Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася з заявою про встановлення належності їй державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДН № 046835,в якому неправильно зазначено її прізвище « [PERSON] » замість правильного - « [PERSON] » . У своїй заяві вона посилається на те, що на підставі розпорядження голови Олександрівської райдержадміністрації від 19.08.1996 року № 397р їй було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0201477 на її дошлюбне прізвище - « [PERSON] ».31 січня 2001 року заявниця уклала шлюб та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Крім того,заявниця вказує,що задля виправлення помилки у її дошлюбному прізвищі вона звернулася до органів ДРАЦС та 26 травня 2020 року Олександрівським районним відділом ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) до актового запису про народження заявниці внесено зміни та виправлено помилку у дошлюбному прізвищі з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно рішення Микільської сільради від 27.12.2001 року №51 заявниця замість сертифікату на право власності земельної частки(паю) серії ДН № 0201477 03 вересня 2002 року отримала державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ДН № 046835,площею 5,69 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Проте при видачі вказаного державного акту у прізвищі заявниці й було допущено помилку: вказано « [PERSON] » замість правильного -« [PERSON] ». Внести зміни до державного акту в позасудовому порядку неможливо,оскільки така процедура не передбачена діючим законодавством. Отже, зазначена помилка позбавляє заявницю можливості провести державну реєстрацію вказаного нерухомого майна, тому вона вимушена звернутися до суду. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 16 липня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку окремого провадження та призначено до розгляду . В судове засідання заявниця та її представник не з`явилися,надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі на підставі наданих ними письмових доказів. Заінтересована особа відділ реєстрації Олександрівської районної державної адміністрації перейменоване у відділ з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації райдержадміністрації. Представник відділу про місце, час та день розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду надано заяву про розгляд справи за відсутності, представника, проти задоволення заяви не заперечує . Враховуючи вимоги статті 223 ЦПК України, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін. Вивчивши надані письмові докази по справі, суд встановив таке. Як вбачається із державного акту про право приватної власності на землю серії IV-ДН № 046835,зареєстрованого 03 вересня 2002 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 239 , « [PERSON] , що мешкає у с.Микільське, є власником земельної ділянки, площею 5,69 га, що розташована на території Микільської сільради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В той же час, відповідно до паспорта громадянина України, серія [NUMBER] , виданого Олександрівським РВ УМВС України в Донецькій області 28 березня 2003 року, прізвище заявниці- « [PERSON] » (а.с.4-5). Згідно довідки відділу в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області за вих. № 731\\101-20 від 22.06.2020р., [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП ім.Леніна серії ДН №0201477, площею 7,41 умовних кадастрових гектар, зареєстрований за №37 від 30.10.1996 року. Замість нього, на підставі рішення Микільської сільради від 27 грудня 2001 року №51 [PERSON] отримала державний акт про право приватної власності на землю серії IV-ДН № 046835 площею 5,69 га, що розташована на території Микільської сільради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований 03 вересня 2002 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 239 . За витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00026469672 від 27 травня 2020 року Олександрівським районним відділом ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), [PERSON] , [INFO] ,уклала шлюб з [PERSON] 31 січня 2001 року ,актовий запис №1. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін,доповнень № 00026469847 від 27 травня 2020 року Олександрівським районним відділом ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків),виправлено дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] »,а також 27 травня 2020 року Олександрівським районним відділом ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) видано повторне свідоцтво про народження на ім`я [PERSON] , [INFO] , [NUMBER] . Трудова книжка колгоспника серії [NUMBER] на ім`я « [PERSON] » (рос.мовою), видана колгоспом ім. Леніна Олександрівського району Донецької області 10 лютого 1994 року містить запис від 13 серпня 1993 року про прийняття у члени колгоспу. Крім того,наявне в матеріалах справи свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП серії ДН № 044085 ,видане Микільською сільрадою « [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] ,виданий Олександрівським РВ УМВС України в Донецькій області 02 липня 1999 року),що має право на майновий пай КСП ім.Леніна с.Петрівка-2 Олександрівського району, свідчить про допущену помилку у написанні її дошлюбного прізвища,як і при видачі свідоцтва про право на земельну частку(пай). Вказані дані щодо серії та номера дошлюбного паспорта заявниці містяться також у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень № 00026469847 від 27 травня 2020 року . Судом також встановлено, що усунути помилку іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту належності державного акту на право приватної власності на землю саме заявниці - неможливо. Так, порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі регулювався Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року №43 та Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженою наказом Держкомзему від 22 червня 2009 року №325, які втратили чинність, а тому, питання належності державного акту на землю необхідно вирішувати в судовому порядку. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. ішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявниці для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку, виключним способом захисту права заявниці є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності їй державного акту на право приватної власності на землю. Згідно із законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявниці, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належною земельною ділянкою з дотриманням вимог чинного законодавства. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що заявниці на підставі державного акту про право власності на землю серії IV-ДН № 046835 належить земельна ділянка, площею 5,69 га, що розташована на території Микільської сільради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва .Однак, даний акт містить неправильне написання її прізвища - « [PERSON] » замість « [PERSON] ». З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved