Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Чернівецька міська рада звернулась до суду з позовом до [PERSON] про захист права власності шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та знесення самочинного будівництва. Посилаються на те, що [PERSON] на праві власності належать нежилі приміщення 107-1 - 107-3 загальною площею 72,40 кв.м, що розташовані під квартирою [ADDRESS] , при цьому ним без жодних дозвільних документів чи погоджень, які визначені законодавством у сфері містобудування, тобто самочинно та незаконно було здійснено прибудову до нежилих приміщень, внаслідок чого ним самовільно захоплено земельну ділянку, яка перебуває у розпорядженні Чернівецької міської ради. Зазначають, що відповідно до отриманих містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва (реконструкція нежилих приміщень 107-1 - 107-3 під магазин) від 11.11.2019р., вони надаються на реконструкцію нежилих приміщень під магазин без змін в межах існуючих приміщень будинку та без змін в існуючих зовнішніх геометричних розмірів фундаментів у плані будинку. Техніко-економічними показниками по реконструкції нежилих приміщень під магазин передбачено, що в підвальному поверсі п`ятиповерхового будинку передбачається перепланування та зміна функціонального призначення з нежилих приміщень під розміщення магазину, зокрема двох торгових залів, санвузла та побутового приміщення. Зазначають, що Інспекцією державного архітетктурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради 03.03.2020р. за №ЧВ 061200631930 внесено інформацію в поданому [PERSON] повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) на об`єкт «реконструкція нежитлових приміщень (107-1 - 107-3) під магазин на [ADDRESS] » до Реєстру будівельної діяльності, загальна площа об`єкта відповідно до проектної документації складає 70,55 кв.м. Також зазначають, що Інспекцією 18.06.2020р. за №ЧВ 141201702313 внесено інформацію, зазначену у поданій [PERSON] декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) на об`єкт «реконструкція нежитлових приміщень (107-1 - 107-3) під магазин на [ADDRESS] » до Реєстру будівельної діяльності, загальна площа об`єкта (з урахуванням результатів технічної інвентаризації) складає 69,20 кв.м. Стверджують, що відповідач [PERSON] отримав дозвільні документи на реконструкцію належних йому на праві власності нежилих приміщень під магазин виключно в існуючих межах належних йому на праві власності нежилих приміщень без змін в межах існуючих приміщень будинку та без змін в існуючих зовнішніх геометричних розмірів фундаментів у плані будинку. Крім того зазначають, що пунктом 4 рішення Чернівецької міської ради від 23.07.2020р. за №2287 визнано таким, що втратив чинність пункт 1.1 рішення міської ради VII скликання від 07.11.2019р. №1949 «Про надання департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради дозволу на формування земельної ділянки комунальної власності» щодо виготовлення [PERSON] землевпорядної документації на земельну ділянку, орієнтовною площею 0,0045 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) за адресою [ADDRESS] . Вважають, оскільки Чернівецька міська рада є розпорядником (власником) земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , яка самовільно зайнята відповідачем [PERSON] , то вона підлягає поверненню її власнику - Чернівецькій міській раді. Просять позовні вимоги задовольнити. Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду від 01.10. 2021 року відкрито провадження по справі, за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду у відкрите судове засідання. Представником позивача Чернівецької міської ради Юзьків М.І. спрямувано на адресу суду клопотання, згідно якого просить на підставі ст.280 ЦПК України просить ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справу, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, враховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст.280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Досліджені докази та застосовані норми права. Судом належними доказами встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві власності належать нежилі приміщення 107-1 - 107-3 загальною площею 72,40 кв.м, що розташовані під квартирою [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу нежилих приміщень від 16.02.2018р., зареєстрованим в реєстрі за №1094 (а.с.7) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.02.2018р., індексний номер 114272818. (а.с.8) Актом обстеження земельної ділянки по [ADDRESS] , складеного 22.09.2020 року, встановлено, що [PERSON] самовільно зайнято частину земель комунальної власності територіальної громади м. Чернівці орієнnовною площею 0,0020 га шляхом здійнення прибудови до власних приміщень в багатоквартирному житловому будинку.(а.с.17-20) Відповідно до містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва (реконструкція нежилих приміщень 107-1 - 107-3 під магазин) від 11.11.2019р., вони надаються на реконструкцію нежилих приміщень під магазин без змін в межах існуючих приміщень будинку та без змін в існуючих зовнішніх геометричних розмірів фундаментів у плані будинку. (а.с.10) Техніко-економічними показниками по реконструкції нежилих приміщень під магазин передбачено, що в підвальному поверсі п`ятиповерхового будинку передбачається перепланування та зміна функціонального призначення з нежилих приміщень під розміщення магазину, зокрема двох торгових залів, санвузла та побутового приміщення. (а.с.11) Відповідно до листа Інспекції державного архітетктурно-будівельного контролю Чернівецької міської радивід 11.08.2020 року №С-184/18-01/11, вбачається що інспекцією 03.03.2020р. за №ЧВ 061200631930 внесено інформацію в поданому [PERSON] повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) на об`єкт «реконструкція нежитлових приміщень (107-1 - 107-3) під магазин на [ADDRESS] » до Реєстру будівельної діяльності, загальна площа об`єкта відповідно до проектної документації складає 70,55 кв.м.; 18.06.2020р. за №ЧВ 141201702313 внесено інформацію, зазначену у поданій [PERSON] декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) на об`єкт «реконструкція нежитлових приміщень (107-1 - 107-3) під магазин на [ADDRESS] » до Реєстру будівельної діяльності, загальна площа об`єкта (з урахуванням результатів технічної інвентаризації) складає 69,20 кв.м. (а.с.13) Судом також встановлено, що пунктом 4 рішення Чернівецької міської ради «Про розгляд звернень юридичних та фізичних осіб щодо надання земельних ділянок в постійне користування, затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), та визнання таким, що втратили чинність, окремих пунктів рішень з цих питань» від 23.07.2020р. за №2287 визнано таким, що втратив чинність пункт 1.1 рішення міської ради VII скликання від 07.11.2019р. №1949 «Про надання департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради дозволу на формування земельної ділянки комунальної власності» щодо виготовлення [PERSON] землевпорядної документації на земельну ділянку, орієнтовною площею 0,0045 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) за адресою [ADDRESS] . (а.с.12) Відповідно до клопотання з питань дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельною ділянкою ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області від 23.04.2020 року №301-ДК/0017КВ/06-01/-20 також вбачається, що відповідачу [PERSON] надано дозвіл на виготовлення землевпрорядної документації на земельну ділянку всупереч вимогам 123, 124, 134 Земельного кодексу України. (а.с.14-15) Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області «Про розгляд звернення» від 17.09.2020 року №320/6-20 встановлено, що відповідач [PERSON] здійснив капітальну прибудову до будинку [ADDRESS] (добудова до входу в підвальне приміщення), чим самовільно зайняв земельну ділянку із земель запасу міста (землі комунальної власності, житлової та громадської забудови) орієнтовною площею 0,0006 га; такими діями порушено вимоги ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України; зазначені дії та обставини попередньо кваліфікуються, як самовільне зайняття вищезазначеної земельної ділянки, відповідальність за яке передбачено ст.53-1 КУпАП; для надання пояснень з можливим порушенням земельного законодавства відповідач також викликався до управління. (а.с.16) Відповідно до частини п`ятої статті 319 Цивільного кодексу України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. У відповідності до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Статтею 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання ним повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля». Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] зареєстрував повідомлення та декларацію про готовність декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) на об`єкт «реконструкція нежитлових приміщень (107-1-107-3) під магазин на [ADDRESS] » до Реєстру будівельної діяльності, загальна площа об`єкта (з урахуванням результатів технічної інвентаризації) складає 69,20 кв.м без змін в межах існуючих приміщень будинку та без змін в існуючих зовнішніх геометричних розмірів фундаментів у плані будинку. Відповідно до статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відтак, спірна прибудова збудована відповідачем на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та, без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, без належно затвердженого проекту. Відповідно до частини другої статті 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до частини четвертої статті 376 Цивільного кодексу України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-180цс14 об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил. Верховний Суд у постанові від 10 жовтня 2018 року 520/17520/14-ц зробив висновок щодо самочинного будівництва, підтвердивши ряд висновків Верховного Суду України. Так, суд підтвердив правовий висновок у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1328цс15, відповідно до якого якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта статті 376 ЦК України). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування /оренду/ або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Згідно ст.83 Земельного Кодексу України, землі територіальних громад сіл, селищ, міст є комунальною власністю, до яких належать усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності та ст. ст. 10,16 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні». Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Положеннями ст. 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, тобто оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування, юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку державної або комунальної форми власності (абзац третій п.2.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" №6 від 17.05.2011р.). Згідно, визначеного статтею 123 Земельного кодексу України порядку одержання у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, особа звертається з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного Кодексу України, передають у власність або користування такі земельні ділянки. При цьому, обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а відсутність у цієї особи даних документів є самовільним зайняттям земельної ділянки. Згідно частини першої та другої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до частини третьої цієї статті право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно до частини четвертої вказаної статті, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Обставини щодо самовільного зайняття відповідачем [PERSON] земельної ділянки із земель запасу міста (землі комунальної власності, житлової та громадської забудови) шляхом зведення прибудови до будинку [ADDRESS] (добудова до входу в підвальне приміщення), підтверджуються матеріалами справи. Згідно ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам з приведення їх у придатний для користування стан включаючи знесення будинків, будівель і споруд, які здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Відповідно до ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 16, 376 ЦК України, ст.ст.89, 116, 122, 123, 125, 126, 152, 212 ЗК України, та

Outcome: approved