Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] у порядку ст. 165 СК України звернулася в суд із позовною заявою, в якій просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх доньки [PERSON], [INFO], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є бабусею малолітньої [PERSON], яка з 2011 року проживає разом з нею і повністю знаходиться на її утриманні, а мати та батько - відповідачі по справі [PERSON]та [PERSON] по відношенню до своєї доньки батьківської турботи тривалий час не проявляють, не піклуються про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не створюють належних умов для її розвитку і природних здібностей, на підставі чого, діючи в інтересах малолітньої онуки, просить суд позбавити відповідачів батьківських прав. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав, викладених вище. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення просив справу розглянути в його відсутність. Прокурор в своєму висновку вважав доведеним факт ухилення від виконання відповідачами батьківських обов'язків по вихованню дитини., та доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав. Представники третіх осіб - служби у справах дітей Дворічанської районної держаної адміністрації та органу опіки та піклування Дворічанської селищної ради Дворічанського району Харківської області в судовому засіданні вимоги позивача підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на підстави викладені в позовній заяві, надали до суду письмові висновки, в яких обґрунтували доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до їх малолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження, виданого повторно, серії [NUMBER] від 17 червня 2014 року , [PERSON] народилася [INFO]. Батьком значиться - [PERSON], матір'ю - [PERSON] . Відповідно до довідки Дворічанського дошкільного навчального закладу (ясла - садок) №1 «Колосок» Дворічанської селищної ради Дворічанського району Харківської області від 26.08.2014 року № 084, вказано що батько - [PERSON] та мати - [PERSON] не приймають участі у виховані доньки - [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, та підтверджено в судовому засіданні малолітня [PERSON] [INFO], фактично мешкає за місцем проживання бабусі - позивача у справі [PERSON], за адресою [ADDRESS] в належних умовах, що підтверджується актом обстеження умов проживання, наданим представником служби у справах дітей Дворічанської районної держаної адміністрації. Нотаріально посвідченими заявами від 20.06.2014 року №646 та №647 [PERSON] та [PERSON] відповідно, відмовилися від подальшого виховання та утримання своєї малолітньої доньки,[PERSON] [INFO], і дали згоду на її усиновлення іншими особами. Відповідно до висновків № 01-46/2398 від 25.09.2014 р. та № 02-21/524 від 24.09.2014р. органу опіки та піклування Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області та органу опіки та піклування Дворічанської селищної ради Дворічанського району Харківської області відповідно, огрунтовано доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відносно їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Згідно вироку Дворічанського районного суду Харківської області від 24 липня 2014 року [PERSON] засуджено за ч.2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі реально. Відповідно до ч. 7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визначеними в Україні. Відповідно до ч.2, 3 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч.1 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» N 2402-III від 26.04.2001р., сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст.12 вищевказаного Закону, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до положення ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень, наданих у п.16 Постанови Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно із ст..3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. У судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої дитини, що підтверджується сукупністю досліджених доказів у справі, та поясненнями сторін у справі, тому суд вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітньої дитини. Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст. 51 Конституції України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 150, 164, 165, 166 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007, № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст. 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року,

Outcome: approved