Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, мотивуючи свої позов тим, що від спільного проживання у них народився син - [PERSON] , [INFO] . На даний час спільне проживання припинене, дитина проживають разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач працездатний, інших утриманців у нього немає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі 2000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява про проведення судового засідання без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов про стягнення аліментів на дитину задовольнити, від стягнення судових витрат відмовляється. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про проведення судового засідання без його участі, позовні вимоги про стягнення аліментів визнає повністю, погоджується сплачувати аліменти за рішенням суду. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 01.10.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області (а.с. 7). Згідно довідки про склад сім`ї № 15884 від 13.11.2018, виданої Виконавчим комітетом Канівської міської ради (а.с. 10) вбачається, що неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а згідно з ч.3 ст. 181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Ст. 184 СК України передбачає, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від виконання обов`язку утримувати сина, а тому аліменти на його утримання підлягають стягненню в судовому порядку. Суд, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, враховує невиконання відповідачем батьківського обов`язку по утриманню дитини та перекладення батьківського обов`язку по утриманню та вихованню дитини на позивача, хоча зобов`язаний утримувати дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачкою. Взято до уваги те, що відповідач визнав позов, має нерегулярний дохід, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини, яка потребує регулярної матеріальної допомоги. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на дитину - [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню у розмірі 2000 гривень, щомісячно, з урахуванням індексації відповідно до закону, починаючи з дати подачі позовної заяви - 15.08.2019 до суду і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку. Позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір в сумі 768,40 грн., так як звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.3 ЗУ "Про судовий збір". Згідно вимог ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Статтею 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути у користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 384,20 грн., тобто 50 % від суми судового збору, яка підлягала до сплати позивачкою при поданні позову до суду, а іншу частину судового збору 384,20 грн. компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved