Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 22588,56 грн. заборгованості за кредитним договором № б/н від 24 травня 2012 року, з якої: 1516,57 грн. заборгованості за кредитом, 16520,15 грн. заборгованості за процентами, 3000 грн. комісії, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1051,84 грн. штрафу (процентна складова). Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що відповідач відповідно до умов даного кредитного договору, який складається із «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифів банку», отримав 1600 грн. кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, останній умови договору належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 30 листопада 2016 року виникла заборгованість у вищезазначеному розмірі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, відповідно до клопотання до позовної заяви підтримує позов, просить розглянути справу за відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи сповіщений, про що свідчить повідомлення від 24 лютого 2017 року про вручення судової повістки рекомендованим поштовим відправленням, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, причини неявки не повідомлені, заяви про розгляд справи за відсутності не подані. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України, представник позивача відповідно до клопотання до позовної заяви не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов'язковим для виконання сторонами, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 24 травня 2012 року укладений договір про надання банківських послуг, який складається із Анкети-заяви відповідача, як отримувача банківських послуг, від 24 травня 2012 року, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів банку, відповідно до яких відповідач отримав банківські послуги у виді кредитного ліміту за платіжною карткою "Универсальная, 55 дней льотного периода», згідно довідки про умови кредитування із використанням вищезазначеної картки: тип кредитної лінії-поновлювальний, базова процентна ставка в місяць-2,5%. Відповідач, як позичальник, погодився, що вищезазначені Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи банку складають договір про надання банківських послуг, останній відповідно до умов даного договору зобовязаний повернути кредит, сплатити проценти, які є платою за користування чужими грошима, штрафи, які є засобом забезпечення виконання зобовязань, пеню та комісії. З вищезазначеними умовами відповідач ознайомився та погодився, про що свідчить його підпис у вищезазначеній Заяві. Згідно п.9.12. Умов і правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання, в разі відсутності заяв сторін про його припинення договір лонгується на такий же строк. Із врахуванням викладеного між сторонами виникли правовідносини згідно положень ст.ст.526, 599, 629, 1054 ЦК України. Докази про визнання даного договору недійсним, спростування належності та допустимості вищезазначених доказів,-станом на час розгляду справи відсутні. Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 30 листопада 2016 року становить:1516 грн. 57 коп заборгованості за кредитом, 16520 грн. 15 коп заборгованості за процентами, 3000 грн. комісії, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1051 грн. 84 коп штрафу (процентна складова). Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобовязань по договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобовязання не виконав, кредит та платежі відповідно до договору не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобовязання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов кредитного договору. За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). \~\~\~\~\~\~\~ У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Із врахуванням розміру основного боргового зобовязання (заборгованість за кредитом та нарахованими процентами) підстави для застосування положень ч.3 ст.551 ЦК України в судовому засіданні не встановлені. За таких обставин заборгованість у вищезазначеному розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Понесені позивачем судові витрати-1600 грн. судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved