overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 76930 грн., посилаючись на те, що 13.03.2013року відповідач позичив у нього кошти в сумі 7000 євро та зобов'язалась повернути вказані кошти до 01.06.2013року, однак, незважаючи на неодноразові вимоги про повернення коштів, боргу не повернула, а тому просить стягнути з останньої боргу в розмірі 76930 грн. а також понесені судові витрати та витрати на правову допомогу. У судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у заяві та просить задовольнити стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 110320грн., оскільки станом на 05.05.2013року курс євро відносно гривні становить 15грн. 76 коп. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи судом повідомлявся. На підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши докази у справі, судом встановлено наступні обставини. 13.03.2013 року [PERSON] отримала в борг від [PERSON] 7000 євро та зобов'язалась повернути вказані кошти до 01.06.2013року, що стверджується договором позики грошей від 13.03.2013року, згідно письмової розписки. Такими чином, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.2 ст.530 ЦК України Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем, у строк та в порядку, встановленому договором. Борговий документ - оригінал договору позики грошей у сумі 7000 євро на час звернення з позовом до суду знаходиться у позивача, що підтверджує факт невиконання зі сторони відповідача [PERSON] зобов'язань щодо повернення позикодавцеві грошових коштів. П.1 ст. 533 ЦК України грошове зобов"язання має бути виконане у гривнях. П.2, якщо у зобов"язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, судом встановлено порушення відповідачем [PERSON] прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу за договором позики від 13.03.2013 року в сумі 110320 грн. та судових витрат по справі, позов слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS]. Його батько за час життя був головою вказаного вище дворогосподарства, що стверджено довідкою Стужицької сільської ради Великоберезнянського району від 23 грудня 2013 року № 515. За своє життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно він заповідав йому. Крім того, позивач зазначав, що він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. На підставі викладеного позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання [PERSON] не з'явився, однак надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги, викладені в заяві підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник Стужицької сільської ради Великоберезнянського району в судове засідання не з'явився, однак сільський голова надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], помер [INFO]. 02 січня 2002 року останній склав заповіт, згідно якого він все своє майно заповідав позивачу. Отже, з моменту смерті відкрилася спадщина на усе належне йому за час життя майно, в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту № 5351 від 24.12.2013 року, виданого КП "ВРБТІ" та згідно довідки Стужицької сільської ради Великоберезнянського району від 23 грудня 2013 року № 515, головою дворогосподарства [ADDRESS] був [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Тобто, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на усе належне померлому [PERSON] за час його життя майно. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Передбачені ст. 1224 ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні. Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS], забудовником якого була померла. Спадкоємцем після смерті бабусі залишався батько позивача [PERSON] та він. Позивач зазначав, що [INFO] помер його батько [PERSON], який в установленому порядку спадщину на вказаний будинок не оформив. За своє життя [PERSON] та [PERSON] не склали заповіт, а тому має місце спадкування за законом. Оскільки він є онуком померлої [PERSON] та сином померлого [PERSON], що стверджується відповідними записами у свідоцтві про народження батька та його, тому просить визнати за ним право власності на нерухоме майно померлої в порядку спадкування за законом згідно ст.1220 ЦК України. В судове засідання [PERSON] не з'явився, однак надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги, викладені в заяві підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник Волосянківської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла [INFO]. Отже з моменту смерті відкрилася спадщина на усе належне їй за час життя майно, в тому числі житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], Закарпатської області. [INFO] помер батько [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Верховино-Бистрянською сільською радою. Згідно інвентаризаційної справи, виданої КП "ВРБТІ" 19 листопада 2013 року за № 5340 власником вказаного вище будинку була [PERSON] (померла). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач [PERSON] є спадкоємцем на усе належне померлій за час її життя майно. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Передбачені ст. 1224 ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні. Зважаючи на наведені обставини, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом в обґрунтування якого зазначив, що з 27.11.1999 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] У період шлюбу народився син [PERSON], [INFO], якого дружина виховує самостійно. Шлюбні стосунки були фактично припинені у 2009 році, подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та кохання іншої жінки. Протягом всього минулого часу ні позивач, ні відповідач не намагалися відновити сімейні відносини. Вважає, що їхня сімя перестала існувати, тому просив суд шлюб між ними розірвати. Спору про поділ спільного майна не має. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав заяву, в якій вказав, що позов підтримує і просить розглядати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позову. На примирення не згодна, просила розглянути справу у її відсутність та залишити їй прізвище "Слюніна". Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Як встановлено судом, шлюб між сторонами був зареєстрований 27.11.1999 року у Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану по м. Харкова, актовий запис № 762. Від шлюбу у подружжя [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], який проживає з матірю. Таким чином, судом встановлено, що шлюбні стосунки сторони не підтримують з 2009 року, примирення між ними неможливе, у звязку із тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, живуть окремо, спільного господарства не ведуть. При таких обставинах, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і не є доцільним, сторони на примирення не згодні, тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на домоволодіння та господарські будівлі, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову посилається на те, що оформити свої спадкові права вона не має можливості в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приходить до наступного висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачами та на підставі п. 24 ПП ВСУ "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання за [PERSON] права власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Таким чином, оскільки позивач [PERSON] на даний час являється єдиним спадкоємцем за заповітом після померлої, яка була власницею домоволодіння, то відповідно за нею можливо визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом і просить стягнути з [PERSON] аліменти на його користь на утримання синів [PERSON], [INFO] р. н., та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця до їх повноліття, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред"явлення позову до суду і до досягнення ними повноліття. Вимоги обгрунтовує тим, що відповідачка має можливість добровільно надавати дітям матеріальну допомогу, але не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] вимоги позову підтримує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що 20.12.2014 р. сторони уклали шлюб, від якого мають синів: [PERSON], [INFO] р. н., та [PERSON], [INFO] (а.с.2-3), що мешкають разом з батьком і знаходиться на його утриманні (а.с.4-6). Відповідачка добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, і відповідно до ст.180 СК України зобов"язана це робити до досягнення дитиною віку повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] має молодий вік, є працездатною особою, на хронічні захворювання не страждає, а тому за своїм матеріальним станом в змозі організувати своє життя таким чином, щоб надавати грошову допомогу на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей. При вирішенні питання розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивача, матеріальне становище відповідачки, інші обставини, що мають істотне значення, приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] р. н., та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця до їх повноліття, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього з відповідачки, на підставі ст.88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в розмірі 551, 20 грн. на рахунок Держбюджету Конотопського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 01.12.2015 він уклав шлюб із відповідачкою. Зазначає, що причиною розірвання шлюбу послугувало те, що будь-які зв`язки припинено, на глибоке переконання позивача подальше підтримання сімейних відносин не має сенсу. Спільного майна та дітей від шлюбу не мають. Таким чином просить розірвати шлюб. Строк на примирення просив не надавати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився подавши через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просить: розглянути справу у його відсутність; позов підтримав; проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 21) Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, хоча відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України була повідомлена належним чином про місце дату та час судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 14, 15, 19). На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши заяву позивача та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, сторони зареєстрували шлюб 01.12.2015 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 98 (а.с. 5). Враховуючи причини позову про розірвання шлюбу, бажання позивача розірвати шлюб, відсутність заперечень з боку відповідачки, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У відповідності до ч.3 та ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідачку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 03.07.1993 він уклав шлюб із відповідачем. Від спільного шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що причиною розірвання шлюбу послугувало те, що за останній період між ними часто виникають конфлікти, спори та непорозуміння з різних причин. На протязі трьох років вони фактично не проживають спільно. Таким чином просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився подавши через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутність. Позов підтримує та просить його задовольнити. Витрати зі сплати судового збору просить залишити за ним (а.с. 22 ). Відповідач [PERSON] до судового засідання також не з`явилася надавши через канцелярію суду заяву відповідно до якої просить справу розглядати у її відсутність. Позов визнає і не заперечує проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити за нею прізвище « [PERSON] » (а.с. 23). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви сторін та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 03.07.1993 у Соснівській сільській раді народних депутатів Літинського району, актовий запис № 7 (а.с. 5). Враховуючи причини позову про розірвання шлюбу, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У відповідності до ч.3 та ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (а.с. 22). Витрати зі сплати судового збору, за клопотанням позивача слід залишити за останнім.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 03.08.2007 р. він уклав шлюб із відповідачем. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Позов мотивує тим, що за останній період спільного о проживання між ними часто виникали конфлікти, спори та непорозуміння щодо поглядів на сімейні стосунки, проведення дозвілля та з інших питань, що призвело до розладу в їхній сімї. Зазначає, що їхня сімя фактично розпалась, шлюб існує лише формально. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої просить: розглянути справу у його відсутність; позовні вимоги задовольнити; не надавати строк на примирення; витрати зі сплати судового збору залишити за ним (а.с. 17). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилася, надавши на адресу суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність, позов визнає. Після розірвання шлюбу просить залишити за нею прізвище «Дрейчук » (а.с. 15). Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши заяви сторін та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 03.08.2007 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ № 038483 від 03.08.2007 р., виданим виконавчим комітетом Селищанської сільської ради Літинського району Вінницької області, актовий запис № 15 (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження 1-АМ № 201917 виданим 09.08.2011 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 56, батьками [PERSON], [INFO], зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Враховуючи спільне бажання сторін розірвати шлюб, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати, відповідно до клопотання позивача, слід залишити за ним (а.с. 17).

Outcome: approved