Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] Позивачка зазначає, що не перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, сімейних відносин між ними фактично не було. На даний час дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач на даний час свої батьківські обов`язки не виконує, про стан здоров`я, фізичний та духовний та моральний розвиток сина не піклується, участі в його вихованні не бере, кошти на утримання дитини не надає, не відвідує дитину за місцем постійного проживання. На даний час малолітній [PERSON] з відповідачем не бачаться, батько сам, з власної волі не виявляє бажання виховувати свою дитину та спілкуватися з ним, у зв'язку з чим позивачка звернулась до суду позовом та просила позбавити батьківських прав [PERSON]. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, 11 лютого 2015 року направив на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] Представник третьої особи, Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надав суду письмовий висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO] Суд, повно, всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, вважає встановленим наступні обставини. Судом встановлено,що з батьками [PERSON], [INFO] є батько - [PERSON] та мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 24 січня 2008 року (а.с.4). Сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, однією сім'єю фактично не проживали, спільне господарство не вели. Відповідно до нотаріально посвідченої заяви [PERSON], він, повністю усвідомлюючи значення своїх дій, без будь-якого тиску, як фізичного, так і морального, заявив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав на малолітнього сина, [PERSON], який народився [INFO] року та покладає обов'язки щодо забезпечення та виховання сина на його мати - [PERSON] (а.с.12). У відповідності до п. 2 частини 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно висновку органу опіки та піклування Дніпроської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав від 16.12.2014 року, наданого для розгляду питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON], встановлено, що батько дитини, [PERSON] з 2007 року з сином, від народження дитини з ним не спілкується, вихованням та утриманням не займається, не цікавиться його життям та здоров'ям, матеріально не допомагає. Батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, тому орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітнього [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що він ухилився від виховання та утримання дитини. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач, [PERSON] визнав позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved