Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 січня 2017 року звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області через свого представника адвоката [PERSON] з позовом до [PERSON] з позовними вимогами про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.09.2010 року. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] Ріану яка народилася 30.01.2014 року. яка мешкає разом з [PERSON] та із цього приводу спору у сторін не виникає. Зазначив, що спільне життя з [PERSON] не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки що призводило до сварок в сім'ї які поступово призвели до втрати взаємо порозуміння та довіри. Вважає що зберегти сім'ю неможливо оскільки подружні відносини та між ними та ведення спільного господарства припинені з травня 2016 року. Зазначив, що в даний час [PERSON] перебуває в державі Ізраїль з 06 травня 2016 року та має офіційний статус біженця та наміру повертатися до України не має оскільки планує залишитись в державі Ізраїль. Ні підставі зазначеного просить суд розірвати шлюб, що укладений 25.09.2010 року між [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] підтримав заявлені вимоги та зазначив, що сімейні стосунки з відповідачкою відновити вже не можливо, вони тривалий час мешкають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, позивач [PERSON] у теперішній час мешкає в державі Ізраїль та не має наміру повертатися в Україну. На підставі зазначеного просив суд розірвати шлюб з [PERSON] оскільки у теперішній час він носить лише формальний характер. На питання суду представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] суду пояснив, що примирення між сторонами не можливо, позивач не бажає продовжувати шлюбні стосунки, так як планує створити нову сімю в Державі Ізраїль, на даний час мешкає з жінкою, з якою планує укласти шлюб, добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини. В позовній заяві в прохальній частині допущена описка, вірною датою реєстрації шлюбу треба вжати 25 вересня 2010 року, а не 24 вересня 2010 року, в тексті позову дата вірно зазначена 25 вересня 2010 року, номер актового запису, є номер, що зазначений в Повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб. Представник відповідачки [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та пояснив суду, що відповідач в 2016 році поїхав на лікування до держави Ізраїль та повинен був повернутися після лікування до України, представник відповідача зазначив, що відповідачка бажає зберегти сімю та бажає поспілкуватися з позивачем для збереження сімї. Рішення суду повинно відповідати вимогам ст.213 та ст.215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (дошлюбне прізвище - Фурт) [PERSON] зареєстрували шлюб 25 вересня 2010 року, що підтверджується повним витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, який було зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області та зроблено актовий запис № 692. Судом в судовому засіданні встановлено, що від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], яка народилася 30.01.2014 року, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. В судовому засіданні судом було оглянуто довіреність, що вчинена нотаріальним органом Держави Ізраїль, відповідно до якої позивач [PERSON] надав представляти його інтереси [PERSON], довіреність вчинена в березня 2017 року. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] на дати слухання справи, що були призначенні на 23 лютого 2017 року, 02 березня 2017 року та 27 березня 2017 року не зявилась, представник відповідача надавав заяву про відкладання справи, що було призначено на 23 лютого 2017 року та суду пояснив, що у відповідача захворіла дитина, а тому відповідач не може прийти в судове засідання на 27 березня 2017 року. Відповідно до статей 111, 112 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11, від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бутирозірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст.111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Судом не було задоволено клопотання представника відповідача про надання строку на примирення, так як суд був позбавлений можливості вислухати думку самого відповідача [PERSON] з поданого позову про розірвання шлюбу, 23 лютого 2017 року та 27 березня 2017 року відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не зявилась, суду не було надано доказів, що у відповідача [PERSON] існують перешкоди особистої явки в судове засідання. Відповідно до ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1\~ст.55 СК України\~дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4\~ст.56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3\~ст.105 СК України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.1\~ст.110 СК України\~право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Враховуючи викладене, суд дістається висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки спільне життя подружжя і збереження шлюбу між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] суперечило б інтересам позивача [PERSON], заслухати думку позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], щодо збереження шлюбу та надання строку для примирення суд позбавлений, оскільки позивач по справі перебуває на території Держави Ізраїль, що підтверджується посвідченням нотаріальним органом Держави Ізраїль довіреності від імені [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] в судові засідання, за якими проводився розгляд справи 23 лютого 2017 року та 27 березня 2017 року не зявилась, докази щодо неможливості приймати участь в судовому засіданні особисто не надала.

Outcome: approved