Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження. Ухвалою Красноокнянського районного суду Одеської області від 16.08.2018 р. дані позови було об`єднано в одне провадження. Позивач [PERSON] позовні вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 16 липня 2016 р. було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини тобто до [INFO] р. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» було внесено зміни до ст. 182 СК України та вказано, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час [PERSON] не працює, а розрахунок аліментів йому проводиться в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не відповідає вимогам нині діючого законодавства, а зміна розміру аліментів проводиться лише за рішенням суду, тому позивачка змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] позовні вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 03.11.2016 р. з нього на користь [PERSON] було стягнуто на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На час звернення до виконання рішення суду він працював старшим контролером-приймачем громадської організації "Одеська обласна організація Всеукраїнського союзу автомобілістів" у м.Одесі. Стягнення із заробітньої плати перераховувалися у повному обсязі. Він як батько приймає участь у вихованні та утриманні дитини. Однак 18 жовтня 2017 року він звільнився з вищевказаної організації і з того часу постійної роботи не має. Проживає за місцем реєстрації в смт.Окни, періодично виїжджаючи на тимчасові непостійні заробітки, а з 23 лютого 2018 р. жодних заробітків не має і перебуває на обліку як безробітній в Окнянському районному центрі зайнятості, тому змушений звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження. У судове засідання позивач [PERSON] за позовом про збільшення розміру аліментів не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про отримання судової повістки. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON] за позовом про збільшення розміру аліментів, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги не визнає. Позивач [PERSON] за позовом про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі . Відповідач [PERSON] за позовом про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження, не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про отримання судової повістки. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що відповідач [PERSON] не з`явилася до суду без поважних причин, не подала відзив, тому суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає, а позов [PERSON] про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження підлягає задоволенню з наступних підстав. Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з того, що позивачем [PERSON] не надано копії рішення про визначення розміру аліментів, доказів про зміну у матеріальному чи сімейному стані сторін, які б впливали на розмір аліментів після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів з відповідача. Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. ст. 180-181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи зі змісту пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Жоден нормативний акт, в тому числі й ст. 182 СК України, і Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» не передбачають, що зміна законодавства, яке регламентує визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину, зокрема збільшення цього розміру, є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень або для звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Натомість виходячи з сукупності приписів ст.ст. 2, 18, 22, 71 Закону України «Про виконавче провадження», збільшення на законодавчому рівні мінімального розміру аліментів на одну дитину є підставою для визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням цього збільшення з моменту набрання чинності таким нормативним актом та винесення відповідної постанови роботодавцеві боржника, якщо аліменти з нього стягуються за місцем роботи. Посилання позивача на те, що відповідно до ст. 192 СК України збільшення на законодавчому рівні мінімального розміру аліментів на одну дитину є підставою для ухвалення рішення про збільшення стягнутих з відповідача на її користь аліментів на їхніх дітей, суперечить цій статті. Враховуючи вказане у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Оскільки позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору, а позов не підлягає задоволенню, тому судовий збір слід віднести на рахунок держави. Згідно рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 03.11.2016 р. з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 04.07.2018 р., заборгованість гр. [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.07.2018 р. складала 12 207, 05 грн. Згідно копії квитанції №40 від 05.07.2018 р. [PERSON] було сплачено заборгованість по аліментам в сумі 12 458, 05 грн. Згідно довідки № 1509/02-20 від 26.06.2018 р. виданої Окнянським районним центром зайнятості, [PERSON] , який проживає за адресою [ADDRESS] , зареєстрований як безробітній в Окнянський РЦЗ з 23 лютого 2018 року, його дохід за період з 23.02.2018 р. по 31.05.2018 р. становить 65 грн. 40 коп. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина 3статті 181 СК). У відповідності зі статтею 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За правилами, встановленими статтею 183 СК розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частина 1статті 184 СК). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК, так і положень статей 183,184 СК. Частина перша статті 192 СК визначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістомпункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) стаття 184 СК відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне заявлений у справі позов [PERSON] про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження, задовольнити.

Outcome: approved