Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 28.08.2004 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Бобринецького району Кіровоградської області, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 42. Від шлюбу з відповідачем мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що одруження виявилось невдалим, за час перебування в шлюбі між позивачем та відповідачем постійно виникали суперечки та сварки. Зазначає, що на теперішній час спільне господарство між подружжям не ведеться, майнового спору немає. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , що зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Бобринецького району Кіровоградської області 28.08.2004 р., актовий запис №42. Позивач у судове засідання не з`явилася, 12.04.2019 р. через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище - " [PERSON] ". Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Суд, взявши до уваги заяву позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.08.2004 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Бобринецького району Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис в Книзі реєстрації шлюбі № 42. Від шлюбу з відповідачем мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Причиною припинення шлюбних відносин між позивачем та відповідачем стали постійні суперечки та сварки. Сторонами спільного господарства не ведеться, спору щодо поділу майна та місця проживання дитини сторони не мають. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови ПВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Конституцією України проголошена охорона сім`ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинно бути розірвано. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з`ясувати прізвища подружжя після розірвання шлюбу, залишивши прізвище позивачу - [PERSON] , відповідачу - [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved