Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 3 серпня 2016 року до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що 2 серпня 2014 року шлюб між сторонами був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 217. Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Свій позов [PERSON] мотивує тим, що сімейне життя у них з відповідачем не склалося, причиною цього стало несумісність характерів та не бажання проживати разом. З квітня 2015 року сторони спільно не проживають, ніяких підстав для збереження сімї та примирення у них немає. Вважає, що примирення між ними та збереження сімї неможливе. Ухвалою суду від 18 серпня 2016 року відкрито провадження по справі. В судовому засіданні 28 вересня 2016 року позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилався на обставини, що викладені в позові та пояснив, що в даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільно вони не проживають з квітня 2015 року, підстав для збереження сімї немає. Спору щодо поділу спільного майна подружжя та місця проживання дитини в даний час немає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] визнала в повному обсязі та просила їхній шлюб розірвати. Суду пояснила, що відповідач участі в вихованні дитини не приймає, допомоги на її утримання не надає. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 217 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). З пояснень сторін вбачається, що конфлікт в сімї носить тривалий характер, разом вони не проживають з квітня 2015 року, стверджують, що немає в даний час ніяких підстав для збереження сімї. Спору з приводу поділу спільного майна та місця проживання дитини у них немає. Кошти на утримання дитини відповідач обіцяє надавати добровільно. За нормою ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК\~України\~\~" у разі\~\~визнання\~\~\~відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює\~рішення про задоволення\~позову." Суд, враховуючи вищевикладене, а також визнання\~\~відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи\~і інтереси\~інших\~осіб, приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки сімя сторін розпалась остаточно, підстав примирення між ними немає, конфлікт в сімї носить тривалий характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved