Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернулись до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.03.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» ( з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»), та [PERSON], укладено договір про надання споживчого кредиту №11322277000. Відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 125000,00 дол. США, а відповідач зобовязався повертати наданий кредит та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі та порядку, встановленому кредитним договором, але в будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 23.03.2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. За користування кредитними коштами відповідач зобов'язався сплатити проценти у розмірі 13.50% річних. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою збільшеною вдвічі. Сторони домовилися, що за умовами кредитного договору може бути встановлений інший розмір процентної ставки. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, встановленому договором. Відповідно до кредитного договору, за порушення термінів повернення процентів за кредит відповідач сплачує позивачу додатково пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника (відповідача) по кредитному договору відповідно до договору іпотеки №13873 від 26.03.2008 року відповідач передав в іпотеку позивачу наступне нерухоме майно: ринок, що складається: А 1,2 - магазин, Б - склад, В - вбиральня, 1-5 - огорожа, 6 - водонапірна вежа, 1 - замощення, що розташований за адресою: Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Руська Поляна, вул. ІІІраменко, 40 та є власністю відповідача. В зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору щодо своєчасної сплати кредиту та процентів виникла прострочена заборгованість за кредитним договором. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 06.10.2010 року позов позивача задоволено та вирішено стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №11322277000 у розмірі 122930.79 дол. США, штраф в сумі 500 грн.00 коп., та судові витрати у розмірі: 1700.00 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Однак на сьогодні заборгованість за кредитним договором не сплачена, рішення суду залишається не виконаним, тому позивач має право на звернення стягнення на предмет іпотеки. На адресу відповідача позивачем направлена вимога в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» про необхідність усунення порушення зобов'язань за кредитним договором та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідач порушення договору не усунув. Таким чином, АТ «УкрСиббанк» звертається до суду з немайновою вимогою та просить суд, при ухваленні рішення по даній справі, звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів за початковою ціною, що визначатиметься в процедурі виконавчого провадження. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, але на адресу суду надав клопотання в якому позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча про час та місце розгляду справи бува повідомлена належним чином, згідно чинного законодавства, що підтверджується доказами в матеріалах справи. Відповідно ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення а підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судовому засіданні встановлені такі обставини та відповідні правовідносини: 26.03.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» ( з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»), та [PERSON], укладено договір про надання споживчого кредиту №11322277000. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 125000,00 дол. США, а відповідач зобовязався повертати наданий кредит та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі та порядку, встановленому кредитним договором, але в будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 23.03.2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. За користування кредитними коштами відповідач зобов'язався сплатити проценти у розмірі 13.50% річних. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою збільшеною вдвічі. Сторони домовилися, що за умовами кредитного договору може бути встановлений інший розмір процентної ставки. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, встановленому договором. Відповідно до п. 8.1. кредитного договору, за порушення термінів повернення процентів за кредит відповідач сплачує позивачу додатково пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника (відповідача) по кредитному договору відповідно до договору іпотеки №13873 від 26.03.2008 року відповідач передав в іпотеку позивачу наступне нерухоме майно: ринок, що складається: А 1,2 - магазин, Б - склад, В - вбиральня, 1-5 - огорожа, 6 - водонапірна вежа, 1 - замощення, що розташований за адресою: Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Руська Поляна, вул. ІІІраменко, 40 та є власністю відповідача. В зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору щодо своєчасної сплати кредиту та процентів виникла прострочена заборгованість за кредитним договором. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 06.10.2010 року позов позивача задоволено та вирішено стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №11322277000 у розмірі 122930.79 дол. США, штраф в сумі 500 грн.00 коп., та судові витрати у розмірі: 1700.00 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Заборгованість за кредитним договором не сплачена, рішення суду залишається не виконаним, тому позивач має право на звернення стягнення на предмет іпотеки. На адресу відповідача позивачем направлена вимога в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» про необхідність усунення порушення зобов'язань за кредитним договором та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідач порушення договору не усунув. Відповідно із ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконань зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобовязання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. У ч. 2 ст. 590 Цивільного кодексу України зазначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 33 Закону України „Про іпотеку, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено за рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження". Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 23.12.2015 року по справі №6-1205цс15, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки суд повинен зазначити, що початкова ціна предмета іпотеки встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Відповідно до п.6 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога предявлена після вирішення вимоги про виконання основного зобовязання (стягнення заборгованості тощо).» Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Таким чином, своєю бездіяльністю відповідач порушив прийняті на себе зобовязання, встановлені в кредитному договорі. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку доказів, приходить до висновку що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки враховуючи невиконання відповідачем основного зобовязання, позивач має право звернутися до останнього з вимогою про звернення стягнення предмету іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати \~за рахунок іншої сторони, тому до стягнення з відповідача підлягає судовий збір, оплачений при подачі позову в сумі 1378 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved