Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 21.05.2021 року в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду адвокат Воронюк М.О. з позовом до [PERSON] , в якому просить: - визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Хоміної Марії Ігорівни про державну реєстрацію права власності, за індексним номером 52934574, за [PERSON] на 1/4 частки земельної ділянки загальною площею 0,1442 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (номер запису про право власності 36987656); - відновити становище, яке існувало до порушення, а саме відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відомості про право власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на 1/4 земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (номер об`єкту нерухомого майна: 1308817751101). Ухвалою суду від 26.05.2021 року позовну заяву залишено без руху. 01.06.2021 року представником позивача до суду подано заяву, якою усунуті недоліки, що були підставою для залишення позову без руху. Ухвалою від 03.06.2021 року провадження у справі відкрито. Ухвалою від 03.06.2021 року частково задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та накладено арешт на ј частку земельної ділянки, яка зареєстрована за [PERSON] та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,1442 га. 22.07.2021 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучено [PERSON] та [PERSON] . 18.06.2021 року з позовом про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора до суду звернувся адвокат Воронюк М.О., діючий в інтересах [PERSON] , в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Одеської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Одеської області Іскрова Олега Вікторовича про державну реєстрацію права власності, за індексним номером 36290510, за [PERSON] на 1/4 частки земельної ділянки загальною площею 0,1442 га, яка розташована адресою [ADDRESS] (номер запису про право власності 21539700); відновити становище, яке існувало до порушення, а саме відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відомості про право власності [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на 1/4 земельної ділянки, яка розташована за адресою [ADDRESS] (номер об`єкту нерухомого майна: 1308817751101). Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О. Ухвалою від 25.06.2021 року суддею Луняченко В.О. провадження у справі відкрито. Ухвалою від 25.06.2021 року суддею Луняченко В.О. застосовані заходи забезпечення позову у вигляді заборони суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно нерухомого майна: ј частки земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка зареєстрована за [PERSON] ; заборони будь-яким іншим особам в тому числі і [PERSON] чинити перешкоди [PERSON] у користуванні ј частки вказаної земельної ділянки, яка зареєстрована за [PERSON] . Ухвалою від 21.07.2021 року суддею Луняченко В.О. скасовані заходи забезпечення позову, визначені в ухвалі суду від 25.06.2021 року. Ухвалою від 26.10.2021 року дві справи за позовами [PERSON] об`єднані в одне провадження. Ухвалою суду від 02.11.2021 року скасовані заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03.06.2021 року по справі №947/15631/21. Ухвалою суду від 22.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - Воронюк М.О. позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав, просить в задоволенні позову відмовити. Представник третіх осіб [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить в задоволенні позовів [PERSON] відмовити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, представник [PERSON] - [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача, в якій заперечує проти позовних вимог в повному обсязі. Третя особа державний реєстратор Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Хоміна М.І., державний реєстратор Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Іскров О.В. до судового засідання не з`явились, повідомлялись належним чином. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах до [PERSON] позивач [PERSON] посилається на те, що 01.04.2005 року [PERSON] купила у [PERSON] земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1442 га, та 15.07.2005 року отримала Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. Позивач зазначає, що 02.07.2020 року Державним реєстратором Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Хоміною М.І. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на ј частки земельної ділянки загальною площею 0,1442 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 18.06.2015 року по справі №1512/3763/2012. Позивач [PERSON] вважає, що державний реєстратор Хоміна М.І. мала право вчинити реєстраційну дію лише за наявності судового рішення, яким було б визнано саме право власності на частку земельної ділянки. В іншому випадку за відсутності такого формулювання резолютивної частини судового рішення, державний реєстратор зобов`язана була відмовити у вчиненні реєстраційної дії, оскільки за відповідачем [PERSON] було визнано лише право на оформлення та одержання державного акту на землю, але ж ніяк не право власності, тим паче, що жодна з часток земельної ділянки на користь [PERSON] ніколи не витребувалась. Також позивач зазначає, що жодного судового рішення про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку не існує. Таким чином, відомості про право власності [PERSON] були в протиправний спосіб виключені з реєстру, а відповідні відомості про наявність права власності у [PERSON] також в протиправний спосіб були внесені до реєстру, права та інтереси [PERSON] підлягають та повинні бути захищені в судовому порядку. В позовній заяві до [PERSON] позивач [PERSON] також посилається на вищевказані обставини, наполягаючи на тому, що жодна частка земельної ділянки на користь [PERSON] ніколи не витребувалась, що свідчить про відсутність правових підстав для реєстрації за [PERSON] права власності на ј частину земельної ділянки, яка належала [PERSON] . В поясненнях третіх осіб [PERSON] та [PERSON] щодо позову [PERSON] адвокат Свида К.В. посилається на те, що на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 18.06.2015 року у справі №1512/3763/2012 власниками житлового будинку та земельної ділянки (по ј частці кожен) є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , право на належні їм частки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.09.2018 року у справі №520/11429/17 запис у Реєстрі прав власності на нерухоме майно про реєстрацію за [PERSON] права власності на житловий будинок скасовано, виселено [PERSON] з незавершеного будівництвом (готовністю 96%) житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та зобов`язано її звільнити будинок та земельну ділянку від належних їй майна та речей. Вказані судові рішення є чинними. Таким чином власниками незавершеного будівництва та земельної ділянки, площею 0,1442 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] , з моменту відкриття спадщини є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . При цьому [PERSON] не є власником нерухомого майна, відтак неіснуюче право [PERSON] на земельну ділянку ні державним реєстратором, ні будь-яким із спадкоємців не могло бути порушено. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у відзиві на позов [PERSON] посилається на те, що спадкоємцями спадщина прийнята, відтак з часу відкриття спадщини у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] виникло право володіння й користування спадковим майном. Позивач [PERSON] не є власником (користувачем) спірної земельної ділянки і не є власником будівель і споруд, що розташовані на цій земельній ділянці. Будь-яких доказів того, що оспорювань рішення державного реєстратора порушує права та інтереси позивача не має. В письмових поясненнях від 29.09.2021 року представник позивача Воронюк М.О. посилається на те, що судовими рішеннями було витребувано з володіння [PERSON] загалом 1/2 спірної земельної ділянки, а саме по ј частині ділянки на користь [PERSON] та [PERSON] . На користь [PERSON] та [PERSON] жодне майно з володіння [PERSON] витребувано не було. Поряд з цим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, 02.07.2017 року було видалено відомості про право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку, та внесено запис про право власності на ј спірної ділянки за [PERSON] , а 25.07.2017 року було видалено відомості про право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку, та внесено запис про право власності на ј спірної ділянки за [PERSON] . При цьому підставою для вчинення таких реєстраційних дій є рішення Апеляційного суду Одеської області від 18.06.2015 року по справі №1512/3763/2012. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 08.10.2020 року право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: 5000136900:27:011:0147, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано: -21.07.2017 11:30:56 державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскровим О.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36290510 від 25.07.2017 10:30:40, щодо права спільної часткової власності [PERSON] на ј частку земельної ділянки, площею 0,1442 га, за адресою: [ADDRESS] . Підстава виникнення права власності : рішення суду, серія та номер: 1512/3763/2012, виданий 18.06.2015, видавник: Апеляційний суд Одеської області; витяг з Державного земельного кадастру, серія та номер: НВ-5102888882016, виданий 19.04.2016, видавник: Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області. -21.07.2017 11:30:56 державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскровим О.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36290510 від 25.07.2017 10:30:40, щодо права спільної часткової власності [PERSON] на ј частку земельної ділянки, площею 0,1442 га, за адресою: [ADDRESS] . Підстава виникнення права власності : рішення суду, серія та номер: 1512/3763/2012, виданий 18.06.2015, видавник: Апеляційний суд Одеської області; витяг з Державного земельного кадастру, серія та номер: НВ-5102888882016, виданий 19.04.2016, видавник: Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області. -21.07.2017 11:30:56 державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскровим О.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36290510 від 25.07.2017 10:30:40, щодо права спільної часткової власності [PERSON] на 1/4частку земельної ділянки, площею 0,1442 га, за адресою: [ADDRESS] . Підстава виникнення права власності : рішення суду, серія та номер: 1512/3763/2012, виданий 18.06.2015, видавник: Апеляційний суд Одеської області; витяг з Державного земельного кадастру, серія та номер: НВ-5102888882016, виданий 19.04.2016, видавник: Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області. -22.06.2020 14:38:34 державним реєстратором Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Хоміною М.І. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 52771034 від 22.06.2020 14:53:42, щодо права спільної часткової власності [PERSON] на ј частку незавершеного будівництва (готовністю 96%), розташоване на земельній ділянці, площею 0,1442 га, за адресою: [ADDRESS] . Підстава виникнення права власності: рішення суду, серія та номер: 1512/3763/2012, виданий 18.06.2015, видавник: Апеляційний суд Одеської області. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 18.06.2015 року по справі №1512/3763/2012 /т.1 а.с.99-111/ ухвалено: - Визнати за [PERSON] після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , в порядку спадкування за законом право на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,1442 га цільового призначення «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», розташовану по [ADDRESS] , оформлення та одержання в установленому порядку державного акту на землю. - Визнати за [PERSON] після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , в порядку спадкування за законом право на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,1442 га цільового призначення «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», розташовану по [ADDRESS] , оформлення та одержання в установленому порядку державного акту на землю. - Визнати за [PERSON] після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , в порядку спадкування за законом право на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,1442 га цільового призначення «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», розташовану по [ADDRESS] , оформлення та одержання в установленому порядку державного акту на землю. - Визнати за [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , в порядку спадкування за законом право на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,1442 га цільового призначення «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», розташовану по [ADDRESS] , оформлення та одержання в установленому порядку державного акту на землю. - Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії №022681 на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1442 га цільового призначення «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», розташовану по [ADDRESS] . - Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №062573 на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1442 га цільового призначення «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», розташовану по [ADDRESS] . - Витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] 1/4 частку земельної ділянки площею 0,1442 га цільового призначення «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», розташованої по [ADDRESS] . - Витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] 1/4 частку земельної ділянки площею 0,1442 га цільового призначення «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», розташованої по [ADDRESS] . Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.11.2016 року рішення апеляційного суду Одеської області від 18.06.2015 року залишено без змін /т.1 а.с.112-118/. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05.09.2018 року у справі №520/11429/17 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про скасування державної реєстрації, витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод в користуванні та виселення - задоволено частково, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про скасування державної реєстрації, усунення перешкод в користуванні та виселення - задоволено, а саме вирішено: - Скасувати запис у Реєстрі прав власності на нерухоме майно №41240 в книзі 269-65 про реєстрацію за [PERSON] права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, житловою площею 108,0 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 1442 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер майна 6665263, внесений 05.04.2005 року. - Виселити [PERSON] з незавершеного будівництвом (готовністю 96%) житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що складається з: будинку літ. «А» загальною площею 491,8 кв.м., житловою площею 108,0 кв.м., підсобною площею 383,8 кв.м., що складається з підвалу загальною площею 160,5 кв.м. підсобною площею 160,5 кв.м. (1-1 більярдна площею 92,1 кв.м., 1-2 кладова площею 19,7 кв.м., 1-3 коридор площею 2,6 кв.м., 1-4 пральня площею 14,2 кв.м., 1-5 кладова площею 12,0 кв.м., 1-6 котельня площею 19,9 кв.м.), першого поверху загальною площею 163,2 кв.м., підсобною площею 163,2 кв.м. (1-7 хол площею 15,0 кв.м., 1-8 кухня-столова площею 28,4 кв.м., 1-9 вітальня площею 88,0 кв.м., 1-10 бібліотека площею 19,1 кв.м., 1-11 санвузол площею 5,0 кв.м., 1-12 приміщення охорони площею 7,7 кв.м.), другого поверху загальною площею 168,1 кв.м., житловою площею 108,0 кв.м., підсобною площею 60,1 кв.м. (1-13 хол площею 29,7 кв.м., 1-14 житлова кімната площею 20,1 кв.м., 1-15 санвузол площею 5,9 кв.м., 1-16 гардеробна площею 11,2 кв.м., 1-17 житлова кімната площею 21,8 кв.м., 1-18 житлова кімната площею 13,3 кв.м., 1-19 житлова кімната площею 26,2 кв.м., 1-20 житлова кімната площею 20,6 кв.м., 1-21 житлова кімната площею 19,3 кв.м.); господарських будівель і споруд: літ. «Б» - басейн, літ. «В» - гараж, літ. «Г» - навіс, №1,2 - огорожа, І - мостіння. - Зобов`язати [PERSON] звільнити незавершений будівництвом (готовністю 96%) житловий будинок з господарськими (надвірними) спорудами та земельну ділянку загальною площею 0,1442 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , від належних [PERSON] майна та речей. В іншій частині позовних вимог [PERSON] - відмовлено /т.3 а.с.48-57/. Постановою Одеського апеляційного суду від 01.10.2019 року у справі №520/11429/17 рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.09.2018 року залишено без змін /т.3 а.с.58-69/. Постановою Верховного Суду від 19.12.2019 року у справі №520/11429/17 рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.09.2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01.10.2019 року залишено без змін /т.3 а.