Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідачів [PERSON] комітету Виноградненської сільської ради, [PERSON] міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 26 серпня 2014 року померла її матір [PERSON], остання при житті склала заповіт, за яким на випадок її смерті заповіла позивачці належну на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею, 6, 67 га, розташовану на території Новомлинівської сільської ради. Після смерті матері позивачки відкрилась спадщина на вищевказану земельну ділянку, інших спадкоємців немає. По дату смерті матері позивачка постійно мешкала разом із нею в с.Виноградне Новоазовського району Донецької області. В січні 2015 року у звязку із проведенням антитерористичної операції на території Донецької області та окупацією міста Новоазовська, позивачка була вимушена виїхати за межі Донецької області, у звязку з чим не встигла у встановлений строк подати заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Крім того, зазначала, що і до виїзду вона також не могла реалізувати своє право на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки на законодавчому рівні питання подання заяв до нотаріальної контори Новоазовського району не було врегульовано, після повернення вона звернулась до нотаріальної контори, але їй було розяснено, що у звязку із тим, що на дату смерті матері вона не була зареєстрована проживаючою разом із нею та не подала у шестимісячний строк заяву на прийняття спадщини, вона вважається такою, що пропустила строк для прийняття спадщини. Просила суд визначити їй додатковий строк для можливості прийняти спадщину за заповітом після смерті її матері рівний двом місяцям. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради до судового засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності та письмовий відгук на позовну заяву, з якого вбачається, що у звязку із обставинами, які склалися на території Донецької області, проведенням антитерористичної операції, окупації та не підконтрольності деяких частин областей України дійсно багато людей виїжджали із Донецької області та не мали можливості здійснювати дії щодо прийняття спадщини. При цьому, представник зазначив, що кожна особа має право звернутися до нотаріуса та направляти документи поштою. Просили прийняти рішення по справі у відповідності до норм діючого законодавства. Представник відповідача [PERSON] комітету Виноградненської сільської ради до судового засідання не зявився, надавши суду лист про розгляд справи у його відсутність, в якому зазначив, що вирішення позову залишає на розсуд суду. Суд, з'ясувавши думку сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії IV-УР № 249042, виданого 17 квітня 1961 року Новомлинівською сільською радою Розовського району Запорізької області, актовий запис № 15, [PERSON] народилась 10 лютого 1961 року, в графі батьки зазначено: батько [PERSON], матір [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що 05 серпня 1978 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON], та після укладення шлюбу змінила прізвище на «Родимушкіна», що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖС № 366726, виданим 05 серпня 1978 року Новомлинівською сільською радою Куйбишевського району Запорізької області, актовий запис № 9. Судом також встановлено, що 26 серпня 2014 року матір позивачки [PERSON] померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії І-НО № 806552, виданим 27 серпня 2014 року виконавчим комітетом Виноградненської ради Новоазовського району Донецької області, актовий запис № 33. Згідно заповіту, складеного [PERSON] 21 вересня 2012 року, посвідченого [PERSON], секретарем виконкому Виноградненської сільської ради Новоазовського району Донецкьої області, зареєстрованого в реєстрі за № 46, [PERSON] зробила таке розпорядження на випадок своєї смерті: належну їй згідно державного акта серії ІІ-ЗП № 034508, на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,67 га, розташовану на території Новомлинівської сільської ради вона заповіла [PERSON], [INFO]. Згідно довідки від 29.07.2015 року № 439, виданої виконавчим комітетом Виноградненської сільської ради, [PERSON] проживала разом із [PERSON] за адресою: Донецька область, Новоазовський район, с.Виноградне, вул.. Радянська, буд. 19, по дату смерті останньої. З відомостей Новоазовської державної нотаріальної контори вбачається, що у звязку із проведенням на території Новоазовського району антитерористичної операції з 01 вересня 2014 року по січень 2015 року Новоазовська державна нотаріальна контора не працювала. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. На підставі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. За приписом ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно пунктів 1.12, 2.1., 3.3. «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого 22.02.2012 року за № 282/20595 місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України. Спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Таким чином, оскільки померла [PERSON] постійно проживала на момент смерті у с.Виноградне Новоазовського району Донецької області, тому заява про прийняття спадщини після її смерті відповідно до вимог законодавства повинна була подаватися до відповідної нотаріальної контори Новоазовського нотаріального округу. Як встановлено в судовому засіданні тривалий час Новоазовська державна нотаріальна контора дійсно не працювала, частина Новоазовського району Донецької області була окупована, на території Новоазовського району проводилась антитерористична операція. Згідно Постанови Верховної Ради України "Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Донецької області, зміну і встановлення меж Волноваського, Новоазовського та Тельмановського районів Донецької області " від 11 грудня 2014 року за № 32-VІІІ межі Новоазовського району були змінені, землі Новоазовського району, які знаходилися у ведені Віноградненської сільської Ради передані у склад земель м. Маріуполя до переходу під контроль органів державної власті та органів місцевого самоуправління населених пунктів Донецької області, які ними не контролюються. Приймаючи рішення, суд приймає до уваги наступні обставини: нетривалість пропущеного строку для прийняття спадщини; факт постійного проживання на момент смерті позивачки із спадкодавцем, наявність заповіту, складеного на імя позивачки, виїзд позивачки за межі Донецької області та неможливість позивачки до січня 2015 року реалізувати право на подачу заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини у звязку із тим, що нотаріуси Новоазовського нотаріального округу дійсно не здійснювали свою діяльність по причині проведення антитерористичної операції. Крім того, суд враховує також відсутність поштового зв'язку на окупованій території за місцем розташування нотаріальної контори, що суд визнає загальновідомими обставинами, згідно ч.2ст.61 ЦПК України, які не потребують доказуванню. Внаслідок вказаних обставин суд вважає, що дійсно позивачка об'єктивно з поважних причин не могла подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений строк, а тому задовольняє позов. Строк у два місяці суд вважає достатнім для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини. За таких обставин,

Outcome: approved