Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , та їх неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач послалась на те, вона є власником будинку за адресою: [ADDRESS] . Після придбання будинку позивачу стало відомо, що в ньому є зареєстрованими колишня власниця із сім`єю, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідачі зареєстровані у її будинку, то вона вимушена платити за них комунальні послуги. Реєстрація відповідачів у її будинку перешкоджає їй розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Жоден із вказаних відповідачів не є членом сім`ї позивача. На усні зауваження знятися з реєстраціїї відповідачі не відреагували. Як на правову підставу позову позивач посилається на ст. ст.319, 391 ЦК Уукраїни, ст. 150 ЖК України. Тому позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 21 листопада 2018 року залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - службу у справах дітей Сватівської районної державної адміністрації. У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити (а.с.85). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та їх неповнолітні діти [PERSON] і [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилися, [PERSON] та [PERSON] надали до Сватівського районного суду заяви, у яких зазначили, що позовні вимоги визнають у повному обсязі, просять розглянути справу за їх відсутності та також згодні на визнання втративши право користування житловим приміщенням їх неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , які мають постійне місце проживання за адресею: [ADDRESS] (а.с 48-49). Представник третьої особи - служби у справах дітей Сватівської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, від представника третьої особи надійшла до суду заява, в якій просить розглянути справу без участі представника третьої особи, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.86). Оскільки сторони та третя особа подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Розглядаючи цей спір, суд приймає до уваги, що позовні вимоги по суті позову та викладені у позові обставини визнали відповідачі, про що вказали у поданих суду заявах. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законник підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач є власником будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 26 червня 2018 року та витягом № 128999590 від 26 червня 2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності( а.с. 8-10). У вказаному договорі зазначено, що "продавець" стверджує, що малолітні та неповнолітні діти у відчужуваному житловому будинку не мешкають, не зареєстровані та у них немає права користування цим житловим будинком. З будинкової книги та довідок УДМС України в Луганській області вбачається, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , та їх неповнолітні діти - [PERSON] , [PERSON] зареєстровані по цей час за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-13,21-24). Однак, за вказаною адресою останні не проживають, що підтверджується довідкою голови квартального комітету (а.с.11). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народженння № 00022448620 від 26 березня 2019 року та копії свідоцтва про народження [PERSON] 10 жовтня 2017 року, відповідачі [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] та [PERSON] (а.с.66, а.с. 81). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та їх неповнолітні діти [PERSON] , [PERSON] з 5 грудня 2018 року зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідними записами у паспортах відповідачів та паспорті сина відповідачів - [PERSON] , копією свідоцтва про реєстрацію за місцем проживання (а.с. 78-80, 82-83). Відповідачі не являються членами сім`ї позивача. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У правовій позиції ВСУ у справі № 6-709цс16 зазначено, що згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Враховуючи, що відповідачі, які не є членом сім`ї позивача, по цей час зареєстровані у будинку останньої, який належить їй на праві власності, добровільно не знялися з реєстраційного обліку, чим самим перешкоджають позивачу користуватись та розпоряджатись своїм майном, то суд вважає, що є всі підстави для усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування та розпорядження житлом, належним її на праві власності, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки перебування відповідачів на реєстрації за вищевказаною адресою перешкоджає здійсненню позивачем своїх законних прав щодо користування та розпорядження належним їй на праві власності майном. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» позбавлення особи права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позову та визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщеннням є належним способом захисту порушеного права позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved