Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи який зазначив, що 29 жовтня 2008 року помер її брат [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, в тому числі і житловий будинок з господарськими будівлями, відповідно до технічного паспорту: А, а- житловий будинок загальною площею 69,3 кв.м., з яких: житлова площа 24,8 кв.м., допоміжна площа 44,5 кв.м; Е) Погріб з шийкою; Б) Сарай; В) Убиральня; Г) Сарай; Д) Літня кухня; № 1 колодязь питний; № 2 Ворота; № 3 Огорожа; який знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Григорівка, вул Гагаріна, 39. Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями належав [PERSON] на підставі запису в погосподарській книзі Григорівської сільської ради народних депутатів, а його будівництво було закінчене у 1955 році. Спадкодавець за життя не зміг оформити правовстановлюючі документи на будинок. Позивач, будучи єдиним спадкоємцем за законом маючи намір прийняти спадщину звернувся до Обухівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого брата. За заявою позивача державним нотаріусом було відкрито спадкову справу, але нотаріус відмовила у видачі Свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності померлого, окрім того, нотаріусом було рекомендовано звернутись до суду для підтвердження родинних відносин з померлим братом, оскільки в їхніх з братом свідоцтвах про народження зазначені різне по батькові. Позивач просить в судовому порядку визнати за ним право власності у порядку спадкування на спірний житловий будинок ,оскільки іншим чином захистити своє право не може. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача, Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду листа, в якому позов визнає, просить справу розглядати у його відсутність. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29 жовтня 2008 року помер брат позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії 1-ОК № 135230 від 01 листопада 2008 року (а.с.18). Як вбачається з копії спадкової справи до майна померлого [PERSON], його сестра [PERSON], як спадкоємець за законом, вчасно звернулася з заявою про прийняття спадщини до Обухівської районної державної нотаріальної контори. Державний нотаріус Обухівської районної державної нотаріальної контори своїми листами від 12.04.2016 року № 901/02-14 та № 902/01-16 відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок який знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Григорівка, вул. Гагаріна, 39, оскільки спадкоємцем не надано необхідні правовстановлюючі документи на спадкове майно та не підтверджено факт родинного звязку з померлим спадкоємцем (а.с.10,11). Факт того, що померлий [PERSON] є братом позивача, підтверджується копіями свідоцтв про народження позивача де в графі «мати» зазначена «Михальчук Ольга Сергіївна», а в графі «батько» - «Михальчук Нечипор Нечипорович» (а.с.10) та її брата, де в графі «мати» зазначена «Михальчук Ольга Сергіївна», а в графі «отец» - «Михальчук Никифор Никифорович» (а.с. 11), витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, відповідно до якого прізвище позивача до реєстрації шлюбу «Михальчук», тобто дані, які зазначені в зазначених документах підтверджують факт родинних відносин між позивачем та померлим [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, відповідно до технічного паспорту: А, а- житловий будинок загальною площею 69,3 кв.м., з яких: житлова площа 24,8 кв.м., допоміжна площа 44,5 кв.м; Е) Погріб з шийкою; Б) Сарай; В) Убиральня; Г) Сарай; Д) Літня кухня; № 1 колодязь питний; № 2 Ворота; № 3 Огорожа; який знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Григорівка, вул. Гагаріна, 39, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок виготовленим Комунальним підприємством Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації». Згідно технічного паспорта вбачається, що спадковий будинок остаточно збудовано спадкодавцем у 1955 році. Довідкою Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області від 14.04.2016 року №164 та випискою з по господарської книги с. Григорівка № 15 за 1991-1995 років підтверджено, що згідно запису в погосподарській книзі [PERSON] був власником житлового будинку та господарських будівель і споруд в с. Григорівка, вул. Гагаріна, 39, який свідоцтва про право власності на вище вказаний житловий будинок, господарські будівлі та споруди за життя не отримував. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач є належним спадкоємцем майна за законом після смерті свого брата, [PERSON], померлого 29 жовтня 2008 року і вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи. Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Як видно із матеріалів справи, первинна реєстрація спадкового житлового будинку була проведена у відповідності із діючим на той час законодавством. Стаття 2 Закону України «Про державну\~\~реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~( в редакції на час виникнення спірних правовідносин ), надає визначення термінів, які вживаються\~\~у цьому законі. Зокрема, в цій статті визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав\~\~на нерухоме майно та їх обтяжень, що супроводжується\~\~внесенням даних до Державного реєстру речових права на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно зі\~ст. 3 зазначеного Закону\~право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно із діючими нормативно - правовими\~\~актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Право власності на збудоване до набрання чинності\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Згідно статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином з викладених вище обставин вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями, відповідно до технічного паспорту: А, а- житловий будинок загальною площею 69,3 кв.м., з яких: житлова площа 24,8 кв.м., допоміжна площа 44,5 кв.м; Е) Погріб з шийкою; Б) Сарай; В) Убиральня; Г) Сарай; Д) Літня кухня; № 1 колодязь питний; № 2 Ворота; № 3 Огорожа; який знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Григорівка, вул Гагаріна, 39, є обєктом спадкування та входить до спадкової маси та належав на праві власності спадкодавцю. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, право власності спадкоємця підлягає захисту у судовому порядку, шляхом його визнання у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою на підставі ст. 392 ЦК України. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Частиною 2 цієї статті визначено способи захисту цивільного права, одним з яких є визнання права. Як вбачається зі змісту ст.ст.\~10,\~11,\~60 ЦПК України, цивільне\~\~судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~\~Сторони та інші особи,\~\~які беруть участь у справі,\~\~мають рівні\~\~права\~\~щодо\~\~подання\~\~доказів,\~\~їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.\~\~Суд розглядає цивільні справи не інакше як\~\~за\~\~зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в\~\~межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін\~\~та\~\~інших\~\~осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини,\~\~на\~\~які\~\~вона посилається\~\~як\~\~на\~\~підставу\~\~своїх\~\~вимог\~\~або заперечень,\~\~крім випадків, встановлених цим Кодексом. З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved