Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи, пояснюючи, що його мати, [PERSON], померла [INFO] року, була похована на цвинтарі м. Кіровське, Донецької області. Лікарське свідоцтво про його смерть № 51 від [INFO] року було видане Кіровською центральною міською лікарнею, Донецької області у якому зазначено, що [PERSON], [INFO], померла [INFO] року у м. Кіровське, Донецької області, причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність. Атероскліротична хвороба серця. Отримане Лікарське свідоцтво про смерть, яке є підставою для отримання в органах державної реєстрації актів цивільного стану України свідоцтва про смерть, не може враховуватися як доказ смерті особи, оскільки видане закладом, що знаходиться на тимчасово окупованій території. З метою отримання свідоцтва про смерть заявник просив встановити в судовому порядку факт смерті [INFO] року [PERSON], [INFO], місце народження с. Яцковичі, Сосновського району, Ровенської області, що настала [INFO] року у м. Кіровське, Донецької області, причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність. Атероскліротична хвороба серця. В судове засідання заявник не з'явився, а подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав. Заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області, заперечень проти заявлених вимог не надав, а подав заяву про розгляд справи у відсутність представника, суд вважає можливим розгляд справи у відсутність заявника і представника заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Як зазначає заявник, його мати, [PERSON], померла у м. Кіровське Донецької області, яке є тимчасово окупованою територією. У лікарському свідоцтві про його смерть, виданому Кіровською центральною міською лікарнею, Донецької області зазначено, що [PERSON], [INFO], померла [INFO] року у м. Кіровське, Донецької області, причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність. Атероскліротична хвороба серця. Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства Юстиції України за № 52/5 від 18.10.2000 року, визначено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024. Відповідно до ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті (будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом), є недійсним і не створює правових наслідків. Заявник звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області з заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON], але листом за № 03.2-25/1962 від 18.05.2016 року йому було відмовлено у реєстрації та роз'яснено право звернутися до суду для встановлення факту смерті особи, оскільки лікарське свідоцтво про смерть, видане медичним закладом, що розташований на тимчасово окупованій території України, є недійсним, тому не створює правових наслідків. Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою або на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Постановою Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року роз'яснено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Судом встановлено, що 08.02.2016 року у м. Кіровське, Донецької області померла [PERSON] Лікарське свідоцтво про смерть, видане медичним закладом, що знаходиться на тимчасово окупованій території, є недійсним та, у відповідності зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», не створює правових наслідків, тобто, для проведення державної реєстрації смерті існують об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті особи, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надає можливість заявнику отримати свідоцтво про смерть та здійснити його спадкове право. Доводи заявниці про те, що померла [PERSON] є його матір'ю підтверджується свідоцтвом про народження на його ім'я де в графі мати зазначено - [PERSON], виданого Соснівським районним бюро РАЦС, що є наявними у справі, а також з фототаблиці, згідно якої вбачається поховання [PERSON] дата її народження і смерті, що також є наявною у справі. За таких обставин, оскільки заявник фактично просить встановити факт смерті особи у певний час та в певному місці, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, і такий факт підтверджений належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved