Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Рівненського міського суду із заявою в якій просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки міста Миколаєва, зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] місце смерті місто Севастополь, яка настала [INFO] року. Допустити негайне виконання рішення у справі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона [PERSON] є дочкою [PERSON], яка померла [INFO] року в місті Севастополь за таких обставин: хронічна цереброваскулярная хвороба, набряк головного мозку. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Місцем смерті є місто Севастополь, АР Крим, Україна. Встановлення факту смерті необхідно для подачі заяви про вступ у спадок. В судове засідання заявниця подала заяву згідно якої вимоги підтримала повністю, просила задовольнити, справу розглянути без її участі. В судове засідання представник заінтересованої особи подала заяву згідно якої не заперечила проти заявлених вимог, просила розглядати справу у їх відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1 ст. 257-1ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч.2 ст. 257- 1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Як встановлено судом, відповідно до копії медичного свідоцтва про смерть серія [INFO] від 16.01.2017 року, [INFO] року о 23 год. 30 хв. в міській лікарні № 1 ім. Пирогова в місті Севастопіль, по вул. Адмірала Октябрського, 19 АР Крим померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [INFO] виданому 16.01.2017. Згідно долучених та оглянутих судом до заяви копій паспортів на ім'я: [PERSON], [INFO],Серії [INFO] виданим 07.02.2002р. Гагарінським РВ УМВС України в місті Севастополі, [PERSON], [INFO] , Серії [INFO], виданим 09.04.1996 р.в Гагарінським РВ УМВС України в місті Севастополі встановлено, що зазначені особи є громадянами України. Заявник [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 38, зареєстрований палацом одружень м.Нєфтєюганск, Тюменської області. Прізвище «[PERSON]» змінено на «[PERSON]» після реєстрації шлюбу з [PERSON] 26.06.2003 року. В березні 2014 року територія АР Крим була анексована Російською Федерацією та на території АР Крим було запроваджене законодавство Російської Федерації. Згідно з ч.ч.1-6 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» 1. Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. 2. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. 3. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.4. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою.5. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану.6. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Згідно з п. 1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014р.сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тому зазначені вище документи, які свідчать про смерть [PERSON], відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. В зв'язку з чим заявник не може подати заяву про вступ у спадщину. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати факт смерті [PERSON] у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року. Так гл.5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено підстави для проведення державної реєстрації смерті. При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті, державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог [PERSON] , щодо встановлення факту смерті її матері [PERSON], оскільки реєстрація смерті не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені нею вимоги, підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved