Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гуніна Ірина Олександрівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, у тому числі і на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Маючи намір прийняти спадщину позивач звернулася до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Гуніної І.О., проте у прийнятті заяви було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини. Далі позивач зазначає, що вона з поважних обставин не мала можливості подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті батька, у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, у зв`язку з тим, що вона тривалий час знаходилась на стаціонарному лікуванні через гіпертонічну хворобу ІІ ст.., а тому не могла вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У зв`язку з вищевикладеним позивач змушена звернутися до суду та просити суд встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутність, позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи сповіщалась належним чином, вкотре надала суду заяву про відкладання розгляду справи. Суд із вказаного приводу зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України"). Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів. Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ судам дано роз`яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника. Суд, враховуючи ту обставину, що відповідачу, як і всім іншим учасникам справи, були створені належні та достатні умов для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи. У зв`язку із чим суд вважає за необхідним звершити розгляд справи по суті та ухвалити відповідне рішення. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 01.04.2021 року вирішено витребувати у Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Гуніної Ірини Олександрівни (місце знаходження: 49128, м. Дніпро, ж/м Червоний камінь, буд.13-а) належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи № 128/2020, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ними причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 17.09.1961 року Кіровським рай бюро РАЦС м. Дніпропетровська, заявник має такі анкетні дані: [INFO] « [PERSON] » (на російській мові), про що 17.09.1961 року складено відповідний актовий запис № 1071, де батьками записані на російській мові «[PERSON] » та « [PERSON] ». Матеріалами справи підтверджено, що 15.05.1981 року було зареєстровано шлюб між на російській мові « [PERSON] та [PERSON] », про що зроблено відповідний актовий запис за № 455, та видано сторонам свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , в якому зазначено прізвище дружини після реєстрації шлюбу, як « [PERSON] ». Матеріалами справи також підтверджено, що 21.02.1984 року позивач розірвала шлюб із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданого 04.08.1984 року та уклала шлюб із [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис за № 650, та видано сторонам свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , в якому зазначено прізвище дружини після реєстрації шлюбу, як « [PERSON] ». Таким чином, матеріалами справи підтверджується обставина родинних відносин, саме як доньки з батьком, позивача по справі із спадкодавцем. Матеріалами справи також підтверджено, що 1/3 частини домоволодіння [ADDRESS] ) належало [PERSON] на підставі Договору міни ВКА № 997636 реєстр 08.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шульдіною Т.В., зареєстрованого в КП «ДМБТІ» 11.12.2007 року під № 7419234. Судом також встановлено, що на підставі розпорядження в.о. міського голови № 897-р від 26.11.2015 року вулицю «[ADDRESS]» перейменувано на «[ADDRESS]». Матеріалами справи підтверджено, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] ,про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 07.04.2020 року Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Судом встановлено, що позивач [PERSON] 04.11.2020 року звернувся до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Гуніної І.О. із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , та отримала постанову про відмову щодо оформлення спадщини у зв`язку зі спливом терміну для прийняття спадщини. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує їй право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом встановлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON] , сплинув 05 жовтня 2020 року, а до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщини позивач звернула 04 листопада 2020 року, тобто у незначний період пропуску строку для подання нотаріусу заяви на прийняття спадщини. Суд приймає до уваги доводи Позивача про те, що вона пропустила строк для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини з поважних причин, обумовлених хворобою такого учасника справи. Зокрема, згідно виписки з медичної картки хворого від 05.11.2020 року (форма № 27/о) позивач у вересні місяці 2020 року перебувала на стаціонарному лікуванні із діагнозом - гіпертонічний криз, гіпертонічна хвороба 2 ступеню. Оскільки вказана хвороба є такою, що зумовлює обов`язкову наявність реабілітаційного періоду, який за загальним правилом триває не менше 2-3 тижнів, то суд вважає що позивач за станом здоров`я була позбавлена можливості вчасно, тобто до 05 жовтня 2020 року, звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи наведені обставини, та приймаючи до уваги незначний строк пропуску звернення позивача до орану нотаріату із заявою про прийняття спадщини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , визнавши причини пропуску такого строку поважними. Суд окремо зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В той же час, враховуючи відсутність вини відповідача у пропущенні позивачем строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що судові витрати повинні бути покладені на позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved