Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], зареєстрованого 25 лютого 2006 року, про що Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 20 жовтня 2015 року виконано актовий запис № 03. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2006 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача, він виховує його самостійно. Спільне життя між сторонами не склалось, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, втрачена почуття взаємного поваги, відповідач зловживала спиртними напоями, постійно вчиняла сварки. Після початку АТО, позивач забравши сина, змушений переїхати до м.Харкова, де 20.10.2014 року взятий на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, відповідачка залишилися на території проведення АТО, протягом тривалого часу жодного разу подружжя не спілкувалось. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду заяву, якою просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, просив ухвалити заочне рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, у спосіб, передбачений ч. 10 ст. 74 ЦПК України, про що в матеріалах справи містяться відповідні дані. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явилася в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомиа, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України "Про судоустрій та статус суддів " від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 лютого 2006 року, про що Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 20 жовтня 2015 року виконано актовий запис № 03 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 20.10.2015 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 18.08.2006 року). Згідно довідки №6334006787 від 20.10.2014 року [PERSON] та його малолітній син - [PERSON], [INFO],взяті на облік Управлінням праці та соціальним захистом населення Адміністрації Фрунзенського району м.Харкова як особи, переміщенні з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 2014 року, і з того ж часу сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення він не згоден, оскільки втратив до відповідача почуття кохання та поваги. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved