Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги мотивував тим, що на праві приватної власності йому належить будинок [ADDRESS]. З 1998 року сторони по справі проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] року у [PERSON] народилася дочка - [PERSON], батьком якої була записана особа зі слів матері. 27 липня 1998 року позивач зареєстрував відповідачку у своєму будинку. Сімейне життя з нею не склалося і в березні 2005 року [PERSON] забрала дочку, всі свої речі і пішла жити до іншого чоловіка. Добровільно знятися з реєстрації відповідачка не бажає, так як і не бажає приймати участі в оплаті витрат на утримання будинку, в оплаті комунальних платежів, що погіршує матеріальне положення позивача, тому він змушений був звернутися до суду та просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право на користування будинком [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Причини неявки судові не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа - Дзержинський РВ в м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 28.10.1986 року належить будинок по [ADDRESS]. ( а. с.8 - 9). З 1998 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, у зв'язку з чим позивач зареєстрував відповідачку у своєму будинку, що підтверджується записами в домовій книзі (а.с. 12 - 13). З довідки квартального комітету № 2 від 13.03.2013 року та акту від 18.03.2013 року, вбачається, що [PERSON] з березня 2005 року за вищевказаною адресою не мешкає ( а. с. 11, 14). Добровільно знятися з реєстрації відповідачка не бажає, так як і не бажає приймати участі в оплаті витрат на утримання будинку, в оплаті комунальних платежів, що погіршує матеріальне положення позивача. Відповідно до ч.1 ст. 317, ч.1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Приписами ст. 383 ЦК України, ст. 150 Житлового Кодексу України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження або втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. ОАналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Також судом встановлено, що Відповідач, не будучи власником спірної квартири та членом сім'ї власника (Позивача) залишається зареєстрованим за попереднім місцем свого проживання. З моменту припинення фактичних шлюбних відносин Відповідач не виписався з квартири, що свідчить про вчинення ним перешкод у користуванні власністю власником - Позивачем. Крім того, оскільки Відповідач зареєстрована в спірній квартирі, на неї нараховуються комунальні послуги, які доводиться сплачувати Позивачу, що також порушує її права. Відповідно до Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів затвердженого Наказом МВС України 22.11.2012 року за №1077 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 18.12.2012 року за № 2109/22421, згідно підпункту 2 п. 3.1 даного Порядку зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, наявність судового рішення, яке набрало законної сили, про визнання особи такої, що втратила право користування житловим приміщенням, у відповідності до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є підставою для подальшого зняття відповідачів з реєстрації в цьому приміщенні. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України відповідно до якої, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 114,70 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved