Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до[PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції у Харківській області 06 червня 2008 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що після реєстрації шлюбу відносини між ними були нормальними. Поступово стосунки погіршились. Розлад сімейного життя стався через образи, суперечки, скандали та непорозуміння один до одного. Зазначені обставини негативно вплинули на шлюбні відносини. Подальше сумісне життя суперечить її інтересам, примирення між ними неможливе. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, розгляд справи просить провести за її відсутності. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги в повному обсязі, просить суд проводити судові засідання без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. 06 червня 2008 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 36 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження видане Ватутінською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, серія [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження видане Ватутінською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, серія [NUMBER] . Судом було встановлено, що подружжя шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно дост. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вказане положення національного законодавства України кореспондується зі ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. За приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу, встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде протирічити інтересам чоловіка та дружини та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи викладене, а також, відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених ст. 110 Сімейного кодексу України та небажання сторін відновити сімейні відносини, суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки ( ст. 1 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Разом з тим, суд вважає за потрібне роз"яснити учасникам справи, що відповідно до п. 3 розділу XII "Прикінцевих положень» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170,178,179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. На підставі викладеного,

Outcome: approved