Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги на загальну суму 6 063 грн. 36 коп. мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] та являються споживачами житлово-комунальних послуг, наданих підприємством позивача. В порушення норм діючого законодавства відповідачі не виконували своїх обов'язків по своєчасному внесенню плати за користування квартирою [ADDRESS] в місті Києві та за надані комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.05.2009 року, по 01.02.2012 року у сумі 6 063 грн. 36 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив, подавши до суду заяву. Відповідачі [PERSON], [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з'явилися про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до статті 24 цього Закону балансоутримувач має право звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі. Отже, слід зазначити, що балансоутримувач житлової будівлі має законне право на звернення до суду в разі несплати особою, що проживає в даній будівлі, кошів за споживання ним житлово-комунальних послуг. Як убачається з матеріалів справи відповідачі [PERSON] [PERSON] [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] б у м. Києві відповідно до довідки форми № 3 від 20.02.2012 року виданою ЖРЕО № 406. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що з 01.11.1999 року по 01.01.2014 року відповідачі заборгували підприємству позивача по сплаті за житлово-комунальні послуги на загальну суму 9 990 грн., 88 коп., що підтверджується наданими підприємством позивача розрахунками заборгованості. В порядку ст. 540 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний з кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Статтею 541 Цивільного кодексу України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема неподільності предмета зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. На підставі вищевикладеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва підлягає до задоволення в повному обсязі в сумі 6 063 грн., 36 коп., яка підлягає стягненню солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн., тобто по 81 грн., 20 коп. з кожного.

Outcome: approved