Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулися до суду з позовом, в якому просять стягнути з відповідача в їх користь заборгованість в розмірі 11207,15 грн., а саме: 6641,99 грн.- заборгованість за кредитом; 3455,30 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн.- штраф (фіксована частина), 509,86 грн.- штраф (процентна складова), позов мотивують тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 07.06.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлює за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому « Тарифу Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків і заборгованість за кредитним договором не погашена. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи мається заява, про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин, хоча повістка йому була вручена своєчасно, а тому суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.197 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з кредитного договору б/н від 07.06,2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 7000,00 грн.на термін і на умовах, передбачених у даному договорі, а Позичальник ( [PERSON].) зобов'язується повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановлені даним договором терміни,а також виконати інші зобов'язання згідно даного договору в повному обсязі. Як вбачається з Розрахунку заборгованості за договором №б/н від 07.06.2012 року, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ст.525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved