Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд ухвалити рішення, згідно якого розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що їх шлюб був зареєстрований 12 квітня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Недригайлівського районного управління юстиції у Сумській області. Подружнє життя не склалося через несумісності характерів. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає. Шлюбні стосунки припинені з грудня 2015 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги [PERSON] визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд вважає, що шлюб сторін існує формально, сім'я розпалась повністю та відновлена бути не може. Оскільки відстрочено позивачці сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України у зв'язку з складним майновим станом, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 640 грн. судового збору на користь держави за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу.

Outcome: approved