Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування. В обгрунтування своїх вимог вказав, що [INFO] в с. Михайлівка Веселинівського району Миколаївської області померла його мати [PERSON], про що 20 липня 2006 року виконавчим комітетом Кудрявцівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, зроблено відповідний актовий запис за №35. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема увійшло право власності на земельну ділянку розміром 6,70 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Кудрявцівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 03.09.2004 року та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010401001681. За життя [PERSON] склала заповіт, в якому на випадок своєї смерті, земельну ділянку розміром 6,70 га передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Кудрявцівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, заповіла у власність [PERSON] У встановлений законом шестимісячний строк звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори з питання про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Оглянувши надані документи, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, із-за наявності в Державному акті підчистки та незастережного виправлення в номері його державної реєстрації. З метою виправлення недоліків у державному акті, звернувся до відділу Держгеокадастру у Веселинівському районі, однак внести виправлення до державного акту відмовлено з посиланням на зміни в законодавстві, зокрема підтвердили факт видачі [PERSON] державного акту та його державну реєстрацію. Бажаючи оформити своє право власності на спадкове майно, позивач звернувся з відповідним позовом до суду та просить задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав, просили позовні вимоги задовольнити повністю. Представник відповідача Кудрявцівської селищної рада Миколаївської області в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутність проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Веселинівському районі [PERSON] в судовому засідані проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], представника третьої особи - відділу Держгеокадастру у Веселинівському районі [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, та зазначених і доведених обставин, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в с. Михайлівка Веселинівського району Миколаївської області померла його мати [PERSON], про що 20 липня 2006 року виконавчим комітетом Кудрявцівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, зроблено відповідний актовий запис за №35, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] /а.с.-12/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема увійшло право власності на земельну ділянку розміром 6,70 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Кудрявцівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 03.09.2004 року та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010401001681 /а.с.-6/. За життя [PERSON] склала заповіт, в якому на випадок своєї смерті, земельну ділянку розміром 6,70 га передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої в межах території Кудрявцівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, заповіла у власність [PERSON] /а.с.-11/. Спадкоємиць за законом - [PERSON] (донька спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу а.с.-22-23), відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України спадщину за законом не прийняла. В установлений законом строк позивач звернувся до Веселинівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом із-за наявності в Державному акті підчистки та незастережного виправлення в номері державної реєстрації /а.с. - 14/. З метою виправлення недоліків у державному акті, позивач [PERSON] звернувся до відділу Держгеокадастру у Веселинівському районі, однак внести виправлення до державного акту відмовлено з посиланням на зміни в законодавстві, які набрали чинності з 01.01.2013 року/а.с.-9 а/. Таким чином, в позасудовому порядку позивач з незалежних від нього причин позбавлений можливості оформити своє право власності на успадковане майно. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Крім того, ст.ст.1218, 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки, позивач прийняла спадщину в установленому законному порядку, то спадщина належить їй з часу її відкриття. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України (в редакції чиній на момент отримання державного акту [NUMBER] - 03.09.2004 року) передбачено, що право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Статтею 126 Земельного кодексу України передбачелося, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Право власності спадкодавця [PERSON] на земельну ділянку було посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданим Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 03 вересня 2004 року зареєстрованим в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010401001681.. Факт реєстрації також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4802064432016 від 30.03.2016 року /а.с.-7/. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженям її цільового призначення. Отже, вищезазначені обставини перешкоджають позивачу оформити право на спадщину в позасудовому порядку, а визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до переконання про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved