Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, заінтересована особа - Кам`янець-Подільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про встановлення факту смерті в порядку статті 317 ЦПК України. В обґрунтування заяви зазначає, що є чоловіком [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Стаханів Луганської області. Після смерті дружини, заявник отримав свідоцтво про смерть та лікарське свідоцтво про смерть, однак ці документи не відповідають вимогам законодавства України, оскільки вони були видані на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті необхідно для оформлення спадщини. Просить встановити факт смерті [PERSON] , громадянки України, [INFO] , яка померла в місті Стаханів Луганської області [INFO] . В судове засідання заявник не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлений. До початку розгляду справи подав заяву про слухання справи у його відсутності , при вирішенні заяви покладається на думку суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою учасників судового розгляду фіксація судового розгляду з застосуванням технічного засобу не здійснювалась. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в місті Стаханів Луганської області померла дружина заявника - [PERSON] , що підтверджується лікарською довідкою № 117 від 19 червня 2020 року про причини смерті та копією свідоцтва про смерть від 20 червня 2020 року, серії [NUMBER] , виданого ЛНР. З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 04 серпня 1981 року вбачається, що заявник - [PERSON] та померла [PERSON] 04 серпня 1981 року уклали шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу - « [PERSON] ». Заявнику відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку тим, що заявником пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024, дана обставина підтверджується копією Відмови у проведенні державної реєстрації смерті, вих. № 1978/22.8.4-36 від 25.09.2020 р.. Постановою Верховної ради України від 17 березня 2015 року № 254 -VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства Юстиції України за № 52/5 від 18.10.2000 року, визначено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024. Відповідно до ч.3 ст. 9 Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті (будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом), є недійсним і не створює правових наслідків. Тому заявник, який був чоловіком померлої - [PERSON] , не має можливості отримати свідоцтво про смерть відповідно до чинного законодавства. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження та смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ст. 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у їх сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 257-1 ЦПК України. Відповідно до ст..256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Враховуючи, що заявник не має можливості в позасудовому порядку встановити факт смерті дружини, суд вважає за необхідне встановити факт смерті [PERSON] , яка померла в місті Стаханів Луганської області [INFO] , оскільки без встановлення даного факту органи реєстрації актів цивільного стану не зможуть видати свідоцтво про смерть. Відповідно до ст.. 235 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. При задоволенні заяви суд також враховує, що Постанововю Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» від 12 травня 2016 року № 1351-VIII місто Стаханов перейменовано на місто Кадіївка. Таким чином місцем смерті дружини заявника є місто Кадіївка Луганської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved