Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказує, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] Від спільного подружнього життя в них народився син [PERSON], [INFO] народилася. 03 березня 2005 року, шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилися проживати з Позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач, починаючи з 2005 року, не бере участі у вихованні сина, не цікавиться його життям, не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не цікавиться навчанням дитини, та не допомагає матеріально. Відповідач повністю ухилився від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, а тому Позивач просить задоволити її позовні вимоги та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте звернулася до суду із заявою про слухання справи у її відсутності. Збільшила позовні вимоги і просить суд додатково винести рішення про стягнення з Відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на дитину щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Просить суд позов задоволити. У разі повторної неявки відповідача, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи через поміщення оголошення в газету "Львівська пошта" № випуску 50(1661) від 14.05.2015 року, причин неявки суду не повідомив. Представник заінтересованої особи, Яворівська райдержадміністрації, як орган опіки та піклування, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, проте звернулася до суду із заявою про слухання справи у її відсутності. Висновок від 16.02.2015 року №554/16 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини підтримує. Просить позов задоволити. Суд, за згодою Позивача вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі доказів наявних в матеріалах справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснюється. Перевіривши та проаналізувавши матеріали цивільної справи та дослідивши всі -2- докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання про те, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених нею позовних вимог, знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007р. №3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з березня 2001 року по 03 березня 2005 року. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу /а.с.6/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 жовтня 2001 року, [PERSON] народився [INFO] і його батьками являються [PERSON] та [PERSON] /а.с.5/. У відповідності до довідки №257 від 21.01.2015 року, виданої Шклівською селищною радою Яворівського району Львівської області позивач [PERSON] зареєстрована та проживає у будинку [ADDRESS] з своїм сином [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні /а.с.8/. Згідно характеристики від 15 грудня 2015 року, виданої Директором Шклівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Яворівського району Львівської області, учень 8-А класу [PERSON], характеризується позитивно, а також з даної характеристики вбачається, що батько навчанням сина не цікавиться, на батьківські збори жодного разу не з'являвся /а.с.7/. Комісії з питань захисту прав дитини при Яворівській райдержадміністрації своїм висновком № 554 від 16 лютого 2015 року, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON], [INFO], оскільки [PERSON] повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків (а.с.16). Встановлено, що Відповідач належним чином не виконує батьківські обов'язки, не займається вихованням дитини, не надає матеріальної допомоги, що стверджується Висновком комісії з питань захисту прав дитини при Яворівській райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та іншими матеріалами справи. Таким чином, судом встановлено, що зі сторони батька не вбачається бажання приймати участь у вихованні, утриманні дитини, підвищення рівня її знань та оздоровлення. Згідно із ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за -3- виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.2 ст. 166 СКУ України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів. В судовому засіданні встановлено, що Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає, ніде не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, а тому згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовна заява є підставною і підлягає задоволенню, оскільки відповідач без поважних причин не виявляє щодо своєї дитини батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, жодної матеріальної допомоги не надає, а тому Відповідача слід позбавити батьківських прав та в примусовому порядку стягувати з нього аліменти на утримання дитини, оскільки позбавлення батьківських прав не звільняє від обов'язку щодо утримання дитини. Також в силу с. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved