Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Короткий зміст вимог позовної заяви 19.04.2021 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 01.08.2015 року вона перебуває у шлюбі з [PERSON] , що був зареєстрований 01.08.2015 року Краснополянською сільською радою Великоновосілківського району Донецької області, актовий запис № 5. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На початку лютого місяця 2021 року шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинено та за спільною згодою вона з дитиною почала мешкати окремо. Проте, незважаючи на те, що їх спільна дочка проживає разом з позивачем та всі витрати на утримання дочки позивач несе сама, самостійно та без судового рішення відповідач сплачувати аліменти на утримання дитини не бажає, а тому вона змушена звертатися до суду. Враховуючи, що добровільно відповідач матеріальну допомогу на неповнолітню дочку не надає, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ј частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня звернення позивача до суду і до досягнення дитиною повноліття. Процедура судового розгляду Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 21.04.2021 року відкрито провадження у справі, та призначено перше судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження 17.05.2021 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомила, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 14). Відповідач в судове засідання,повідомлений про дату та час розгляду справи належним чином (а.с.13), не з`явився та про причини неявки не повідомив. Відзиву на позов не надав, заяв про перенесення судового засідання до суду не надходило. Судом ухвалено розглядати вказану справу без участі сторін, зважаючи на належне їх повідомлення про час та місце судового розгляду, на підставі наявних матеріалів справи, оскільки вони містять достатньо даних про права та взаємовідносини сторін на теперішній час, їх неявка не перешкоджає розгляду вказаного провадження. Суд вважає можливим розглянути справу без участі позивача, відповідно до поданої ним заяви та без участі відповідача, відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, оскільки неявка сторін не перешкоджає розгляду даного провадження, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін на теперішній час. Встановлені судом обставини, норми права, та мотиви їх застосування. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 01.08.2015 року. Сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , батьком дитини в свідоцтві про народження зазначений відповідач, свідоцтво про народження від 09.12.2015 року серія [NUMBER] (а.с. 6). Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області від 19.04.2021 року № 1809 (а.с. 2). Відомості про матеріальне становище відповідача позивачем не подані. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення дітьми повноліття. Згідно з частинами 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права що до здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. За таких обставинах суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення цього позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню в повному обсязі, розмір аліментів необхідно визначати з усіх видів заробітку відповідача. Зазначене узгоджується й з правовим висновком, викладеним у Постанові Верховного Суду України у справі № 6-1798цс16 від 19.10.2016 р. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Також, суд зазначає, що у разі зміни місця проживання дитини, або матеріального становища батьків, або інших обставин, що мають істотне значення, сторони не позбавлені можливості звернутись до суду з вимогами про зміну розміру аліментів, або їх скасування. Щодо судових витрат Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнений від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved