Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені по аліментам. Позивач повідомив, що являється сином відповідачу, який знаходився в шлюбі з його матір'ю - [PERSON]. Даний шлюб розірваний 21.03.2001, а позивач залишився проживати з матір'ю. [PERSON] померла [INFO] На підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.11.2005 відповідач [PERSON] зобов'язаний виплачувати аліменти на його користь у розмірі ? частки з усіх видів заробітків( доходів), але не менше 30 % пожиточного мінімуму для дитини відповідного віку. В наслідок не виконання відповідачем рішення суду за ним утворилася заборгованість по виплаті йому аліментів у сумі 51814,26 грн., що підтверджується доданими до заяви розрахунком державного виконавця. Весь час його батько постійно ухилявся від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням суду, часто міняв місце роботи, працював без оформлення на підприємствах, виїжджав на заробітки за кордон, змінив прізвище [PERSON] на [PERSON]. Свою квартиру переоформив на свою матір, щоб її не відібрали на погашення заборгованості. Позивач зазначає, що навчається на денній формі навчання в Харківському університеті Повітряних Сил України на першому курсі, і не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, його стипендія на місяць становить 200 грн. Відповідач на даний час не є інвалідом, добросовісно не допомагає позивачу матеріально. Заборгованість виникла з 2005 року, за своєю природою дана неустойка є виключно похідною від аліментів, на які позовна давність не застосовується, тобто строк позовної давності на неустойку за прострочення сплати аліментів не встановлюється. За своїми розрахунками позивач зазначає, що за період з 24.10.2005 по 06.01.2016 сума неустойки, яку відповідач зобов'язаний сплатити на його користь складає 15755,94 грн. Представник позивача за довіреністю [PERSON] до початку судового засідання надав заяву від 31.03.2016, в якій просив справу розглядати без нього та позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи. Суд вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у відповідності до ст.ст.180-184, 196 СК України. Як зазначено в ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку відповідача стягується як аліменти на дитину. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 21.03.2001 згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 21.03.2001 серія [NUMBER] виданого відділом реєстрації громадського стану Придніпровського районну управління юстиції м. Черкаси Черкаської області актовий запис №171. В шлюбі народився син - [PERSON], [INFO], згідно копії свідоцтва про народження від 11.03.2003 серія [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадського стану Соснівського району управління юстиції м. Черкаси Черкаської області актовий запис № 102. Судом встановлено, що згідно рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.11.2005 по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину присуджено стягнути з [PERSON], [INFO] уродженця м. Черкаси на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] р.н. в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму з 24.10.2005 та продовжувати до повноліття дитини. Відповідно до довідки від 15.01.2016 № 618 виданої Головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції за період з 24.10.2005 по 06.01.2016 заборгованість по аліментах [PERSON] на користь [PERSON] складає 51814,26 грн. Згідно наданої довідки- розрахунку позивач, [PERSON] має прострочення по сплаті аліментів на користь [PERSON] за переод з 24.10.2005 по 06.01.2016. в сумі 15755,94 грн. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. При визначенні розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, що підлягає стягненню, суд виходить з такого розрахунку (сума заборгованості множиться на 1 % і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. В судовому засідання об'єктивно встановлено, що відповідачем взяті на себе зобов'язання не виконуються. А тому, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає пеня за прострочення сплати аліментів в сумі 15755,94 грн., розрахунок якої наданий позивачем у позовній заяві. Судові витрати по розгляду справи підлягають до стягнення з відповідача у прибуток держави в сумі 551,20 гривень. На підставі ст.ст. 11, 60, 88, 213-215, 224-225, ЦПК України,

Outcome: approved