Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивач виконавчий комітет міської ради, як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , треті особи на стороні позивача: Комунальна медична установа «обласний спеціалізований будинок дитини», Чернівецький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав. Посилається на те, що малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває обліку дітей, що опинилися в складних життєвих обставинах з 13.06.2019 року та на даний час дитина перебуває на повному державному утриманні в обласному комунальному некомерційному підприємстві «Чернівецький обласний спеціалізований будинок дитини» з 02.08.2019 року на підставі акта закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір, батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я. Згідно рішення Садгірського районного суду м. Чернівців від 28.01.2020 року від відповідачки [PERSON] , відібрана дитина без позбавлення батьківських прав, а батько дитини - [PERSON] звільнений з місць позбавлення волі 17.01.2020 року. З моменту відібрання малолітньої дитини від матері [PERSON] , вона жодного разу не зверталась до служби у справах дітей із заявою про повернення дитини на виховання, жодним чином не приймала участі у його вихованні та утриманні. Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 26.10.2018 року відповідачка [PERSON] раніше була позбавлена батьківських прав по відношенню до чотирьох дітей, які отримали статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Вказують, що відповідач [PERSON] після звільнення з місць позбавлення волі надав письмову заяву від 27.01.2020 р., в якій просив надати двомісячний термін для створення умов проживання, працевлаштування та подання необхідних документів для повернення дитини. Однак, станом на сьогоднішній день відповідач до служби у справах дітей також не звертався, на телефонні дзвінки не відповідає, жодним чином не виявляв бажання забрати дитину із закладу. Згідно із характеристикою відповідача [PERSON] , наданою державною установою «Райківецька виправна колонія (№78)», останній раніше неодноразово судимий, характеризується посередньо. Відповідно до інформації обласного некомерційного підприємства «Чернівецький обласний спеціалізований будинок дитини» від 19.05.2020 р., з моменту влаштування і по теперішній час громадяни [PERSON] та [PERSON] жодного разу не навідували свого малолітнього сина, не цікавились його розвитком та станом здоров`я, жодним чином не допомагали в його утриманні та вихованні. У зв`язку з чим на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 27.05.2020 року прийнято рішення щодо надання до суду висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] батьків малолітнього [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з тим, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. На основі зазначеного, просять, суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] , в зв`язку із тим, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представники третіх осіб на стороні позивача в судове засідання не з`явились, проте подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про що містяться підтверджуючі дані в матеріалах справи, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів та постановити заочне рішення. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00023275797 від 02.07.2019 року. Згідно листа головного лікаря КМУ «Міська дитяча клінічна лікарня» Сторожук С.М. від 19.06.2019 року № 363/01-21, вбачається, що 17.06.2019 року о 20:40 год. в лікувальний заклад швидкою медичною допомогою була доставлена дитина [PERSON] , [INFO] без супроводу батьків, про що 18.06.2019 року працівником служби у справах дітей з працівником поліції складено спільний акт з причини доставленої дитини в лікувальний заклад сторонніми особами, крім того [PERSON] знаходився на обстеженні в неврологічному відділенні, батьки чи родичі жодного разу з моменту поступлення дитину не відвідували. Постановою Садгірського районного суду м. Чернівці від 21.06.2019 року, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КпАП України. Як вбачається з листа головного лікаря КМУ «Міська дитяча клінічна лікарня» Сторожук С.М. від 16.07.2019 року № 436/01-21, за період перебування в дитячій лікарні дитину [PERSON] , його мати [PERSON] відвідувала один раз, бажання його забрати не виявила. Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 28.01.2020 року, малолітнього [PERSON] , [INFO] було відібрано від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та стягнуто з неї аліменти на утримання малолітнього [PERSON] . Крім того, відповідно до рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 26.10.2018 року, відповідачка [PERSON] раніше була позбавлена батьківських прав по відношенню до своїх чотирьох дітей, у зв`язку із тим, що вона ухилялась від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно із характеристикою [PERSON] , наданою державною установою "Райківецька виправна колонія (№78)", останній раніше неодноразово судимий, характеризується посередньо. Звільнений з місць позбавлення волі [PERSON] 17.01.2020 року. Встановлено, що відповідач [PERSON] після звільнення з місць позбавлення волі звернувся до служби у справах дітей із письмовою заявою від 27.01.2020 року, в якій просив надати двомісячний термін для створення умов проживання, працевлаштування та подання необхідних документів для повернення дитини. Проте згідно листів ОКНП « Чернівецький обласний спеціалізований будинок дитини» від 19.05.2020 року № 214 та Чернівецького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 22.05.2020 року № 01-17/473, вбачається, що малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на повному державному утриманні в будинку дитини з 02.08.2019 року. З моменту влаштування і по теперішній час батьки малолітнього [PERSON] [INFO] , [PERSON] та [PERSON] жодного разу не навідували свого сина, не цікавились його розвитком та станом здоров`я, не допомагали в його утриманні та вихованні. Судом встановлено, що відповідно до висновку органу опіки та піклування № 01/02-24/1208 від 16.06.2020 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] визначено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із тим, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, зокрема, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Згідно п. п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд повно, всебічно та об`єктивно оцінивши всі обставини справи, приходить до висновку, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують свідоме ухилення [PERSON] , [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків та їх небажання виховувати сина, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними та відповідачів належить позбавити батьківських прав відносно їх малолітнього сина [PERSON] [INFO] .

Outcome: approved