Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ «Росвен інвест Україна» (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк А.М., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовано тим, що 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №5668, яким стягнуто з [PERSON] у безспірному порядку 15009,55 грн на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» за умовами кредитного договору №002-05756-040313 від 04.03.2013, у кладеним із ПАТ «Дельта банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Росвен інвест Україна», на підставі договору №410/К про відступлення прав вимог за кредитними договорами від 27.04.2018. На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком А.М. 31.08.25021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та накладено арешт на кошти позивача. У позові позивач зазначає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог законодавства, оскільки нотаріус не переконався, що сума заборгованості є безспірною, та вчинив виконавчий напис з порушенням вимог щодо процедури вчинення та змісту виконавчого напису, адже право вимоги не підтверджене належними доказами. Також позивач зазначає, що нотаріус не прийняв до уваги, що трирічний строк позовної давності минув, так як кредитний договір було укладено 04.03.2013 строком 24 місяці, тобто до 04.03.2015. Крім того, позивач у позові стверджує, що зобов`язання перед ПАТ «Дельта банк» ним виконані. Також [PERSON] вказує, що матеріали виконавчого провадження не містять додатку з графіком платежів; ТОВ «Росвен інвест Україна» не обґрунтовано суму заборгованості, оскільки заявлена сума у розмірі 15009,55 грн значено перевищує суму, що підлягала до сплати за кредитним договором 10000,00 грн; про відступлення прав вимоги позивач не повідомлявся; виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом на підставі договору, який не є нотаріально посвідченим. На підставі зазначеного, позивач просить визнати виконавчий напис нотаріуса №5668 від 04.06.2021 таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12.10.2021 вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису за №5668 від 04.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, що здійснюється в межах виконавчого провадження №66660343, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком А.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» заборгованості за кредитним договором №002-05756-040313 від 04.03.2013 в сумі 15009,55 грн, до набрання законної сили рішенням у даній справі Богунського районного суду м. Житомира №295/11800/21. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 10.12.2021 відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. 25.10.2021 до суду надійшла заява позивача про забезпечення доказів, яка ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 26.10.2021 задоволена та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича нотаріально завірену копію Додатку 1 до заяви №002-05756-040313 від 04.03.2013; витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича доказ отримання [PERSON] письмового повідомлення - вимоги ТОВ «Росвен інвест Україна» про сплату боргу та попередження про звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. 29.11.2021 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О., на виконання ухвали суду від 26.10.2021, до суду надійшла копія письмового повідомлення вимоги ТОВ «Росвен інвест Україна» про сплату боргу та попередження про звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з матеріалами позовної заяви представник відповідача ТОВ «Росвен інвест Україна» отримав 02.11.2021, що підтверджується змістом рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідач та треті особи не скористалися своїми процесуальними правами та заяв по суті справи до суду не направили. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. В пункті 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі за текстом Перелік). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Згідно з підпунктами 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. За правилами ч.ч. 1,2 ст. 42 Закону України «Про нотаріат» нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та в день подачі всіх необхідних документів. Вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або надсилання документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії. Судом встановлено, 04.03.2013 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , шляхом підписання заяви №002-05756-040313, укладено договір, відповідно до умов якого позивачу надано кредит у розмір 10 000,00 грн зі сплатою відсотків у розмірі 9,99 річних та щомісячної комісії у розмірі 3,49%, на строк 24 місяці (п. 2.1, 2.3, 2.4 договору). 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №5668, яким стягнуто з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №002-05756-040313 від 04.03.2013, укладеним із ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі договору №410/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами 27.04.2018, до ТОВ «Росвен інвест Україна». Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 28.04.2018 по 17.04.2021. Сума заборгованості складає 14659,55 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 7683,35 грн; прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 6976,20 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» складає 15009,55 грн. 31.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66660343 з примусового виконання виконавчого напису №5668 від 04.06.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» заборгованості у сумі 15009,55 грн. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом на підставі договору який не є нотаріально посвідченим, за межами строку позовної давності та на суму боргу, яка не є безспірною. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису з урахуванням змісту постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Зі змісту кредитного договору №002-05756-040313 від 04.03.2013, на підставі якого нотаріусом вчинено оспорюваний виконавчий напис, вбачається, що він укладений в простій письмовій формі і не посвідчений нотаріально, тоді як відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для вчинення нотаріального напису нотаріусу подається оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), тобто на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом зазначеної вимоги закону дотримано не було. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц. Щодо безспірності заборгованості та вчинення виконавчого напису поза межами строку позовної давності. Дослідивши умови укладеного між сторонами кредитного договору і зміст оспорюваного виконавчого напису, судом встановлено, що виконавчий напис вчинено нотаріусом без дослідження та аналізу умов укладеного між сторонами кредитного договору, відповідно до якого погашення кредиту повинно було здійснюватися щомісячними платежами, нотаріусом не встановлено та не перевірено строк дії кредитного договору, строк кредитування, строк, коли у стягувача виникло право вимоги за договором, що унеможливило визначення періоду, з якого почався перебіг строку позовної давності. У позові позивач стверджує, що зобов`язання перед ПАТ «Дельта Банк» ним виконані у повному обсязі. У свою чергу, відповідач не скористався правом надати до суду виписку з рахунку боржника [PERSON] або інші докази, з яких було б можливо встановити порядок нарахування та суму заборгованості. Зазначені обставини свідчать, що сума заборгованість позивача за кредитним договором на час вчинення виконавчого напису не була безспірною. Крім того, відповідно до змісту укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] договору №002-05756-040313 від 04.03.2013, а саме п. 2.3 договору, кредит надано на строк 24 місяці. При вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було враховано те, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору, термін дії кредитного договору, за яким вчиняється виконавчий надпис, закінчився 04.03.2015, отже з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Наведене приводить до висновку, що нотаріус не пересвідчився в наявності безспірної заборгованості. Крім того, в позовній заяві позивач, серед іншого, як на підставу визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилався також на те, що він не повідомлявся про заміну стягувача у зобов`язанні та не отримував вимоги ТОВ «Росвен інвест Україна» про погашення заборгованості. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ч. 2 ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Однак, відповідач не скористався своїм правом та не надав до суду докази переходу права вимоги ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] за кредитним договором №002-05756-040313 від 04.03.2013 до ТОВ «Росвен інвест Україна». На виконання\~вимог ухвали\~суду про\~забезпечення доказів,\~ від\~приватного нотаріуса\~Київського міського\~нотаріального округу\~Бригіди В.О.\~до суду\~надійшла копія\~письмового повідомлення\~ вимоги\~ТОВ «Росвен\~інвест Україна»\~про сплату\~боргу та\~попередження про\~звернення до\~нотаріуса для\~вчинення виконавчого\~напису,\~а також\~копія списку\~згрупованих рекомендованих\~листів.Разом з тим, зазначений список не містить відміток підприємства поштового зв`язку про його прийняття, тому не може бути прийнятий судом як належний доказ того, що позивачу було направлено вимогу про усунення порушень. Наведене свідчить про неналежне повідомлення [PERSON] щодо усунення порушень, погашення заборгованості, як це передбачає Порядок вчинення нотаріальних дій. Так само до суду не надано доказів повідомлення ТОВ «Росвен інвест Україна» про заміну кредитора в зобов`язанні, а тому відсутні підстави вважати, що у позивача [PERSON] виникло зобов`язання саме перед вказаним товариством, як кредитором. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі N 137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі N 916/3006/17, від 15 січня 2020 року у справі N305/2082/14ц, яка є послідовною і незмінною. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Закріпивши принцип змагальності сторін, гарантує сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до цієї норми кожна сторона та інша особа, яка бере участь у справі, повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а у випадку неможливості стороною подати докази з поважних причин, суд сприяє особі в їх витребуванні, тим самим сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи (ч. 1 ст. 84 ЦПК України). Відповідач не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду заперечень проти вимог позивача та доказів на їх обґрунтування. Таким чином, дослідивши надані позивачем докази на предмет їх належності, достовірності і достатності у взаємозв`язку та в сукупності, суд вважає, що виконавчий напис від 04.06.2021 про стягнення заборгованості з позивача вчинений на виконання не нотаріально посвідченого кредитного договору, вчинений без врахування того, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років та без надання належних документів на підтвердження розміру заборгованості та переходу права вимоги за кредитним договором, на підставі документів, які не свідчили про безспірність заявленої вимоги, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 908,00 грн за подання позовної заяви та у сумі по 454,00 за подання заяв про забезпечення позову та доказів. Враховуючи викладене,

Outcome: approved