Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 07 серпня 2010 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №358. Після розірвання шлюбу [PERSON] відновити дошлюбне прізвище на «[PERSON]». Стягнути з [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті судового збору. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07 серпня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Однак, подружнє життя з відповідачем не склалося у зв'язку з різними поглядами на сімейні відносини та обов'язки. Останні два роки з відповідачем виникали постійні суперечки, сварки, глибокі образи, які позивач терпіла заради сина. На даний час сім'я існує формально і зберегти її не можливо, спільне сільське господарство не ведеться. Спір щодо майна відсутній. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов із зазначених в ньому підстав, просила позов, задовольнити в повному обсязі. Посилаючись на викладені обставини у позові зазначила, що строк для примирення не покращить сімейних стосунків. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив суд надати час для примирення заради сина. Представники сторін підтримали їхню думку стосовно вирішення зазначеного позову. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 серпня 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). При розгляді справ про розірвання шлюбу суд за правилами ст. 112 СК України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України). За змістом ст. 111 СК України суд не зобов'язаний призначати строк для примирення подружжя. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" (далі - Постанова), суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Приймаючи до уваги, що справа знаходиться у провадженні суду з листопада 2014 року, позивач заперечує щодо надання строку для примирення та вказує на те, що за час знаходження позову у суді відповідач не вживав жодних заходів для примирення подружжя, суд з урахуванням вище зазначених норм закону вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved