Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що позивач на момент розпаювання земель КСП ім. Горького Новоукраїнського району Кіровоградської області була членом вказаного сільськогосподарського підприємства і тому на підставі та в порядку встановленому ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», набула права власності на земельну ділянку [NUMBER], площею 5,54 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Право власності на земельну ділянку підтверджувалося Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданим 29.12.1999 року Глодоською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області на ім'я [PERSON]. В подальшому земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер [NUMBER]. З моменту надання у приватну власність зазначеної земельної ділянки позивачеві її орендувало СТОВ «Зоря», останній договір оренди було підписано між [PERSON] та тодішнім директором СТОВ «Зоря» [PERSON] в 2004 році, який зареєстровано в державному земельному кадастрі 14.06.2015 року. В квітні 2015 року [PERSON] запропонував [PERSON] надати довіреність на розпорядження належною земельною ділянкою сільськогосподарського призначення на ім'я [PERSON], мотивуючи це закінченням терміну дії попереднього договору оренди та необхідністю укладання нового, а також тим, що [PERSON] проживає в іншому населеному пункті, з яким відсутнє пряме сполучення та не має змоги сама прибути для укладення угоди. Позивач, дійсно, 22.04.2015 року надала довіреність на ім'я [PERSON] для розпорядження належною їй земельною ділянкою з кадастровим номером [NUMBER]. При цьому була впевнена, що надає її для переукладення саме договору оренди вказаної земельної ділянки. В серпні 2015 року [PERSON] отримала кошти в сумі 5000 грн. як орендну плату за оренду належної їй земельної ділянки за 2015 рік, при цьому в розмові з [PERSON] дійшли згоди про переукладення договору оренди ще на 10 років. Самого договору оренди чи будь-якого іншого договору позивач не бачила та не підписувала. Син позивача [PERSON] брав участь в антитерористичній операції на території Донецької області, влітку 2014 року потрапив до полону, в результаті чого отримав соматичні розлади, став потребувати постійного медичного обстеження та лікування. Маючи в зв'язку з цим матеріальні труднощі, позивач звернулася наприкінці 2015 року до [PERSON] з проханням видати орендну плату за належну їй земельну ділянку сільськогосподарського призначення наперед за 3 роки, однак отримала відмову, аргументуючи відсутністю коштів. Звернення за орендною платою в 2016 та 2017 роках не увінчалися успіхом, так як [PERSON] просто відмовив їй у виплаті, нічого не пояснюючи. З інформаційної довідки, виданої 22.06.2018 року державним реєстратором Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області позивачеві стало відомо, що від її імені було підписано договір міни та належна їй земля перейшла у власність [PERSON] В подальшому [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Новоукраїнського нотаріального округу Української Н.М. та, отримавши копію договору міни земельних ділянок, встановила слідуюче: 19 жовтня 2015 року між [PERSON] та позивачем [PERSON], інтереси якого на підставі нотаріально посвідченої довіреності представляла [PERSON], було укладено договір міни про те, що [PERSON] міняє земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення - для ведення фермерського господарства. Право власності на вказану земельну ділянку посвідчувалося свідоцтвом про право власності [NUMBER], виданим 28.04.2015 року, видавник - реєстраційна служба Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області. Нормативно грошова оцінка тієї ділянки склала на момент укладення спірного договору 2142,14 грн. на належну [PERSON] земельну ділянку площею 5,5438 га, що знаходиться на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення переданої у приватну власність земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на вказану земельну ділянку посвідчується Державним актом на право приватної власності серії [NUMBER], виданим 29.12.1999 року Глодоською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області, номер запису про право власності [NUMBER], реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна [NUMBER]; кадастровий номер [NUMBER]. Нормативно грошова оцінка вказаної земельної ділянки на момент укладення спірного договору склала 148186,07 грн. Договір міни вищевказаних земельних ділянок був посвідчений 19 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу та зареєстровано у реєстрі за №1614. Таким чином, 22.04.2015 року позивач під впливом обману видала довіреність представлення своїх інтересів з питань користування власною земельною ділянкою, яка знаходиться на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району. Саме на підставі цієї довіреності 19.10.2015 року громадянка [PERSON] уклала від її імені договір міни, за яким належна позивачеві земельна ділянка площею 5,5438 га, вартістю 148 186,07 грн. перейшла у власність [PERSON], а земельна ділянка площею 0,1000 га на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району вартістю 2142,14 грн. перейшла у власність [PERSON] без доплати, тому позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати недійсним договір міни земельної ділянки [NUMBER], загальною площею 5,5438 га, з кадастровим номером [NUMBER], що знаходиться на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 19 жовтня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] в особі представника [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Новоукраїнського нотаріального округу Кіровоградської області Українською Н.М. та зареєстрований в реєстрі за 1614, скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку [NUMBER], загальною площею 5,5438 га, з кадастровим номером [NUMBER] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що виникло на підставі договору міни №1614 від 19.10.2015 року, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, який укладений 03.11.2015 року між [PERSON] та СТОВ «Зоря», зареєстрований державним реєстратором реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області Коцюрбою Г.П., номер запису про інше речове право - 12014442; підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 26078749 від 12.11.2015 року, предметом якого є право оренди земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 5,5438 га, кадастровий [NUMBER], що розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, що виникла на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного 03.11.2015 року між [PERSON] та СТОВ «Зоря», зареєстрований державним реєстратором реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області Коцюрбою Г.П., номер запису про інше речове право - 12014442; підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 26078749 від 12.11.2015 року, предметом якого є право оренди земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 5,5438 га, кадастровий [NUMBER], що розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїнської району Кіровоградської області. Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 04.04.2018 року відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) в судове засідання сторін. Крім того, відповідачам у справі було надано п'ятнадцятиденний строк, який обчислюється з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подачі відзиву на позовну заяву. Відповідачі [PERSON], [PERSON], та представник СТОВ «Зоря» у встановлений законом строк відзиву до суду не подано, суд вважає за можливе вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд вважає подані відповідачами [PERSON] та [PERSON] заяви від 10.05.2018 року про, нібито, неотримання ними ухвал, повідомлень, копій позовної заяви та доданих документів - як намір затягнути судовий розгляд справи. Як вбачається із судових повісток (а.с.46-48), усім відповідачам надсилалися повідомлення про час і місце розгляду справи із ухвалою про відкриття провадження та позовною заявою із додатками. Вказані документи отримані відповідачами 11 і 14 квітня 2018 року, а тому у них було достатньо часу для підготовки та надіслання відзиву на позов чи заявлення інших клопотань або заперечень. Відповідач СТОВ "Зоря", розташований за адресою проживання відповідача [PERSON], а тому також будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, будь-яких клопотань не заявляло, у зв'язку із вищевикладеним, суд не знайшов підстав для відкладення розгляду справи, й вирішує заявлені позовні вимоги на підставі наявних доказів. Вирішуючи заявлений позов, суд виходить із наступного, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,54 га, що розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № [NUMBER] (а.с.18). Згідно договору міни земельних ділянок від 19 жовтня 2015 року [PERSON], з однієї сторони та з другої сторони [PERSON], від імені якої діє по довіреності посвідченої Українською Н.М. приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу в Кіровоградській області реєстраційний № 549 - [PERSON], діючи добровільно і перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам'яті, розуміючи значення своїх дій, попередньо ознайомлені нотаріусом з приписами цивільного законодавства, що регулюють укладений ними правочин (зокрема, з вимогами недійсності правочину), уклали цей договір про те, що [PERSON] міняє земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення переданої у приватну власність земельної ділянки - для ведення фермерського господарства. Право власності на вказану земельну ділянку посвідчується Свідоцтвом про право власності [NUMBER], індексний номер 36863255, виданим Реєстраційною службою Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області 28.04.2015 року кадастровий номер [NUMBER] та зареєстрованим в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 28.04.2015 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - [NUMBER] згідно витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право власності зареєстроване за № 9504564, виданого 28.04.2015 року державним реєстратором реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції [PERSON] Нормативна грошова оцінка тієї ділянки склала на момент укладення спірного договору 2142 (дві тисячі сто сорок дві грн. 14 копійок) на належну [PERSON] земельну ділянку площею 5,5438 га, що знаходиться на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення переданої у приватну власність земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на відчужувану земельну ділянку посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданим 29.12.1999 року Глодоською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER], кадастровий номер: [NUMBER], право власності зареєстроване за № [NUMBER], виданого 19.10.2015 року державним реєстратором Українською Н.М. приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, виданого управлінням Держкомземом у Новоукраїнському районі Кіровоградської області станом на 27.10.2015 року за № [NUMBER], нормативно грошова оцінка земельної ділянки, що відчужується за цим договором, складає 148186 (сто сорок вісім тисяч сто вісімдесят шість гривень 07 копійки). В пункті 8 договору зазначено, що обмін земельних ділянок проводиться без грошової доплати. Після обміну земельних ділянок - [PERSON] належить земельна ділянка, площею 5,5438 га, знаходиться на території Глодоської сільської ради, Новоукраїнського району Кіровоградської області, [PERSON] земельна ділянка площею 0,1000 га, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області (а.с.20-22). Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.10.2015 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1000 га., за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства. Підставою виникнення права власності є договір міни, серія, №1614, виданий 19.10.2015, видавник: приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу Українська Н.М. (а.с.23). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 26.02.2018 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,5438 га., [ADDRESS] (Глодоська сільська рада), кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Підставою виникнення права власності є договір міни, серія та номер:1614, виданий 19.10.2015, видавник: приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу Українська Н.М., підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25373646 від 19.10.2015, приватний нотаріус Українська Наталія Михайлівна, Новоукраїнський районний нотаріальний округ, Кіровоградська область. Відповідно до вищевказаної довідки 19.10.2015 року припинено право власності на нерухоме майно, підстава: договір міни, серія та номер: 1614, виданий 19.10.2015, видавник: приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу Українською Н.М. 11.11.2015 року державним реєстратором Коцюрбою Г.П., Реєстраційна служба Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області, зареєстровано договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 03.11.2015, видавник: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря»/[PERSON] На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 26078749 від 12.11.2015. Орендар: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря», код ЄДРПОУ: 30350894, країна реєстрації: Україна, адреса: [ADDRESS] Орендодавець: [PERSON] (а.с. 24,25). Відповідно до договору оренди земельної ділянки в 2004 році, у позивача [PERSON] орендувало СТОВ «Зоря» директор СТОВ «Зоря» [PERSON] земельну ділянку 5,54 га. Терміном на 10 років. (а.с.19). Згідно договору оренди земельної ділянки від 03.11.2015 року орендодавець: [PERSON] передав в оренду до 15 листопада 2022 року земельну ділянку площею 5,5438 га орендарю: СТОВ «Зоря». (а.с.26). Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 ст.215 ЦК України). Статтею 203 ЦК України встановлено вимоги додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей. У відповідності до статті 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. ЦК України визначає засади цивільного законодавства: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Згідно ст.407 ЦК України, яка визначає підстави виникнення права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Отже основною підставою укладення договору, є волевиявлення саме власника земельної ділянки. Згідно ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину вимог, які встановлені ст.203 ЦК України. Даючи оцінку оспорюваному договору міни земельних ділянок, суд виходить із наступного. Громадяни можуть отримувати земельні ділянки у власність з підстав та в порядку, визначеними положеннями ЗК України. Міна (обмін) земельних часток (паїв) відповідно до вимог закону є цивільно-правовою угодою, яка, однак, може укладатися та реалізовуватись лише у порядку, передбаченому в ЗУ від 05.06.2003 року «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Цей Закон застосовується лише одноразово при переведенні земельної ділянки (паю) з невизначеними межами в закріплену на місцевості земельну