Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Представник позивача ТОВ «Компаньйон фінанс» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання договору дійсним та стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві вказує, що 22 серпня 2018 року між сторонами було укладено договір про надання позики у тому числі і на умовах фінансового кредиту №1-1-80606. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації [PERSON] , на інтернет сайті позивача і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Відповідно до умов п.3.1. Договору позивачем було надано грошові кошти відповідачу, який в свою чергу зобов`язується повернути грошові кошти у встановлені строки та сплатити проценти згідно відсоткової ставки за кожен день користування. Позивач вказує, що свої зобов`язання за вказаним договором виконав, а саме надав [PERSON] , позику в розмірі 14\~950,00 грн., що підтверджується платіжним повідомленням проведеним системою ВЕЙ ФОР ПЕЙ (карточка бухгалтерського розрахунку №365 за період 01.01.2018-17.01.2019 року). Однак, відповідачем зобов`язання взяті на себе договором не виконав та станом на 07.03.2019 року має заборгованість в сумі 23\~757,73 грн. Позивач вказує, що порядок укладання кредитних договорів в електронній формі регламентується ЗУ «Про споживче кредитування» та ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти цей договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 цієї статті. Статтею.12 вказаного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Відповідно до ч.1 ст.12, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Позивач вказує, що на підтвердження дотримання ним письмової форми надається копія Договору про надання позики у тому числі на умовах фінансового кредиту №1-1-80606 із зазначенням у графі підпис ОТП паролю, який було введено відповідачем у відповідне поле для підписання договору після ознайомлення з офертою позивача. Проте, позивачем було отримано Розпорядження Нацкомфінпослуг №326 від 05.03.2019 року в якому вказувалось, що введення [PERSON] , ОТП паролю було введено без заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття пропозиції в електронній формі, що не відповідає вимогам ЗУ «Про електронну комерцію», зокрема ст. 11 та 12. У зв`язку з тим, що Нацкомфінпослуг ставить під сумнів дійсність вказаного договору, позивач змушений звернутись до суду про визнання його дійсним. Також позивач против стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором, яка станом на 07.03.2019 року складає 23\~757,73 грн., що складається з 11\~884,16 грн., - заборгованість за кредитом; 4\~640,27 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6\~833,30грн., - заборгованість за штрафом. Стислий виклад зустрічного позову. 07.05.2019 року від представника відповідача, адвоката Яцюка М.В.. через канцелярію суду надійшов зустрічний позов про захист прав споживача шляхом визнання договору недійсним, в якому він вказує, що перед укладенням Договору позивач за зустрічним позовом отримав інформацію від ТОВ «Компаньйон фінанс» а саме: «Пример расчета стандартной процентной ставки: при оформлениий займа на сумму 1000 грн, сроком на 65 дней плата за кредит составит 1202,50 грн. Если вы берете займ первый раз, тогда процентная ставка составит 0,01% в день. К примеру, за кредит суммой 1000 грн., на 65 дней всего нужно заплатить 1006,50грн.,» Тобто позивачу за зустрічним позовом перед укладенням договору, так і після укладення не було надано інформацію про сукупну вартість кредиту, про конкретні умови кредитного договору, не було надано для ознайомлення текст кредитного договору. Отже, в порушення ЗУ «Про захист прав споживачів», відповідач за зустрічним позовом не надав позивачу за зустрічним позовом, в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієновану сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору, чим було порушено вимоги чинного закону та права [PERSON] А тому, позивач за зустрічним позовом просив визнати недійсним договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №1-1-80606 від 22.08.2018 року, укладеного між [PERSON] , та ТОВ «Компаньйон фінанс». Стислий виклад відзиву на зустрічну позовну заяву. 10.06.2019 року від представника позивача за первісним позовом, через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов, в якому вказано, що доводи позивача за зустрічним позовом щодо невідповідності порядку прийняття пропозиції від ТОВ «Компаньйон фінанс» положенням абз.3 ч.6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу, так як порядок укладання договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №1-1-80606 від 22.08.2018 року відповідає вимогам ЗУ «Про електронну комерцію». Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 17.04.2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 07.05.2019 року надійшов зустрічний позов та заявлено клопотання про витребування доказів, залучення третьої особи та проведення судового розгляду із викликом сторін. Ухвалою суду від 08.05.2019 року призначено справу до підготовчого судового засідання за правилами загального провадження та викликано в судове засідання сторони по справі. 10.06.2019 року надійшов відзив на зустрічну позовну заяву. 18.08.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 13.08.2019 року надійшло письмове клопотання про залучення доказів. 30.09.2019 року надійшло письмове клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «Компаньйон фінанс». 13.11.2019 року надійшло письмове клопотання про розгляд справи без участі представника [PERSON] . Встановлені в судовому засіданні обставини справи. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 22.08.2018 року між ТОВ «Компаньйон фінанс» та [PERSON] , було укладено Договір про надання позики у тому числі і на умовах фінансового кредиту №1-1-80606, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 14\~950,00 грн. Дана сума була перерахована платіжною системою ВЕЙ ФОР ПЕЙ, що підтверджується карточкою бухгалтерського рахунку № [NUMBER] за період 01.01.2018 року 17.01.2019 року (а.с.22) Розрахунком заборгованості та штрафу за прострочення повернення кредиту та процентів за користування кредитом підтверджується, що [PERSON] , має заборгованість в розмірі 23\~757,73 грн. (а.с.20-21).\~\~ Згідно долученої до матеріалів копією договору з додатками про надання позики на умовах фінансового кредиту №1-1-80606 від 22.08.2018 року (а.с.10-19), [PERSON] , було надано кредит в сумі 14\~950,00грн., з роз`ясненням предмету договору, порядком укладання договору, зміни та припинення його дії. Крім того, вказано умови надання позики на умовах фінансового кредиту, порядок надання самого кредиту та порядок його повернення. У вказаному договорі складено графік платежів, зазначено порядок дострокового повернення кредиту та відповідальність забезпечення виконання зобов`язань. Вказаний договір підписаний електронним підписом та одноразовим ідентифікатором. На підтвердження дотримання позивачем письмової форми свідчить введений ОТП пароль, який було направлено [PERSON] , та який введений у відповідне поле для підписання договору після ознайомлення з офертою (а.с.12) Відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 05.03.2019 року №326, прийняття пропозиції позивача [PERSON] , здійснено без заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття пропозиції в електронній формі. (а.с.24-25) Відповідно до довідки ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 01.04.2019 року №276-ВП, на рахунок [PERSON] , було проведено успішну трансакцію належнихОВ «Компаньйон\~фінанс» грошових коштів в сумі 14\~950,00 грн.(а.с.49-50) Відповідно до копій покрокового заповнення анкети та договору в особистому кабінеті на сайті позивача, вбачається, що [PERSON] , було зроблено усі необхідні дії з ідентифікації, додавання картки, ознайомлення з умовами кредитування, заповнення анкети та додавання фотографій.(а.с.51-62) Відповідно до картки обліку виконання договору №1-1-80606 від 22.08.2018 року [PERSON] частково погашався отриманий кредит (тіло боргу - 3065,84 грн.; відсотки - 10802,79 грн.; штраф - 200,00 грн.) (а.с. 20-21). Норми права, що підлягають застосуванню. За положеннями частини 1\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних справ - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1\~ст.5 ЦПК України). У\~статті 129 Конституції України\~закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції, яка була чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» , якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно п.12 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою,п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Згідно ст. 218 ЦК України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи. Судом встановлено, що сторонами було укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №1-1-80606 від 22.08.2018 року з порушенням вимог ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», а саме, прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепт) [PERSON] здійснено шляхом зазначення у відповідному чебоксі галочки на сторінці сервісу з надання он-лайн позик, без заповнення формуляра заяви про прийняття пропозиції в електронній формі, тобто було порушено форму укладення договору. Однак, суд приймає до уваги, що [PERSON] надав всі свої персональні дані для отримання позики, зазначив платіжну картку для отримання коштів, вніс у відповідні вікна в договір код-підпис, отже фактично погодив з позивачем всі істотні умови договору, отримав кошти, частково погашав позичені кошти, тобто фактично виконував умови договору, однак в повному обсязі не повернув кошти, а використав на свої потреби. Тому, за встановлених обставин суд вважає, що [PERSON] прийняв виконання умов договору позики, а тому позовні вимоги про визнання дійсним договору надання позики на умовах фінансового кредиту підлягають задоволенню. Відповідно до розрахунку заборгованості та штрафу за прострочення повернення кредиту та процентів за користування кредитом підтверджується, що [PERSON] , має заборгованість перед позивачем на загальну суму 23\~757,73 грн. З досліджених доказів вбачається, умови договору позики позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки позика не погашена, тому з урахуванням викладеного суд приходить висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики повністю. Також, беручи до уваги, що доводи, якими [PERSON] обгрунтовував свої вимоги в зустрічному позові не знайшли свого підтвердження в судовому засіданн, суд відмовляє в його задоволенні в повному обсязі. Судові витрати. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, а в зустрічному позові відмовлено, з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved