Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] у січні 2017 року пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що шлюб зареєстровано 04 квітня 1987 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому. Внаслідок різних поглядів на сімейне життя вони припинили подружні відносини, перестали вести спільне господарство та проживають окремо. За таких обставин, просить шлюб розірвати, проти примирення категорично заперечує, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, попередньо подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Сторони вступили у зареєстрований шлюб 04 квітня 1987 року, про що зроблено актовий запис №718 Відділу реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому та 05 жовтня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, повторно , видане свідоцтво про одруження серії [NUMBER]. Внаслідок різних поглядів на сімейне життя сторони припинили подружні відносини, перестали вести спільне господарство та проживають окремо. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя" - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд вважає що сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved