Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Свій позов мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак, їх спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, на даний час вони проживають окремо, діти залишились проживати з нею та перебувають на її утриманні. Разом з тим, зазначає, діти знаходяться на диспансерному обліку в Рожищенській АЗПСМ №1, син [PERSON] з діагнозом: відкрите овальне вікно, лімфаденопатія, синдром Маршалла, а дочка [PERSON] дисплазія кульшових суглобів. Крім того, діти періодично хворіють сезонними вірусними захворюваннями, що призводить до значних затрат на їх лікування. На даний час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Тому єдиним доходом є соціальні виплати. Самостійно забезпечити дітей всім необхідним не має можливості. Відповідач життям та здоров`ям дітей не цікавиться, участі в їх утриманні не приймає, хоча є особою молодого віку, здоровий, працездатний, інших утриманців немає. Враховуючи\~викладене,\~просить суд\~постановити рішення,\~яким стягувати\~з [PERSON] \~на свою\~користь аліменти\~на утримання\~малолітніх дітей\~-\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. та доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. 30.12.2020 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останній позовні вимоги визнав частково. Вказує, що дійсно з позивачем [PERSON] на даний час проживають окремо. Однак, твердження останньої про те, що він не цікавиться життям та здоров`ям дітей, не допомагає матеріально, не заслуговують на увагу, оскільки він постійно приїзджає до дітей, привозить продукти харчування, оплачує відвідування сином [PERSON] дитячого садочка, спілкується з ними по телефону. Тобто дбає про своїх дітей, приймав та продовжує приймати участь у їх вихованні та матеріальному забезпеченні. Крім того, зазначив, що інформація позивача щодо хвороб дітей виглядає надуманою, перебільшеною. Оскільки позивач із жовтня 2020 року взагалі не надавала йому інформацію про хвороби дітей. А щодо діагнозів «Лімфаденопатія» та синдром [PERSON] » його сина [PERSON] , то він взагалі про них дізнався лише 21.12.2020 року. При визначенні розміру аліментів відповідач також просить врахувати, що його заробітна плата є трохи більше мінімальної. В зв`язку з пандемією, в 2020 році не було ніяких премій та надбавок. Інших доходів, крім заробітної плати, нерухомого майна не має. Тому вважає, що справедливим буде стягування аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. 31.12.2020 року позивачем [PERSON] подано відповідь на відзив, згідно якого позивач вказує на те, що відповідач дійно допомагає матеріально, купує дітям речі на її прохання, що свідчить про його можливість сплачувати аліменти. Разом з тим зазначає, що слідкує за здоров`ям дітей, здійснює всі рекомендовані лікарями обстеження. Твердження відповідача про надумані діагнози, пояснює тим, що відповідач не є дипломованим лікарем і не може трактувати лікарське заключення як йому заманеться. В судовому засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач\~ [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав викладених у відзиві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 06 серпня 2011 року перебувають в шлюбі (а.с.8), під час якого у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] . Батьками дітей згідно зазначених свідоцтв є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9, 10). На даний час малолітні діти зареєстровані та проживають разом з матір`ю позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї №2637 від 16.10.2020, виданою Рожищенською міською радою Рожищенського району (а.с.11). Зі змісту позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів слідує, що між сторонами не досягнуто згоди щодо участі відповідача в утриманні малолітніх дітей, у зв`язку з чим в останніх існує спір з даного приводу. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до положень\~Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч.3\~ст.181 СК України. Згідно ч.1\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, будь-яких інших осіб на утриманні не має. Зі змісту позовної заяви, матеріалів справи слідує, що [PERSON] працює продавцем-консультантом в магазині побутової техніки «Технолюкс», що в м.Рожище Волинської області та офіційно отримує заробітну плату. Дохід за період з 01.01.2020 року по 30.11.2020 року склав 47246,83 грн.. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач окрім заробітної плати також отримує кошти від надання послуги таксі. Вищевказані обставини відповідачем не заперечуються. Встановлено також, що малолітні діти знаходяться на диспансерному обліку в Рожищенській АЗПСМ №1, син [PERSON] , 2015 року народження з діагнозом: відкрите овальне вікно, лімфаденопатія, синдром Маршалла, дочка [PERSON] , 2019 року народження з діагнозом дисплазія кульшових суглобів (а.с.17, 25), що потребує значних коштів на лікування, що підтверджується консультаційними висновками, квитанціями на придбання ліків (18-24). Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та малолітніх дітей, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на їх утримання. Частиною 2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від\~\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд вважає, що [PERSON] довела обґрунтованість своїх вимог щодо стягнення аліментів на утримання дітей, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання їх малолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. щомісячно, [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 10.12.2020 року та до досягнення дітьми повноліття. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Відповідно до\~ст.191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Згідно до ч.ч.1, 2\~ст.141 ЦПК Українисудовий\~збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Крім того, згідно положень ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 840,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved