Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство комерційній банк «ПриватБанк» у травні 2020 року звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості. Позов мотивований тим, що 28.01.2019 року між позивачем та відповідачем був укладений договір б/н, згідно якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана акета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом в анкеті-заяві. Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Однак, [PERSON] взятого на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом на 15.04.2020 року має заборгованість в розмірі 12687,10 грн., з яких: 9446,44 грн. заборгованість за тілом кредита; 2160,32 грн. заборгованості за простроченими відсотками; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, з яких: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 580,34 грн. штраф (процентна складова). Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала та має заборгованість, позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 28.01.2019 року у розмірі 12687,10 грн. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 20 липня 2020 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. (а.с. 161-163). Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечував проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. (а.с. 91). Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання, повідомлена належним чином (а.с. 169, 174), про причини неявки суд не повідомила, клопотань, заяв, відзиву на позов не подавала. Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідачу направлялась повістка про виклик до суду на адресу, зазначену в позовній заяві та за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (довідка № 1323 від 20.05.2020 року про реєстрацію місця проживання, а.с. 78 на звороті). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням частини четвертої статті 223 та статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 28.01.2019 року (а.с. 16, 102), відповідач, [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до наданої позивачем довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (а.с. 97), останній 28 січня 2019 року встановлено кредитний ліміт в сумі 5000,00 грн. (а.с. 14, 97). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 28.01.2019 року, станом на 15.04.2020 року відповідач має заборгованість у загальному розмірі 12687,10 грн., з яких: 9446,44 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2160,32 грн. -заборгованість по простроченим відсоткам; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, з яких: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 580,34 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 93-94). Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4, Договору, де зазначено, що відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Згіднов казаних пунктів після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також анкети-заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає банку згоду в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Приєднання до цього договору шялхом підписання клієнтом анкети-заяви є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком (а.с. 54, 141). Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За визначенням, що міститься у статтях 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Положеннями частин першої та другої статті 633 Цивільного кодексу України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, і Тарифами складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. В анкеті-заяві також зазначено, що відповідач ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості за кредитним договором б/н від 28.01.2019 року в сумі 9446,44 грн. такими, що заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню. Позивач також заявив до стягнення з відповідача заборгованості по простроченим відсоткам в сумі 2160,32 грн. У відповідності до положень частини другої статті 1054 Цивільного кодексу України та згідно частини першої статті 1048 Цивільного Кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів,їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Обов`язок позичальника повернути позику встановлений статтею 1049 Цивільного кодекс України згідно якої позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору, що визначено частинами першою, другою статті 1056-1 Цивільного кодексу України. Згідно довідки про умови кредитування «Унівесральна» та «Універсальна Голд» вказані умови кредитування, за якою визначена процентна ставка за межами пільгового періоду 43,2 % річних, на кредитну карту «Універсальна», та процентна ставка за межами пільгового періоду 42 % річних на кредитну карту «Унівесральна Голд», а також відсоткова ставка, яка застосовується при невиконанні зобов"язання щодо повернення кредиту у розмірі 86,4 % на кредитну карту «Універсальна», та відсоткова ставка, яка застосовується при невиконанні зобов"язання щодо повернення кредиту у розмірі 84 % на кредитну карту «Універсальна Голд». Відповідач ознайомився з даними умовами кредитування, що засвідчив підписом на вказаній довідці (а.с. 17-18, 104-105). Таким чином, оскільки докази виконання відповідачем в повному обсязі прийнятих на себе зобов`язань за договором в матеріалах справи відсутні, а також враховуючи, те, що відповідач при оформленні кредиту ознайомлена з відсотковою ставкою по кредитному договору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача і заборгованість по простроченим відсоткам в сумі 2160,32 грн. Пред`являючи вимоги про погашення кредиту, позивач просив у тому числі, крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник) та нарахованих процентів, стягнути штрафи за несвоєчасну сплату кредиту. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України). Частинами першою, другою статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Так, позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором б/н від 28.01.2019 року, посилається на Умови та Правили надання банківських послуг в Приват Банку, як невід`ємну частину договору. На підтвердження кредитної заборгованості та відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язань позивачем також надано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в редакції, що діяла на момент укладення договору. При цьому, вказані Умови та правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідачем не підписані, в них відсутня дата або інші посилання на час укладення договору б/н від 28.01.2019 року. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Приват Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати штрафів. Саме такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зробила висновок, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання заяви-анкети. Проте позивачем до матеріалів позовної заяви додано довідку про умови кредитування з використанням кредитних карток «Універсальна» та «Унівесральна Голд», якою встановлено відповідальність за порушення строків платежів по грошовому зобов`язанню, передбаченому договором, більше ніж на 30 днів у розмірі 500,00 грн.+ 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і просрочених процентів і комісій. Відповідач погодився з вказаними умовами, що підтверджується підписом на зазначеній довідці (а.с. 104-105). Однак в матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження, щодо виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по кредитному договору. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, щодо притягнення до відповідальності відповідача за невиконанням належними чином взятих на себе кредитних зобов`язань, у вигляді стягнення з останнього штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг з яких : 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 580,34 грн. штраф (процента складова). Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» не повернуті, не повернута і заборгованість по відсоткам яка визначена анкетою-заявою від 28.01.2019 року, що підписана відповідачем, а також вимоги частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості в сумі 12687,10 грн., з яких: 9446,44 грн. заборгованість за тілом кредита; 2160,32 грн. заборгованості за простроченими відсотками, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, з яких: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 580,34 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволено у повному обсязі, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір 2102,00 грн.

Outcome: approved