Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 05 вересня 2017 року пред'явив до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 лютого 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що від шлюбу [INFO] року народився син [PERSON] . Внаслідок різних характерів та поглядів на сімейне життя між ними часто виникали сварки та непорозуміння, що призвело до того, що він та відповідач разом не проживають, припинили подружні відносини, перестали вести спільне господарство . За таких обставин просить шлюб розірвати, проти примирення категорично заперечує, оскільки перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що підтримує заявлені позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, попередньо подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила , що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі . За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони вступили у зареєстрований шлюб 22 лютого 2014 року, про що складено актовий запис за №195 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, яким 22 лютого 2014 року видане Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторін [INFO] року народився син [PERSON], про що 18 вересня 2014 року складено актовий запис №2255 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції , яким 18 вересня 2014 року видане Свідоцтво про народження серії [NUMBER] Внаслідок різних характерів та поглядів на сімейне життя між сторонами часто виникали сварки та непорозуміння, що призвело до того, що вони разом не проживають , припинили подружні відносини та перестали вести спільне господарство . Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя" - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд вважає , що сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що між сторонами втрачено почуття поваги та любові, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі наведеного та

Outcome: approved