Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Орган опіки та піклування Черкаської райдержадміністрації, діючи в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], треті особи Черкаський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Дубіївська сільська рада Черкаського району про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов обґрунтовує тим, що [PERSON] має на утриманні двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дітей зазначені на підставі ч.1 ст. 135 СК України. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до рішення виконавчого комітету Дубіївської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 21 вересня 2017 № 38 у [PERSON] відібрані малолітні діти: [PERSON] та [PERSON], у зв'язку із загрозою їх життю та здоров'ю. Фахівцем із соціальної роботи постійно проводилась роз'яснювальна, профілактична робота за місцем проживання та в телефонному режимі, а саме: бесіди щодо належного догляду, виховання та навчання дітей, щодо захисту прав дітей, щодо поліпшення житлово-побутових умов проживання, щодо шкідливості вживання алкогольних напоїв, куріння, проте будь-який позитивний результат відсутній. Сім'ї [PERSON] неодноразово надавалася гуманітарна допомога у вигляді одягу для дітей. Надана допомога в оформленні документів для призначення соціальних виплат. Матір не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу та не створює умов для отримання ними освіти. Незадовільні житлово-побутові умови проживання, систематичне зловживання алкогольними напоями, ведення асоціального способу життя, неодноразове полишення малолітніх дітей без нагляду в умовах, що можуть становити загрозу для їх життя, недотримання рекомендацій органу опіки та піклування Дубіївської сільської ради, фахівців Черкаського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, відсутність протягом тривалого часу позитивних змін у родині [PERSON] підтверджують неспроможність матері на теперішній час самостійно забезпечити належні умови для проживання, повноцінного розвитку та виховання своїх дітей. На підставі викладеного просить позбавити [PERSON] [INFO] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]; стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на їх особисті рахунки, відкриті в ВАТ «Ощадбанк» в розмірі 1/3 частини усіх її доходів щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Провадження у справі відкрито на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2017 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх повністю, з підстав, зазначених вище. Відповідачка та її представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що позивачем не доведений факт порушення відповідачкою своїх батьківських обов'язків. Представник третіх осіб проти задоволення позову не заперечувала. Досидівши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно із свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], їх матір`ю є [PERSON] Відомості про батька дітей зазначені на підставі ч.1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Рішенням виконавчого комітету Дубіївської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 21 вересня 2017 року № 38 у [PERSON] відібрані малолітні діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], у зв'язку із загрозою їх життю та здоров'ю і передані на тимчасове лікування в Черкаську центральну районну лікарню. Статтею 150 СК України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. 155 ч.4 СК). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Відповідно п.15 Постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. На необхідність перевірки адекватності доказової бази щодо небезпечності умов проживання дітей та перевірки належного виконання своїх конвенційних обовязків щодо збереження сім'ї державними органами й ефективності менш суворих альтернативних заходів звертає увагу і Європейський суд з прав людини у рішення "Савіни проти України" від 18.12.2008 (п.п.56-58). Також, як випливає з правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п. 95 рішення від 8 квітня 2004 р. у справі «Хазе проти Німеччини», сам по собі той факт, що дитина може бути поміщена в більш сприятливу для її виховання середу, не виправдовує примусові заходи щодо відібрання її у біологічних батьків; потрібна наявність інших обставин, які свідчать про необхідність такого втручання у право батьків на сімейне життя разом з їхньою дитиною, яке закріплене у ст. 8 Конвенції про захист прав людини. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, учасником якої є Україна, дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю. Таким чином, позбавлення батьківських прав чи відібрання дитини без позбавлення батьківських прав є крайнім, винятковим засобом захисту дітей від порушень їх прав батьками внаслідок неналежного виконання батьківських обов'язків і може бути виправданим лише у разі реального їх порушення. Так, в судовому засіданні встановлено, та підтверджено відповідними доказами наступне. Відповідно до акту комісії Дубіївської сільської ради від 15 січня 2016 року, в цей день, близько 14 години до сільської ради надійшло повідомлення про те, що на автобусній зупинці сидить молода жінка в нетверезому стані з маленькою дитиною. На місці події комісія встановила, що ця жінка - жителька м. Сміли [PERSON], яка проживає разом із співмешканцем, колишнім жителем (на даний час не зареєстрований) с. Дубіївки - [PERSON], 1977 р. н., раніше судимим, та малолітніми дітьми: дівчинка - 8 міс., хлопчик - 2 роки. [PERSON] не приділяє належної уваги, про що свідчать подання головного лікаря амбулаторії. Після доповідних записок головним лікарем [PERSON] зникала з села, а з часом знову поверталася. Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 20 вересня 2017 року за адресою проживання сім'ї [PERSON] встановлено, що для проживання та виховання дітей умови незадовільні. В будинку не дотримуються санітарно-гігієнічних норм, наявний неприємний ядовитий трупний сморід, брудно, на столі давні залишки їжі, постільна білизна дорослих не випрана, постільна білизна у дітей взагалі відсутня. Діти мають окрему кімнату і ліжка, проте відсутнє обладнане місце для гри і відпочинку дітей, відсутні книжки та іграшки. Дитячий одяг брудний, розкиданий по підлозі. Згідно з повідомленням Черкаського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 22 вересня 2017 року № 313 сім'я [PERSON] перебуває на обліку Центру з 2 лютого 2017 року. [PERSON] разом із співмешканцем [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та з двома малолітніми дітьми: [PERSON], та [PERSON] 2 лютого 2017 року було обстежено умови проживання сім'ї та встановлено, що будинок має маленьку кімнату, в кімнаті брудно, тісно, порушені санітарно-гігієнічні норми проживання. Матері надано рекомендації щодо необхідності покращення житлово- побутових умов проживання, надана допомога в оформлення документів для призначення соціальних виплат. Неодноразово надавалася гуманітарна допомога у вигляді одягу для дітей. 3 березня 2017 року повторно відвідано сім'ю [PERSON], запропоновано підшукати інше місце проживання в зв'язку з відсутністю житлової території та не можливістю створення належних умов проживання. 17 березня 2017 рокувідвідано сім'ю за новим місцем проживання, рекомендовано на кошти (соціальна допомога на дітей), які надійдуть за два місяці купити пральну машину, відремонтувати свердловину. 10 квітня 2017 року від сусідів надійшов дзвінок про те, що [PERSON] пербувала в стані алкогольного сп'яніння, а діти самостійно ходили по проїжджій частині дороги. 10 квітня 2017 року з матір'ю проведена бесіда про безпеку дітей, про загрозу їх життю проведена роз'яснюючи робота про наслідки вживання алкоголю, про можливість відібрання дітей у матері. 19 травня 2017 року при відвідуванні сім'ї мати була твереза, діти доглянуті. 30 травня 2017 року зі слів сусідів мати знову вживала алкоголь, залишила дітей самих, діти під воротами пролізли на вулицю і блукали шукаючи їсти. Здійснено виїзд в сім'ю, проведено бесіду щодо невиконання батьківських обов'язків, матері запропоновано пройти курс лікування від алкогольної залежності, проте [PERSON] відмовилася мотивуючи тим, що самостійно зможе подолати алкогольну залежність та написала розписку про те, що обіцяє не вживати алкоголь. Фахівцем із соціальної роботи постійно проводилась роз'яснювальна, профілактична робота за місцем проживання та в телефонному режимі, а саме: бесіди щодо належного догляду, виховання та навчання дітей, щодо захисту прав дітей, щодо поліпшення житлово-побутових умов проживання, щодо шкідливості вживання алкогольних напоїв, куріння, проте будь-який позитивний результат відсутній. Будинок в якому наразі проживає сім'я [PERSON] орендований, в приміщенні розташовані спальня, зала, вітальня, кухня, коридор. Ванна кімната та санвузол відсутні. Біля будинку наявна земельна ділянка 0,02 га, не обробляється. Умови проживання в будинку не відповідають нормам, брудно. Відчувається запах сирості та цвілі. Відсутнє облаштоване місце для розвитку та гри дітей. Питання стосовно сім'ї [PERSON] розглядалося на засіданні виконавчого комітету сільської ради. Сім'ю поставлено на облік Дубіївської сільської ради, як неблагополучну. Фахівцем із соціальної роботи [PERSON] та сільським головою Дубіївка [PERSON] було здійснено виїзд в сім'ю [PERSON], яка зі слів спить п'яна з співмешканцем, а діти самостійно блукають по селу. Прибувши за місцем проживання сім'ї [PERSON] було виявлено, що діти роздягнені, без взуття, брудні. Дітей одягли та нагодували. Почали стукати до батьків, проти ніхто не відгукувався. Сільський голова викликав поліцію. Фахівець із соціальної роботи разом сільським головою зайшли в двір через город і виявили, що батьки спали в будинку, який був не замкнений. В будинку наявний сморід, батьки спали п'яні, оголені. На крики не реагували, згодом до свідомості прийшла мати та сказала, що діти сплять вдома. Оглянувши будинок було встановлено, що вдома відсутні продукти харчування, в будинку брудно, постільна білизна брудна, на столі брудний посуд, недоїдки. В доступних для дітей місцях лежать небезпечні предмети (цвяхи, ножі, кип'ятильник, ліки і побутова хімія та інш.). Територія навколо помешкання небезпечна для здоров'я та життя дітей ( на подвір'ї покошені бур'яни і залишені гостра стерня по 10-12 см. висотою, розкидані інструменти (молотки, цвяхи та ін.), розкидані куски цегли, щебінь. По приїзду наряду поліції складено протокол, діти доставлені до Черкаської районної лікарні. Як вбачається з довідки-характеристики на [PERSON] від 20 грудня 2017 року, [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] без реєстрації в будинку, який винаймають. Одинока мати, має двох малолітніх дітей Разом з нею проживає співмешканець гр. [PERSON] який перебував в місцях позбавлення волі, безробітний, схильний до вживання алкогольних напоїв. В селі проживають з 2016 року. За час проживання в селі зарекомендували себе, як неблагополучна сім'я. Матеріальне становище сім'ї незадовільне, живуть на кошти, які заробляє співмешканець час від часу. На рекомендації спеціалістів сільської ради, сусідів не реагують, ведуть себе нетактовно і грубо, вживають нецензурну лексику в присутності дітей. Забезпеченням побутових потреб дітей мама займається посередньо. Діти мають неохайний, брудний вигляд. Виховні функції мама виконує безвідповідально, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не стежить за рівнем розумового розвитку ( у дітей помітне відставання в розвитку мовлення). В сім'ї не створюють умов для всебічного розвитку дітей (у дітей відсутні дитячі, дидактичні книжки, розвиваючі ігри, іграшки). Мати не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей. Діти не отримують повноцінного калорійного та вітамінізованого харчування, про що свідчить порушення фізичного розвитку (вага тіла обох дітей не відповідає віковим нормам). Поведінку матері неодноразово розглядали на засіданнях опікунської ради та на засіданні виконавчого комітету. Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] від 19 грудня 2017 року, комісія вважає за недоцільне повернення дітей в сім'ю. Згідно акту обстеження умов проживання №10 від 8 травня 2018 року, для повноцінного розвитку та виховання дітей умови проживання потребують покращення. За таких обставин суд не приймає до уваги покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які пояснили суду, що відповідачка алкогольні напої не вживає, та намагається створити умови для належного утримання та виховання дітей. Отже в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу та не створює умов для отримання ними освіти. Незадовільні житлово-побутові умови проживання, систематичне зловживання алкогольними напоями, ведення асоціального способу життя, неодноразове полишення малолітніх дітей без нагляду в умовах, що можуть становити загрозу для їх життя, недотримання рекомендацій органу опіки та піклування Дубіївської сільської ради, фахівців Черкаського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, відсутність протягом тривалого часу позитивних змін у родині [PERSON] підтверджують неспроможність матері на теперішній час самостійно забезпечити належні умови для проживання, повноцінного розвитку та виховання своїх дітей. У зв'язку з цим суд приходить до висновку позбавити [PERSON] [INFO] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України та ч.4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Частиною 3 ст. 166 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А тому з [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на їх особисті рахунки, відкриті в ВАТ «Ощадбанк» в розмірі 1/3 частини усіх її доходів щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 9 листопада 2017 року. На підставі наведеного, ст. ст. 18, 150, 164, 165, 166, 171, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved