Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] та третьої особи на стороні відповідача [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави з вилученням. Зазначило, що публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] (надалі третя особа) 18.01.2008 р. уклали кредитний договір №0801/26 (надалі Кредитний договір). Відповідно до п. 1.1. кредитного договору Банк зобовязався надати Третій особі кредит у розмірі 65 000.00 [Долар США] строком до 15.01.2015 р., а Третя особа зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і Третя особа 18.01.2008 р. уклали договір застави № 0801/26/ТЗ (надалі договір застави). Згідно з п. 6 договору застави Третя особа надав в заставу автотранспорт, а саме: пасажирський автобус Salvador, модель Caetano BB50L, білого кольору, 2001 року випуску, № шасі (рами) [NUMBER], державний номер [NUMBER]. Майно належить Третій особі на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Третя особа, у порушення зазначених умов договору та норм закону, не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Третя особа станом на 23.07.20.13 року має заборгованість - 178 537,05 [Долар США], яка складається з наступного: 61886,04 [Долар США] - заборгованість за кредитом, 70312,53 [Долар США] - заборгованість за процентами за користування кредитом, 37806,92 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 31,29 [Долар США] - штраф (фіксована частина), 8500,27 [Долар США] - штраф (процентна складова). Третя особа зобов`язання за Кредитним договором не виконав, предмет застави в заклад банку не передав, а в порушенні договірних зобов'язань, а саме ст. 17.7 договору застави, ч.2 ст. 586 ЦК України та ст. 17 Закону України «Про заставу», без згоди банку, в 2013р. реалізував заставний автомобіль відповідачу [PERSON]. Письмових заперечень відповідача на позовну заяву суду не надано. Представник позивача повністю підтримав заявлені позовні вимоги. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчать наявні в справі судові повідомлення, причину неявки, суду не повідомили. Представник третьої особи позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в їх задоволенні. Оцінюючи пояснення сторін, дослідженні надані в справі докази, встановленні обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.01.2008 року, між ПАТ КБ "ПриватБанк" та Третьою особою [PERSON] було укладено кредитний договір № 0801/26, про надання кредиту у розмірі 65 000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 15.01.2015 року. Станом на 23.07.2013 року виконання зобов'язань за умовами договору третьою особою порушені, загальна заборгованість Третьої особи перед банком становить 178537,05 дол. США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір застави між ПАТ КБ «ПриватБанк» і Третьою особою [PERSON] 18.01.2008 року. Згідно з договором застави Третя особа надав в заставу пасажирський автобус Salvador, модель Caetano BB50L, білого кольору, 2001 року випуску, № шасі (рами) [NUMBER], державний номер [NUMBER], що належав йому на праві власності Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Договором застави передбачено,що увипадку порушення Заставодавцем/позичальником зобов»язань за кредитним договором або за договором застави,Заставодавець зобов»язаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. Позивач свої зобов'язання за кредитною угодою виконав в повному обсязі, надавши Третій особі кредит в розмірі 65 000,00 дол. США, останній свої зобов'язання не виконав, крім того, відповідно до договору застави предмет застави в заклад позивачу не передав, а в порушення договірних зобов'язань, а саме ст. 17.7 договору застави, ч.2 ст. 586 ЦК України та ст. 17 Закону України «Про заставу», без згоди банку, в 2013р. реалізував заставний автомобіль відповідачу [PERSON]. Однак, як випливає із витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, доданого до справи, пасажирський автобус Salvador, модель Caetano BB50L, білого кольору, 2001 року випуску, № шасі (рами) [NUMBER], державний номер [NUMBER], зареєстрований у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна із забороною відчуження об'єкта обтяження, на підставі договору застави автотранспорту, 0801/26/ТЗ від 18.01.2008, Приватбанк, - 22.01.2008 року за реєстраційним № 6432280. Згідно з ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Статтею 20 вищевказаного Закону передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо однією із підстав зазначених в закону, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. З дослідженого договору застави від 18.01.2008року в п.15.8.1 вбачається, що заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання строків виконання якого-небудь із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Згідно зі ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов»язання, забезпеченою заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. З матеріалів справи безспірно вбачається,щоПАТ КБ « ПриватБанк» згоду на реалізацію предмету ні Відповідачу ні Третій особі не надавав і такі дані в матеріалах справи відсутні. ВІідповідно, суд приходить до висновку, що положення Закону про передачу предмету застави Заставодержателю в заклад зберігають силу при переході права власності іншій особі. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність в цілому позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про звернення стягнення заборгованості по кредитному договору № 0801/26 віл 18 січня 2008 року між сторонами ЗАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] на належний відповідачу [PERSON] предмет застави та вилучення у відповідача і передачу в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» автомобіля «Salvador», модель: «Caetano BB50L», рік випуску: 2001, тип ТЗ: Автобус-D пасажирський, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний [NUMBER], що є предметом застави. На підставі ст. ст. 15, 16, 526, 589 ЦК України, ст. 19, 20,27 Закону України «Про заставу», ст.ст. 9, 10, 24-26, 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,

Outcome: approved