Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду до відповідача [PERSON], [PERSON] про втрату права на користування будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником будинковолодіння [ADDRESS]. Відповідачі, які є його дочкою та колишньою дружиною позивача також зареєстровані у вказаному житловому будинку проте, не проживають у ньому з червня 2008 року. Усі витрати по оплаті за користування жилим приміщенням та за комунальні послуги покладені виключно на позивача. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до позивача [PERSON] про визнання за кожним із відповідачів право власності на 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS] та просили зобов»язати позивача не чинити перешкод в користуванні вказаним житловим будинком та прилеглими до нього спорудами. Зустрічні позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] обґрунтовують тим, що відповідно до довідки Товстолузької сільської ради житловий будинок за адресою: [ADDRESS] рахується як колгоспний двір станом на 01.01.1991 р.. До правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Отже, виходячи з рівного права всіх членів двору на їх спільне майно, станом на 15.04.1991 року, розмір часток у вищевказаному колгоспному дворі кожного його члена, а саме [PERSON] - голови двору, [PERSON] - дружини, [PERSON] - сина, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - внуків, були рівними. Отже, кожен із зареєстрованих до 15.04.1991 р. у будинковолодінні в [ADDRESS] осіб має право на рівну частку у зазначеному житловому будинку. Проте, після смерті [PERSON] - голови двору 1911 р.н. та [PERSON] - дружини 1925 р.н., право власності, у відповідності до вимог ст.1268 ЦК України, на майно колишнього колгоспного двору розподілено таким чином, що фактично [PERSON] - належить 1/2 частини, [PERSON] - 1/6 частини, [PERSON] - 1/6 частини, [PERSON] - 1/6 частини вказаного будинковолодіння. Представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали з мотивів викладених в позовній заяві та просять позов задовольнити у повному обсязі. Крім того, з приводу зустрічних позовних вимог подав заперечення в обґрунтування якого зазначив, що позивачі за зустрічним позовом помилково вважають, що будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] належало до колгоспного двору, де крім батьків чоловіка, входили також і вони та що відповідно до ст.120 ЦК Української РСР 1963 року майно колгоспного двору належить на праві сумісної власності і їм. Проте, зарахування будинку до суспільної групи господарств - колгоспний двір є невірним, а довідка видана виконкомом Товстолузької сільської ради про те, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] рахується як колгоспний двір згідно по господарської книги не є належним та допустимим доказом. Суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім»ї). Позивач [PERSON], як голова сім»ї, ніколи не був членом колгоспу, не працював у колгоспі. Він займався індивідуальною трудовою діяльністю, працював у кузні. Жодних доказів про прийняття до членів колгоспу [PERSON] відповідачами не надано. Представник відповідачів в судовому засіданні заперечив щодо задоволення первісного позову в зв'язку із його необґрунтованістю та неправомірністю. Зустрічний позов підтримав, просить його задовольнити у повному обсязі. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] показали, що [PERSON], який був головою двору, не працював у колгоспі та не був його членом, а працював на молокозаводі. Його дружина [PERSON] працювала у колгоспі. Враховуючи думку представників позивача та відповідача за зустрічним позовом, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що первісний позов підлягає до задоволення, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. Із реєстраційного посвідчення виданого 17.05.2001 року Тернопільким районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації вбачається, що позивач [PERSON] являється власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Тернопільською районною держнотконторою 06.04.2001 року за реєстровим №1398. Крім того, [PERSON] є власником ще 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про правао на спадщину за законом виданого Тернопільською районною держнотконторою 13.03.1996 року за реєстровим №676, що стверджується реєстраційним посвідченням виданим 12.04.1996 року Тернопільським районним бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 72. Зазначенні факти додатково стверджуються довідкою Товстолузької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №582 від 20.12.2013 р. Довідкою Товстолузької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №248 від 15.10.2015 р. вбачається, що позивач [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] Крім останнього у вказаному будинку зареєстровані, але не проживають: колишня дружина - [PERSON] та дочка [PERSON] Відповідно до довідки Товстолузької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №215 від 17.06.2010 р., відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з червня 2008 року. Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У судовому засіданні доведено факт не проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] у житловому будинку [ADDRESS] більше одного року без поважних причин, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у житловому будинку [ADDRESS]. Крім того, із відповідачів в користь держави, відповідно до ст.88 ЦПК України слід стягнути 551.20 гривень судового збору з кожного в рівних частках. У задоволенні зустрічних позовних вимог, суд вважає, що слід відмовити зважаючи на наступне. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз'яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Згідно із зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім'ї). Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, відносяться до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Із долученої відповідачами до справи довідки Товстолузької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №97 від 16.08.2010 року, вбачається, що станом на 01.01.1991 р. житловий будинок [ADDRESS] рахується колгоспним двором згідно по господарської книги №5 за 1991 - 1995 роки особовий рахунок №221, стор 73. Відповідно до записів, членами колгоспного двору були: [PERSON] - голова двору, [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - невістка, [PERSON] - внучка. Правовою позицією висловленою при розгляді Верховним Судом України справи №6-145цс13 закріплено, що Порядок ведення по господарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.1985 р. №5-24/26, а згодом - Вказівками №69. Згідно зі змістом Вказівок №5-24/26 і №69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства ( сім»ї). Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, належать до суспільної групи робітників або службовців залежно займаної посади, а застосування норм статей 120, 123 ЦК УРСР без з»ясування питання щодо правильності віднесення будинку до суспільної групи господарств - колгоспний двір, є помилковим. Відповідно до архівної довідки Архівного відділу Тернопільської районної державної адміністрації №566 від 24.11.2015 р., [PERSON] - мати позивача [PERSON] з1977р. по 1979 рік дійсно працювала у місцевому господарстві колгоспі «Москва» і їй нараховувалися трудодні. Відповідно до повідомлення Управління пенсійного фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області №3469/02 від 03.12.2015 р., [PERSON], 1925 р.н. перебувала на обліку як одержувач пенсії в Управлінні Пенсійного фонду України Тернопільського району Тернопільської області. В документах архівної пенсійної справи наявна довідка із відомостями про кількість зароблених трудоднів за період роботи з 1950 р. по 1979 р. в колгоспі «Москва» Тернопільського району Тернопільської області. Документів, які б засвідчували факт роботи [PERSON] в колгоспі станом на 01.01.1991 року в архівній пенсійній справі не має. Інформація про роботу в колгоспі [PERSON], 1911 року народження - батька [PERSON] 1955 року народження, та його самого, у Управлінні Пенсійного фонду України Тернопільського району Тернопільської області відсутня. Зазначенні факти свідчать про той факт, що батько позивача [PERSON] - [PERSON], як голова сім»ї, ніколи не був членом колгоспу та не працював у колгоспі. Жодних доказів про прийняття останнього до членів колгоспу відповідачами не надано, а у судовому засіданні не здобуто, що також доводиться показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Тому, суд вважає твердження відповідачів про зарахування спірного будинку до суспільної групи господарств - колгоспний двір помилковим, а довідку сільської ради про те що вказане домоволодіння є колгоспним двором неналежним та недопустимим доказом. Отже, враховуючи викладенні обставини, суд приходить до переконання, що у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання за кожним із відповідачів право власності на 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS] та зобов»язання позивача не чинити перешкод в користуванні вказаним житловим будинком та прилеглими до нього спорудами слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: approved