Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

КП БМР «Білоцерківтепломережа» звернулося до суду з даним позовом 07.05.2019 року мотивуючи тим, що між ним та відповідачем 29.11.2012 року укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води. Згідно особового рахунку [NUMBER] за період з 01.11.2013 року по 01.04.2019 року утворилася заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в розмірі 22 054,88 грн. [PERSON] було надіслано претензію №490 від 12.12.2018 року про наявність заборгованості з вимогою сплатити її протягом місяця, але боржник не відреагувала на дану претензію та не сплатила заборгованість. Оскільки, в добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги відповідач не виконує, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму боргу за опалення та підігрів води на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа» в розмірі 22 054,88 грн. та судові витрати в розмірі 1 921,00 грн. 02.07. 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника КП БМР «Білоцерківтепломережа», вимоги позивач підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов не подала. На підставі ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому,що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.4-5), 29.11.2012 року між Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води. З розрахункового листа абонента по особовому рахунку [NUMBER], відкритого за адресою: [ADDRESS] (а.с.3), вбачається, що за відповідачем починаючи з 01.11.2013 року по 01.04.2019 року рахується заборгованість за опалення та підігрів води в розмірі 22 054,88 грн., оплата за надані послуги у вказаний період проводилась частково. Відповідач [PERSON] , [INFO] , згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України в Київській області (а.с. 19), з 31.07.2012 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Також, з матеріалів справи (а.с.4), вбачається, що позивач, в порядку досудового врегулювання спору, направляв [PERSON] лист з вимогою щодо сплати заборгованості, однак остання заборгованість не сплатила. Згідно п. 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Частиною 2 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Плата за комунальні послуги (централізоване опалення, централізоване постачання гарячої води) береться за затвердженими постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в установленому поряду тарифами та вноситься щомісячно. Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з центрального опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація ). Судом встановлено, що на виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги", відповідно до рішення Білоцерківської міської ради від 23.12.2005 року за № 388 (а.с.8) виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква є КП «Білоцерківтепломережа». Згідно із Законами «Про місцеве самоврядування в Україні", «Про місцеві державні адміністрації» регулювання цін і тарифів за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг з урахуванням їхньої якості, режиму надання, належить до повноважень місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, які мають право ухвалювати рішення про запровадження тарифів на послуги теплопостачання. Ст.7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» також передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Як передбачено в ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до системи органів місцевого самоврядування належить міська рада і виконавчий комітет ради. Отже, суд вважає, що тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання по м. Біла Церква запроваджені органами місцевого самоврядування, що не суперечить вимогам діючого законодавства. За ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання на відповідній території. Оскільки всі наведені вище рішення органів місцевого самоврядування про затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги, в т.ч і на послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, на даний час не скасовані, не визнані незаконними, то вони повинні виконуватися відповідачем, як споживачем цих послуг. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Постановою №1738 від 10.12.2018 року та постановою №1171 від 31.03.2015 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, встановлено тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню такими суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, а саме комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа». За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Отже, згідно вищенаведених правових норм обов`язком відповідача, як споживача послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, є своєчасна оплата цих послуг згідно затверджених в установленому порядку тарифів. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, відповідач відзив на позов з належними та допустимими доказами в підтвердження заперечень чи спростування доводів позивача не подала. Суд, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позов обґрунтований, тому підлягає до задоволення в повному обсязі. В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі, які складаються з судового збору в розмірі 1921,00 грн. (а.с.1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved