Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, треті особи: Територіальна громада в особі Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, Компаніївська районна державна адміністрація про зобовязання виділити земельну ділянку. В позовній заяві вказав, що в 1986 році\~був прийнятий в члени колгоспу «Комуніст», де до 2003 року працював різноробочим за виключенням 1997 року. Саме по цій причині позивача не було внесено до списку на видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай). Звернувшись до відділу у Компаніївському районі Головного управління Держгеокдастру стосовно внесення до списку громадян де йому було відмовлено у\~\~цьому, у зв'язку з не внесенням його прізвища до списків осіб, що мають право на земельну частку (пай), і тим, що сертифікат про право на земельну частку (пай) на його ім'я не видавався.\~\~Вважає, що не включення його прізвища до списків пайовиків позбавляє його права на\~\~реалізацію гарантованого законом права на земельну частку (пай).\~В зв'язку з такими обставинами позивач змушений звернутися в суд за захистом свого права. Просить зобовязати виділити земельну ділянку у розмірі середньої земельної ділянки (паю) бувшого КДСП «Степове» із земель державної власності на території Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області (за межами населеного пункту). Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, надали через канцелярію суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, вимоги заяви просять задовольнити. Представник Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в судове засідання не з'явився. Подав відзив на позов, згідно якого позов [PERSON] не визнає з тих підстав, що позивач не був включений до списку громадян членів колгоспу «Комуніст», що додавався до Державного акту на право колективної власності на землю, а тому, відповідно не має права на земельну частку (пай), крім того позивач пропустив строк, у межах якого особа може звернутись до суду, відповідач не є належним відповідачем по справі оскільки не є субєктом, що має повноваження щодо передання земельних ділянок в порядку визначеному Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв» від 05.06.2003. Просили відмовити в задоволенні позову. У відповіді на відзив позивача та його представника [PERSON] зазначено наступне. Позивач був членом колгоспу «Комуніст» з 1986 року. У даному господарстві [PERSON] працював різноробочим до 2003 року. Згідно рішення Полтавської сільської ради від 03 лютого 1995 року № 4 вбачається, що колгоспу «Комуніст» було видано державний акт на право колективної власності на землю, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №18 16 квітня 1996 року, тобто на момент, коли позивач працював у вказаному господарстві, а відтак, за вимогами Закону являвся його членом та співвласником земель колгоспу «Комуніст», це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. Крім того, зазначила, що відповідно до п. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних віносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності. Представник Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився. Подав суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Представник Компанівської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Врахувавши думку представників відповідача, які не з'явилися в судове засідання, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів. За положеннями ч.1 ст.15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За положеннями ч.1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2\~ст.16 цього Кодексу). За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. В 1986 році [PERSON] \~був прийнятий в члени колгоспу «Комуніст», де до 2003 року працював різноробочим за виключенням 1997 року, що стверджується\~архівною довідкою № 64 колгоспу «Комуніст», КДСП «Степове», СТОВ «Степове» від 11 травня 2018 року.(а.с.7-8) Згідно довідки відділу у Компаніївському районі ГУ Держгекадастру Кіровоградської області № 315/114-18 від 19.06.2018 встановлено, що на підставі рішення Полтавської сільської ради від 03 лютого 1995 року № 4 колгоспу «Комуніст» було видано державний акт на право колективної власності на землю, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №18 16 квітня 1996 року. Сертифікати на право на земельну частку (пай) видавались 20 січня 1997 року. Середній розмір земельної частки (паю) КСП «Степове». (а.с.9) Сертифікат на право власності на земельну частку (пай) чи Державний акт на частку (пай) колишнього колгоспу «Комуніст» на ім'я [PERSON] не видавався, що стверджується відповіддю відділу у Компаніївському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №278/115-17 від 19.06.2018.(а.с.9) Відповідно до ст.2\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За змістом ст.10\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (\~паїв)» для забезпечення гласності щодо виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) сільська, селищна, міська рада та районна державна адміністрація в межах своїх повноважень зобов'язані: оприлюднити список осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), шляхом розміщення його в загальнодоступних місцях за 10 днів до початку проведення розподілу земельних ділянок. Відповідно до ч.1 ст.\~5\~Закону України\~«Про колективне\~сільськогосподарське підприємство» членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Згідно ч.2 ст.9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Відповідно до положень Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Аналогічна правова позиція міститься в рішенні Верховного Суду України від 16 грудня 2015 р. у справі №6-19824ск15, за якою право власності на пай у члена КСП виникає з моменту передачі земельної ділянки у колективну власність КСП, членом якого він є, а видача сертифіката на часту (пай) лише документально фіксує право особи на земельну частку (пай), тобто його відсутність не свідчить про відсутність самого права на отримання паю. Державний комітет України по земельних ресурсах листом від 22.08.2001 року за №\~14-17-2-П1580/4251 ("Урядовий кур'єр", N 168, 18 вересня 2001 р.) роз'яснив, що як виняток землі резервного фонду можуть передаватися у колективну власність для забезпечення земельними паями громадян - членів недержавних сільськогосподарських підприємств, які безпідставно (помилково) не були внесені до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю цього підприємства, і на час видачі зазначеного акта були членами КСП. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку(пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є центральні орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності. Аналізуючи вказані нормативно-правові акти, в них не визначено та не встановлено будь-яких умов чи обмежень, недотримання яких, матиме наслідком невнесення у списки осіб, які мають право на земельну частку (пай) особи, яка була членом сільськогосподарського підприємства на час передачі у колективну власність землі. Аналогічна правова позиція висловлена у Пункті 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України у\~«Про практику\~застосування судами\~земельного законодавства\~при розгляді\~цивільних справ»\~№7\~від 16\~квітня 2004\~року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду №2 від 19 березня 2010 року), за яким член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Враховуючи наведе, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі ст. ст.25, 30 Цивільного кодексу України, ст.5 Закону «Про колективне сільськогосподарське підприємство», п. 16 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, Указом Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», Постанови Міністрів СССР «Про трудові книжки колгоспників» від 21.04.1975 року № 310 та

Outcome: approved