Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Перший заступник прокурора Івано-Франківської області звернувся в суд з позовом в інтересах держави в особі Міністерства фінансів України, публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором в сумі 209560 гривень 76 копійок, посилаючись на те, що 15 листопада 2011 року між [PERSON] акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №11-ІФ/11-47. Згідно кредитного договору позивач надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти в сумі 365\~000 грн. в термін не пізніше 14 листопада 2016 року із сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 17,9 % річних. Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору утворилась заборгованість,яка станом на 21.04.2015 року становить: 209 560,76 гривень, з яких 154 839,90 грн. - заборгованість по кредиту строкова; 46 219,98 грн. - заборгованість по кредиту прострочена; 2 221,75 грн. - заборгованість по процентах поточна; 6279,13 гривень- заборгованість по процентах прострочена. Виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором забезпечується договором поруки від 15 листопада 2011 року з [PERSON],а тому позивач просив суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 209560 гривень 76 копійок. Представник прокуратури Івано-Франківської області [PERSON] в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити. Представник позивача ПАТ АБ «Укргазбанк» в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів наведених в позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник Міністерства фінансів України в судове засідання не зявився, надав суду заяву,в якій заявлені позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та розглянути справу за відсутності представника Міністерства фінансів України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила.Від представника відповідача [PERSON] надійшли письмові заперечення,в яких відповідач просила відмовити в задовленні заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що [PERSON] не укладала договір поруки №11-ІФ/11-47 від 15.11.2011 року. За змістом ст. ст.\~3,\~4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні і суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з\~\~ч.1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 45 ЦПК України, прокурор здійснює представництво інтересів громадян або держави в суді в порядку, визначеному законом, звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. Згідно ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою для представництва інтересів держави в суді є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних та юридичних осіб, що вчиняються відносинах між ними та державою. Рішенням Конституційного суду України №3-рп/99 від 08.04.1999 року визначено підстави та форми представництва, зокрема прокурор або його заступник в кожному конкретному випадку самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві в чому полягає порушення матеріальних або інших інтересів держави, чи в чому існує загроза інтересів держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту та визначає орган уповноваженний державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. [PERSON] акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» є державною установою відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 10.06.2009 №567 та Постанови Кабінету Міністрів України від 04.04.2011 №342. Держава в особі Міністерства фінансів України взяла участь в капіталізації АБ «Укргазбанк» і володіє часткою в статутному капіталі в розмірі 92,998%. Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №115 від 18.03.2015 року держава взяла участь у додатковій капіталізації публічного ціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» шляхом придбання акцій додаткової емісії зазначеного банку в сумі 3 203 998 000 гривень в обмін на облігації внутрішньої державної позики. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 15 листопада 2011 року між позивачем [PERSON] акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №11-ІФ/11-47. Згідно п. 1.1. кредитного договору банк надає позичальнику кредит в сумі 365 000 гривень 00 копійок, який зобов'язується повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 14 листопада 2016 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 17,9% річних (п.п. 1.3.2, 1.4.1 цього договору). Згідно п. 1.2. кредитного договору цільове використання (мета) кредиту -на задоволення споживчих потреб позичальника. Відповідно до п. 1.5 кредитного договору кредит надається банком шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника №2620267904.980, відкритий у відділенні «Івано-Франківське обласне управління» АБ «Укргазбанк», МФО 320478 (а.с.14-18) . 15.11.2011 року [PERSON] подав заяву на ім'я начальника відділення «Івано-Франківське обласне управління АБ «Укргазбанк» з проханням перерахування коштів згідно кредитного договору №11-ІФ/11-47 від 15.11.20111 шляхом їх зарахування на його поточний рахунок №2620267904.980 ( а.с.25). Згідно копії меморіального ордеру від 15.11.2011 кошти в сумі 365000 гривень були перераховані на розрахунковий рахунок №2620267904.980 (а.с.29). Кредит забезпечується також усім належним позичальнику майном, на яке може бути звернуто стягнення у порядку, встановленому чкнним законодавством України (п.2.2. кредитного договору). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За змістом ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідком порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Позивачем станом на 21.04.2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором № 11-ІФ/11-47 від 15.11.2011 року відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача [PERSON] за кредитом в розмірі 209 560,76 гривень, з яких 154 839,90 грн. - заборгованість по кредиту строкова; 46 219,98 грн. - заборгованість по кредиту прострочена; 2 221,75 грн. - заборгованість по процентах поточна; 6279,13 грн. - заборгованість по процентах прострочена (а.с.9-12); Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним догором № 11-ІФ/11-47 від 15 листопада 2011 року між АБ «Укргазбанк» (кредитор), [PERSON] (поручитель) та [PERSON] (позичальник) 15 листопада 2011 року укладено договір поруки №11-ІФ/11-47-Р (а.с. 23-24). Відповідно до п. 1.1. вищезазначеного договору поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору № 11-ІФ/11-47 від 15 листопада 2011 року, укладеному між кредитором і позичальником, за умовами якого позичальник зобов'язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 14.11.2016 року повернути кредит у розмірі 365 000 (триста шістдесят п'ять тисяч) гривень 00 копійок, сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 17,9 % річних, сплатити проценти за користування кредитними коштами, що неповернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи з 22,9 % річних, а також комісії, штрафи та пені у розмірі і випадках, передбачених кредитним договором, договором забезпечення та цим договором. Пунктом 1.2. договору поруки передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору. Згідно з п. 1.4. договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник - за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, комісії, неустойки, можливих штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором. Відповідно до п.1.5. договору порукою за цим договором також забезпечується виконання позичальником зобов'язань по кредиту у разі вимоги кредитора про дострокове виконання зобов'язань по кредитному договору, на умовах та з підстав, передбачених у кредитному договорі. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв'язку з наведеним, поручитель [PERSON] за вимогою банку повинна нести солідарну відповідальність з боржником [PERSON] по сплаті кредитної заборгованості в розмірі 209 560 грн. 76 коп. Відповідач [PERSON] не виконує взяті зобов'язання щодо погашення кредиту відповідно до графіку зменшення заборгованості по кредиту відповідно до додатку №2 до кредитного договору №11-ІФ/11-47 від 15.11.2011 року, у звязку з чим 29.01.2015 року банком позичальнику та поручителю направлено претензію про повернення заборгованості по кредиту (а.с.31-32). Вказану претензію отримано як позичальником, так і поручителем, про що свідчать відмітки на рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень (а.с.32,33) Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Міністерства фінансів України, публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитного договору № 11-ІФ/11-47 від 15.11.2011 року. Через порушення умов кредитного договору з боку позичальника [PERSON] своєчасне погашення кредиту, відсотків не відбулося. Станом на 21.04.2015 року розмір заборгованості за кредитним договором № 11-ІФ/11-47 від 15.11.2011 року відповідача [PERSON] за кредитом перед ПАТ АБ "Укргазбанк" становить 209 560,76 гривень, з яких 154 839,90 грн. - заборгованість по кредиту строкова; 46 219,98 грн. - заборгованість по кредиту прострочена; 2 221,75 грн. - заборгованість по процентах поточна; 6279,13 грн. - заборгованість по процентах прострочена. Відповідачі несуть солідарну відповідальність за зобовязаннями кредитора перед банком позивачем. Тому суд вважає за необхідне стягнути суму заборгованості за кредитним договором № 11-ІФ/11-47 від 15.11.2011 року з відповідачів [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача [PERSON] в частині того,що [PERSON] не укладала договір поруки з ПАТ АБ «Укргазбанк» №11-ІФ/11-47 від 15.11.2011 року,оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження даних обставин відповідач суду не надала. Надана на підтвердження заперечень копія позовної заяви [PERSON] до ПАТ АБ «Укргазбанк», [PERSON] про визнання договору поруки нікчемним не є доказом нікчемності укладеного договору поруки. Крім того,відповідач не надала підтвердження того,що позовна заява була прийнята судом до провадження.Також,суд не приймає до уваги доводи відповідача [PERSON] в частині того,що про існування договору поруки вона дізналася з матеріалів даної цивільної справи, оскільки доводи відповідача суперечать рекомендованому повідомленню про вручення поштових відправлень про отримання претензії Банку від 31.01.2015 року (а.с.с33). Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судові витрати по справі слід стягнути з відповідачів на користь держави відповідно до задоволених позовних вимог у розмірі 1047 гривень 80 копійок з кожного, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved