Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

ПАТ КБ „ ПриватБанк предявив позов в суд про виключення майна із акту опису та звільнення його з-під арешту. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № MKТ0GА0000000004 від 11.04.2008 року відповідач [PERSON] 11 квітня 2008 року отримав кредит у розмірі 92892,86 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.04.2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач [PERSON] 11 квітня 2008 р. уклали договір іпотеки № MKТ0GА0000000004 (надалі - договір іпотеки). Згідно з Договором іпотеки [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: незавершений будівництвом житловий будинок загальною площею 359,41 м2., який розташований за адресою с. Нижня Апша (с. Діброва) вул. Дольне, №9 Тячівського району Закарпатської області, яке належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Державним виконавцем Тячівської виконавчої служби, 08.09.2014 року винесено Постанову ВП №44666635 та 16.10.2015 року винесено Постанову ВП №49046976, якими накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачу [PERSON], а саме на незавершений будівництвом житловий будинок загальною площею 359,41 м2., який розташований за адресою с. Нижня Апша (с. Діброва) вул. Дольне, №9 Тячівського району Закарпатської області, яке належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. В даному випадку, право застави у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" виникло, як зазначено вище, - 11.04.2008 року, а постанови про накладення арешту на предмет застави були винесені у 2014 році та 2015 році, тобто пізніше ніж було укладено договір застави. Рішенням Тячівського районного суду № 711/10007/2012 від 01 квітня 2013 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором - звернуто стягнення на предмет застави: незавершений будівництвом житловий будинок загальною площею 359,41 м2., який розташований за адресою с. Нижня Апша (с. Діброва) вул. Дольне, №9 Тячівського району Закарпатської області, яке належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Вказане рішення набрало законної сили. Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України,- і за їх межами. Суд, звернувши стягнення на майно, фактично визначив подальшу долю майна та надав право ПАТ «ПриватБанк» розпорядитись ним, та за тих обставин наявність арешту перешкоджає виконанню рішення суду, що суперечить діючому законодавству. Таким чином, накладення арешту на незавершений будівництвом житловий будинок загальною площею 359,41 м2., який розташований за адресою с. Нижня Апша (с. Діброва) вул. Дольне, №9 Тячівського району Закарпатської області, яке належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, який перебуває в заставі ПАТ КБ ПиватБанк згідно договору іпотеки від 11 квітня 2008 року, порушує права Банку на задоволення вимог позивача в рахунок предмету застави. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надіслав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, тому на підставі ст..169 ЦПК України справу розглянуто в його відсутності. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] [PERSON]Д будучи належним чином повідомлені, в судове засідання з невідомих суду причин не з'явилися і від них не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Представник відділу ДВС Тячівського РУЮ в судове засідання не зявився, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили, тому справа розглянулася на підставі ст. 169 ЦПК України у їх відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб,\~які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності\~осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за\~допомогою\~звукозаписувального\~технічного\~засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № MKТ0GА0000000004 від 11.04.2008 року відповідач [PERSON] 11 квітня 2008 року отримав кредит у розмірі 92892,86 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.04.2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач [PERSON] 11 квітня 2008 р. уклали договір іпотеки № MKТ0GА0000000004 (надалі - договір іпотеки). Згідно з Договором іпотеки [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: незавершений будівництвом житловий будинок загальною площею 359,41 м2., який розташований за адресою с. Нижня Апша (с. Діброва) вул. Дольне, №9 Тячівського району Закарпатської області, яке належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Рішенням Тячівського районного суду № 711/10007/2012 від 01 квітня 2013 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором - звернуто стягнення на предмет іпотеки: незавершений будівництвом житловий будинок загальною площею 359,41 м2., який розташований за адресою с. Нижня Апша (с. Діброва) вул. Дольне, №9 Тячівського району Закарпатської області, яке належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Вказане рішення набрало законної сили. Державним виконавцем Тячівської виконавчої служби, 08.09.2014 року винесено Постанову ВП №44666635 та 16.10.2015 року винесено Постанову ВП №49046976, якими накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачу [PERSON], а саме на незавершений будівництвом житловий будинок загальною площею 359,41 м2., який розташований за адресою с. Нижня Апша (с. Діброва) вул. Дольне, №9 Тячівського району Закарпатської області, яке належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із ч.3 статті 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ч.1 статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Виходячи з положень ч.2 ст.16 ЦК України, ч.3 ст. 33, ст. 36, ч.1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. Ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачає, що пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації; обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову в межах зняття арешту з іпотечного майна, що накладений постановами державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.09.2014 року та 16.10.2015 року На підставі наведеного,

Outcome: approved