Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 червня 2003 року відповідно із актовим записом за №740, зробленим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що від шлюбу є троє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак, їх сімейне життя з відповідачем не склалося, внаслідок цього впродовж тривалого періоду часу - десять років, вони разом не проживають, припинили сімейні стосунки, не ведуть спільного господарства. За таких обставин просить шлюб розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 листопада 2020 року у цивільній справі відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження, із викликом сторін у судове засідання. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавав. Позивач [PERSON] , будучи належно повідомленою, у судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що заявлені позовні вимоги підтримує та просила їх задоволити у повному обсязі, шлюб розірвати. У заяві також зазначила, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно, до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки, заяв про відкладення судового розгляду чи про розгляд справи за його відсутності, до суду не подав. Відзиву на позовну заяву не подавав . За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи в порядку статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено : Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] одружилися 21 червня 2003 року, про що зроблено актовий запис за № 740 відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, яким 21 червня 2003 року видане Свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу сторін народилися: [INFO] син [PERSON] , [INFO] син [PERSON] та [INFO] дочка [PERSON] , які зареєстровані та проживають разом із позивачкою. Сімейне життя сторін не склалося, позивач та відповідач впродовж тривалого періоду часу - десяти років разом не проживають, не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства . Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, приходить до переконання,що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав: Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про те, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить лише формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, а позов [PERSON] - до задоволення. Також, вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача, тому із [PERSON] в користь позивачки [PERSON] підлягає до стягнення сплачений нею при зверненні до суду із позовом, судовий збір в розмірі 840,80 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved