Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся з позовом, уточненим в ході розгляду справи, до [PERSON] , в якому просили стягнути з відповідача заборгованість за надані за адресою: [ADDRESS] , послуги централізованого опалення за період з 01.12.2016 року по 31.12.2020 року в сумі 11390,35 гривень. Ухвалою суду від 06.04.2020 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 18.05.2020 року відповідач направила до суду відзив на позовну заяву разом з доказами направлення його копії іншим учасникам справи. Позивач не скористався своїм правом надання відповіді на відзив відповідача однак, 26.05.2020 року позивач направив до суду уточнену позовну заяву. Сторонами не подавались, а судом не вирішувались будь-які інші заяви чи клопотання. З урахуванням продовження процесуальних строків, передбачених ст. 178, 179, 275 ЦПК України у відповідності до п. 3 розділу ХІІ "Перехідні положення" ЦПК України на час дії карантину, у відповідності до редакції цієї норми, яка встановлена Законом України № 540 від 30.03.2020 року рішення судом не ухвалювалось. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. Відповідно до відомостей Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради відповідач [PERSON] станом на 27.03.2020 року зареєстрована проживаючою за адресою: [ADDRESS] з 17.08.1983 року по теперішній час. З довідки та розрахунку заборгованості, наданих позивачем, вбачається, що Концерном «Міські теплові мережі» надавались послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . До матеріалів справи долучено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 16.08.2016 року, укладений між Концерном «МТМ» та [PERSON] про надання послуг за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 9 Договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі за послуги вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Споживач має право здійснювати авансовий платіж. Відповідно до п. 17 пп. 1 договору споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений договором строк. Позивачем також долучено вимогу про сплату заборгованості в сумі 13012,13 гривень, однак будь-яких доказів направлення вказаної вимогу [PERSON] до матеріалів справи не долучено. З наданого відповідачем відзиву на позовну заяву встановлено те, що [PERSON] частково визнає пред`явлений до неї позов, оскільки за вказаний позивачем період виникнення заборгованості нею було сплачено 05.02.2020 року нею сплачено на користь Концерну «МТМ» 3000 гривень, 10.03.2020 року сплачено 1500 гривень, 29.04.2020 року сплачено 900 гривень та 07.05.2020 року сплачено 1500 гривень. Вказані кошти сплачувались в рахунок погашення заборгованості, тому просить суд стягнути існуючу заборгованість в сумі 11390,35 гривень. За розрахунком позивача, доданим до уточненої позовної заяви, за період з 01.12.2016 року по 30.04.2020 року включно за адресою [ADDRESS] , надавались послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, які оплачувались не в повній мірі та несвоєчасно, внаслідок чого утворилась заборгованість, з урахування вже сплачених відповідачем сум, у розмірі 11390,35 гривень. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 року, який діяв на період виникнення зобов`язань, визначено, що власником приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку, а споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Враховуючи, що відповідач зареєстрована проживаючою у вказаній квартирі, суд дійшов висновку, що відповідач в даному випадку є споживачем житлово-комунальних послуг, а саме послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надаються за вказаною адресою. Відповідно до ст. 20 ч. 3 Закону України № 1875 споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ст. 32 ч. 1 Закону № 1875). Як передбачено п. 18, 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~частини\~1\~статті\~526\~Цивільного\~кодексу\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за ст. 612 ч. 1 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені наданими доказами та підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved