Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 23 423,90 грн. за кредитним договором №б/н від 18.03.2010 року та понесені судові витрати. Свої вимоги мотивував тим, що 18 березня 2010 року між ПАТ КБ „ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] надано кредит у сумі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свій обов'язок згідно до договору Банк виконав у повному обсязі, а відповідач [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору виконує неналежним чином і станом на 31.01.2015 року заборгованість за кредитним договором склала 23 423 грн. 90 коп. в тому числі: 12 559 грн. заборгованості за кредитом, 8 473 грн. 29 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 800 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1091 грн. 61 коп. штраф (процентна складова). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, що зазначені в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що дійсно між ним та позивачем було укладено кредитний договір та за допомогою кредитної картки він знімав грошові кошти. Спочатку він сплачував заборгованість, однак потім, у зв'язку із скрутним матеріальним становищем, він сплачувати перестав. Із розміром нарахованої позивачем заборгованості він згоден, окрім розміру нарахованих відсотків, оскільки вважає їх суму завищеною. Також пояснив, що він працює на ПАТ «КВБЗ» та отримує заробітну плату меншу від прожиткового мінімуму, а тому має тяжке матеріальне становище. Погашати заборгованість він не відмовляється. Банк звертався до нього із пропозицією про укладення договору реструктуризації заборгованості, однак він такий договір укладати не бажає та вважає, що питання щодо заборгованості повинен вирішити суд. Вислухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача [PERSON] дослідивши та проаналізувавши матеріали справи суд встановив наступне: 18 березня 2010 року між ПАТ КБ „ПриватБанк" та [PERSON] укладено договір про надання кредиту в сумі 500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договром банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договром, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу. Згідно умов укладеного договору від 18.03.2010 року [PERSON] зобов'язався сплачувати заборгованість по Кредиту, відсоткам за його використання, по перевитратах платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах передбачених цим договором. Відповідно до п.6.6 цього Договору в разі невиконання зобов'язань на вимогу банку [PERSON] зобов'язався виконати зобов'язання по поверненню Кредиту, в тому числі простроченого кредиту Овердрафта, сплати винагороди банку. Відповідно до п.8.6 цього Договору при порушенні позичальником строків платежу по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості. Як встановлено судом, свій обов'язок згідно кредитного договору Банк виконав у повному обсязі, а відповідач свої зобов'язання по кредитному договору виконує неналежним чином і станом на 31.01.2015 року заборгованість за кредитним договором склала 23 423 грн. 90 коп. в тому числі: 12 559 грн. заборгованості за кредитом, 8 473 грн. 29 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 800 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1 091 грн. 61 коп. штраф (процентна складова). Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем суду не надано жодного належного доказу, щоб свідчив про інший розмір заборгованості за кредитним договором, в тому числі і по нарахованим відсоткам, а ніж той, що вказаний у розрахунку, який наданий суду представником позивача, в зв»язку з чим суд твердження відповідача про завищення суми заборгованості по нарахованим відсоткам до уваги не приймає. Враховуючи викладене, а також те, що як встановлено судом, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором виконує неналежним чином, в результаті чого станом на 31.01.2015 року заборгованість за кредитним договором склала 23 423 грн. 90 коп.., то суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає задоволенню з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати. Відповідно до ст..217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Враховуючи загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, тяжкий матеріальний стан відповідача, суд вважає за можливе розстрочити виконання судового рішення строком на десять місяців.

Outcome: approved