Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що після смерті його батька виникла необхідність отримати свідоцтво про право на спадщину, у зв'язку із чим він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на що йому було відмовлено, оскільки відсутні документи, які б підтверджували факт родинних відносин із померлим. У судовому засіданні заявник заяву підтримав, наполягав на її задоволенні. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення заяви. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем померлого батька [PERSON], який був власником житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] помер [INFO] року, залишивши заповіт, відповідно до якого єдиним спадкоємцем його є заявник. Жилий будинок [ADDRESS] в м. Глобине належав померлому [PERSON] згідно свідоцтва про право особистої власності від 20.01.1960 року, виданого Глобинською селищною радою Полтавської області за №119. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15.11.2013 року встановлено факт, що свідоцтво про право особистої власності на будинок від 20.01.1960 р. дійсно належить померлому [INFO] р. [PERSON]. При видачі свідоцтва про народження заявника по-батькові батька було записано не [PERSON], а [PERSON]. Заявник звернувся до нотконтори із заявою про прийняття спадщини після померлого батька, на що отримав відповідь №1647/01-16 від 24.12.2013 року, згідно якої нотконтора повідомляла про неможливість видати йому свідоцтво про право на спадщину на майно, яке належало померлому [INFO] року [PERSON], оскільки не підтверджуються родинні відносини з померлим, що по-батькові батька в свідоцтві про право власності на житло та в свідоцтві про народження заявника не співпадають, а тому я повинен встановити факт родинних відносин між мною та померлим [PERSON]. Згідно ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 256 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В силу п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " від 31.03.1995 № 5 вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії. свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про судову практику у справах про спадкування" якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved