Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Чорнобаївської селищної ради Чорнобаївського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1010 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Мотивує позов тим, що дана земельна ділянка перебувала у користуванні [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, прийняла спадщину, отримавши свідоцтво про право на спадщину на будинок, що знаходиться на вказаній земельній ділянці. Не може здійснити оформлення права власності на земельну ділянку, оскільки після смерті [PERSON] було виготовлено державний акт про право власності на землю на її ім`я. Оформити в порядку спадкування права на зазначену земельну ділянку також не може, оскільки заповіт містить розпорядження лише щодо будинку. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Представник Чорнобаївської селищної ради Чорнобаївського району в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява, в якій селищний голова просить розглядати справу без участі їх представника, позов визнають. Виходячи з приписів ст. 43, ч. 3 ст. 211, ст. 223 ЦПК суд ухвалив слухати справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд, приходить до наступних висновків. [INFO] померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , а.с. 7). Після її смерті відкрилася спадщина, яку прийняла позивач та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 03 листопада 2000 року на будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,1010 га. За життя [PERSON] отримала дозвіл на приватизацію земельної ділянки по [ADDRESS] , проте державний акт на право приватної власності на землю серії ЧР № 23-19-29-01-591 було виготовлено після смерті власника - 06 жовтня 2000 року (а.с. 8). А відтак, не отримавши вказаний документ, [PERSON] права власності на земельну дялнку не набула. [ADDRESS] у 2016 року перейменовано на "[ADDRESS]" (а.с. 24). Згідно ст. 30 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час набуття позивачем права власності на будинок) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах передбачених ст. 67 цього Кодексу і право власності, або право корстування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. Тобто, при переході права власності на будівлю до 01 січня 2002 року згідно положень чинного до цієї дати Земельного кодексу України, до набувача від відчужувача автоматично переходить право власності або право користування земельною ділянкою на якій розташовані будівці та споруди. Відповідно і позивач, успадкувавши будинок [PERSON] , набула права користування земельною ділянкою, на якій він побудований. Разом з тим, позивач не може здійснити оформлення права власності на земельну ділянку, оскільки після смерті [PERSON] було виготовлено державний акт про право власності на землю на її ім`я. Оформити в порядку спадкування права на зазначену земельну ділянку також не може, оскільки заповіт містить розпорядження лише щодо будинку За положенням ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Оцінюючи наведені докази в їх сукупності, беручи до уваги позицію відповідача, який позов визнав, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання права власності на земельну ділянку.

Outcome: approved