Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду міста [PERSON] із заявою про встановлення факту визнання батьківства. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] суду вказала, що 17 лютого 2000 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 3 по вулиці Саврасова в місті Кривому Розі, який належав йому на підставі Реєстраційного посвідчення, виданого Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації 07 червня 1967 року. Вона є єдиною спадкоємицею померлого за законом, оскільки інших родичів, крім неї, померлий не мав. Після смерті батька вона у встановленому порядку прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви, а 09 жовтня 2014 року звернулася до Другої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька. Постановою державного нотаріуса Другої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] від 09 жовтня 2014 року їй у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] було відмовлено, оскільки в свідоцтві про її народження в графі батько відсутній запис, тобто відсутній факт родинних стосунків між спадкоємцем та спадкодавцем. Її батько [PERSON] та мати [PERSON] з 1961 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких 04 вересня 1962 року народилася вона. Батьки шлюб між собою не зареєстрували, батько у встановленому порядку в органах РАГСУ свого батьківства відносно неї не встановлював і в актовому запису про її народження № 265, вчиненому 12 жовтня 1962 року Жовтневим р/бюро РАГС міста [PERSON] взагалі відсутній запис про її батька. В 1963 році її батько отримав під забудову земельну ділянку і разом з матір'ю побудував житловий будинок № 3 по вулиці Саврасова в місті Кривому Розі, в якому вся їх сім'я і стала мешкати. Її батьки вели спільне господарство, мали єдиний сімейний бюджет. Батько завжди визнавав її своєю дочкою, одразу після її народження сам вибирав їй хрещених батьків та приймав участь у її хрещенні у церкві. Батько виховував її - водив до дитсадку, ходив на батьківські збори в школу, де вона навчалась, слідкував за її успіхами у навчанні, водив разом з матір'ю до цирку, на новорічні свята у Будинок культури. Крім того, батько піклувався про неї та утримував - купував одежу, іграшки, вивозив на відпочинок на море. До 1975 року батько надавав на її утримання матеріальну допомогу в добровільному порядку, а відповідно до рішення Жовтневого районного суду міста [PERSON] від 14 квітня 1975 року він сплачував на її утримання аліменти до повноліття. До 1980 вона була прописана у батьківському будинку, а в 1980 році вона вийшла заміж і перейшла мешкати до свого чоловіка. 29 липня 1981 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті вона продовжувала спілкуватися з батьком, постійно підтримувала його, допомагала господарювати в домоволодінні - саджала на земельній ділянці городину, доглядала за садом, ремонтувала разом з її чоловіком та батьком будинок. Оскільки перед смертю батько хворів, вона доглядала за ним, а коли він помер, то за свій кошт похоронила його. Тому вона просила суд постановити рішення яким встановити факт батьківства [PERSON] [INFO], уродженця [PERSON] Іванівка Хорольського району Полтавської області, громадянина України, померлого 17 лютого 2000 року відносно його дочки [PERSON], [INFO] та внести відповідні зміни в актовий запис про народження № 265 від 12 жовтня 1962 року, що знаходиться в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області в графу батько, вказавши [PERSON] її батьком. Заявниця у судове засідання не зявилась заздалегідь надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність у якій свої вимоги підтримала у повному обсязі. Заінтересована особа представник Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області у судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи він судом був сповіщений належним чином, про причину своєї неявки він суд не повідомив. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що вимоги заявниці повинні бути задоволені, тому що доводи, якими вона обґрунтовує сою заяву, належним чином підтверджені документами долученими до справи, а саме; рішенням Жовтневого районного суду міста [PERSON] від 14 квітня 1975 року, яким з [PERSON] на утримання заявниці, стягнуті аліменти в розмірі 25 крб. та в якому вказано, що [PERSON] є її батьком із якого вбачається що останній був згоден виплачувати на утримання своєї доньки заявниці у справі аліменти та не заперечував проти свого батьківства, актом від 14 січня 2014 року, з якого видно, що в будинку № 3 по вулиці Саврасова разом з [PERSON] проживала його співмешканка [PERSON] та дочка [PERSON], та іншими матеріалами справи, також зазначений факт підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], та [PERSON]. Відповідно до ст.130 Сімейного Кодексу України у випадку смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений по рішенню суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений відповідно до ч.1 ст. 135 Кодексу. Відповідно до п. 15 постанови ВСУ "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.95 року суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. З огляду на вище викладене, суд вважає доведеним той факт, що рідним батьком [PERSON] [INFO], є [PERSON] [INFO], уродженець [PERSON] Іванівка Хорольського району Полтавської області, громадянин України, померлий 17 лютого 2000 року. Тому на підставі вище зазначеного та

Outcome: approved