 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Судом на підставі позовної заяви позивача [PERSON] встановлено, що відносини між сторонами не склалися, сторони не спілкуються, не підтримують між собою ніяких відносин, фактично сімейні відносини між сторонами відсутні. Сторони не мають бажання зберегти сімю та перебувати у шлюбі надалі через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, втрату почуттів. Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 СК України, є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~\~ Отже, встановивши обєктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату ними почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобовязань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сімї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст.55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, що має важливе значення, бажання зберегти сімю у сторін відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК України, для цього не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved