Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивач 14.08.2019 рокузвернувся до суду з вказаною позовною заявою. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 08.02.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту №947-09. Відповідно до п.1.1 цього договору, кредитор надав позичальнику у тимчасове використання на умовах забезпеченості, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 300 000 грн. зі сплатою 16% річних та з кінцевим терміном повернення до 10.02.2013 року на умовах, визначених цим договором. Представнику позивача після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №57834757 стало відомо, що підставою для відкриття даного виконавчого провадження слугував виконавчий напис нотаріуса про стягнення з [PERSON] 506 191,52 грн. Так, 31.10.2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. вчинив виконавчий напис №25399, згідно якого стягнення з позивача підлягає заборгованість, що виникла по кредитному договору №947-09 від 08.02.2006 року, право вимоги за яким 26.12.2016 року відступлено на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі договору про відступлення права вимоги №2 від 26.12.2016 року. Загальна сума заборгованості становить 506 191,52 грн., що складається з: строкової заборгованості - 0,01 грн.; простроченої заборгованості - 200 577,40 грн.; строкової заборгованості по нарахованих відсотках - 117,01 грн.; простроченої заборгованості по нарахованих відсотках - 305 497,10 грн. Позивач вважає виконавчий напис таким, що вчинений нотаріусом з численними порушеннями чинного законодавча, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Нотаріус не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості. Розрахунок розміру заборгованості за користування кредитом у виконавчому написі зроблено стягувачем одноособово без урахування думки та позиції [PERSON] , як позичальника. Позивач не отримував від стягувача вимогу про сплату боргу за кредитним договором, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості заявити клопотання про застосування строку позовної дав соті до заборгованості по кредитному договору. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича від 31.10.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №25399 таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 16.08.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. Представник відповідача 23.09.2019 року надав до суду відзив, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Зазначив, що позивач не надав жодного доказу як заперечення безспірності вчинення виконавчого напису. Позивач вважає, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована, тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. ПАТ «Укрсоцбанк» направило вимогу позичальнику про негайне повернення заборгованості по кредитному договору та повідомив боржника, що у разі невиконання ним законної вимоги банку, буде подано цивільний позов до суду або вчинено виконавчий напис нотаріуса. З наявних документів вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. були дотриманні вимоги щодо переліку документів необхідних для вчинення виконавчої дії та які підтверджують безспірну заборгованість боржника та право вимоги стягувача. За цей час боржник не звернувся до кредитора для надання будь-яких заперечень щодо кредитної заборгованості, не здійснив дій, які в розумінні вимог чинного законодавства свідчать про виконання зобов`язання згідно умов кредитного договору. Що стосується суми заборгованості, то при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевіряє розмір заборгованості та її розрахунки. Розмір заборгованості та суми, з яких вона складається, зазначаються стягувачем в заяві стягувача про вчинення виконавчого напису. З матеріалів справи вбачається, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису були надані необхідні документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Доказів того, що розмір заборгованості зазначений стягувачем завищеним чи не відповідає умовам кредитного договору, позивачем не надано. Фактично, доводи позову зводяться до незгоди з умовами кредитного договору, вважаючи їх несправедливими відносно нього, а не до обґрунтувань вимог, виходячи з предмета спору, а саме невідповідності дій нотаріуса щодо вчинення оспорюваного виконавчого напису в порядку, визначеному чинним законодавством. Ухвалою суду від 11.08.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову за наявними матеріали справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні. Тертя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у вставленому законом порядку. Тертя особа - приватний виконавець Виконавчого округу Херсонської області Манікін Дмитро Сергійович в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у вставленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08.02.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту №947-09. Відповідно до п.1.1 цього договору, кредитор надав позичальнику у тимчасове використання на умовах забезпеченості, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 300 000 грн. зі сплатою 16% річних та з кінцевим терміном повернення до 10.02.2013 року на умовах, визначених цим договором. 31.10.2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. вчинив виконавчий напис №25399, згідно якого стягнення з [PERSON] підлягає заборгованість, що виникла по кредитному договору №947-09 від 08.02.2006 року, право вимоги, за яким 26.12.2016 року відступлено на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі договору про відступлення права вимоги №2 від 26.12.2016 року. Загальна сума заборгованості становить 506 191,52 грн., що складається з: строкової заборгованості - 0,01 грн.; простроченої заборгованості - 200 577,40 грн.; строкової заборгованості по нарахованих відсотках - 117,01 грн.; простроченої заборгованості по нарахованих відсотках - 305 497,10 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.07.2015 року по 12.09.2017 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіним Д.М. від 03.12.2018 року відкрито виконавче провадження №57834757 з виконання зазначеного виконавчого напису. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 вказаного Закону встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. міст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року. Зокрема, згідно з цим Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, який має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05.07.2017 року в справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Аналогічні позиції викладені також в постановах Верховного Суду від 07.02.2018 року в справі № 204/4071/14-ц, від 23.01.2018 року в справі № 310/9293/15-ц та постанові Верховного суду України від 05.07.2017 року в справі № 6-887цс17. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд перевіряє доводи боржника в повному обсязі й установлює та зазначає в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Суд, перевіривши доводи боржника в повному обсязі, зазначає, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник не мав безспірну заборгованість перед стягувачем, як зазначено у виконавчому написі. Окрім того, матеріали справи не містять даних того, що [PERSON] отримував письмову вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань, а отже заявлена банком до стягнення кредитна заборгованість не могла вважатись безспірною на момент вчинення виконавчого напису. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича від 31.10.2017 року, так як матеріали справи не містять належних та допустимих докази, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від кредитної установи первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі є безспірними. При вчиненні виконавчого напису, нотаріус не переконався у безспірності розміру заборгованості, не перевірив чи не пройшло більше ніж три роки з дня виникнення права вимоги у стягувача, не витребував іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, які він вправі витребувати у стягувача. Отже, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved