Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, в обґрунтування позову вказавши, що шлюб перший, укладений 26 лютого 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 197. Шлюбні відношення між подружжям не підтримуються. Подружжя проживає окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу є неповнолітній син: [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Спору про місце проживання дитини та майнового спору між подружжям не має. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву в якій пояснила, що з відповідачем не проживають разом з червня 2017 року, спільне господарство не ведеться. Дитина: [PERSON] на даний час проживає з нею та перебуває повністю на її утриманні, відповідач матеріально дитину не забезпечує. Спору щодо майна не має. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог передбачених ст. 74 ЦПК України, заяв про відкладання слухання справи до суду не надходило, причину неявки суду не повідомив, таким чином визнати неявку в суд з поважних причин не можливо. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований 26 лютого 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 197, (а.с. 2). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 07 травня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області у подружжя є дитина: неповнолітній [PERSON], [INFO], (а.с. 5). Судом встановлено, що шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені з червня 2017 року, з вказаного часу подружжя живуть окремо, ведуть окремо господарство. Подружжю надавався строк на примирення, але останні не примирились і позивач надалі наполягає на розірванні шлюбу. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між подружжям не має. Доводи позивача вважаються доведеними. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Статтею 115 СК України, розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" звернуто увагу судів на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно п. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», про державну реєстрацію розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записі про шлюб. У разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За бажанням сторін прізвища після розірвання шлюбу залишити позивачу «[PERSON]», відповідачу «[PERSON]». Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ст. 58 Конституції України, постанови пленуму ВСУ від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 24, 105 ч. 3, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved