Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] ([INFO], РНОПКК [NUMBER], паспорт серії НС №422618, виданий Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 24 лютого 1998 року, зареєстрована за адресою: [INFO] ) 25 вересня 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] (проживає за адресою: пров.Бехтерівський, 4А, кв.36, м.Київ, 01030), [PERSON] ([INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], 18001) про виділ в натурі частки з майна, що знаходиться у спільній частковій власності. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно з дублікатом свідоцтва про право на спадщину НВХ 290574 позивачка [PERSON] являється спадкоємцем майна її батька [PERSON] Спадкове май но на яке було видане свідоцтво складається з 43/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд: житловий будинок А-1; житлова площа 45,6 кв.м.; жила прибудова А-1, вбиральні Д, Г; замощення І; водо колонка №1, 2; огорожа №3-6, що знаходиться у м.Черкаси по провулку Житлокоопівському №12. Співвласниками інших частин є [PERSON], якій належить 57/200 частин домоволодіння та [PERSON], якому належить 57/200 частин домоволодіння. На даний час між приміщеннями, які належать позивачу на праві спільної часткової власності, та приміщеннями, які належать відповідачам, поставлені огорожі, проведені окремі комунікації, кожен має окремий індивідуальний вхід. Приміщень спільного користування немає. Згідно з висновком експертного будівельно-технічного дослідження №14/17-БТ від 12.09.2017 року, існує технічна можливість виділу в натурі належної позивачу частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться у м.Черкаси по провулку Житлокоопівському №12. Враховуючи технічну можливість виділу часток спірного домоволодіння в натурі, просить виділити в натурі [PERSON] 43/100 частини житлового будинку в м.Черкаси (частина житлового будинку «А-І», прибудови «А1-І», «а5», «а6») по провулку Житлокоопівському, 12, з відповідною частиною надвірних споруд, а саме: сарай «Ж», вбиральня «М», душ «Н», гараж «К», вигрібна яма №8, огорожа №3 (ворота з хвірткою), огорожа №4, огорожа №7. Ухвалою суду від 04 жовтня 2017 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду. За клопотанням представника відповідача адвоката [PERSON] ухвалою суду від 15 березня 2018 ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 03 травня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката [PERSON] про призначення судової будівельно-технічної експертизи у звязку з відсутністю підстав для її проведення. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] за договором про надання правової допомоги адвокат [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] після проголошення ухвали про відмову в призначенні експертизи пояснив, що він не вправі продовжувати приймати участь в розгляд даної справи, поскільки згідно договору про надання правової допомоги та відмітки в ордері він вправі здійснювати представництво інтересів клієнта з обсягом повноважень визначених п.3.1 договором про надання правової допомоги від 03.04.2018 року. В звязку з цим залишив зал судового засідання. Суд вважає посилання адвоката [PERSON] про те, що він обмежений в правах на представлення інтересів [PERSON] не відповідають змісту п.1.3 договору про надання правової допомоги, поскільки в даному пункті вказано, що він вправі «користуватись іншими правами», встановленими процесуальним законодавством України, тощо. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] в судове засідання в черговий раз не зявилася, а справа по її заявах та телеграмах неодноразово відкладалася, суд з метою процесуальної економії часу вирішив продовжувати розгляд справи у відсутності відповідача [PERSON] Зважаючи на те, що перше судове засідання по справі призначалося на 02.11.2017 року, а потім неодноразово відкладалося (16.11.2017, 20.12.2017, 24.01.2018, 01.03.2018, 15.03.2018, 04.04.2018) суд вважає, що у відповідача [PERSON] було достатньо можливостей та часу зявитися для участі в справі особисто або діяти через представника. Своїм правом направити до суду представника скористалася, тільки в останнє судове засідання. Представник [PERSON]М, адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, подав відзив на позовну заяву від 15 березня 2018 року в якому вказує, що проти задоволення позову не заперечує. Зазначає, що між позивачем та відповідачами склався порядок користування будинком та надвірними спорудами. Даний порядок користування відповідає ідеальним долям. Спільного користування не має. Тому задоволення позову фактично узаконить той порядок користування, що склався між позивачем та відповідачами. Заслухавши пояснення представника позивача, письмові матеріали в результаті повного, об'єктивного та всебічного їх дослідження, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого завідуючою Другої черкаської державної нотаріальної контори [PERSON] від 03 червня 2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-1381, [PERSON] отримала у спадщину від батька [PERSON], померлого 18 жовтня 2001 року, спадкове майно, яке складається з 43/100 (сорока трьох сотих) частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться в місті Черкаси по провулку Жилкопівському №12. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НА №313674, виданого 12 червня 2005 року Черкаським міським управлінням земельних ресурсів, [PERSON] на підставі рішення сесії Черкаської міської ради від 03.03.2005 р. №8-20 дод. п.3 є власником земельної ділянки, площею 430 кв.м. у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована по пров.Житлокоопівський, 12 на території Черкаської міської ради. Цільове призначення (використання) земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна 43/100 частина житлового будинку, що розташований за адресою: Черкаська область, м.Черкаси, провулок Житлокоопівський, будинок 12 на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого другою Черкаською державною нотаріальною конторою від 03.06.2002 р., зареєстрованого в реєстрі за №1-1381. На підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано суду висновок судового експерта [PERSON] за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження №14/17-БТ від 12.09.2017 року. Згідно висновку 43/100 частина домоволодіння по пров.Жилкопівський, 12 в м.Черкаси, до складу якого входить частина житлового будинку «А-І», прибудови «А1?І», «а5», «а6», що складається з приміщень:1-1, коридор, площею 1,6 кв.м; 1-2, санвузол, площею 3,5 кв.м; 1-3, коридор, площею 7,4 кв.м; 1-4 коридор, площею 8,9 кв.м; 1-5, житлова кімната, площею 9,2 кв.м; 1-6, житлова кімната, площею 11,8 кв.м; 1-7, житлова кімната, площею 8,6 кв.м; 1-8, кухня, площею 6,0 кв.м. Разом по будинку складає 57,0 кв.м. Надвірні будівлі та споруди: сарай «Ж», вбиральня «М», душ «Н», гараж «К», вигрібна яма №8, огорожа №3 (ворота з хвірткою), огорожа №4, огорожа №7 забезпечена інженерними мережами, які функціонують автономно, має окремий індивідуальний вихід, забезпечена окремим заїздом. Виходячи з норм нормативних документів, чинними у будівництві на час проведення експертного дослідження, технічно вбачається можливим виділити в натурі 43/100 частини домоволодіння по пров.Жилкопівському, 12 в м.Черкаси, що належить [PERSON], так як 43/100 частина домоволодіння по пров.Жилкопівський, 12 в м.Черкаси є технічно обособленою, має окремий вихід, заїзд і може бути виділена в натурі. Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно Пленуму Верховного Суду України» в постанові № 7 від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Це можливо, якщо кожній з сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом. Відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ст. 120 ЗК України на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. Особи, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно. Порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток в спільній власності на будинок. Якщо згоди на користування спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується в порядку, встановленому статтею 167 цього Кодексу. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд зясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, можливість проходу з вулиці на подвіря тощо. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов про виділ в натурі частки із майна, що знаходиться у спільній частковій власності підлягає до повного задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved