Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач в особі представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 03 жовтня 2006 року між акціонерним комерційний інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №11050136000, відповідно до умов якого банк надав, а відповідач отримав кредитні кошти в сумі 13030.00 доларів США на строк з 03 жовтня 2006 року до 02 жовтня 2012 року та зобовязався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, який є додатком до договору, а також протягом строку дії договору відповідно до п.п.1.3.1,1.3.4 та п.9.2 сплачувати щомісячно проценти за користування кредитом в період з 01 по 10 число кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані проценти, та комісії за ведення кредиту та зобовязався повертати кредит, починаючи з місяця наступного за місяцем підписання договору до моменту повного повернення кредиту. В разі невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, та вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати плати за кредит, змінивши при цьому термін їх повернення в сторону зменшення, про що повідомляє позичальника шляхом направлення відповідної письмової вимоги, а позичальник зобовязаний починаючи з 32 календарного дня з дати отримання надісланої банком відповідної вимоги, повернути суму кредиту та плати за кредит. 08 грудня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях та до нього переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі по укладеному 28 вересня 2012 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] кредитному договору №11050136000 від 03 жовтня 2006 року. Відповідач як позичальник не виконував належним чином умови кредитного договору №11050136000 від 03 жовтня 2006 року, в звязку з чим станом на 31 липня 2015 року за даним договором виникла заборгованість в сумі 262704 гривні 52 копійки, з яких сума заборгованості за тілом кредиту складає 157683 гривні 62 копійки, сума заборгованості за відсотками - 105020 гривень 90 копійок, у звязку з чим змушені звернутися з даним позовом до суду для примусового стягнення зазначеної заборгованості, оскільки зобовязання за договором мають виконуватись належним чином, а кредитор має право вимагати від позичальника належного виконання зобовязань за договором. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.51,55), у судове засідання не зявився. Згідно поданого до суду письмового клопотання (а.с.56-58) позовні вимоги підтримали у повному обсязі та прохали їх задовольнити, а справу розглядати у їх відсутність. У разі в разі неявки відповідача не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки згідно положень ч.5 ст.74 ЦПК України за зареєстрованим в установленому законом порядку місцем проживання [INFO] (а.с.48-49, 53-54), яка повторно повернулась з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про ухилення відповідача від отримання судової повістки чи не проживання за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки та зміну місця свого проживання суд не повідомив, як не дав і заперечень проти позову та доказів, які їх обґрунтовують, при цьому до висновку про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд приходить, виходячи з наступного. Судові повістки-виклики в судове засідання на ім'я відповідача [PERSON] направлялись судом за місцем реєстрації його місця проживання, які повернулись до суду без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання. Відповідно до п.99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності\~- повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата\~або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Пунктом 117 Правил передбачено, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи\~закінчення встановленого строку зберігання. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Оскільки відповідачу [PERSON] судові повістки, направлені судом на його ім'я за адресою, за якою зареєстровано його місце проживання, не одержані, повернуті суду за закінченням терміну зберігання через відсутність адресата, то суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не зявились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та в звязку з неявкою належним чином повідомленого відповідача за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначаються законом як істотні або є необхідними для договір даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, який повинен відповідати вимогам ст.ст. 1046-1050,1054-1056-1 ЦК України та відповідно до ст. 629 ЦК України є обовязковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що 03 жовтня 2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11050136000 та 06 січня 2009 року додаткова угода №1 до кредитного договору (а.с.6-17), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 13030 доларів США, що еквівалентно 65801 гривні 50 копійок, терміном до 02 жовтня 2012 року зі сплатою за користування кредитними коштами 11% річних (п.1.3.1) протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, в тому числі за додатковою угодою в період з 01 січня по 19 січня 2009 року, а по закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п.9.2 даного договору, за яким відповідно до вимог ст.651 ЦК України сторони погодили, що протягом дії цього договору банк відповідно до умов п.1.3.1 договору може змінювати розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі настання будь-яких обставин, передбачених у цьому пункті, в тому числі порушення позичальником кредитної дисципліни, тобто неналежного виконання умов кредитного договору та умов договорі, за якими надано забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором, про що банк зобовязаний повідомити позичальника не пізніше, ніж за 14 календарних днів до дня зміни процентної ставки. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченому п.9.2 договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором у попередньому місяці, а строк сплати процентів встановлено з 01 по 10 наступного за тим, за яким були нараховані проценти, Відповідач як позичальник зобовязався відповідно до умов кредитного договору використовувати кредит на зазначені у цьому договорі цілі, повернути одержаний кредит та сплатити нараховані банком проценти, комісії та інші платежі у порядку та терміни встановлені договором та графіком погашення кредиту, який є невідємною частиною кредитного договору (а.с.14-15), до моменту повного його погашення. Відповідно до п.4.6 та п.п.5.5-5.8, п.5.10, п.7.3 ,11.1 кредитного договору в разі невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, та вимагати від позичальника, в тому числі дострокового, повернення всієї суми кредиту та повної сплати плати за кредит, змінивши при цьому термін їх повернення в сторону зменшення, про що повідомляє позичальника шляхом направлення відповідної письмової вимоги, а позичальник зобовязаний починаючи з 32 календарного дня з дати отримання надісланої банком відповідної вимоги, повернути суму кредиту та сплатити проценти, комісію, штрафні санкції та інших платежі, передбачені договором, а також відшкодувати завдані неналежним виконанням умов договору збитки. Згідно ч.1 статті 1054 та ч.1 ст.1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі, а зазначене свідчить про те, що за формою та змістом укладений між сторонами кредитний договір відповідає зазначеним вимогам. Судом встановлено, що 08 грудня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях та до нього переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі по укладеному 28 вересня 2012 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] кредитному договору №11050136000 від 03 жовтня 2006 року (а.с.22-25, 26-30). Про відступлення права вимоги 14 серпня 2015 року АТ «Дельта Банк» направив повідомлення відповідачу [PERSON] за зазначеним в кредитному договорі фактичним місцем проживання (а.с.62). Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.513 ЦК України правочин щодо зміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій саме формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Таким чином, судом встановлено, що у зобовязанні за кредитним договором №11050136000 від 03 жовтня 2006 року відбулася заміна кредитора і новим кредитором стало ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», до якого перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, при цьому укладений 08 грудня 2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу прав вимоги (а.с.26-28) відповідає вимогам ст.ст.512-517 ЦК України. Оскільки відповідач [PERSON] умови кредитного договору №11050136000 від 03 жовтня 2006 року не виконував, то станом на 31 липня 2015 року за даним договором за розрахунками позивача виникла заборгованість в сумі 262704 гривні 52 копійки, з яких сума заборгованості за тілом кредиту складає 157683 гривні 62 копійки, сума заборгованості за відсотками - 105020 гривень 90 копійок (а.с.20), про наявність якої позивач направив відповідачеві досудову вимогу від 14 серпня 2015 року (а.с.21-25), за якою вимагав сплатити прострочену заборгованість, яка залишилась відповідачем без задоволення. З урахуванням зазначеного, судом встановлено, що відповідач отримав кредит в сумі 13030 доларів США, але свої зобовязання за кредитним договором по поверненню кредиту щомісячно частинами належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 05 вересня 2015 року в нього виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 262704 гривні 52 копійки, у звязку з чим відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору позивач має право вимагати від відповідача виконання зобов'язання за кредитним договором в примусовому порядку згідно чинного законодавства України, оскільки договір є обовязковим для виконання сторонами, а в разі його невиконання наступають наслідки, передбачені законом та умовами договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 262704 гривні 52 копійки. Згідно постанови НБУ від 02 березня 2015 року №150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта банк» (а.с.31,34-35), а згідно рішення №71 від 08.04.2015 року строк запровадження тимчасової адміністрації продовжено до 02 вересня 2015 року (а.с.36), представником якої і предявлено позов, що розглядається судом (а.с.37,38). В подальшому на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 жовтня 2015 року №181 «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатору банку» розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] строком на 2 роки з 05 жовтня 2015 року до 04 жовтня 2017 року включно (а.с.60-61). Згідно п.5 ч.1 ст.48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження: у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб. Відповідно до п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, станом на день звернення з позовом до суду була звільнена від сплати судового збору при зверненні з позовом до суду, в звязку з чим згідно ст.88 ЦПК України та постановлення рішення суду про задоволення позову з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved