Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Рівненського міськвиконкому про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини. В обгрунтування якого вказав, що 08 листопада 2002 року між ним та [PERSON]О.( відповідач) відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне зареєстровано шлюбу, актовий запис №1651. Рішенням Рівненського міського суду від 12.11.2012 року по справі №1715/12158/12 шлюб між ними розірвано. Від шлюбу в них є малолітня дитина [PERSON] [INFO]. Починаючи з літа 2015 року донька [PERSON] проживає з ним та відвідує Рівненський навчальний-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ліцей» №19 Рівненської міської ради. Його донька протягом проживання з матірю [PERSON] 2012-2015 роки змінила 3 школи і 3 місця проживання, що не позитивно відобразилось на психіці дитини. Після закінчення 5 класу [PERSON] знову забрала документи зі школи та залишила доньку проживати зі мною. Вказує, що він як батько має більшу можливість матеріально забезпечувати доньку, створити належні умови її проживання та виховання. Крім того, з ним також проживають бабуся та дідусь [PERSON]. Просить суд визначити місце проживання доньки [PERSON], [INFO] з ним та стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі 549,30 грн, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, в якому просить визначити місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] з нею, стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 19 вересня 2016 року до досягнення дитиною повноліття а також стягнути з [PERSON] на її користь понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551грн. 20 коп. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, зустрічний позов відповідачки не визнали. Представники відповідача первісний позов не визнали та просили суд відмовити в його задоволенні, зустрічний позов про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на її утримання просили задоволити. \~Представник третьої особи\~Органу опіки та піклування Рівненського міськвиконкому в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про доцільність визначення місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO] разом з матір'ю [PERSON] Суд, заслухавши пояснення позивача-відповідача та його представника, представників відповідача-позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 08 листопада 2002 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне зареєстровано шлюбу, актовий запис №1651. Рішенням Рівненського міського суду від 12.11.2012 року по справі №1715/12158/12 шлюб між ними розірвано. Від шлюбу в них є малолітня дитина [PERSON] [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії І-ГЮ №177205 виданого 14 червня 2004 року, в якому вказано, що батьком дитини є [PERSON], а мати [PERSON]. Згідно з висновком №1268 від 26.12.2016 органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про доцільність визначення місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO] вказано, що вважають за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини разом з матірю [PERSON] Показання допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON] не містять фактів, що мати неналежно виконує свої батьківські обов'язки. Як зазначено у висновку органу опіки та піклування під час бесіди з спеціалістами та в письмовій заяві [PERSON] зазначила, що має добрі стосунки з матір'ю, і бажає проживати з нею. Враховуючи викладене суд, вважає, що в задоволенні первісного позову потрібно відмовити. Вирішуючи спір між сторонами за зустрічним позовом, судом враховано наступне. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положення\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1\~ст. 183 СК України\~визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В пункті 17\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3\~зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до вимог\~ст. 182 СК\~та роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.\~141 СК України), Таким чином, суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів із відповідача по зустрічному позову у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, починаючи з моменту подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Як передбачено ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини та відібрання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який надає письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, а також на підставі інших документі, які стосуються справи. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року зі змінами та доповненнями № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», відповідно якого вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх.. Згідно висновку орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області вважає за доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] з матір'ю [PERSON] Відповідно до ст.ст. 3, 9, 12, 16, 19 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.. Із заяви від 16.09.2016 року написано власноруч дитиною, вбачається, що [PERSON] бажає проживати з матір'ю [PERSON] Відповідно до принципів 2, 6, 9 Декларації прав дитини прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Дитина повинна бути захищена від усіх форм недбалого ставлення, жорстокості і експлуатації. До теперішнього часу малолітній [PERSON] проживав разом з матір'ю і позивачем по первісному позову не наведено обставини, підтверджуючи необхідність зміни місця проживання дитини на проживання разом батьком, а також доказів того, що розлучення дитини з матір'ю буде на користь та в інтересах дитини. Згідно з положеннями\~ст. 171 СК України\~думка дитини має бути врахована при вирішенні питань, що стосуються її життя. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи встановлені в ході судового розгляду вищезазначені обставини, висновок виконавчого органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області та виходячи з інтересів дитини, суд вважає, що зустрічний позов [PERSON] про визначення проживання дитини з матір'ю підлягає задоволенню і слід визначити місцем проживання малолітньої [PERSON], разом з матір'ю\~[PERSON]. Крім того, батько дитини у разі визначення місця проживання їх з матір'ю не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно доньки та участь у її вихованні і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір'ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі частини першої статті 88 ЦПК України з відповідача по зустрічному позову на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати за подання позовної заяви у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved