Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона та [PERSON] є батьками двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалось, рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 16.06.2011 року шлюб між ними було розірвано, діти залишились проживати разом з нею. На час розірвання шлюбу [PERSON] відбував покарання, призначене вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 15.12.2005 року за ч.3 ст.187 КК України у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі у Роменській виправній колонії №56. Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 10 жовтня 2011 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 30 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття з індексацією відповідно до закону. Після відбуття покарання відповідач не приймав участі в утриманні дочок. Відбувши покарання за вироком Кролевецького районного суду від 15.12.2005 року, [PERSON] не став на шлях виправлення і вчинив нові злочини. На даний час він відбуває покарання за вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 31.03.2016 року у виді 5 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Жодним законодавчим актом не передбачено, що відбування покарання є підставою для звільнення від обов`язку утримувати дітей. Враховуючи викладене, позивач просить змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 10 жовтня 2011 року, та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини його доходу щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві зазначене клопотання про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.4). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача суд вирішив можливим розглянути справу у її відсутність. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (а.с. 26), повторно в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, будь-яких заяв, клопотань, в тому числі про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, чи відзиву суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 9, 10). Діти народились у шлюбі, в якому сторони перебували з 16 листопада 2005 року (а.с.8), рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 16 червня 2011 року шлюб між ними розірвано (а.с.11). Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 10 жовтня 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 30 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття з індексацією відповідно до закону (а.с.12). За змістом позову діти проживають разом з матір`ю. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У статті 19 та частинах 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. У відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років становить 2027 грн., тому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину повинен становити не менше 1013,50 грн. (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). За таких умов, зважаючи на законодавчо змінений мінімальний розмір аліментів на дитину, підвищення вартості продуктів харчування, одягу, товарів першої необхідності, житлово-комунальних послуг, розмір аліментів 30 гривень 00 копійок на одну дитину є незначним та не може задовольнити необхідні потреби дітей. Крім того, вказаний розмір аліментів не відповідає вимогам ст.141 СК України стосовно рівності обов`язків батьків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За заявленими вимогами позивач просить змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини його доходу щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач взагалі не надав заперечень проти позову та доказів. З матеріалів справи вбачається, що на даний час відповідач перебуває в Державній установі "Чернігівський слідчий ізолятор", однак діти не повинні потерпати від суб`єктивних чи об`єктивних обставин, що складаються в житті батьків. У відповідності з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру, які будуться стягуватись на дитину, суд враховує стан здоров`я дітей, про який є підстави вважати, що він є задовільним, оскільки позивач не зазначила і не довела протилежного; матеріальне становище дітей, яке на сьогодні залежить від доходів матері. Відповідач про незадовільний стан здоров`я та наявність у нього інших утриманців суду не повідомив, і він повинен влаштовувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обов`язки стосовно дітей, в тому числі утримувати їх, і розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, положення ст.ст.180-183, 192 СК України, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Кролевецького районного суду від 10 жовтня 2011 року, і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття. Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведені роз`яснення, суд вважає за необхідне стягнути аліменти у зміненому розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили. Крім того, суд вважає за необхідне, після вступу даного рішення в законну силу, відкликати виконавчий лист, виданий на підставі рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 10 жовтня 2011 року по справі № 2-361/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на двох дітей. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн.40 коп. Відповідно до ст. ст. 180-183, 192 СК України,

Outcome: approved