Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, який в подальшому уточнив та просив провести реальний розподіл житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно судової будівельно-технічної земельно - технічної експертизи, а також земельних ділянок, розташованих у с. Лотатники, Стрийського району згідно схем розподілу виготовлених ФОП [PERSON] .. Просив виділити йому у власність у житловому будинку А-1: кімнату 1-4 житлова -площею 18,3 кв.м., 1-5 кухня - площею 7,4 кв.м., а всього приміщень загальною площею 25,70 кв.м.. Всі решта приміщення у вказаному житловому будинку загальною площею 68,70 кв.м. просив залишити відповідачу. Також, просив стягнути з відповідача у його користь 7 273 грн. за невідповідність ідеальних часток у житловому будинку. З господарських будівель і споруд просив виділити йому у власність сараї «В», «Г», «Д», «Е», та убиральню «Ж», а відповідачу виділити гараж «Б» та колодязь «к». Що стосується земельних ділянок, то просив виділити йому із земельної ділянки кадастровий номер 4625386800:03:002:0025, загальною площею 0,1699 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у власність земельну ділянку площею 0,0566 га., що становить 33,3% від її загальної площі, а також із земельної ділянки кадастровий номер 4625386800:03:002:0046 загальною площею 0,1819 га. для ведення особистого селянського господарства 0,0606 га, що становить 33,3% від її загальної площі (червоний колір на схемі розподілу земельної ділянки виготовленого ФОП [PERSON] ). Відповідачу виділити земельні ділянки позначені зеленим кольором на схемах розподілу земельної ділянки. Окрім цього, просив суд стягнути з відповідача витрати на проведення судової будівельно -технічної, земельно - технічної експертизи у розмірі 17 160 грн.. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що відповідач [PERSON] є рідним братом його батька [PERSON] , який помер [INFO] . Вони є співвласниками одного житлового будинку разом з належними до нього господарськими будівлями і спорудами розташованого у [ADDRESS] . Зокрема йому належить 1/3 частини вказаного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька від 31.07.2014. Решта 2/3 частини будинку належить відповідачу [PERSON] .. Крім того, йому на праві спільної часткової власності належить 1/3 частина земельної ділянки загальною площею 0,3518 (0,1699 га для обслуговування вище зазначеного житлового будинку та 0,1819 га для ведення особистого селянського господарства) розташовані на території с. Лотатники Стрийського району на підставі рішення Стрийського міськрайонного суду від 29.06.2017. Відповідно інші 2/3 частини земельної ділянки належить відповідачу. Між ним та відповідачем склався певний порядок користування житловим будинком, однак відповідач періодично чинить йому перешкоди у користуванні майном, не визнає його право власності постійно заявляючи, що йому нічого не належить у зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представники позивача адвокат Маципура Г.І. уточнені позовні вимоги підтримала та просила суд задоволити такі повністю. Відповідач [PERSON] та представник відповідача адвокат Іванус М.І. у судовому засіданні позовні вимоги у частині розподілу житлового будинку з господарськими спорудами, а також земельних ділянок визнали та не заперечували проти їх задоволення. Однак, заперечили вимоги у частині стягнення компенсації виплати за відступ від ідеальної частки, пославшись на безпідставність такої. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В ч.1 ст. 5 ЦПК України, вказано, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Так, судом встановлено, що згідно копії технічного паспорта, виданого Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації від 18.01.2019 р., спірний житловий будинок А-1 по [ADDRESS] складається з двох кухонь та чотирьох житлових кімнат площею 58,8 кв.м., загальною площею 94,4 кв.м. до якого належать такі господарські споруди: дощатий гараж Б, дощаті сараї В, Г, Д, Е, дощата вбиральня Ж, колодязь к, огорожа № 1, металеві ворота № 2, огорожа № 3. /а.с.10-13/ Власником 1/3 частини вказаного житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.07.2014, зареєстрований у реєстрі за № 2473, є [PERSON] , що стверджується копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії АМ 644556. /а.с.9/ Судом встановлено, та таке не заперечувалось сторонами по справі, що власником 2/3 частин вказаного будинку є відповідач [PERSON] .. Окрім цього, судом встановлено що згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4613799662020 від 10.08.2020 [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 1/3 частини земельної ділянки кадастровий № 4625386800:03:002:0025 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] . 2/3 частини вказаної земельної ділянки належить на праві власності відповідачу [PERSON] /а.с.140/ Також, згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4613799542020 від 10.08.2020 [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 1/3 частини земельної ділянки кадастровий № 4625386800:03:002:0046 для ведення особистого селянського господарства за адресою: с. Лотатники, Стрийський район, Львівська область, 2/3 частини вказаної земельної ділянки належить на праві власності відповідачу [PERSON] /а.с.143/ Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це права двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою у праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 2 вказаної статті цього Кодексу, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч. 2 ст. 364 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Згідно з роз`ясненнями п. п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. У цьому випадку коли виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ЦК України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли у результаті поділу (виділу) співвласнику передається частка нежитлового приміщення, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає у рішенні про зміну часток у праві власності на це приміщення. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України 16.11.2016 р. у справі № 6-1443цс16, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 13.02.2019 р. по справі № 1316/304/11 Як врегульовано Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007р. № 55 (1.2.) поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (додаток 2). Об`єкти нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, а також єдині майнові комплекси, що належать на праві власності і розташовані на одній земельній ділянці, можуть бути поділені на самостійні об`єкти нерухомого майна. У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Так, згідно висновку експерта № 1823-1826 судової оціночно - будівельної, оціночно - земельної, будівельно - технічної та земельно - технічної експертизи від 11.09.2019 р., з урахуванням зокрема розміру ідеальних часток співвласників, існуючого планування житлового будинку та фактичного порядку користування житловим будинком, розташування житлового будинку на земельній ділянці по відношенню до існуючих господарських будівель та споруд експертом визначено один варіант розподілу житлового будинку по [ADDRESS] між співвласниками [PERSON] та [PERSON] з відступом від ідеальних часток./а.с.57-69/ Враховуючи вищезазначені норми закону, згідно яких співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, проаналізувавши запропонований експертом варіант розподілу житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також враховуючи те що сторони не заперечують проти такого варіанту розподілу будинку, суд вважає, такий варіант прийнятним і таким, що відповідає вимогам закону, оскільки він максимально наближений до ідеальних часток співвласників у спірному майні та відповідає найбільш наближеному існуючому порядку користування приміщеннями між сторонами у спірному будинку, окрім цього вимагає найменшої кількості проведення будівельних робіт з переобладнання. На підставі вищенаведеного суд вважає за доцільне провести реальний розподіл житлового будинку та виділити в натурі [PERSON] , як для співвласника 1/3 частини - 25,70 кв.м. приміщень житлового будинку «А-1» за адресою: [ADDRESS] позначених жовтим кольором у Додатку № 2 до висновку експерта № 1823-1826 від 11.09.2019 р., та визнати за ним право власності на: житлову кімнату 1-4 - пл. 18,3 кв.м., - кухня 1-5 - пл. 7,4 кв.м.. Всього загальна вартість виділених приміщень у житловому будинку літ «А-1» становить 67 000 грн.. [PERSON] , як для співвласника 2/3 частки будинку слід виділити у натурі - 68,70 кв.м., приміщень житлового будинку «А-1» за адресою: [ADDRESS] , позначених синім кольором у Додатку № 2 до висновку експерта № 1823-1826 від 11.09.2019 р., та визнати за ним право власності на:- І- коридор, площа 6,0 кв.м., -1-1 - житлова пл. 14,3 кв.м., -1-2 житлова пл. 11,8 кв.м., -1-3 житлова пл. 14,4 кв.м., -1-6 кухня пл. 8,1 кв.м., -1-7 ванна пл. 3,3 кв.м. та - І-підвал пл. 10,8 кв.м. Всього загальна вартість виділених [PERSON] приміщень у житловому будинку літ «А-1» становить 155 818 грн.. Окрім цього, у судовому засіданні сторони досягли згоди щодо розподілу та виділення їм у власність господарських будівель та споруд, що входять до складу житлового будинку А-1 по [ADDRESS] , виходячи з фактичного користування такими, яке склалось між сторонами, а тому суд приходить до переконання, що за [PERSON] слід визнати право власності на: сарай літ. «В» пл.- 8,5 кв.м., - сарай літ «Г» пл. - 24,8 кв.м.,-сарай літ «Д» пл. -22,9 кв.м., -сарай літ «Е» пл. -7,6 кв.м., -убирльня літ. «Ж». За відповідачем [PERSON] слід визнати право на гараж літ «Б» пл.-19,6 кв.м., та колодязь літ «к». Що стосується горища вказаного житлового будинку, то таке слід залишити у спільному користуванні з можливість користування сторонами тією частиною горища, яка знаходиться над їх приміщеннями. Також, суд приходить до переконання, що сторонам по справі при даному варіанті розподілу спірного житлового будинку необхідно провести роботи з переобладнання по житловому будинку описані у в дослідницькій частині висновку експерта № 1823-1826 від 11.09.2019, зокрема позивачу [PERSON] слід влаштувати у відповідності до державних будівельних норм прибудову до житлового будинку у якій передбачити наявність тамбура та санвузла (червона штрих пунктирна лінія у додатку № 2 до висновку) з отриманням необхідних дозвільних документів. Беручи до уваги роз`яснення, надані у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», згідно яких вирішуючи питання про грошові стягнення, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в данному населенному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. Так згідно висновку експерта різниця у ідеальних частках співвласників при запропонованому варіанті розподілу становить 5,80 кв.