с.70-84/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники н е можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. При ухваленні рішення у даній справі суд приймає до уваги обставини, встановлені рішенням Апеляційного суду Одеської області від 18.06.2015 року по справі №1512/3763/2012, яке є чинним на цей час. Визнаючи за спадкоємцями частку у праві власності апеляційний суд в рішенні від 18.06.2015 року вказав, що спадкове майно з володіння [PERSON] вибуло на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна та в подальшому скасованого, відтак вибуло поза його волею. [PERSON] набула право власності на майно на підставі судового рішення, що скасовано. [PERSON] набула право власності на майно на підставі судового рішення, що скасовано. [PERSON] подарувала будинок [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого правочину. [PERSON] продав будинок [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого правочину. Правочину, що став підставою для набуття [PERSON] права власності на спірний будинок передували судові рішення, як підстава набуття права власності на майно, що скасовані. Спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] є його діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та дружина [PERSON] , яким належить по ј у праві власності на спірний будинок з господарськими будівлями та спорудами (готовністю 96%), [PERSON] не є власником спірного майна. Таким чином, суд погоджується з доводами представника третіх осіб [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] щодо відсутності у [PERSON] суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу щодо спірної земельної ділянки та відсутності факту порушення її прав. Доводи сторони [PERSON] щодо того, що на користь [PERSON] та [PERSON] жодне майно з володіння [PERSON] витребувано не було судом приймаються, однак вказані обставини не свідчать про наявність права власності [PERSON] на належні [PERSON] та [PERSON] частки спадкового майна, відтак не підтверджують наявність у [PERSON] порушеного права внаслідок оспорюваних реєстраційних дій. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Враховуючи, що відсутність порушеного права [PERSON] є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові, суд, ухвалюючи рішення, не досліджує обставини щодо здійснення реєстраційних дій державними реєстраторами під час реєстрації права власності [PERSON] на ј частку спірної земельної ділянки та права власності [PERSON] на ј частку спірної земельної ділянки. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 20.12.2021 року представником третіх осіб [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] до суду подані заяви про стягнення судових витрат, в яких адвокат посилається на те, що у випадку відмови судом у задоволенні позову [PERSON] з неї на користь [PERSON] має бути стягнуто 40000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, виходячи з передбаченого Додатковими угодам и №3 від 17.06.2021 та №4 від 30.06.2021 до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 08.04.2021 розміру гонорару, встановленого у фіксованому розмірі (20000 грн. та 20000 грн. кожною Додатковою угодою). Також у випадку відмови судом у задоволенні позову [PERSON] з неї на користь [PERSON] має бути стягнуто 40000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, виходячи з передбаченого Додатковими угодам и №3 від 17.06.2021 та №4 від 30.06.2021 до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 08.04.2021 розміру гонорару, встановленого у фіксованому розмірі (20000 грн. та 20000 грн. кожною Додатковою угодою). На підтвердження вимог про стягнення судових витрат на правничу допомогу суду надано: копії Договорів про надання правової (правничої допомоги) від 08.04.2019 року та додаткові угоди до них, звіти про обсяг наданих послуг та використання адвокатом робочого часу у справі, копії виписки з ЄДР щодо АО «Паверлекс», про файли на адвокатів Свида К.В. та Оксюта В.В. з ЄРАУ. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В судовому засіданні представник позивача Агеєвої І.М. висловив заперечення щодо розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, заявлених представником третіх осіб, та зокрема зазначив, що вказаний розмір є завищеним, оскільки підготовка письмових пояснень та клопотань по тотожним справам не може займати у адвоката таку кількість робочого часу, як вказано у звітах. Частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При ухваленні рішення в частині стягнення судових витрат суд приймає до уваги практику Верховного Суду. Так, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц зазначається, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Верховний Суд в постановах від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17 та від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18 зазначив, що якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу. Схожі положення містяться і в рішеннях ЄСПЛ, зокрема в рішенні від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04, вказано, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. В рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00, зазначається, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. 14 Верховний Суд Постанова ОП КГС ВС від 03.10.2019 р За таких обставин, враховуючи надання представником третіх осіб [PERSON] та [PERSON] належних та допустимих доказів з приводу отримання третіми особами правничої допомоги, приймаючи до уваги заперечення сторони позивача щодо недоведеності витрат значної кількості робочого часу на схожі справи та письмові пояснення, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, зменшивши їх розмір до 5000,00 грн. на користь [PERSON] та 5000,00 грн. на користь [PERSON] .

Outcome: approved