Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Костроба Тетяна Анатоліївна, звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , в якому просив шлюбний договір, укладений 09.11.2017 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований в реєстрі за №854, розірвати через неможливість його виконання. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.11.2017 року між позивачем та відповідачем по справі було укладено шлюбний договір. 11.11.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, а [INFO] у них народився син [PERSON] . 20.07.2020 року рішенням Кремінського районного суду Луганської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. 27.08.2020 року рішенням Кремінського районного суду Луганської області з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] було стягнуто аліменти у розмірі 1200,00 грн., починаючи з 03 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, які вчасно сплачуються позивачем. Також, зазначив, що в Кремінському районному суді Луганської області розглядається цивільна справа №414/2283/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, відповідно до п. 2.4. шлюбного договору, у розмірі однієї мінімальної заробітної плати щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Зазначив, що умови шлюбного договору на сьогоднішній день виконати не можливо, що змусило його звернутись до суду. Також, в обґрунтування не можливості виконання шлюбного договору зазначив, що він працює в ПП «Продгрупсервіс» де займає посаду інженера - механіка, середньомісячний його дохід складає 5323,95 грн., а за мінусом утримань 3385,74 грн. Згідно умов п. 2.4 шлюбного договору від 09.11.2017 року, він зобов`язався сплачувати на утримання відповідачки аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, що на сьогоднішній день становить 5000,00 грн., що є для нього не можливим. Також, зазначив, що за час, що сплинув з моменту укладання вказаного шлюбного договору, значно погіршився стан його здоров`я, з 2019 року було виявлено серйозні проблеми з хребтом, що призвело до взяття його на Д облік у лікаря невролога та до встановлення обмежень у працездатності, йому протипоказано знаходитись у вимушеному положенні, довготривала хода, підйом ваги понад 5 кг, що підтверджується довідкою ЛКК при Кремінській поліклініці від 21.08.2020 року та довідкою лікаря невролога. У зв`язку з чим, його було переведено не легку працю, що позбавляє його можливості виконувати більший об`єм роботи та отримувати більшу заробітну плату, а тому просить розірвати укладений між ним та відповідачкою 09.11.2017 року шлюбний договір у зв`язку з неможливістю його виконання. Відповідачкою, від імені якої діє її представник адвокат Чернобай С.С., було надано до матеріалів справи відзив на позовну заяву, у якому вона просила відмовити [PERSON] в задоволенні його позовних вимог повністю та стягнути з нього судові витрати. Свої заперечення обґрунтовує тим, що у позивача є квартира, транспортні засоби та корпоративні права в юридичній особі, які можуть давати йому додатковий дохід, тож твердження позивача з приводу не можливості виконання шлюбного договору в частині сплати аліментів відповідачці вважає не обґрунтованим. Також, зазначила, що позивач може влаштуватись на іншу роботу. Окрім того, зазначила, що відповідачем у зв`язку з поданням позивачем позовної заяви по даній справі було укладено з адвокатом Чернобай С.С. договір про надання правової допомоги №2912/20 від 29.12.2020 року, в п. 3.1. якого вартість послуг була погоджена у розмірі 7000,00 грн. У зв`язку з чим, просила у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити та стягнути з нього на користь відповідача судові витрати у розмірі сплачених відповідачкою на користь адвоката грошових коштів в сумі 7000,00грн. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді Кремінського районного суду Луганської області від 18 грудня 2020 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Інших процесуальний дій не вчинялось. В судове засідання позивач не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Зазначила, що на цей час Кремінським районним судом Луганської області було винесено рішення у справі №414/2283/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] щодо стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі, погодженому в шлюбному договорі, яке [PERSON] не оскаржувалось та не планується. Також, зазначила, що є рішення Кремінського районного суду Луганської області з приводу стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на дитину в розмірі 1200,00 грн., яке набрало законної сили. Тож, на її думку п.п. 2.3, 2.4 шлюбного договору на цей час фактично виконані, а з приводу інших пунктів поміж сторонами спірних питань не виникало. Задля того, щоб у майбутньому уникнути спірних питань з приводу умов шлюбного договору позивач звернувся до суду. Також, зауважила, що вартість послуг з правової допомоги, яку просить стягнути відповідачка з позивача є суттєво завищеною, не обґрунтованою, до матеріалів справи не надано розшифровки витрачання часу адвокатом при підготуванні відповідних процесуальних документів. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідачки до суду з`явився, зазначив, що проти задоволення позовних вимог заперечує, з врахуванням надання представником позивача до матеріалів справи всіх документів щодо доходів [PERSON] на задоволенні клопотань, наведених у відзиві, щодо витребування документів, не наполягав. Зазначив, що представник позивача звертав увагу суду, що шлюбний договір фактично виконаний, при цьому просить його розірвати, що фактично протирічить одне одному. Також, вказав, що представником позивача не надано суду доказів погіршення здоров`я позивача, довідкам, наданим підприємством роботодавцем позивача не довіряє, оскільки вони видані особою, що є його родичем. Відсутність доходу від корпоративних прав в юридичній особі, вважає не бажанням позивача його отримувати, а відсутність полісів страхування на транспортні засоби таким, що не підтверджує не можливість їх використання та отримання відповідного доходу. Також, зауважив, що поміж ним та відповідачкою було укладено договір про надання правової допомоги, в якому вони погодили відповідну суму гонорару, послуги були надані належним чином, що підтверджується актом виконаних робіт, та оплачені відповідачкою на його користь в повному обсязі у готівковому порядку. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. 09 листопада 2017 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюбний договір, посвідчений приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Луганської області Тіщенком О.М., зареєстровано в реєстрі за №854, відповідно до п.1.1 умов якого, на все спільне нажите майно незалежно від того, на чиї доходи воно буде купуватися, поширюється режим спільної сумісної власності. На окремі, спеціально передбачені цим правочином, види майна може бути встановлений інший режим, (а.с.12-15). Крім того, шлюбним договором визначено майно, яке належить сторонам на момент підписання шлюбного договору, майно, що є власністю кожного з подружжя, правовий статус зобов`язань, які виникнуть у сторін протягом шлюбу, грошових коштів на рахунках, встановлено обмеження щодо розпорядження спільним майном (п.п.1.2. - 1.12 шлюбного договору). Відповідно до п. 2.3 Шлюбного договору, у разі розірвання шлюбу, [PERSON] , зобов`язується щомісяця виплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання їх спільних дітей, якщо такі з`являться в період шлюбу, в розмірі одного прожиткового мінімуму на дитину певного віку, але не більше трьох прожиткових мінімумів на всіх дітей сумарно. Згідно до п. 2.4 Шлюбного договору, у разі розірвання шлюбу до досягнення дитиною трирічного віку, [PERSON] зобов`язався сплачувати аліменти на утримання [PERSON] у розмірі однієї мінімальної заробітної плати щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Як вбачається з п. 4.4 Шлюбного договору, зміна і розірвання даного шлюбного договору може бути здійснено за взаємною згодою сторін або в судовому порядку. Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 20.07.2020 року (справа №414/1216/20, провадження №2/414/294/2020) позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було задоволено повністю, шлюб, який зареєстрований 11.11.2017 року Кремінським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, свідоцтво серії [NUMBER] від 11.11.2017 року, актовий запис №90, між [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , було розірвано (а.с. 16 - 17). Як вбачається з рішення Кремінського районного суду Луганської області від 27.08.2020 року (справа №414/1414/20, провадження №2/414/334/2020), позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину - задоволено частково, вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) гривень, починаючи з 03 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 18-21). Зазначене рішення суду не містить у собі посилання жодної зі сторін в своїй позиції по справі на положення шлюбного договору, розмір аліментів, який просила стягнути [PERSON] та частково визнавались [PERSON] , не відповідає розміру, погодженому сторонами в п. 2.3. шлюбного договору. Згідно довідки про доходи [PERSON] , наданої приватним підприємством «Продгрупсервіс» (Вих. №98 від 16.11.2020 року), за період липень - жовтень 2020 року ним було отримано дохід (з врахуванням сплати аліментів в розмірі 3600,00грн.) в сумі 13542,97 грн. (а.с. 22). Відповідно до довідки КНП «Кремінська багатопрофільна лікарня», 21.08.2020 року [PERSON] має діагноз «загальне захворювання», протипоказано знаходитися у вимушеному положенні, довготривала хода, підйом ваги понад 5 кг (а.с. 23). Згідно довідки (без номера та дати), [PERSON] перебуває на Д обліку у лікаря невролога (а.с. 24). До матеріалів справи надано також магнітно-резонансну томографію грудного відділу хребта, дослідження від 13.06.2019 року (а.с. 25 - 27). Як вбачається з наказу ПП «Продгрупсервіс» №21-к від 21.08.202 року, про надання легкої праці [PERSON] , на підставі наданих документів від працівника [PERSON] : довідка ЛКК при Кремінській поліклініці від 21.08.2020 року, довідки лікаря про діагноз [PERSON] , довідок з МРТ, який за станом здоров`я потребує надання легшої роботи, [PERSON] (інженеру-механіку) було встановлено легшу працю без навантаження організму при здійсненні ремонтних робіт обладнання та механізмів та підйом тяжкостей понад 5 кг, наказано внести зміни до посадової інструкції інженера - механіка, вилучити з неї навантаження на організм під час ремонтів, встановлено заробітну плату у розмірі не менше середньомісячної зарплати за 3 останніх місяців (а.с. 28). Згідно до роздруківки з сайту Міністерства юстиції України, [PERSON] є одним з засновників Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Укртехмолоко» (код ЄДРПОУ 32196360), частка в статутному капіталі складає 316200,00 грн. (а.с. 55). Відповідно до довідки з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів (вих. №1887 від 16.11.2020 року), дохід [PERSON] (код [NUMBER] ) у 4 кварталі 2017 року було нараховано в сумі 13435,35 грн. виплачено в сумі 10050,00 грн., у 3 кварталі 2020 року було нараховано в сумі 15981,46 грн., виплачено16800,00 грн. (а.с. 63). Як вбачається з довідки про доходи (вих. №97 від 16.11.2020 року), наданої приватним підприємством «Продгрупсервіс», дохід [PERSON] за період липень - грудень 2020 року склав 26383,12 грн., фактично отримано 21250,76 грн. (а.с. 64). Згідно до листа ТОВ науково-виробниче підприємство «Укртехмолоко» (вих. №1 від 05.01.2021 року), у період з 2017 року по 2020 рік підприємство не працювало, фінансово - господарської діяльності не проводило, доходів не отримувало, тому ніяких дивідендів нікому з засновників не виплачувало (а.с. 65). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №239974512 від 11.01.2021 року, [PERSON] належить квартира загальною площею 75,3 кв. м., розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 66). Згідно роздруківок с сайту Моторного транспортного бюро за параметрами пошуку транспортні засобу Peugeot, марка G5, реєстраційний номер [NUMBER] та Peugeot, марка Boxer, реєстраційний номер [NUMBER] , не знайдено (а.с.76, 68). Відповідно до ст. 92 СК України, шлюбний договір може бути укладено особами, які подали заяву про реєстрацію шлюбу, а також подружжям. На укладення шлюбного договору до реєстрації шлюбу, якщо його стороною є неповнолітня особа, потрібна письмова згода її батьків або піклувальника, засвідчена нотаріусом. Згідно до ст. 93 СК України, шлюбним договором регулюються майнові відносини між подружжям, визначаються їхні майнові права та обов`язки. Шлюбним договором можуть бути визначені майнові права та обов`язки подружжя як батьків. Шлюбний договір не може регулювати особисті відносини подружжя, а також особисті відносини між ними та дітьми. Шлюбний договір не може зменшувати обсягу прав дитини, які встановлені цим Кодексом, а також ставити одного з подружжя у надзвичайно невигідне матеріальне становище. За шлюбним договором не може передаватися у власність одному з подружжя нерухоме майно та інше майно, право на яке підлягає державній реєстрації. Як слушно зазначено у Постанові Верховного Суду по справі №755/19197/18 провадження №61-18343св19 від 26.02.2020 року, «надзвичайно невигідне матеріальне становище», вжита у частині четвертій статті 93 СК України, має оціночний характер і підлягає доведенню стороною відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, та ці докази повинні бути оцінені судом у відповідності до норм цивільного процесуального законодавства. Як вбачається з ч. 1 ст. 95 СК України, якщо шлюбний договір укладено до реєстрації шлюбу, він набирає чинності у день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 96 СК України, у шлюбному договорі може бути встановлено загальний строк його дії, а також строки тривалості окремих прав та обов`язків. У шлюбному договорі може бути встановлена чинність договору або окремих його умов і після припинення шлюбу. Згідно до ст. 99 СК України, сторони можуть домовитися про надання утримання одному з подружжя незалежно від непрацездатності та потреби у матеріальній допомозі на умовах, визначених шлюбним договором. Якщо у шлюбному договорі визначені умови, розмір та строки виплати аліментів, то в разі невиконання одним із подружжя свого обов`язку за договором аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса . Шлюбним договором може бути встановлена можливість припинення права на утримання одного з подружжя у зв`язку з одержанням ним майнової (грошової) компенсації. Статтею 100 СК України встановлено, одностороння зміна умов шлюбного договору не допускається. Шлюбний договір може бути змінено подружжям. Угода про зміну шлюбного договору нотаріально посвідчується. На вимогу одного з подружжя шлюбний договір за рішенням суду може бути змінений, якщо цього вимагають його інтереси, інтереси дітей, а також непрацездатних повнолітніх дочки, сина, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 101 СК України, одностороння відмова від шлюбного договору не допускається. Подружжя має право відмовитися від шлюбного договору. У такому разі, за вибором подружжя, права та обов`язки, встановлені шлюбним договором, припиняються з моменту його укладення або в день подання нотаріусу заяви про відмову від нього. Згідно ст. 102 СК України, на вимогу одного з подружжя шлюбний договір може бути розірваний за рішенням суду з підстав, що мають істотне значення, зокрема в разі неможливості його виконання. Таким чином, судом було встановлено, що поміж позивачем та відповідачем було укладено шлюбний договір, яким було врегульоване певне коло питань, окрім іншого, і щодо сплати аліментів на утримання дітей, якщо такі народяться протягом шлюбу, та утримання відповідачки до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач та його представник посилаються на неможливість виконання шлюбного договору, що є підставою для його розірвання, однак обґрунтовуючи його виключно на пункти, що регулюють сплату аліментів на дітей та відповідачки. Щодо неможливості виконання інших положень шлюбного договору позивачем інформації суду надано не було. Також, надані в обґрунтування власної позиції по справі позивачем докази щодо зміни матеріального стану позивача внаслідок погіршення його здоров`я не є для суду переконливими, оскільки, як вбачається з наданих довідок щодо доходу [PERSON] його дохід станом на 2020 рік суттєво не знизився у порівнянні з 2017 роком (датою укладання шлюбного договору), а його проблеми зі здоров`ям не вплинули на розмір заробітної плати (як вбачається з наказу підприємства - роботодавця), а потягнули виключно зміну умов праці. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненнями чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, позивачем не надано доказів в обґрунтування позиції по справі щодо неможливості виконання шлюбного договору у повному обсязі. Не можливість виконання окремих пунктів договору може бути підставою для його зміни в порядку, встановленому законодавством України, та не тягне за собою не можливість виконання шлюбного договору в цілому. Як вбачається з пояснень представників сторін в судовому засіданні та матеріалів справи п. 2.4. шлюбного договору вже було фактично виконано, оскільки спільній дитині [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] ( [INFO] ) [INFO] виповнилось три роки. З пояснень представників сторін вбачається, що [PERSON] скористалась своїм правом на отримання аліментів, передбаченим зазначеним пунктом договору, та звернулась за захистом своїх прав до Кремінського районного суду Луганської області. Станом на день розгляду справи, рішення щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] було прийнято, але не набрало законної сили. Що стосується положень п. 2.3 шлюбного договору, то станом на день розгляду справи його умови сторонами не виконані, рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 27.08.2020 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі 1200,00 грн. на місяць. З зазначеного рішення вбачається, що сторони при вирішенні справи не посилались на положення шлюбного договору, яким погоджені аліменти, що підлягають сплаті на утримання дитини в розмірі одного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який на час розгляду дійсної справи судом складає 1921,00 грн. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, між сторонами укладено шлюбний договір, який позивач просив розірвати у зв`язку з неможливістю виконання, при цьому обґрунтуванням для розірвання зазначеного договору були неможливість виконати пункти в частині утримання матері дитини до досягнення трьохрічного віку. Разом з тим, строк виконання договору в зазначеній частині вже сплинув. Більш того, позивачем не надано доказів, які б свідчили, що договір неможливо було б виконати в частині утримання матері, якби такий договір підлягав виконанню. Зазначеним шлюбним договором також передбачений розмір аліментів на утримання дитини, і він перевищує розмір аліментів, що визначений рішенням суду, тому у випадку розірвання шлюбного договору можуть бути порушені права дитини на отримання аліментів у погодженому сторонами розмірі, що не відповідає інтересам дитини. З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Як вбачається з п. 1.1 Договору про надання правової допомоги №2912/20 від 29.12.2020 року, укладеного між адвокатом Чернобай Сергієм Сергійовичем (за текстом договору - виконавець) та [PERSON] (за текстом договору - Замовник), в порядку та на умовах, визначених договором, Виконавець зобов`язався надавати необхідну правову допомогу Замовнику з приводу захисту його інтересів в Кремінському районному суді Луганської області по справі №414/2575/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбного договору, представляти інтереси Замовника в Кремінському районному суді Луганської області, судах апеляційної, касаційної інстанції, використовувати передбачені ЦПК та іншими законодавчими актами права, а Замовник зобов`язується оплатити такі послуги (а.с.47). Згідно до п. 4.1 зазначеного договору, вартість послуг з правової допомоги погоджена сторонами в сумі 7000,00 грн. Відповідно до п. 4.2 договору, за надані послуги Замовник виплачує Виконавцеві плату за фактично надані послуги згідно з наданими Виконавцем рахунками. Згідно до п. 5.1 вказаного договору, Замовник здійснює оплату за цим договором не пізніше 3 банківських днів наступних за тим, в якому надавались послуги у готівковій формі згідно з рахунком наданим Виконавцем та актом виконаних робіт. Як вбачається з Акту здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 30.12.2020 року, замовник та виконавець склали його про те, що виконавцем було проведено правовий аналіз позовної заяви та додатків до позовної заяви, надання послуг усного консультування [PERSON] , складання відзиву на позовну заяву, складання адвокатського запиту, клопотань пояснень, вартість послуг склала 7000,00грн (а.с.49). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №15 від 30.12.2020 року, на підставі Договору про надання правової допомоги №2912/20 від 29.12.2020 року, [PERSON] було сплачено адвокату Чернобай С.С. грошові кошти в сумі 7000,00грн. (а.с. 50). Згідно до ч. ч. 1 - 5, 8 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій. Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постанові КАС ВС від 11.06.2020 по справі №821/227/17, а також у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід ілюструється у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§95). Варто зауважити, що чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Верховний Суд у постанові №826/2689/15 від 09.04.2019 року зазначив, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості, а тому сторона не повинна надавати докази на підтвердження обґрунтованості ринкової вартості послуг. Представник позивача наполягав на тому, що витрати на правничу допомогу, заявлені відповідачем суттєво завищені та не містять у собі детального розрахунку наданих послуг та інформації щодо витраченого часу на надання відповідних послуг, як то передбачено ЦПК України. Однак, суд звертає увагу сторін, що стаття 137 ЦПК України, запроваджена "для визначення розміру витрат", в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Представником відповідача надано до матеріалів справи договір у якому погоджено перелік послуг, що мають бути надані адвокатом [PERSON], яка є відповідачем по цій справі, визначена їх вартість у твердій грошовій сумі, також, до матеріалів справи надані документи бухгалтерського обліку щодо підтвердження надання відповідних послуг адвокатом Чернобай С.С. [PERSON] та підтвердження їх належної оплати в повному обсязі. Що стосується доводів представника позивача щодо того, що вартість послуг з правової допомоги є завищеною, суд вважає їх необґрунтованими не підтвердженими будь - якими доказами, що містяться в матеріалах справи. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідачки судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Outcome: approved