Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про зобов'язання надати уточнюючу довідку про заробітну плату встановленого зразка у період з 21.11.1979 року по 12.07.2000 рік. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в період з 21.11.1979 року по 29.05.1996 рік перебував у трудових відносинах з Державним підприємством «Виробниче об'єднання «Київський радіозавод», на базі якого відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29.05.1996 р. № 569 «Про реорганізацію Державного підприємства «Виробниче об'єднання «Київський радіозавод» було створене Відкрите акціонерне товариство «Телевізійний завод «Славутич», яке в подальшому було перейменоване у Публічне акціонерне товариство «Телевізійний завод «Славутич». Внаслідок прийняття вищезазначеної постанови відповідачу було передано списки працівників, їх трудові книжки, особисті справи, серед яких біли і його документи. Таким чином, в результаті проведеної реорганізації, у період з 30.05.1996 року по 12.07.2000 рік перебував у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки, відповідно до якої він був прийнятий на роботу до ДП «ВО «Київський радіозавод», а звільнений за відповідним записом та печаткою відповідача. Після досягнення пенсійного віку, звернувся до Управління ПФУ в Деснянському районі м. Києва для призначення йому пенсії за віком з урахуванням його максимальної заробітної плати за будь-які 60 місяців у період з 21.11.1979 р. по 12.07.2000 р., надавши довідку про заробітну плату для обчислення пенсії. Проте, листом Управління ПФУ в Деснянському районі м. Києва йому було повідомлено, що вищезазначена довідка буде врахована для обчислення розміру пенсії після надходження роз'яснення з ДВ «ВО «Київський радіозавод» щодо перейменування, у зв'язку з чим він звернувся з позовом до суду. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та просив суд зобов'язати надати довідку про заробітну плату встановленого зразка за період з 1986 рік по 1990 рік пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача ПАТ «Телевізійний завод «Славутич» позовні вимоги не визнав і просив в задоволенні позову відмовити, пояснивши, що ПАТ «Телевізійний завод «Славутич» є самостійним підприємством і веде окремий облік працівників з 1996 року, тому у них відсутня будь-яка кадрова документація стосовно діяльності ВО «Київський радіозавод». ДП ВО «Київський радіозавод», де працював [PERSON] на даний час існує, а тому позивач має право звернутися до ДП ВО «КРЗ». Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим розглядати справу у їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21.11.1979 року [PERSON] був прийнятий на роботу в ДП «ВО «Київський радіозавод». У 1996 році ДП ВО «Київський радіозавод» було реорганізовано та створено ВАТ «Телевізійний завод «Славутич», звідки 07.12.2004 року позивач був звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується записом в трудовій книжці (а.с. 11). Кабінетом Міністрів України 29 травня 1996 року прийнято постанову № 569 «Про реорганізацію держаного підприємства «Виробниче об'єднання «Київський радіозавод» (надалі - «Постанова №569») Відповідно до пункту 2 Постанови №569, вирішено провести в установленому порядку реорганізацію «Київського радіозаводу» шляхом поділу його цілісного майнового комплексу для створення на його базі нових підприємств згідно з додатком. Наказом Міністерства Машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України від 26 червня 1996 року №119Д створено на базі цехів 302, 333, 336, 344, 358, 360, 379, 384, відділів 714, 775, 880, 392, 393, 37/7, КБ4, 840/Т ВО «Київський радіозавод» державне підприємство Телевізійний завод «Славутич», надавши йому права юридичної особи. Наказом Фонду державного майна України від 21 жовтня 1998 року №49-АТ «Про створення відкритого акціонерного товариства «Телевізійний завод «Славутич» затверджено план приватизації майна державного підприємства «Телевізійний завод «Славутич»м. Київ. Відповідно до пункту 3 Наказу Фонду державного майна України від 21 жовтня 1998 року №49-АТ «Про створення відкритого акціонерного товариства «Телевізійний завод «Славутич», перетворено державне підприємство «Телевізійний завод «Славутич» у відкрите акціонерне товариство «Телевізійний завод «Славутич». Пунктом 3 Наказу Фонду державного майна України від 21 жовтня 1998 року №49-АТ «Про створення відкритого акціонерного товариства «Телевізійний завод «Славутич» зазначено перетворити державне підприємство «Телевізійний завод «Славутич» у відкрите акціонерне товариство «Телевізійний завод «Славутич». Пунктом 5 Наказу Фонду державного майна України від 21 жовтня 1998 року №49-АТ «Про створення відкритого акціонерного товариства «Телевізійний завод «Славутич» затверджено акт передачі нерухомого майна у власність Відкритому акціонерному товариству «Телевізійний завод «Славутич», згідно з додатком до цього наказу. Зазначена інформація також підтверджується листом № 714/195 від 28.08.2013 р., направленим ПАТ «Телевізійний завод «Славутич» на адресу [PERSON], згідно якого повідомлено, що Телевізійний завод «Славутич» було створено згідно Постанови КМУ № 569 від 29.05.1996 р. шляхом реорганізації ДП «ВО «Київський радіозавод». (а.с.17). Відповідно до ч.5 ст. 59 Господарського кодексу України у разі приєднання одного або кількох суб'єктів господарювання до іншого суб'єкта господарювання до цього останнього переходять усі майнові права та обов'язки приєднаних суб'єктів господарювання. Відповідно до ст. 81 «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв. Відповідно до п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення перерахунку пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: довідка про заробітну плату особи (додаток 1) за період страхового стажу до 01.07.2000року. Від так, суд вважає, що у позивача виникла необхідність в отриманні зазначеної довідки, яку зобов'язані надати підприємства, установи, організації, де працював працівник, а в разі їх реорганізації їх правонаступники. Позивач звернувся з заявою до ПАТ «Телевізійний завод «Славутич», де працював після реорганізації (перетворення) ДП ВО «Київський радіозавод», про видачу довідки для отримання пенсії, на що отримав відповідь, яка викладена в листі № 714/195 від 28.08.2013 року, зі змісту якої вбачається, що «Телевізійний завод «Славутич» створено шляхом реорганізації ДП «ВО «Київський радіозавод». Інформація щодо заробітної плати співробітників до зазначеного часу на підприємство не передавалась. Відповідно до ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved