Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Направленою заявою [PERSON] просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт неправильності відомостей у актових записах про її шлюби в частині зазначення власного імені та по батькові, а також в частині зазначення запису про те, що вона за національністю українка, зобов'язавши відповідний відділ ДРАЦС внести у зв'язку з цим відповідні зміни до названих актових записів, а саме про те, що її дійсне ім'я та по батькові є [PERSON] і національність - полька. В обґрунтування заяви її автор зазначила наступне. Походить з родини поляків. З народження виховувалась та виховувала своїх дітей відповідно до польських традицій. У актових записах про шлюб була допущена помилка при зазначенні національності заявника, оскільки в дійсності зі свого народження і по даний час вона являється полькою як по кровному спорідненню так і по віросповіданню. Крім цього, було виявлено, що у актових записах про шлюби заявника її ім'я та по батькові не збігається з такими у паспорті. Встановлення зазначених фактів заявнику необхідне для отримання пільг, які гарантуються особам польського походження і дозволить вільно відвідувати своїх близьких родичів, які проживають в Республіці Польща, скористатись окремими пільгами і гарантіями. У судове засідання сторони не з'явились. Від заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи також клопотала про розгляд даної справи за її відсутності та ухвалити рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Враховуючи назване, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності учасників судового розгляду. Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини. За паспортом громадянина України заявник - [PERSON], [INFO]. Проживає остання по [ADDRESS] (а.с.22). Згідно свідоцтва про народження заявника її матір - [PERSON] за національністю полька, батько - [PERSON] - українець (а.с.15). Як убачається з посвідки, виданої семінарій сяким костьолом Парафії св. Йоана з Дуклі Римсько-католицької Церкви в Україні (а.с.18) заявник є прихожанкою римо-католицької парафії. У метричній книзі Житомирського кафедрального римо-католицького приходського костелу виявлено запис від 5 лютого 1906 року про шлюб [PERSON] та Ярошинської Домініки (як вказує заявник її дід та баба), віросповідання римо-католицьке (а.с.12-13). В актовому записі про шлюб заявника № 11 від 17.06.1963 року (внаслідок укладення шлюбу прізвище - [PERSON]), складеного Зарічанською сільрадою Житомирського району Житомирської області (а.с.16), вказано національність заявника - українка. У актовому записі про шлюб № 450 від 9.03.1986 року (внаслідок укладення шлюбу прізвище - [PERSON]), складеного Житомирським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Житомирській області (а.с.17), вказано національність [PERSON] (заявниці) українка. З приводу внесення змін в актові записи про шлюб, заявниця звернулася з письмовою заявою у відділ ДРАЦС Житомирського МУЮ, однак отримала висновок відмову (а.с.19-20). Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи громадянина захищаються судом. Держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України (ст. 11 Конституції України). Фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства (ст. 300 ЦК України). Згідно ст. 3, ст. 11 Закону України "Про національні меншини" до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Беручи до уваги назване вище, оскільки у ході розгляду справи знайшов підтвердження факт того, що заявник має приналежність до польської національності, враховуючи, що предмет порушених автором заяви вимог не зачіпає права та інтереси третіх осіб, суд вважає наявні підстави для задоволення заяви. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved