Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Позивач 25 лютого 2020 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16.12.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та відповідачем укладено Кредитний договір №50011328, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу суму кредиту у розмірі у розмірі 206 300, 47 грн. - еквівалент суми кредиту в доларах США: 24 792,75 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9,90% на рік, які відповідно до п.2.3. Загальних умов є змінними, з кінцевим терміном повернення кредиту - 15.12.2018 року, для придбання автомобіля марки VW, модель Golf VII, кузов № [NUMBER] , об`єм двигуна 1 968 куб. см, рік випуску 2013 . Разом з тим, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 30.01.2020 року становить 1 292 423,03 грн. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 1 292 423,03 грн. та судові витрати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.03.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Про день, час та місце судового засідання учасники справи повідомлялись відповідно до положень ст.ст. 128-129 ЦПК України. Позивач в особі свого представника адвоката Літвінова Є.В. до суду надіслав клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без своєї участі. Вимоги позову підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про причини неявки не повідомив. Письмових заяв та відзиву на позов не надавав. У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому, з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з`явились. В силу положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України"). Крім того, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що 16 грудня 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] укладено кредитний договір та додаткову угоду до кредитного договору №50011328, відповідно до умов яких [PERSON] отримав кредит в сумі 206 300,47 грн., що в еквіваленті становить 24 792,75 доларів США, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 9,90% річних, разової комісії в розмірі 2,50% від суми кредиту, із цільовим призначенням - придбання автомобіля марки Volkswagen, модель Golf VII, кузов № [NUMBER] , об`єм двигуна 1 968 куб. см, рік випуску 2013 , визначивши строк користування до 15.12.2018 року (том І а.с.21,22). 19 грудня 2018 року між сторонами укладено договір застави транспортного засобу № [NUMBER] , за у мовами якого відповідач надав у заставу автомобіль марки Volkswagen, модель Golf VII, кузов № [NUMBER] , об`єм двигуна 1 968 куб. см, рік випуску 2013 , державний номер [NUMBER] , що належить йому на праві власності (том І а.с.34-39). На виконання умов кредитного договору, 19.12.2013 року між АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та відповідачем, укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №РМ33951Га/13скв (том І а.с.40-50). Позичальник, згідно з п. 1.2. Загальних умов, зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредитом та інші платежі відповідно до умов кредитного договору. Положеннями п. 5.6. Загальних умов сторони погодили, що якщо позичальник не сплатить суми страхових платежів на користь страхової компанії у строки, обумовлені договором страхування, вказаним у п. 5.5 Загальних умов, позичальник дає згоду і доручає ТОВ «Порше Мобіліті» здійснити від імені і за рахунок позичальника сплату страхових платежів, передбачених таким договором (договорами) страхування, на користь страхової компанії. Позичальник компенсує позивачу витрати, понесені останнім у зв`язку із виконанням даного доручення. До 10 числа кожного місяця ТОВ «Порше Мобіліті» надсилає відповідачу відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до графіка погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до Графіка погашення кредиту (п.1.4.3. Загальних умов). Так, позивачем відповідно до п.1.4.3.Загальних умов були виставлені відповідачу відповідні рахунки на оплату чергових (щомісячних) платежів, які, у порушення викладених норм чинного законодавства та положень укладеного кредитного договору, залишилися несплаченими Відповідачем, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до п. 8.3 Загальних умов за кожен випадок порушення Позичальником умов ст. ст. 5.1 - 5.4, 8.2. Позичальник сплачує компанії штраф в українських гривнях у розмірі еквіваленту 20 дол. США за обмінним курсом банку, зазначеному у кредитному договорі, на момент направлення Компанією першої вимоги щодо сплати, та відповідно у розмірі еквіваленту 25 дол. США за обмінним курсом банку, зазначеному у кредитному договорі, на момент направлення Компанією другої вимоги щодо сплати, та у розмірі еквіваленту 30 дол. США за обмінним курсом банку, зазначеному у кредитному договорі, на момент направлення Компанією третьої вимоги щодо сплати. Крім того, пунктом 8.2 Загальних умов передбачено, що у разі порушення позичальником терміну повернення кредиту та/або додаткового кредиту, визначеного у ст. 3.3, позичальник сплачує Компанії штраф у розмірі 20% від суми кредиту. А також, п. 8.5 Загальних умов передбачено, що збитки, заподіяні у зв`язку з неналежним виконанням кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції. Позивач умови кредитного договору виконав - кредит надав, але позичальник в порушення умов кредитного договору допустив прострочення повернення кредитних коштів, у зв`язку із чим, станом на 30.01.2020 року його заборгованість перед позивачем складає 1 292 423,03 грн., та складається з: 1) простроченої заборгованості в сумі 755 357, 62 грн. по сплаті черговим платежів за Кредитом, з яких: 499 934,55 грн. - заборгованості по несплаченим черговим платежам за Кредитом; 53 152, 15 грн. - сума 3% річних за час прострочення за Кредитом; 202 270, 92 грн. - сума інфляційних втрат за час прострочення за Кредитом. 2) простроченої заборгованості в сумі 279 913,00 за компенсацію страхових платежів відповідно до п. 5.6 Кредитного договору, з яких: 191 490,69 грн. - сума заборгованості за компенсацію страхових платежів; 19 485,85 грн. - сума 3% річних за час прострочення по сплаті страхових платежів; 68 936,46 грн. - сума інфляційних втрат за час прострочення по сплаті страхових платежів; 3) заборгованості з дострокового повернення Суми кредиту в сумі 176 886,54 грн, з яких: 152 601, 93 грн. - сума заборгованості за Кредитом; 8 566,61 грн. - сума 3% річних; 15 718,00 грн. - сума інфляційних втрат; 4) суми заборгованості за компенсацію інших витрат відповідно до договору у розмірі 2 157,12 грн.; 5) суми заборгованості по сплаті штрафів за направлення повідомлень - нагадувань на підставі п. 8.3 Загальних умов у розмірі 5 903,59; 6) суми штрафу, нарахованого за п.8.2. Загальних умов у розмірі 41 260, 09 грн.; 7) суми штрафу, нарахованого за п. 8.4. Загальних умов за порушення вимог щодо страхування майна в розмірі 30 945,07 грн. (том І а.с.13-20). Про наявність заборгованості за кредитним договором відповідач повідомлявся шляхом направлення засобами поштового зв`язку вимоги про повернення коштів від 06.02.2018 року (том І а.с.239-240). Однак, вимогу позивача щодо дострокового повернення кредиту у встановлені строки відповідачем не виконано. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, з засад законності та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованим, доведеними з його боку, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи щодо судових витрат, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір та витрати на правову допомогу, його вимоги задоволено, тому із відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 19 386,35 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 15 000, 00 грн.. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved