Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 27.12.2019 уклав шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований Заставнівським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Чернівецькій області за актовим записом №67. В шлюбі дітей не має. Позивач посилається на те, що на даний час його шлюб з відповідачкою носить формальний характер. Протягом останнього періоду їхнього спільного життя стали не розуміти один одного, не змогли знайти спільної думки між собою через що виникали сварки та непорозуміння. На даний час спільно не проживають, подружніх відносин не підтримують, між ними втрачено почуття любові та взаємної поваги, а тому подальше збереження шлюбу та примирення не можливе і суперечить його інтересам, у зв`язку із чим просить даний шлюб розірвати. Позивач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися, в заяві до суду, яка подана позивачем, просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, вказала , що за час наданий судом для примирення із позивачем помирилися, проживали деякий час спільною сім`єю, на даний час спільно не проживають. Вважає, що підстав для розірвання шлюбу між ними не має. Суд, заслухавши пояснення відповідачки, в рахувавши заяву позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відпоідно до ч.1 ст.21 Сімейного Кодексу України шлюб - це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що 27.12.2019 між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Заставнівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом №67 (а.с.7). Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Причиною розпаду сім`ї є те, що спільне проживання сторін та шлюбні відносини між ними стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя та частих сварок. У вказаному шлюбі у сторін дітей не має, спільно нажитого майна також не має. На даний час подружжя спільно не проживає, не веде спільного господарства. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Заперечуючи проти розірвання шлюбу, всупереч до бажання позивача, відповідачем не доведено наявність обставин, які б унеможливлювали розірвання шлюбу . Ухвалою Заставнівського раойнного суду Чернівецької області від 08.04.2020 сторонам надавався двомісячний строк для примирення, за час якого відносини у стрін не змінилися. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сім`ю та його наполегливе прагнення розірвати шлюб з відповідачем, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження сім`ї проти волі позивача, суперечить його інтересам, тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір відповідача, прізвище останньої слід залишити без змін " [PERSON] )". На підставі вище викладеного та

Outcome: approved