Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 13 травня 2000 року помер [PERSON], який постійно проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно до складу якого входить житловий будинок, що знаходиться за адресою с.Красенівка, вул.8 Березня, 1, Чорнобаївського району, Черкаської області, який він отримав у спадок після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 28.10.1996 року. Він прийняв спадщину [PERSON], оскільки вступив у фактичне володіння і управління спадковим майном, шляхом отримання речей домашнього вжитку, але не може через нотаріальну контору оформити свої спадкові права на будинок, по тій причині, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу. Мотивуючи тим, що порушуються його права як власника і спадкоємця через неможливість нотаріального посвідчення права власності, позивач, уточнивши позовні вимоги, просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок. Позивач та його представник в судовому засіданні просили позов задовольнити на підставах викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи в його відсутність. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 13 травня 2000 року помер [PERSON], який постійно проживав в [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно до складу якого входить житловий будинок, що знаходиться за адресою с.Красенівка, вул.8 Березня, 1, Чорнобаївського району, Черкаської області, який він отримав у спадок після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 28.10.1996 року, оскільки вступив у фактичне володіння і управління спадковим майном шляхом отримання у власність речей домашнього вжитку. Позивач прийняв спадщину [PERSON], оскільки вступив у фактичне володіння і управління спадковим майном, шляхом отримання речей домашнього вжитку, але не може через нотаріальну контору оформити свої спадкові права на будинок, по тій причині, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу. Вказані обставини підтверджуються копіями витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть [PERSON], [PERSON], паспорта позивача, державного акта на право приватної власності на землю, довідками сільської ради про постійне місце проживання померлих та про склад їх сімей, про те що за [PERSON] рахується житловий будинок, про те що [PERSON] фактично вступив у володіння і управління спадковим майном померлої [PERSON], постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори №477/01-16 від 01.04.2016 р. про те, що після смерті [PERSON] подані заяви про прийняття спадщини від СТОВ "Красенівське" та від імені [PERSON], спадкової справи після смерті [PERSON] №317/2014р. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК Української РСР. Відповідно до положень ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст.530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Як зазначено у ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Незаконність права власності не встановлена судом, а тому, суд вважає, що право власності позивача підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, що належав [PERSON], померлому 13 травня 2000 року. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved