Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. [PERSON] надала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] [INFO] у розмірі 5000 гривень щомісячно, тобто по 2500 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] надав\~заяву про\~слухання справи\~за його\~відсутності,\~позовні вимоги\~визнав,\~не заперечував\~проти стягнення\~з нього\~аліментів на\~утримання малолітніх дітей 5000 гривень щомісячно. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ст. 223 ЦПК України). Враховуючи повідомлення сторін належним чином, суд здійснює розгляд справи за відсутності сторін, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень Цивільного процесуального\~кодексу України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими\~ст. 89 ЦПК України, дійшов до наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1\~ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1\~ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З 14 липня 2009 року до 13.01.2017 року сторони перебували зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Дніпроптеровського районного суду Дніпроптеровської області від 13.01.2017 року. У шлюбі народились двоє дітей [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] [INFO] . Спільне проживання та ведення сумісного господарства припинено, сторони не проживають однією сім`єю, малолітня діти залишилась проживати з [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини «аліменти» присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Пунктом 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини та ч. 7 ст. 7 СК України встановлено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. З урахуванням вищенаведеного, у зв`язку з тим, що малолітні діти проживають з [PERSON] та знаходиться на її повному утриманні, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 5000 гривень щомісячно, тобто по 2500 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи висновок суду про задоволення позову [PERSON] , відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України з [PERSON] на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved