Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати його батьком [PERSON] та внести зміни в актовий запис № 237 від 15.06.1989 року про народження [PERSON] , [INFO] , вказавши його батьком [PERSON] , [INFO] , громадянина Сполучених Штатів Америки, проживаючого за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] та його покійна матір [PERSON] з 1987 року мали стосунки та проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від даних стосунків [INFO] р. народився позивач [PERSON] , однак, після його народження, батьки припинили спільно проживати. Матір позивача [PERSON] [INFO]. зареєструвала народження дитини у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, відповідно до ч.2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю (ч.1 ст. 135 СК України). Після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , позивача разом із [PERSON] звернулись до Подільського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану з питання визнання батьківства та внесення змін. Однак, їм було надана письмова відповідь про те, що для внесення змін в актовий запис необхідно звернутись до суду з позовом про визнання батьківства, оскільки підставою для внесення змін в актовий запис у випадку відсутності заяви одного із батьків, якщо вони не перебувають у шлюбі, є рішення суду. Таким чином, у зв`язку із неможливістю в позасудовому порядку внести зміни в актовий запис про народження позивача в частині відомостей про батька, позивач змушений звернутися до суду. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов з підстав, зазначених в ньому та надав пояснення, аналогічні викладеним в позові. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Гнатюк Т.В. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, та зазначила в своїх поясненнях, що відповідач [PERSON] не заперечує проти позовних вимог та обставин викладених в позові. Повідомила, що дійсно відповідач [PERSON] з 1988 року проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . [INFO] у них народився син [PERSON] , реєстрацію народження якого [PERSON] здійснила у відділі реєстрації актів цивільного стану самостійно відповідно до ч.2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю (ч.1 ст. 135 СК України). Проте, відповідач [PERSON] підтримував із позивачем відносини, як батько та син, матеріально допомагав йому та постійно цікавився його життям. Час від часу піднімали питання про визнання батьківства відповідачем та внесення змін в актовий запис про народження сина [PERSON] , але враховуючи, що відповідач [PERSON] постійно проживав за кордоном, а в подальшому й отримав громадянство, вирішення цього питання постійно відкладалось. В травні 2018 року відповідач [PERSON] разом із позивачем звернулись до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану, за місцем реєстрації позивача, з питання про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження позивача в частині відомостей про батька, однак їм було надане письмове роз`яснення про те, що для внесення змін в актовий запис необхідно звернутись до суду з позовом про визнання батьківства, оскільки підставою для внесення змін в актовий запис в даному випадку є рішення суду. Після чого, відповідач [PERSON] та позивач на підтвердження батьківства для подальшого використання результатів аналізу в суді, здали аналізи для проведення ДНК, яким підтвердження батьківство відповідача. Додала, що на початку 90-х років відповідач виїхав до США на постійне місце проживання, на теперішній час є громадянином США, та немає вже РНОКПП в Україні. Представник відповідача-2 - Шевченківського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з`явився, подав заяву, в який просив розглянути справу за його відсутності та при ухваленні рішення врахувати положення Сімейного кодексу України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, про що 15.06.1989 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві складено актовий запис про народження №237. Як вбачається з копії свідоцтва про народження та копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про народження, матір`ю дитини є [PERSON] , [INFO] , яка не перебувала в зареєстрованому шлюбі; відомості про батька записані відповідно до ч.2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю України, що був чинним на час складення актового запису, - зі слів матері. Згідно ч. 3 ст. 128 СК України, що є чинним на час звернення позивача до суду, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в пунктах 1-3 дав судам роз`яснення про застосування цих кодексів: «Звернути увагу судів на те, що за загальним правилам дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина 1 статті 58 Конституції України (№ 254к/96-ВР) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 р. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СКзастосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК. При розгляді справ названих категорій суди мають ураховувати, що відповідно до пункту 2 розділу VII «Прикінцеві положення» Сімейного кодексу України нормі законодавства, які регулювали шлюбно-сімейні правовідносини, втратили чинність із 1 січня 2004 року, за винятком норм розділу V «Акти громадянського стану» Кодексу про шлюбта сім'ю України, які зберігаються чинність у частині, що не суперечить СК, до прийняття спеціального закону. Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини». Спірні правовідносини регулюються нормами Кодексу про шлюб та сім'ю України, чинним на момент виникнення правовідносин між сторонами. Відповідно до Закону про затвердження Основ законодавства Союзу РСР та союзних республік про шлюб та сім`ю від 27 червня 1968 року, з 01 жовтня 1968 року введено в дію вказані основи законодавства про шлюб та сім`ю та в ст. 16 цього Закону зазначено, що походження дитини від батьків, які не перебувають в шлюбі між собою, може бути встановлено за спільною заявою матері та батька в державних органах запису актів громадянського стану. При відсутності спільної заяви може бути встановлено в судовому порядку за заявою, зокрема, дитини по досягненню повноліття. Відповідно до частин другої та третьої статті 53 Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР, який діяв з 01 січня 1970 року до набрання чинності Сімейним кодексом України, а саме до 01 січня 2004 року, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. За пунктом 6 Указу Президії Верховної ради Української РСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР» від 29 грудня 1969 року правила частин другої та третьої статті 53 Кодексу про встановлення в судовому порядку батьківства особи, з якою мати не перебувала в шлюбі, застосовуються у відношенні дітей, що народилися після введення в дію Основ законодавства Союзу РСР і союзних республік про шлюб та сім`ю, тобто після 1 жовтня 1968 року. Згідно ч. 2 ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 53 КпШС України при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з роз`ясненнями п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно свідоцтва про народження, матір`ю позивача [PERSON] зазначено - [PERSON] Батьком дитини записано - [PERSON] за заявою матері, відповідно до ч.2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю (ч.1 ст. 135 СК України). Як зазначив позивач в судовому засіданні, його матір в 1987 році проживала однією сім`єю з відповідачем без реєстрації шлюбу, та від даних стосунків [INFO] р. він народився. Дана обставина була визнана в судовому засіданні представником відповідача. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] мати позивача - [PERSON] померла [INFO] , про що відділом реєстрації смерті у м. Києві складено відповідний актовий запис № 20229 від 16.11.2012. Відповідно до результату аналізу ДНК, який проведений 30.05.2018 р. лабораторією DNA Diagnostics Center, вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,999999%. За таких обставин, суд приходить висновку про задоволення позову [PERSON] в частині визнання батьком [PERSON] Визнання позову відповідачем-1 не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Позивач, також, просив внести зміни в актовий запис № 237 від 15червня 1989 року, складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про народження [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Києва, громадянина України, а саме, внести зміни в актовий запис № 237 від 15.06.1989 року про народження [PERSON] , [INFO] , вказавши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина Сполучених Штатів Америки. Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з абзацом 9 пункту 20 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до Положення про внесення змін, доповнень, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін в актовий запис цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5від 12.01.2011 року підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану зокрема є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з п. 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Отже, позовні вимоги в частині внесення змін в актовий запис про народження [PERSON] , підлягають задоволенню: внести зміни в актовий запис № 237 від 15.06.1989 року, вчинений Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про народження [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Києва, громадянина України, а саме, вказати батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина Сполучених Штатів Америки. На підставі викладеного, ст.53 КпШС України, ст.ст. 128, 134 СК України,

Outcome: approved