Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Заявник звернувся до Марківського районного суду Луганської області з заявою, в якій просив встановити два факти, а саме: факт, що він - [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , [INFO] та факту її смерті на тимчасово окупованій території України визначеній постановою Верховної Ради України в м. Суходільськ Луганської області. На обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що [INFO] на тимчасово окупованій території України у м. Суходільськ Луганської області померла його мати [PERSON] , [INFO] . Заявник позбавлений можливості провести державну реєстрацію смерті матері на території України, яка контролюється державними органами та отримати свідоцтво про смерть встановленого зразка, оскільки документи про смерть видані на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження. Крім того, при оформленні документів з`ясувалося, що необхідно також підтвердити родинні відносини між заявником і його матірью, оскільки в їх особистих правовстановлюючих документах є розбіжність у написанні українською мовою їх родового прізвища. Так, у паспорті матері заявника, прізвище зазначене українською мовою як « [PERSON] », а у паспорті заявника його прізвище зазначене українською мовою як « [PERSON] », що є наслідком їх міжмовних перетворень. Заявник та представник заявника в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх присутності. Представник заінтересованої особи: Дарницького районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи без його присутності. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованої особи, за наявними у суду матеріалами. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК. Дослідивши матеріали справи і надані в ній докази, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Краснодонським МВ УМВС України в Луганській області 11 липня 1997 року [PERSON] , [INFO] уродженець с. Макіївка Червоногвардійського району Донецької області, зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.18-22), та згідно довідки від 19.05.2017 № 0000211587 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи значиться зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.33). Згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Суходільським МВМ УМВС України в Луганській області 26 вересня 2001 року [PERSON] , [INFO] уродженка село Малево Демидівського району Ровенської області, зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.7). В свідоцтві про народження [NUMBER] від 25 серпня 1962 року, зазначено російською мовою, що « [PERSON] » народився [INFO] , батьками якого записані російською мовою : « [PERSON] » та « [PERSON] » ( а.с.15). Згідно Експертного висновку від 11.11.2020 року №056/22302-а/2 виготовленого Україським бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України, - українські записи прізвища [PERSON] / [PERSON] (копія паспорта; копія пенсійного посвідчення, запис [PERSON] ) та [PERSON] / [PERSON] (паспорт; довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, запис [PERSON] ), а також запис російською мовою [PERSON] / [PERSON] (свідоцтво про смерть про смерть, запис [PERSON] ; свідоцтво про народження, запис [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] ) попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи та її родичів є ідентичними. Розбіжності між документальними записами прізвища українською мовою виникли при його міжмовних (українсько-російських і російсько-українських) перетвореннях. Згідно з чинними правилами (див. Український правопис, 2019, § 141; Скрипник Л.Г. , Дзятківська Н.П . Власні імена людей. Словник-довідник.-К.: Наукова думка, 1996, с. 315-318) нормативний запис українською мовою [PERSON] / [PERSON] (а.с.79). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки [PERSON] , [INFO] померла [INFO] у м. Суходільськ міста Краснодон Луганської області (а.с.9). Листом Дарницького районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (М.Київ) у проведенні державної реєстрації смерті відмовлено з підстав, що для підтвердження факту смерті пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі документів відповідно до чинного законодавства України (а.с.17). Статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Вирішуючи питання про можливість встановлення факту родинних відносин суд виходить з наступного. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995р. зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Зі змісту поданої заяви вбачається, що встановлення факту родинних відносин для заявника має юридичне значення, оскільки йому необхідно реалізувати право на отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що заявник є сином померлої, факт смерті якої необхідно встановити, оскільки заявником надано достатньо доказів на підтвердження факту родинних відносин між ним та [PERSON] . Щодо вимог про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території. У відповідності до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно п.2 ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 №1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000року, підставою для державної реєстрації смерті є зокрема: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов`яносербського, Свердловського, Станично-Луганського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов). Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.п. 13, 18 цієї ж Постанови суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. В практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобовязані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». За цих обставин суд вважає надані заявником документи, як доказ смерті особи, не дивлячись на те, що установи, які видали ці документи, знаходяться на території, яка тимчасово не контролюється органами державної влади України належними та допустимими. За ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Зі змісту поданої заяви вбачається, що встановлення факту смерті [PERSON] необхідне заявнику для проведення державної реєстрації смерті на території України, яка контролюється державними органами. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. При цьому копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Судові витрати на підставі ч.7 ст.294 ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved