Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. У позові вказано, що [INFO] померла його бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 3,185 га , яка знаходиться на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області. Дана земельна ділянка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №512255 виданого на підставі рішення 19 сесії ХХІІІ скликання Вищебулатецької сільської ради від 29.01.2002 року, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і яку [PERSON] заповідала йому згідно заповіту від 08.12.2004 року. Він являється єдиним спадкоємцем на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки єдиний прийняв спадщину, на підставі поданої ним заяви до нотаріальної контори. При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини після померлої бабусі [PERSON] у вигляді даної земельної ділянки йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю відомостей про вищезазначену земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, що унеможливлює зареєструвати дане нерухоме майно за спадкоємцем, про що була винесена постанова нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальних дій від 19.03.2014 року. Позивач прохає суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, загальною площею 3,185 га , розташованої на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області в порядку спадкування. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, прохав їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не з'явився , звернувшись до суду з письмовою заявою про можливість розгляду справи у свою відсутність , не заперечує проти позовних вимог позивача. Представники третіх осіб - 2-ої Лубенської державної нотаріальної контори, управління Держземагенства у Лубенському районі в судове засідання не з'явились, повідомивши суд про можливість розгляду справи без своєї участі, при цьому покладаються на розсуд суду. Дослідивши обставини, докази справи суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Встановлено, що позивач [PERSON] являється онуком [PERSON] померлої [INFO], що підтверджується копією паспорту позивача, копією заповіту [PERSON], копією свідоцтва про її смерть . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 3, 185 га , яка знаходиться на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області Дана земельна ділянка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №512255 виданого на підставі рішення 19 сесії ХХІІІ скликання Вищебулатецької сільської ради від 29.01.2002 року, що передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і яку [PERSON] заповідала позивачу [PERSON], як онуку згідно заповіту від 08.12.2004 року, що підтверджується копією Державного акту , листом з управління Держземагенства у Лубенському районі Полтавської області, копією заповіту, іншими матеріалами в справі. Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем на спадщину за заповітом являється позивач [PERSON] , оскільки єдиний прийняв спадщину , подавши заяву до нотаріальної контори, на підставі якої була заведена спадкова справа, що підтверджується постановою нотаріуса. При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини після померлої бабусі [PERSON] у вигляді даної земельної ділянки позивачу було відмовлено в зв'язку з відсутністю відомостей про вищезазначену земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, що унеможливлює зареєструвати дане нерухоме майно за спадкоємцем, що спонукало позивача звернутися до суду для встановлення права власності на дану земельну ділянку за ним, як спадкоємцем, про що була винесена постанова нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальних дій від 19.03.2014 року. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що земельна ділянка загальною площею 3,185 га , розташована на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області належала, як власнику, [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №512255 виданого на підставі рішення 19 сесії ХХІІІ скликання Вищебулатецької сільської ради від 29.01.2002 року, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , не має відомостей у Державному земельному кадастрі, що підтверджується постановою нотаріуса, повідомленням з управління Держземагенства у Лубенському районі Полтавської області та унеможливлює оформити спадщину у визначеному законом порядку. Згідно ч.1,2 ст. 16 ЗУ "Про державний земельний кадастр " Земельній ділянці відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру , присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. У відповідності ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Згідно ст.1225 ч.1 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, в даному випадку до позивача. У відповідності зі ст. 328 ч.1 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, отже суд вважає вимоги [PERSON] правомірними, які підлягають задоволенню. Враховуючи інтереси позивача, вищенаведені обставини , відсутність спору, неможливість оформлення спадщини у визначеному законом порядку , що іншого шляху для захисту права позивача немає суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] Судові витрати позивач взяв на себе, прохає їх не стягувати .

Outcome: approved