Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач в лютому місяці 2016 року звернувся до Чорнобаївського районного суду з позовною заявою зазначивши, що 20 січня 2016 року, між ним та товариством з обмеженою відповідальніс-тю ,,Лізингова компанія ВАШ АВТО,, було укладено договір майнового лізингу № 003130 предметом якого являється придбання з подальшою передачею у власність трактора ,,Білорус-892 ,, вартістю 102 000 гривен та згідно до положень якого він здійснив авансовий платіж в розмірі - 51000 грн., а відповідач зобов»язувався після проведення даному тракторові технічного огляду, негайно передати даний транспортний засіб йому. Позивач сплативши кошти в рахунок першого платежу, розраховував одержати зазначений транспортний засіб, але з часу перерахування коштів відповідач не виконав взятих на себе зобов»язань визначених умовами договору, ніяких дій на придбання трактора та передачу його позивачу не провів. Крім того сам договір не містить жодних гарантій отримання ним частково вже оплаченого транспортного засобу. Зокрема в ньому відсутні дані щодо строку виконання умов договору лізингодавцем, відсутні дані щодо комплектації даного транспортного засобу та ряд інших суттєво важливих даних. В лютому місяці 2016 року, від відповідача надійшло повідомлення про те, що в резолютивній частині укладеного договору, в частині рахунку на який перераховано позивачем кошти, мається технічна помилка за, що лізингодавець приносить свої вибачення. Тобто, з вини відповідача який у договорі вказав свої банківські реквізити, кошти сплачені на придбання трактора позивачем, направлені на неіснуючі рахунки. Враховуючи наявні обставини позивач вважає, що товариством з обмеженою відповідальністю " Лізингова компанія -ВАШ АВТО" м.Київ порушено його, як споживача особисті майнові права і інтереси та спонукало звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, просить визнати укладений договір недійсним та стягнути сплачені ним кошти в розмірі - 51000 грн., судовий збір та понесені витрати на правову допомогу адвоката. В судове засідання представник позивача подав заяву якою пітримав заявлений позов в повному обсязі та клопоче про заочний розгляд справи та без їх з позивачем участі . Неодноразово належним чином повідомлений відповідач свого представника в судове засідання не надіслав, заперечень проти позову та клопотань щодо відкладення розгляду справи на іншу дату не надав тому суд враховуючи прохання позивача прийняв рішення про заочний розгляд справи та проводив судове засідання у відповідності до вимог законодавства. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. У відповідності ч.ч.1,4 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно зі ст.215,229 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3,5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом (в тому числі внаслідок укладення правочину під впливом помилки), такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Згідно з ч.1 ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. У відповідності до ч.1 ст.799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається в письмовій формі, а згідно зі ст.806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). У відповідності до положень ст.808 ЦК Ураїни, якщо вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингодавцем, продавець (постачальник) та лізингодавець несуть перед лізингоодержувачем солідарну відповідальність за зобов'язанням щодо продажу (поставки) предмета договору лізингу. Змістом ст. 6 Закону України «Про лізинг» визначено, що договір лізингу має бути укладений у письмовій формі, а до істотних умов договору лізингу закон відносить предмет лізингу, строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу, розмір лізингових платежів та інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ж зі ст.7 Закону України «Про лізинг» лізингоодержувач має право відмовитись від договору лізингу в односторонньому порядку. Положенням ч.1,4 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» , споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення робіт (послуг). За наявності у роботах (послугах) істотних недоліків право вимагати розірвання договору, а згідно зі ст.18 даного Закону України продавець (виконавець, робітник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. До несправедливих умов договору відноситься надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) повертати кошти за оплату, здійснену споживачем в розмірі 60 % від сплаченого авансового платежу. 40% лізингодавець утримує в якості штрафу за дострокове розірвання договору. Адміністративний платіж в такому випадку поверненню не підлягає. Згідно з ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики є недійсними. В даному ж випадку судом встановлено, що дійсно 20 січня 2016 року між сторонами було укладено договір фінансового лізингу № 003130 у відповідності до змісту якого товариство з обмеженою відповідальністю ,,Лізингова компанія ,,ВАШ АВТО,, бере на себе зобов»язання щодо придбання трактора марки ,,Білорус-892,, та передати його у користування лізингоодержувачу (в даному випадку позивачу) на умовах наявного договору. Пунктом.1.3 наявного договору обумовлено, що лізингодоваць тобто відповідач, зобов»язується придбати та передати позивачу предмет договору (в даному випадку трактор ,,Білорус,,), на умовах наявного договору. Пунктом 3.3 договору визначено, що замовлення предмету лізингу відбувається з моменту підписання лізингоодержувачем договору та сплати авансового платежу на рахунки вказані лізингодавцем . Позивач повністю виконав взяті на себе умовами договору зобов»язання та сплатив в день укладення договору, на рахунок вказаний відповідачем в додатку № 1 до договору (а.с. 26 та 29 ) авансовий платіж в розмірі - 51000 грн , але відповідач не виконав ніяких дій на придбання предмету лізингу, а навпаки направив письмове повідомлення (а.с.-35) у відповідності до змісту якого просить вибачення за технічну помилку внаслідок якої кошти позивача направлено на неналежні рахунки, що і спонукало позивача звернутися до суду за захистом своїх порушених прав . Судом також встановлено, що при укладенні договору позивач не був проінформований про істотні умови, зокрема не забезпечено права лізингоотримувача на вибір постачальника (продавця) предмету лізингу при тому, що згідно п.1.4 спірного договору лізингодавець тобто відповідач по справі не відповідає перед лізингоодержувачем за невиконання будь-якого зобов'язання щодо якості, комплектності, справності предмета лізингу, його заміни, введення в експлуатацію, усунення несправностей протягом гарантійного строку, своєчасного та повного задоволення гарантійних вимог, монтажу тощо. За цими зобов'язаннями відповідає продавець, права вибору якого лізингоутримувач був позбавлений, що не дає можливості позивачеві на паритетних з відповідачем засадах перевірити дотримання виконання умов договору та суперечить вимогам ч.1 ст.808 ЦК України. Водночас споживачу не надано право в цьому випадку в односторонньому порядку розірвати договір, що є несправедливими умовами в розумінні ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, п.3.4.4 договору позивачу, як лізингоодержувачу забороняється здійснити сплату всіх лізингових платежів до спливу 12 календарних місяців з моменту підписання акту прийому-передачі предмета лізингу. Внаслідок невідповідності наявних умов договору вимогам закону та не виконання відповідачем взятих на себе умовами договору зобов»язань споживач позбавлений можливості захистити свої права та інтереси, що є прямим порушенням прав споживача, проявом нечесної підприємницької практики і відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» підставою для визнання правочину недійсним і задоволення позову.

Outcome: approved