Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що являється власником будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За вказаної адресою зареєстрований [PERSON] . Однак з 2006 року в будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку немає. Оскільки відповідач зареєстрований, але не проживає в будинку, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить його задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову до суду не надав. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Згідно копії свідоцтва про право власності не нерухоме майно від 07 лютого 2008 року, виданого виконавчим комітетом Чорноморської сільської ради (а.с.6) та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07 лютого 2008 року, виданого Очаківською районною філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації (а.с.7), [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім ї. Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 05 грудня 2019 року, затвердженого сільським головою с.Чорноморка [PERSON] ., у будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстрований але не проживає з 2006 року [PERSON] , [INFO] , який не є родичем заявника (а.с.12). Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до частини 1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або його членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Даний строк може бути продовженим наймодавцем, а в разі спору судом, якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин. Відомостей про поважні причини непроживання [PERSON] в будинку [ADDRESS] до суду не надано. Стаття 72 ЖК України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Оскільки, судом не встановлені обставини, що зумовлюють продовження строку збереження жилого приміщення за відповідачем, то суд приходить до висновку, що його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Судові витрати віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved