Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 24 листопада 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Однак спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки протягом їх подружнього життя стосунки ускладнювались, ставали дедалі напруженими, між ними виникали численні непорозуміння стосовно виховання дитини, ведення спільного господарства та спільного проживання. Останній час сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, віддалилися один від одного, живуть кожен своїм життям, не бажають та не переймаються проблемами один одного. З позову вбачається, що примирення між ним не можливе, сім'я фактично розпалась, подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливе, шлюбні відносини припинено, а тому збереження шлюбу суперечить інтересах сторін та дитини. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю та просила його задовольнити, а відповідач позов визнав та просив слухати справу за його відсутності(а.с.29,32). Вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 листопада 2010 року, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1936 (а.с. 28). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони разом не проживають та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і, згідно зі ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved