Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог вказує, що проживала разом з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час з відповідачем проживають окремо, дитина, залишилась проживати з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини та частково бере участь у її вихованні. Однак, даних коштів недостатньо, так як дитині потрібні кошти на харчування, одяг, взуття, в зимовий період дитина часто хворіє простудними захворюваннями та потребує санаторно-курортного лікування. Покликаючись на викладені обставини, на те, що відповідач молодого віку, працездатний, тому просила стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , 2012 року народження в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, суду надана заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, суду надана заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи, судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.08.2012 року. Батьками дитини згідно зазначеного свідоцтва є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Встановлено також, що з 28.12.2015 року по 22.04.2019 року сторони перебували в шлюбі (а.с.6-7). Після розірвання шлюбу позивачу залишено прізвище " [PERSON] ". Згідно ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За положеннями ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, малолітня дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Із довідки Голобської амбулаторії загальної практики - сімейної медицини встановлено, що дитина [PERSON] з 30.05.2019 року по 12.06.2019 року знаходився на лікуванні з діагнозом: ГРВІ - обструктивний бронхіт (а.с.9). Також встановлено, що домовленості між батьками щодо участі в утриманні малолітньої дитини не досягнуто, а позивач наполягає на стягненні аліментів в примусовому порядку. Суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, запезбечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. На підставі наведеного, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, стягувача аліментів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, а саме: стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що відповідач спроможний надавати таку матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття, оскільки є особою молодого віку, працездатним і це гарантує стабільне надходження коштів на повсякденні потреби дитини і відповідає її інтересам. Разом з тим, суд враховує ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», яким у 2019 році встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня по 30 червня - 2027,00 грн., з 1 липня по 30 листопада - 2118,00 грн., з 1 грудня - 2218,00 грн.. Вказаний прожитковий мінімум повинні забезпечити обоє батьків. При цьому частиною другою статті 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Тому суд вважає за необхідне стягувати аліменти з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». На підставі ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.180, 182, 181, 184,191 СК України,

Outcome: approved