Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. При цьому посилався на те, що в нього виникають проблеми зі сплатою надмірно нарахованих платежів за комунальні послуги, нараховані на відповідача, котрий не проживає за вказаною адресою тривалий час, чим об'єктивно порушуються права позивача. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи відповідно до частини 9 ст. 74 ЦПК України. Суд вважає за можливе відповідно до ст.224 ЦПК України, та зі згоди позивача провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Це підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 13 вересня 1993 р. № 20181 (копія наявна в матеріалах справи). Згідно з довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, що видана головою правління ОСББ "Шевченко-6" у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (копія в матеріалах справи). Як зазначено в заяві жильців будинку [ADDRESS] відповідач [PERSON] протягом 10 років та по теперішній час у квартирі № [NUMBER] за вказаною адресою не проживає. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема можуть бути припинення дії, яка порушує право, примусове виконання обов'язку, або іншим способом. Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР до членів сім'ї наймача (власника) належать дружина наймача (власника) їх діти та батьки. Членами сім'ї наймача (власника) можуть бути визнані інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з ч.1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. На підставі ст. 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст. 71 ЖК Української РСР, збереження за відповідачем спірного житлового приміщення судом не встановлено. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі письмових доказів та пояснень позивача суд дійшов до висновку про те, що має місце факт непроживання [PERSON] більше шести місяців за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи викладене суд вважає, що [PERSON] на підставі ч.1 ст. 72 ЖК України втратила право користування житловим приміщенням - квартирою № [ADDRESS], внаслідок відсутності його понад встановлені строки у вказаному житловому приміщенні. Виселення провадиться в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. На підставі викладеного,

Outcome: approved