Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Бердянської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. Позивач зазначив, що [PERSON] має сина - [PERSON], [INFO], а відомості про батька внесено на підставі ст. 133 СК України. [PERSON] перебуває на обліку в службі, як такий, що опинився в складних життєвих обставинах. Місце перебування батька дитини - [PERSON], [INFO], на теперішній час невідоме. Позивач вказав, що вперше дитина перебувала на обліку в службі у справах дітей Бердянської райдержадміністрації з лютого по листопад 2014 року, після чого сім'я виїхала на проживання до м. Бердянську. З жовтня 2015 по вересень 2017 року відповідач з сином в с. Андріївка не проживала. В вересні 2017 року відповідач знову з'явилась на території Андріївської селищної ради, але в жовтні проживала в м.Бердянську за адресою: [ADDRESS]. Впродовж листопада 2017 року [PERSON] проживала то в с. Андріївка, то в м.Бердянську. В грудні відповідач знову приїхала в с. Андріївка. 07.12.2017 року працівники Андріївської селищної ради разом з працівником поліції відвідали сім'ю за місцем проживання, але двері [PERSON] не відкрила, хоча було чутно, що вона вдома, а як пояснили сусіди, в помешканні [PERSON] впродовж декількох днів було чути гамір та крики. Позивач вказав, що 08.12.2017 року посадові особи сільради знову відвідали сім'ю, двері були відкриті, світла в квартирі немає, квартира не опалюється. На підлозі була велика кількість пляшок з під алкогольних напоїв, речі були розкидані, на підлозі повно сміття, продукти харчування відсутні, у квартирі стояв різкий сморід, запах гарі, перегару від вживаного алкоголю. Владислав лежав взутий та одягнений біля матері, а відповідач навіть не змогла підвестися з дивану тому, що перебувала в стані сильного алкогольного сп'яніння. Позивач вказав, що інформація про те, що існує загроза життю та здоров'ю дитини була передана службі у справах дітей Бердянської райдержадміністрації. Згідно розпорядження у присутності представника служби у справах дітей, працівника поліції, закладу охорони здоров'я та спеціаліста Андріївської селищної ради 08.12.2017 року дитина була відібрана у матері та влаштована до КЗ «Пологівський центр соціально - психологічної реабілітації дітей» ЗОР. Згідно інформації від 12.12.2017 року, наданої КЗ «Пологівський центр соціально - психологічної реабілітації дітей» ЗОР, під час первинного огляду у малолітнього був виявлений сильний кашель та педикульоз, під час спілкування з дитиною було з'ясовано, що він дуже голодний, бо давно не їв. [PERSON] ніде не працює, вихованням та утриманням дитини не займається, санітарно-гігієнічний стан помешкання незадовільний, в кімнатах брудно, постільна білизна, засоби особистої гігієни відсутні, хлопчик брудний та неохайний, для дитини немає умов для зберігання особистих речей, немає розвиваючих іграшок, книжок. Позивач також зазначив, що [PERSON] перебував тричі на обліку в службі у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради, як дитина, що опинилась в складних життєвих обставинах, а саме з 08.11.2013 року по 26.02.2014 року; з 05.11.2014 року по 24.06.2015 року; з 03.03.2017 року по 08.11.2017 року. В м.Бердянську відповідач разом з дитиною проживала за адресою: [ADDRESS]. За період перебування на обліку в службі відповідач зловживала спиртними напоями, тривалий час не відвідувала дільничного лікаря - педіатра, не створювала належних умов для проживання та розвитку дитини. З 04.05.2017 року по 29.09.2017 року [PERSON], [INFO] перебував у КЗ «Пологівський центр соціально - психологічної реабілітації дітей» ЗОР на повному державному забезпеченні. За інформацією міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді виконавчого комітету Бердянської міської ради сім'я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом, яка опинились в складних життєвих обставинах. З сім'єю проводилась робота стосовно профілактики безвідповідального батьківства, щодо необхідності відвідування лікаря та проходження медичного обстеження дитини, запобігання конфліктів у сім'ї, створення належних умов проживання та виховання дитини та ведення здорового способу життя, але позитивних змін так і не відбулось. Постановами Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.02.2015 року та від 23.04.2015 року [PERSON] визнанно винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП. Тривалий час сім'я [PERSON] перебувала на обліку у відповідних службах, з нею проводилась профілактична робота, на нетривалий час відбувались незначні позитивні зміни, але потім все повторювалось знову. Позивач вказав, що це все свідчить про вкрай недбале ставлення відповідача до виконання нею батьківських обов'язків, їй байдуже, в яких умовах виховується її дитина, який приклад вона бере для наслідування. В сім'ї [PERSON] не створені належні умови для виховання та утримання малолітньої дитини, своєю поведінкою відповідач не може благотворно впливати на розвиток особистості та характеру свого сина. Представник позивача - органу опіки та піклування в особі Бердянської районної державної адміністрації в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в позовній заяві у повному обсязі. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали у повному обсязі. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в позовній заяві у повному обсязі. Суд, заслухав представника позивача, відповідача та його представника, представника третьої особи, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що відповідач є матір»ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Встановлено, що відомості про батька [PERSON] - [PERSON] внесені згідно статті 133 СК України, а місце знаходження батька дитини невідоме. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в службі, як такий, що опинився в складних життєвих обставинах,а вперше дитина перебувала на обліку в службі у справах дітей Бердянської райдержадміністрації з лютого по листопад 2014 року, після чого сім'я виїхала на проживання до м. Бердянську. З жовтня 2015 по вересень 2017 року відповідач з сином в с. Андріївка не проживала. Встановлено, що в вересні 2017 року відповідач знову з'явилась на території Андріївської селищної ради, але в жовтні проживала в м.Бердянську за адресою: [ADDRESS]. Встановлено, що в грудні відповідач знову приїхала в с. Андріївка. 07.12.2017 року працівники Андріївської селищної ради разом з працівником поліції відвідали сім'ю за місцем проживання, але двері [PERSON] не відкрила, хоча було чутно, що вона вдома. Судом встановлено, що 08.12.2017 року посадові особи сільради відвідали сім'ю відповідача, двері були відкриті, світла в квартирі немає, квартира не опалюється, на підлозі була велика кількість пляшок з під алкогольних напоїв, речі були розкидані, на підлозі повно сміття, продукти харчування відсутні, у квартирі стояв різкий сморід, запах гарі, перегару від вживаного алкоголю, а [PERSON] лежав взутий та одягнений біля матері, відповідач не змогла підвестися з дивану тому, що перебувала в стані сильного алкогольного сп'яніння. Згідно розпорядження № 535 у присутності представника служби у справах дітей, працівника поліції, закладу охорони здоров'я та спеціаліста Андріївської селищної ради 08.12.2017 року дитина була відібрана у матері та влаштована до КЗ «Пологівський центр соціально - психологічної реабілітації дітей» ЗОР. Відповідно до інформації від 12.12.2017 року, наданої КЗ «Пологівський центр соціально - психологічної реабілітації дітей» ЗОР, під час первинного огляду у малолітнього був виявлений сильний кашель та педикульоз, під час спілкування з дитиною було з'ясовано, що він дуже голодний, бо давно не їв. Встановлено, що [PERSON] ніде не працює, вихованням та утриманням дитини не займається, санітарно-гігієнічний стан помешкання незадовільний, в кімнатах брудно, постільна білизна, засоби особистої гігієни відсутні, хлопчик брудний та неохайний, для дитини немає умов для зберігання особистих речей, немає розвиваючих іграшок, книжок. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] перебував тричі на обліку в службі у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради, як дитина, що опинилась в складних життєвих обставинах, а саме з 08.11.2013 року по 26.02.2014 року; з 05.11.2014 року по 24.06.2015 року; з 03.03.2017 року по 08.11.2017 року. В м.Бердянську відповідач разом з дитиною проживала за адресою: [ADDRESS], за період перебування на обліку в службі відповідач зловживала спиртними напоями, тривалий час не відвідувала дільничного лікаря - педіатра, не створювала належних умов для проживання та розвитку дитини. З 04.05.2017 року по 29.09.2017 року [PERSON], [INFO] перебував у КЗ «Пологівський центр соціально - психологічної реабілітації дітей» ЗОР на повному державному забезпеченні. За інформацією міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді виконавчого комітету Бердянської міської ради сім'я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом, яка опинились в складних життєвих обставинах, з сім'єю проводилась робота стосовно профілактики безвідповідального батьківства, щодо необхідності відвідування лікаря та проходження медичного обстеження дитини, запобігання конфліктів у сім'ї, створення належних умов проживання та виховання дитини та ведення здорового способу життя, але позитивних змін так і не відбулось. Згідно постанов Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.02.2015 року та від 23.04.2015 року [PERSON] було визнанно винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП. Судом об"єктивно встановлено факт того, що в сім'ї [PERSON] не створені належні умови для виховання та утримання дитини, своєю поведінкою відповідач не може благотворно впливати на розвиток особистості та характеру свого сина. Всі вищевикладені обставини справи суду підтвердили також і свідки, допитані в ході судового розгляду. Згідно інформації Бердянського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 19.11.2018 №847, під час візиту 01.11.2018 року за вказаною адресою, в помешканні [PERSON] відчувався сморід, в квартирі відсутнє постійне місце для сну та відпочинку, в наявності лише крісло, яке може розкладатися, шафа та телевізор, в кімнаті підметено, але шпалери, гардина та килим що на підлозі брудні. [PERSON] зазначила, що вона зі співмешканцем поки що сплять на підлозі (стелять матрац). Зі слів [PERSON] вона працює на ринку. Згідно інформації від 12.12.2018 №02-13/2536 служби у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради, неодноразово під час проведення профілактичних рейдів та відвідування [PERSON] за вказаною адресою з метою обстеження умов її проживання, на момент відвідування вдома нікого не буває, хоча в телефонному режимі їй було повідомлено, що їй потрібно знаходитися вдома для обстеження її умов проживання та було оговорено дату та час відвідування. З"ясовано, що під час відвідування 22.11.2018 о., в оговорений час, [PERSON] за вказаною адресою, також не було вдома, двері відчинив чоловік, який знаходився в нетверезому стані, який і повідомив, що [PERSON] немає вдома, та підтвердив що вона дійсно проживає з ним за даною адрсою. Через відчинені двері було видно, що в кімнаті фактично відсутні меблі та відчувався стійкий запах цигарок, підлога вкрита килимом, де розкиданий одяг, комісію впускати до кімнати чоловік відмовився, з його слів проблеми [PERSON] його не цікавлять, а на чергове запрошення [PERSON] до служби не з'явилася. [PERSON] не надала жодних документів, які б могли підтвердити, що вона дійсно змінила свій спосіб життя. Все це свідчить про те, що позитивних змін у житті [PERSON] не відбулось. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації від 13.12.2018 року № 01-636/1060, орган опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] та категорично проти повернення дитини матері на виховання в її родину. Задовольняючи позовні вимоги, суд також взяв до уваги ту обставину, що [PERSON] вже неодноразово ухилялася від виконання своїх батьківських обов»язків, в 2015 році дитина була відібрана у матері і влаштована до КЗ «Пологівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР. Потім у зв»язку з тим, що матір стала на шлях виправлення, дитина була повернута матері, але в подальшому матір ніяких висновків для себе не зробила і ситуація знову таки повторилась. Внаслідок зловживання [PERSON] спиртними напоями малолітня дитина опинилася в складних життєвих умовах і виникла загроза для її життя. Тому суд не бере до уваги докази, надані відповідачем -характеристику, складену сусідами за місцем її мешкання, листи комунального закладу «Пологівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР про те, що [PERSON] періодично відвідувала дитину в період з 08.12.2017 року по 29.05.2018 року, листи Бердянського районного центру з соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді про те, що [PERSON] з 14.12.2017 року знаходиться під соціальним супроводом. Усі ці докази, на думку суду, свідчать про тимчасовий характер покрашення поведінки [PERSON], як матері. Вона, дійсно пояснила в ході судового розгляду, що на теперішній час не зловживає спиртними напоями, офіційно не працевлаштована, але на теперішній час працює на ринку. Переконливих доказів покращення своїх житлово- побутових умов, матеріального стану нею судові не надано. При вирішенні цієї справи, суд в першу чергу, керувався інтересами дитини і взяв до уваги, що на теперішній час дитина проживає та виховується в прийомній сім»ї, дитині забезпеченні найкращі умови для виховання та проживання. В бесіді з робітниками служби у справах дітей, малолітній [PERSON] пояснив, що пам»ятає свою біологічну матір, але повертатися до неї не бажає. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов»язані піклуватись про стан здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 16 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на корись держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3200, 00 грн., оскільки позивач був звільненнй від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved