Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Христинівського районного суду з позовом до [PERSON] сільської ради Христинівського району Черкаської області про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, та просить визнати за ним, [PERSON] [INFO] (паспорт громадянина України серії НЕ №544496 виданий 24.07.2008 Христинівським РВ УМВС України в Черкаській області, ідентифікаційний номер: [NUMBER]) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] померлої 07.04.2012 року, право приватної власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Івана Франка, 18 смт Верхнячка Христинівського району Черкаської області, які відповідно до технічного паспорту складеного станом на 16.04.2018 року, приватним підприємством «Уманський центр технічної інвентаризації» позначено під: «А-1» - житловий будинок, «а» - прибудова, «Б» - сарай, «В» - погріб, «Г» - гараж, «Д» - сарай, «Е» - погріб, «Є» - вбиральня, «Ж» - літній душ, «№1» - огорожа, «№2» - ворота з хвірткою, «№3» - колодязь питний, «№4» - оглядова яма гаража, та який вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого 14.04.1997, але не отримала правовстановлюючих документів. Позивач в обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначив, що 07.04.2012 року померла мати позивача по справі [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина до спадкового майна, окрім іншого належить житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою: вул. Івана Франка, 18 с. Велика Севастянівка Христинівського району Черкаської області. [PERSON] зробила заповіт, яким на випадок своєї смерті, все належне їй майно, а також все те, що їй буде належати за законом на день смерті, заповіла позивачу по справі [PERSON]. Позивач по справі, після смерті матері прийняв спадщину за заповітом, що стверджується наявністю спадкової справи №175 за 2012 рік заведеної [PERSON] приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу. Однак, у Христинівській районній нотаріальній конторі, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок №18 по вул. Франка с. Велика Севастянівка Христинівського району Черкаської області, який залишився після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю виданих на імя спадкодавця усіх необхідних правовстановлюючих документів. Житловий будинок, господарські будівлі та споруди по вул. Франка, 18 с. Велика Севастянівка Христинівського району, було збудовано власними силами колишнього подружжя батьків позивача по справі [PERSON] та [PERSON]. Батько позивача [PERSON] помер 14.04.1997. Спадщину після смерті [PERSON], фактично прийняла його дружина [PERSON], адже фактично заволоділа та вступила в управління зазначеним вище будинком (ст. 549 ЦК Української РСР редакції 1963 року). В судове засідання позивач не з'явився, проте від нього до суду надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без його участі. В судове засіданні відповідач [PERSON] сільська рада Христинівського району не з'явилась, проте від неї до канцелярії на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглянути за відсутності їх представника, позовні вимоги [PERSON] визнають повністю, та не заперечують проти їх задоволення. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зважаючи на те, що відповідач, являючись органом місцевого самоврядування адміністративно-територіальної одиниці, де проживав спадкодавець, а тому маючи про них найбільш достовірні відомості, позовні вимоги визнав, і таке визнання не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд знаходить, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 07.04.2012 року померла мати позивача по справі [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина до спадкового майна, окрім іншого належить житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою: вул. Івана Франка, 18 с. Велика Севастянівка Христинівського району Черкаської області. [PERSON] зробила заповіт, яким на випадок своєї смерті, все належне їй майно, а також все те, що їй буде належати за законом на день смерті, заповіла позивачу по справі [PERSON]. Згідно Позивач по справі, після смерті матері прийняв спадщину за заповітом, що стверджується наявністю спадкової справи №175 за 2012 рік заведеної [PERSON] приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу. Згідно довідки виконкому [PERSON] сільської ради Христинівського району від 07 травня 2018 року №720, житловий будинок по вул. І.Франка, 18 с. Велика Севастянівка Христинівського району, згідно погосподарської книги сільської ради, рахуються за померлою 07.04.2012 [PERSON]. Згідно заповіту від 15.06.2011 року посвідченого секретарем Великосевастянівської сільської ради [PERSON] [INFO] ( код [NUMBER]) на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого не складалось і все те, на що вона буде мати право за законом на день смерті заповіла сину [PERSON]. Відповідно до замовленого позивачем технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №18 по вул. І. Франка с. Велика Севастянівка Христинівського району Черкаської області, складеного приватним підприємством «Уманський центр технічної інвентаризації», станом на 16.04.2018 житловий будинок складається та позначено під: «А-1» - житловий будинок, «а» - прибудова, «Б» - сарай, «В» - погріб, «Г» - гараж, «Д» - сарай, «Е» - погріб, «Є» - вбиральня, «Ж» - літній душ, «№1» - огорожа, «№2» - ворота з хвірткою, «№3» - колодязь питний, «№4» - оглядова яма гаража. Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217\~ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст.\~1220\~ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто 14 квітня 1997 року. Відповідно до ч. 1 ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповтом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст.\~392\~ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст.\~16\~ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, беручи до уваги досліджені у судовому засіданні докази, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved