Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Лубенської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідача за вироком Лубенського міськрайсуду від 27.09.2016 р., який набрав законної сили, визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років і 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки. Вироком суду встановлено, що 17 січня 2016 року близько 22 год. [PERSON], знаходився у власному господарстві, за адресою с. Вільшанка, вул. Центральна (колишня Радянська) 121 Лубенського району Полтавської області, коли до його господарства прийшла співмешканка [PERSON], яку проводив односельчанин [PERSON] Між [PERSON], який перебував в стані алкогольного спяніння та [PERSON] на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, викликаних ревнощами, розпочалася сварка. Під час сварки, у [PERSON] виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] шляхом нанесення ударів кулаками в обличчя. Після цього, [PERSON] не передбачаючи можливості настання смерті [PERSON], внаслідок своїх дій, хоча повинен був та міг її передбачити, наніс із великою силою один удар кулаком правої руки в обличчя [PERSON], в область лівого ока. Внаслідок даного удару, [PERSON] впав назад на спину, ударившись лівою тімяно-скроневою та лівою тімяно-потиличною ділянками голови об цементно-бетонну поверхню ганку будинку. Цього ж дня [PERSON] був госпіталізований до реанімаційного відділення Лубенської КЦМЛ, де від отриманих тілесних ушкоджень помер. Згідно висновку судово-медичної експертизи №31 від 19.02.2016 року смерть [PERSON] настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепу, крововиливами в речовину головного мозку та під його оболонки. Згідно довідки розрахунку комунальної Лубенської ЦМЛ від 17.02.2017 року на лікування потерпілого [PERSON] за період з 17.01.2016 року по 20.01.2016 року витрачено 2873,75 грн. На підставі викладеного, позивач прохав суд стягнути з [PERSON] на користь фінансового управління виконавчого комітету Лубенської міської ради 2873 грн. 75 коп. витрат за стаціонарне лікування потерпілого. В судовому засіданні прокурор Лобач Е.В. позов підтримав, прохає його задовольнити, обґрунтовував позовні вимоги обставинами, викладеними в позовній заяві. Представник третьої особи комунальної Лубенської центральної міської лікарні в судове засідання не зявився, згідно листа третя особа прохали справу розглядати за відсутності їх представника та прохала задовольнити позов. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, пояснив, що він згідний заплатити кошти за ліки, витрачені на лікування [PERSON] Позовні вимоги в частині стягнення з нього коштів за ліжко дні не визнав та заперечував проти задоволення позову в цій частині. Зясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27.09.2016 р., який набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років і 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 3 роки. Даним вироком суду встановлено, що 17 січня 2016 року близько 22 год. [PERSON], перебував у своєму господарстві, за адресою с. Вільшанка, вул. Центральна (колишня Радянська) 121 Лубенського району Полтавської області, в стані алкогольного спяніння. В ході виниклої сварки [PERSON] наніс із великою силою один удар кулаком правої руки в обличчя [PERSON], в область лівого ока. Внаслідок даного удару, [PERSON] впав назад на спину, ударившись лівою тімяно-скроневою та лівою тімяно-потиличною ділянками голови об цементно-бетонну поверхню ганку будинку. Цього ж дня [PERSON] був госпіталізований до реанімаційного відділення Лубенської КЦМЛ, де від отриманих тілесних ушкоджень помер. Згідно висновку судово-медичної експертизи №31 від 19.02.2016 року смерть [PERSON] настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепу, крововиливами в речовину головного мозку та під його оболонки. В результаті даних дій [PERSON] потепілому [PERSON] заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забитої рани лівої тімяно-потиличної, лівої потиличної ділянки голови, кровопідтічностей мяких тканин голови в тімяно-скроневій ділянці та потиличній ділянці зліва, лінійного перелому потиличної кістки зліва з розповсюдженням лінії злому на основу черепу, субдуральної гематоми в тім»яно-скронево-потиличній ділянці справа та скронево-потиличній зліва, субарахноїдальних крововиливів в лобно-тім»яно-скронево-потиличних долях лівої півкулі, лобній та скроневій долях правої півкулі мозку, вогнища забоїв мозку з крововиливами, розміченнями кори мозку по фронтально-базальних поверхнях лобних долей лівої та правої півкуль мозку, по базальній поверхні скроневої долі лівої півкулі мозку, синця навколо лівого ока, які носять характер при життєвості, та відносно живої особи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку призвели до смерті потерпілого. Згідно довідки розрахунку комунальної Лубенської центральної міської лікарні від 17.02.2017 року на лікування потерпілого [PERSON] в період з 17.01.2016 року по 20.01.2016 року витрачено 2873,75 грн., з яких витрачено медикаментів лікарні на суму 637,76 грн., та за 3 ліжко дні 2235,99 грн. (вартість 1 ліжко дня 745,33 грн. х 3 ліжко дня). Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» N 11 від 07.07.1995 року, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання". Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до довідки комунальної Лубенської центральної міської лікарні від 17.02.2017 року [PERSON] перебував на лікуванні у відділенні анестезіології з ліжками інтенсивної терапії з 17.01.2016 року по 20.01.2016 року з діагнозом ВЧМТ і на його лікування було витрачено 2873,75 грн. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. Враховуючи викладене, наявний причинний зв'язок між встановленими вироком суду злочинними діями відповідача та перебуванням потерпілого [PERSON] на лікуванні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи, що позов задоволено, а позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved