Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області, третя особа - відділ державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на гараж. В позові вказав, що у 2010 році на земельній ділянці, що належить позивачу на праві приватної власності з кадастровим номером 5310700000:02:077:0042, площею 0,0029 га з цільовим призначенням : для індивідуального гаражного будівництва, розташована в [ADDRESS] , він збудував гараж А-1, під А-1 погріб . 21 липня 2021 р. позивач звернувся до відділу ДАБК Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району з проханням прийняти в експлуатацію індивідуальний гараж, йому було відмовлено. Згідно звіту щодо проведення технічного обстеження встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації вищевказаного гаражу . Позивач прохає суд визнати право власності на самочинно збудований А-1 гараж площею 32,9 кв. м., під А-1 погріб площею 28,2 кв. м. за адресою : [ADDRESS] , розташований на належній позивачу на праві приватної власності земельній ділянці площею 0,0029 га з цільовим призначенням : для індивідуального гаражного будівництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 18.03.2010 р., серія ЯИ № 517436, виданого Відділом Держкомзему у м. Лубни Полтавської області. Кадастровий номер земельної ділянки 5310700000:02:077:0042. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі та участі позивача, позов підтримує, прохає задовольнити. Представник відповідача - виконкому Лубенської міської ради в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання з проханням розглянути справу без його участі, щодо позовних вимог покладається на рішення суду. Представник третьої особи - відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, хоча, відповідно до ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином за місцем реєстрації, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю серії ЯИ №517436, виданого відділом Держкомзему у м. Лубни(а.с.11), рішенням міської ради 35 сесії 5 скликання від 13.01.2009р. позивачу передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,0029га для гаражного будівництва за адресою: [ADDRESS] . Кадастровий номер земельної ділянки : 5310700000:02:077:0042. На цій земельній ділянці позивач побудував гараж площею 32,9 кв. м., під гаражем погріб площею 28,2 кв. м. Будівництво гаража завершено, однак, через відсутність відповідних дозвільних документів він не зданий в експлуатацію та не зареєстрований у встановленому законом порядку. При зверненні позивачем до відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області щодо прийняття в експлуатацію вищевказаного гаража, отримав відмову (а.с.9-10). Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження, затвердженого 22.07.2021 року директором ТОВ «Експертне бюро «Рідний Дім» Коваленком А.Г. (а.с.18-19), встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації гаража [ADDRESS] . На побудований позивачем гараж виготовлено технічний паспорт 07.04.2021 року (а.с.12-16), згідно висновку експерта (а.с.20) ринкова вартість побудованого гаража становить 32372 гривні. У відповідності до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Загальний порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів передбачений нормами ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», постанови Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року, за якими прийняття в експлуатацію здійснюється на підставі будівельного паспорта, шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. В свою чергу наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03 липня 2018 року № 158 затверджено Порядок проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт. Однак, цим Порядком передбачена процедура введення в експлуатацію лише індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 300 квадратних метрів, збудованих у період з 05 серпня 1992 року по 09 квітня 2015 року та будівель і споруд сільськогосподарського призначення, збудованих до 12 березня 2011 року без дозвільного документа на виконання будівельних робіт. Таким чином, нормами діючого законодавства не передбачено прийняття в експлуатацію гаража, побудованого без відповідних дозвільних документів. Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно п. 4 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)", при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Таким чином, оскільки позивач збудував майно на власній земельній ділянці, жодні права будь-кого із інших осіб не порушуються, спірна будівля збудована у відповідності до Державних будівельних норм і правил і придатна до експлуатації, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved