Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON], в інтересах якого, на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат [PERSON], звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області 18.11.2016 року з позовною заявою, в якій зазначив наступне: Відповідач по справі [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ 21099», реєстраційний номер [NUMBER], порушив Правила дорожнього руху України, та допустив зіткнення з автомобілем «ChevroletAveo», реєстраційний номер [NUMBER] - Позивача по справі [PERSON], внаслідок чого спричинив останньому матеріальний збиток. Вина Відповідача встановлена та підтверджена вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 06.10.2016 року. Цивільний позов під час розгляду кримінального провадження не заявлявся, однак позивачу завдано матеріальної шкоди в наслідок пошкодження транспортного засобу та отримання тілесних ушкоджень. Зазначає, що згідно висновку №87 консультаційного - авто експертного бюро ТОВ виробничого - експертного підприємства «Стандарт-Сервіс» від 15.09.2016 року вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля «ChevroletAveo», реєстраційний номер [NUMBER] складає 63 533 грн. 89 коп. також Позивач поніс затрати на проведення авто товарознавчої експертизи в розмірі 1000 гривен, що підтверджується квитанцією від 09.09.2016 року. Витрати на лікування підтверджено лікарськими виписками та квитанціями про оплати придбаних медичних препаратів на суму 1598 гривень 90 копійок. Крім того, під час судового розгляду справи між Позивачем та ПАТ «Страхова компанія «Юнівес» укладено мирову угоду, на підставі якої Позивачем отримано страхове відшкодування на загальну суму 41678 гривень 85 копійок. Після зміни 01 березня 2017 року предмету та підстав позову, а також зменшення позовних вимог, просить суд стягнути з Відповідача на користь Позивача грошові кошти в розмірі 13533 гривні 89 копійок як відшкодування матеріальної шкоди завданої пошкодженням транспортного засобу. В судове засідання сторони не зявились. Позивач надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності за присутності свого представника адвоката [PERSON], позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. У судове засідання представник позивача адвокат [PERSON], яка діє на підставі письмового договору про надання правової допомоги не зявилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, зменшені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився повторно, заяв або клопотань про відкладення слухання справи до суду не надав, повідомлявся судом за місцем реєстрації/проживання зареєстрованого у встановленому законом порядку відповідно до інформаційної довідки з Сектора реєстрації Енергодарської міської ради (а.с.29), однак до суду повернулися поштові конверти на імя відповідача з відміткою пошти про невручення (37, 58, 62) Відповідно до ч.1 ст.77\~ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження, повістка надсилається на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає і не знаходиться. Відповідно до ст.\~ст. 74-75 ЦПК України\~відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Враховуючи, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв або клопотань про перенесення розгляду справи до суду від нього не надійшло, відповідно до вимог ст.ст.169,\~224 ЦПК України, суд, ухвалив: розглянути справу у відсутності відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з неявкою всіх сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи\~\~не інакше\~\~як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим\~\~відповідно\~\~до цього\~\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.3 ст.10\~та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 30 квітня 2016 року, близько 17 години 00 хвилин, на перехресті проспектів Будівельників та Енергетиків в м. Енергодарі Запорізької області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля керуючи автомобілем «ВАЗ 21099», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «ChevroletAveo», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Вина Відповідача у порушенні\~правил дорожнього руху, що мало наслідком пошкодження транспортного засобу, спричинення тілесних ушкоджень та заподіяння матеріальних збитків, встановлена і підтверджується вироком Енергодарського міського суду Запорізької області по справі №316/1281/16-к від 06.10.2016 року. Згідно\~ст.68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися\~Конституції України\~та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до ч.4\~ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тобто вироком Енергодарського міського суду Запорізької області по справі №316/1281/16-к від 06.10.2016 року, встановлено, що Відповідач [PERSON] винен у вчиненні кримінального правопорушення, в наслідок якого Позивач [PERSON], отримав тілесні ушкодження та було пошкоджено транспортний засіб останнього. У відповідності до вимог\~ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно\~\~ст.1166 ЦК України,\~\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.5\~ст.1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з ч.1\~ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч.2\~ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду,оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В\~постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992 р. (із змінами та доповненнями) зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. В пункті 4 вищезазначеної Постанови Верховного Суду України, зазначено: джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену\~\~імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад,\~\~у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).\~\~ Під володільцем джерела підвищеної\~\~небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки\~\~в\~\~ силу\~\~ права\~\~ власності,\~\~ повного господарського відання, оперативного\~\~ управління\~\~ або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). За правилами\~ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В силу\~ст.1194 ЦК України,\~\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як зазначалось, вартість спричиненого матеріального збитку Позивачу, що складається з вартості відновлювальних робіт, вартості медичного лікування та вартості робіт з проведення оцінки відновлюваних робіт транспортного засобу складає 66132,79 гривень, після відшкодування страховою компанією розмір матеріальної шкоди, який залишився невідшкодованим та підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача становить 13533 гривень 89 копійок. Згідно ч.6 ст.5 ЗУ України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Позивач звернувся до суду з позовною заявою 18.11.2016 року, розмір судового збору, згідно п.п.2 п.1 ч.2 Закону України «Про судовий збір», який діяв на час звернення позивача до суду з позовною заявою, становить 551 грн. 20 коп. Враховуючи зазначене, а також те, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь держави, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved