Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач, від імені якої на підставі довіреності діє [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому просила встановити факт, що вона на момент смерті матері [PERSON], яка померла 09 липня 2008 року, проживала разом з нею за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Липці, пров. Поштовий, 6; встановити факт, що вона на момент смерті батька [PERSON], який помер 01 листопада 2015 року, проживала разом з ним за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Липці, пров. Поштовий, 6; визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 45,10 кв.м., житловою площею 23,4 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Липці, пров. Поштовий, 6, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], та на 1/2 частину будинку за вищевказаною адресою в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що згідно архівних даних та довідки КП «ХРБТІ» 1/2 частини житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 45.10 кв.м., житловою площею 23,4 кв.м, побудованого в 1970 році, який знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Липці, пров.Поштовий, 6, була зареєстрована та належала на праві власності її батьку [PERSON] згідно договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Харківського району державною нотаріальною конторою 01 жовтня 2008 року, реєстровий №1-827. На іншу 1/2 частину спірного будинку право власності не зареєстровано. В зазначеному будинку були зареєстровані матір позивача [PERSON] та батько позивача [PERSON], які 31 липня 1985 року розірвали шлюб. Рішенням Харківського районного суду від 21 жовтня 1985 року (цивільна справа №2-2065/1985) визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Липці, пров.Поштовий, 6, за матірю позивача [PERSON], а інша 1/2 частини житлового будинку залишилась у праві власності за батьком позивача [PERSON] Однак [PERSON] відповідно до рішення суду не зареєструвала право власності на зазначену частину будинку у КП «ХРБТІ». Ця 1/2 частина житлового будинку фактично належала [PERSON] та після її смерті увійшла до спадкового майна. При житті 25 вересня 2000 року [PERSON] склала заповіт на користь позивача, який був посвідчений секретарем Липецької сільської ради, р. №97. 09 серпня 2008 року [PERSON] померла, на момент її смерті позивач мешкала разом з нею, але не була зареєстрована, здійснювала догляд, займалась похованням. Позивач зазначила, що є єдиним спадкоємцем після смерті матері, як за законом, так і за заповітом, та прийняла спадщину після її смерті. Але, оскільки своєчасно не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, при розгляді документів після смерті [PERSON] нотаріусом Першої державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено в видачі правовстановлюючих документів на зазначену частину спірного будинку після смерті матері [PERSON], оскільки рішення суду не було зареєстровано. Батько позивача [PERSON] при житті, а саме 30 травня 2008 року, склав заповіт на користь позивача на 1/2 частину житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] р. №973. 01 листопада 2015 року [PERSON]. помер, на момент його смерті позивач мешкала разом з ним, здійснювала догляд, займалась похованням. Позивач зазначила, що є єдиним спадкоємцем після смерті батька, як за законом, так і за заповітом, та прийняла спадщину після його смерті. Але, оскільки своєчасно не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, при розгляді документів після смерті [PERSON]. нотаріусом Першої державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено в видачі правовстановлюючих документів на зазначену частину спірного будинку після смерті батька [PERSON] Позивач прийняла спадщину як після смерті матері, так і після смерті батька, оскільки постійно користувалася житловим будинком, земельною ділянкою, здійснювала догляд за батьками на момент їх смерті, але своєчасно не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач та її представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявилися, остання надала суду заяву, якою просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області у судове засідання не зявився, суду надана заява за підписом сільського голови [PERSON] про розгляд справи за відсутності представника [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі договору купівлі-продажу від 01 жовтня 1984 року, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі №2-2025, [PERSON] продала, а [PERSON]. купив жилий будинок житловою площею 32 кв.м. з надвірними будівлями, що розташовані в с.Липці Харківського району Харківської області пров.Поштовий, 6. Як вбачається зі змісту рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 жовтня 1985 року, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, під час спільного проживання за спільні кошти придбали спірний житловий будинок, 31 липня 1985 року шлюб було розірвано, що також підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії ІІ-ВЛ №292458, виданим Відділом РАЦС Харківського району 31 липня 1985 року. Зазначеним рішення визнано за [PERSON] право особистої власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого в с.Липці по пров. Поштовий, 6, та зареєстрованого за [PERSON] Зазначене рішення має позначку про його реєстрацію в погосподарській книзі [PERSON] сільської ради народних депутатів 25 листопада 1985 року за №442. Згідно довідки Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № Л-1770 від 23 травня 2017 року, витягу Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22189885 від 17 березня 2009 року, технічного паспорта на житловий будинок № 6 по пров. Поштовий в с.Липці Харківського району Харківської області станом на 25 лютого 2009 року та будинкової книги на зазначений будинок, вбачається, що за зазначеною адресою знаходиться житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, за архівними матеріалами бюро право власності на зазначений житловий будинок в КП «ХРБТІ» зареєстровано в 1/2 частині на імя [PERSON] на підставі дубліката договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Харківського району державною нотаріальною конторою 01 жовтня 1984 року, реєстровий номер №2-2025; право власності на іншу 1/2 частину зазначеного житлового будинку в БТІ не зареєстровано. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності вказаним Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на момент придбання спірного будинку регулювалась підзаконними нормативними актами, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, які передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». \~\~\~ Органи, які уповноважені здійснювати видачу правовстановлюючих документів на нерухоме майно, визначаються відповідно до положень Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, доданого до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року.\~У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, зокрема може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. Виходячи з наявного договору купівлі-продажу спірного житлового будинку та рішення суду від 21 жовтня 1985 року з відміткою про його реєстрацію в погосподарській книзі [PERSON] сільської ради народних депутатів 25 листопада 1985 року за №442, суд вважає [PERSON] такою, що набула право власності на 1/2 частину житлового будинку № 6 по пров. Поштовому в с.Липці Харківського району Харківської області з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до свідоцтва про народження, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки Відділу реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції №1798 від 28 жовтня 2008 року позивач по справі [PERSON] під час реєстрації шлюбу змінила прізвище з «Гармаш» на «Шутенко», актовий запис №157. 25 вересня 2000 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] народних депутатів Харківського району Харківської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі №97, яким заповідала все належне їй майно і все те, що належить їй по закону, своїй донці [PERSON]. 09 липня 2008 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №167543, виданим [PERSON] сільською радою Харківського району Харківської області 15 липня 2008 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді ? частини житлового будинку № 6 по пров. Поштовому в с.Липці Харківського району Харківської області з господарськими будівлями та спорудами. В ході судового розгляду судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом та спадкоємцем за заповітом є її донька позивач по справі [PERSON]. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] в ході судового розгляду не встановлено, що підтверджується листом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №3656\\01.16 від 18 жовтня 2017 року. Судом встановлено, що позивач, яка фактично проживає за адресою: [INFO], пров.Поштовий, 6 (згідно паспорта громадянина України серії МК №824377, виданого [PERSON] відділом УМВС України в Харківській області 05 червня 1998 року, зареєстрована в [INFO]) на момент смерті [PERSON]С, померлої 09 липня 2008 року, проживала разом з нею за вищевказаною адресою, здійснювала за останньою постійний догляд та поховала її за власні кошти, що підтверджується актом депутата [PERSON] сільської ради [PERSON] від 16 травня 2017 року. 01 листопада 2015 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №510049, виданим виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області 05 листопада 2015 року. 30 травня 2008 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу у Харківській області [PERSON], зареєстрований в реєстрі №973, яким заповів все належне їй майно і все те, на що законом матиме право, своїй донці [PERSON]. Зазначений заповіт зареєстрований 30 травня 2008 року, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №14821095 від 30 травня 2008 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді ? частини житлового будинку № 6 по пров. Поштовому в с.Липці Харківського району Харківської області з господарськими будівлями та спорудами. В ході судового розгляду судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом та спадкоємцем за заповітом є його донька позивач по справі [PERSON]. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] в ході судового розгляду не встановлено, що підтверджується листом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №3656\\01.16 від 18 жовтня 2017 року. Судом встановлено, що позивач, яка фактично проживає за адресою: [INFO], пров.Поштовий, 6 (згідно паспорта громадянина України серії МК №824377, виданого [PERSON] відділом УМВС України в Харківській області 05 червня 1998 року, зареєстрована в [INFO]) на момент смерті [PERSON]Д, померлого 01 листопада 2015 року, проживала разом з ним за вищевказаною адресою, здійснювала за останньою постійний догляд та поховала за власні кошти, що підтверджується актом депутата [PERSON] сільської ради [PERSON] від 16 травня 2017 року. Згідно листа Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №1583/01.16 від 05 травня 2017 року [PERSON] з питання оформлення спадщини після померлої 09 липня 2008 року матері [PERSON] та після померлого 09 липня 2015 року батька [PERSON], які мешкали на час смерті за адресою: Харківська область Харківський район с.Липці пров.Поштовий буд.6, рекомендовано звернутися до суду, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок за адресою: Харківська область Харківський район с.Липці, пров.Поштовий буд.6. Зі змісту листа Першої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №3656/01.16 від 18 жовтня 2017 року, інформаційних довідок зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №49499588, №49499649 від 18 жовтня 2017 року та інформаційних довідок зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №49499597, №49499656 від 18 жовтня 2017 року, вбачається, що з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини до нотаріальної контори після смерті [PERSON], померлого 09 липня 2015 року, та після смерті [PERSON], померлої 09 липня 2008 року, ніхто із спадкоємців не звертався, свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала. Судом встановлено, що [PERSON] у відповідності до ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті матері [PERSON], померлої 09 липня 2008 року, та після батька [PERSON], померлого 09 липня 2015 року, прийняла, оскільки на день смерті останніх проживала разом зі спадкодавцями, що підтверджується актами обстеження депутата [PERSON] сільської ради [PERSON] від 16 травня 2017 року, домовою книгою для прописки громадян, які мешкають в будинку №6 по пров. Поштовому в с. Липці Харківського району Харківської області, та фактично мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Липці, пров. Поштовий, буд.6. Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що [PERSON] проживала разом зі своєю матірю [PERSON] та батьком [PERSON] за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Липці, пров. Поштовий, буд.6, на день їх смерті. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За змістом ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 67\~Закону України "Про нотаріат"\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Як вбачається зі змісту листа Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №№1583/01.16 від 05 травня 2017 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок за адресою: Харківська область Харківський район с.Липці, пров.Поштовий буд.6. Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] та смерті батька [PERSON]., вчинила всі необхідні дії, спрямовані на прийняття спадщини у встановлений ст. 1268 ЦК України порядку, та, враховуючи, що судом встановлений факт спільного проживання спадкодавця зі спадкоємцем на день відкриття спадщини, суд задовольняє позовні вимоги позивача в частині визнання за нею права власності на житловий будинок, розташований за адресоюХарківська область, Харківський район, с. Липці, пров. Поштовий, буд.6.

Outcome: approved