Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

Керівник [PERSON] місцевої прокуратури в інтересах держави в особі [PERSON] районної ради звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої злочином. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком Золотоніського міськрайонного суду від 17.07.2018 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Даним вироком було встановлено, що потерпілій [PERSON] було заподіяно тілесні ушкодження. Внаслідок отриманих травм потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікування у [PERSON] ЦРЛ і на її лікування було витрачено кошти в сумі 5460,76 грн., що стверджується довідкою [PERSON] ЦРЛ від № 1227 від 29.08.2017 року. Так як добровільно обвинуваченим не відшкодовані завдані збитки, прокурор в інтересах держави в особі [PERSON] районної ради Черкаської області звернувся до суду з даним позовом. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Відповідно до вироку Золотоніського міськрайонного суду від 17 липня 2018 року [PERSON] було визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Даним вироком було встановлено, що внаслідок вчинення злочину потерпілій [PERSON] було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, у вигляді травми нижньої кінцівки з закритим переломом правої малогомілкової кістки, гематомою правого стегна, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, в звязку з тривалим розладом здоровя; травму голови - до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм [PERSON] знаходяться у причинному звязку з дорожньо-транспортною пригодою та настанням наслідків у вигляді середньої тяжкості тілесних ушкоджень в потерпілої [PERSON]. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Частиною 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Відповідно до п. 3.3 Статуту [PERSON] ЦРЛ джерелами фінансування лікарні є бюджетні асигнування районного бюджету. Згідно з даними довідки [PERSON] ЦРЛ № 1227 від 29.08.2018 року [PERSON] в період з 11.02.2016 року по 05.03.2016 року знаходилася на стаціонарному лікуванні [PERSON] ЦРЛ та на її лікування витрачено 5460,76 грн. За вказаних обставин позовні вимоги підлягають до задоволення. Суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved