Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Національний університет оборони України імені Івана Черняховського звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], 3 особи - [PERSON], Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Дніпровська районна у м. Києві державна адміністрація про виселення відповідачів з кімнати [ADDRESS], без надання іншого жилого приміщення, посилаючись на те, що відповідачі, разом із дитиною, без достатніх правових підстав займають кімнату в гуртожитку, а тому підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення згідно ч.3 ст.116 ЖК України та п.44 Примірного положення про гуртожитки. Оскільки на вимогу позивача відповідачі фактично відмовляються звільнити займане приміщення в гуртожитку, тому позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача Плескун Д.А. уточнені позовні вимоги (в редакції від 28.09.2015 року - а.с.57-58) підтримав та просив позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві; відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] позов не визнали; стверджуючи, що відповідачі зайняли кімнату №36 в гуртожитку на підставі відповідного дозволу (рішення - листа заселення) Позивача у 2001 році, з того часу постійно проживають в кімнаті №36 та несуть відповідні витрати по утриманню житла; Позивач неодноразово раніше пред»являв аналогічні позови до суду, які залишалися без розгляду, тому просили в задоволенні позову відмовити, як пред»явленого без достатніх правових підстав та обґрунтування, у тому числі із застосуванням позовної давності (а.с.84). 3 особа - [PERSON] (як батько дитини - [PERSON], [INFO]) в судове засідання не з»явився, своєю заявою просив справу розглядати без його участі (а.с.91); представник Служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні просила постановити рішення відповідно до вимог чинного законодавства та з максимальним урахуванням інтересів дитини; представник Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації - Максимишина О.М. пояснила, що дійсно відповідачі перебувають на квартирному обліку з приводу поліпшення житлових умов, також просила постановити рішення відповідно до діючого законодавства. Заслухавши пояснення сторін та 3-іх осіб в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: згідно довідки Національного університету оборони України імені Івана Черняховського (позивача) від 27.05.2015 року (а.с.4) відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.54) проживають в кімнаті [ADDRESS] Як вбачається з дислокації житлових будинків - відповідно до розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації №986 від 27.09.2007 року, штатного розкладу гуртожитку, акту технічного стану, акту прийому (передачі) будівлі і території військового містечка 147 - будинок [ADDRESS] знаходиться (входить до складу) у військовому містечку, має призначення - для слухачів, тобто використовується як гуртожиток, та знаходиться на балансі Позивача (а.с.6-15). Відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не надано відповідних належних доказів щодо перебування їх з Позивачем в трудових відносинах з моменту заселення у кімнату у 2001 році і по теперішній час. Згідно наданої довідки форми №3 від 26.08.2015 року відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] (а.с.66). Згідно ч.2 ст.127 ЖК України жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради (державній адміністрації). Згідно ст.58 ЖК України видача ордерів на жилі приміщення у військових містечках провадиться в установленому порядку. Відповідачі не заперечують про те, що ордер на вселення у зазначену (спірну) кімнату або спеціальний ордер на вселення в гуртожиток позивача відповідачі не отримували, за зазначеною адресою гуртожитку відповідачі, а також малолітня дитина не зареєстровані, але проживають в кімнаті №36 з 2001 року. Як стверджує відповідачка [PERSON], її малолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с.55) зареєстрована разом з батьком [PERSON], адресу місця проживання якого відповідачами суду не повідомлено, відповідних документів з цього приводу також не надано. Оскільки будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі позивача, входить до складу військового містечка, має призначення - для слухачів та використовується як гуртожиток, відповідачі не мають службового зв"язку з позивачем, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню; при цьому, судом враховується те, що відповідачка [PERSON] не заперечує факт її постійного проживання в кімнаті №36, тому з урахуванням встановлених обставин справи та приписів ст.29 ЦК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Позивача про виселення відповідачів разом з дитиною [PERSON], [INFO]. Згідно ч.3 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно (без достатніх законних підстав) зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Згідно ч.1 ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. За встановлених обставин, посилання відповідачів на «лист заселення» від 18.09.2001 року, виданий на ім»я відповідачки [PERSON] (а.с.37 - копія), квитанції по оплаті за проживання в кімнаті №36 (а.с.68-81), а також факт перебування відповідачів на обліку з поліпшення житлових умов (квартобліку) - а.с.67, 102, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог Позивача; також не встановлені в судовому засіданні і підстави для застосування позовної давності, про що заявлено відповідачами. Отже, аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 243,60 грн. (а.с.1).

Outcome: approved