м. у користь відповідача. А тому, невідповідність виділених часток житлового будинку (враховуючи вартість спірного майна визначеного висновком експертизи) слід компенсувати у грошовому виразі, стягнувши з [PERSON] у користь [PERSON] 7272 грн.. Що стосується позовної вимоги про реальний розподіл між співвласниками [PERSON] та [PERSON] земельних ділянок, розташованих у с. Лотатники, Стрийського району згідно схем розподілу виготовлених ФОП [PERSON] відповідно до їх ідеальних часток, то суд приходить до наступних висновків. За змістом ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Статтею 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Згідно ст. ст. 86, 87 ЗК України земельна ділянка може находитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Суб`єктами права спільної власності на земельну ділянку можуть бути громадяни та юридичні особи, а також держава, територіальні громади. Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає у тому числі при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами. Згідно ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. У відповідності до ч.3, ч.4 ст. 88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Судом встановлено, що згідно витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 100942447 та № 100944506 від 20.10.2017 позивач [PERSON] зареєстрував на підставі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.06.2017 (справа № 456/2614/16-ц) право власності на 1/3 частки земельної ділянки кадастровий номер 4625386800:03:002:0046 загальною площею 0,1819 га для ведення особистого селянського господарства на території с. Лотатники, Стрийського району, а також право власності на 1/3 частки земельної ділянки кадастровий номер 4625386800:03:002:0025, загальною площею 0,1699 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] ./а.с.18-19/ Згідно витягів з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4613799662020 та № НВ-4613799542020 від 10.08.2020 встановлено, що другим співвласником вищевказаних земельних ділянок є відповідач [PERSON] , а саме такому належить 2/3 частки кожної земельної ділянки./140-145/ Таким чином достовірно встановлено, що земельні ділянки кадастровий номер 4625386800:03:002:0046 загальною площею 0,1819га для ведення особистого селянського господарства та 4625386800:03:002:0025 загальною площею 0,1699га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) перебувають у спільній частковій власності. В матеріалах справи наявна схема розподілу земельної ділянки № 4625386800:03:002:0025 загальною площею 0,1699 га та схема розподілу земельної ділянки 4625386800:03:002:0046 загальною площею 0,1819 га виготовлені ФОП [PERSON] , які погодженні землевласниками [PERSON] та [PERSON] , та скріплені їхніми підписами. /а.с.138-139/ У судовому засіданні сторони також погодили та не заперечували проти варіанту розподілу земельних ділянок, які вказані у схемах. Будь - яких клопотань про призначення експертизи не заявляли. Таким чином, на підставі вище викладеного, аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні будь-які перешкоди для припинення права спільної часткової власності на земельні ділянки кадастровий номер 4625386800:03:002:0025 загальною площею 0,1699га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд та земельної ділянки кадастровий номер 4625386800:03:002:0046 загальною площею 0,1819 га для ведення особистого селянського господарства. А тому позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом виділення в натурі позивачу [PERSON] як співвласнику 1/3 частки із земельної ділянки кадастровий номер 4625386800:03:002:0025, загальною площею 0,1699 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у власність земельну ділянку площею 0,0566 га, що становить 33,3% від її загальної площі, а також із земельної ділянки кадастровий номер 4625386800:03:002:0046 загальною площею 0,1819 га для ведення особистого селянського господарства 0,0606 га, що становить 33,3% від її загальної площі (червоний колір на схемі розподілу земельної ділянки виготовленого ФОП [PERSON] ) припинивши його право спільної часткової власності на 1/3 часток вказаних земельних ділянок. [PERSON] як співвласнику 2/3 частки слід виділити у натурі із земельної ділянки кадастровий номер 4625386800:03:002:0025, загальною площею 0,1699 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у власність земельну ділянку площею 0,1133 га, що становить 66,7% від її загальної площі, а також із земельної ділянки кадастровий номер 4625386800:03:002:0046 загальною площею 0,1819 га для ведення особистого селянського господарства 0,1213 га що становить 66,7% від її загальної площі (зелений колір на схемі розподілу земельної ділянки виготовленого ФОП [PERSON] ) припинивши його право спільної часткової власності на 2/3 часток вказаних земельних ділянок.

Outcome: approved