ділянку з конкретним цільовим призначенням. Статтею 14 цього Закону передбачено, що в разі якщо власник земельної ділянки, яка знаходиться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виявляє бажання використовувати належну йому земельну ділянку самостійно, він може обміняти її на іншу земельну ділянку на межі цього або іншого масиву. Обмін земельними ділянками здійснюється за згодою їх власників відповідно до закону та посвідчується нотаріально. Пунктом 2 статті 15 «Прикінцеві положення» цього Закону зобов'язано Кабінет Міністрів України розробити рекомендації щодо обміну земельними ділянками, одержаними власниками земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). На реалізацію цієї норми Закону Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17.11.2003 року №288 було затверджено рекомендації щодо обміну земельними ділянками, згідно підпунктів 3,5 яких власник земельної ділянки, яка знаходиться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, звертається усно або письмово до власника іншої земельної ділянки на межі цього або іншого масиву, на яку він бажає обміняти свою земельну ділянку, із пропозицією укласти договір міни земельних ділянок. Оскільки обмін земельними ділянками здійснюється за згодою їх власників, то у разі відхилення пропозиції укласти договір міни земельних ділянок власник земельної ділянки, який виявив бажання її обміняти, має право звернутись із зазначеною вище пропозицією до власника іншої земельної ділянки на межі цього або іншого масиву. У разі прийняття пропозиції власником іншої земельної ділянки щодо обміну земельними ділянками власники земельних ділянок укладають договір міни земельних ділянок. Договір міни земельних ділянок укладається відповідно до вимог Земельного кодексу України та Цивільного кодексу України. Право власності на земельну ділянку за договором міни виникає після нотаріального посвідчення договору міни земельних ділянок, одержання документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації. Частиною першою статті 5 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено, що матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників, оформлюють сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) до моменту видачі державних актів на право власності на земельну ділянку. Згідно з пунктом 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) до набрання чинності законами України про державний земельний кадастр та про ринок земель, але не раніше 1 січня 2012 року, не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб. З 2012 року мораторій на продаж земель сільськогосподарського призначення неодноразово продовжувався шляхом внесення відповідних змін до ЗК України і діє до сьогодні. Отже, законодавець передбачив декілька підстав отримання у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, зокрема як земельний пай при приватизації сільськогосподарських підприємств для ведення товарного сільськогосподарського виробництва або як землі для ведення сільського господарства. Зазначеною нормою право на обмін земельних часток (паїв) можна реалізувати в період між проведенням зборів власників земельних часток (паїв) щодо розподілу земельних ділянок та видачею їхнім власникам державних актів на право власності на землю. Законодавець не закріпив у ЗК України чи інших законах України порядок міни земельних часток (паїв) в інших випадках. Отже, аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що обміняними можуть бути тільки земельні ділянки за схемою «пай на пай» та лише у випадку, передбаченому статтею 14 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Оскільки спірні договори міни земельних ділянок укладено в період дії заборони на відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв) та з порушенням вимог ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», що є підставою для визнання їх недійсними, то суди у справі, яка переглядається, дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. Вказаний висновок суду узгоджується із правовими позиціями ВСУ від 12.10.2016 року по справі №6-464цс16 та від 05.11.2014 року у справі 6-172цс14. Таким чином заявлений позов є обґрунтованим, а договори міни земельних ділянок укладені із порушенням чинного законодавства, а тому є недійсними. Судом встановлено, що укладення договору відбувалося на незаконних підставах, без згоди фактичного співвласника - позивача [PERSON], якій належала земельна ділянка. Оскільки судом встановлено недійсність договору міни земельної ділянки як первісного правочину, то, відповідно, підлягають визнанню недійсними й усі подальші (похідні) правочини із вказаною земельною ділянкою, як укладені без достатньої правової підстави та вчинені особою, яка не мала на це юридичного права. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідачів [PERSON], [PERSON] та з СТОВ «Зоря» стягуються судові витрати на користь позивача, оскільки саме на його користь було укладено правочин, визнаний судом недійсним.

Outcome: approved