Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.05.2017 року звернувся з позовом до Коропузької сільської Городоцького р-ну Львівської обл. про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами по вул. Шкільна, 17 в с. Хишевичі Городоцького району Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері. Вимоги мотивував тим, що 2 серпня 2009 року померла його мати [PERSON], яка мала на праві фактичної власності житловий будинок в с. Хишевичі по вул. Шкільна, 17 Городоцького району Львівської області з господарськими та надвірними спорудами. [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Представник відповідача Великолюбінської селищної ради в судове засідання не зявився, 03.08.2017р. подав заяву, в якій висловився на задоволення позовних вимог, просив про розгляд справи за його відсутності (а.с.34). Вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про задоволення позову. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно норм гл.84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні)житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди,прибудови до них, побудовані до 5 серпня1992року. У відповідності до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, який затверджено Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства 24.06.2011 N 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (додається). Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Як вбачається із витягів погосподарських книг та технічного паспорта (а.с.5-8, 14-19), вказаний будинок збудований у 1963 р., головою домогосподарства була [PERSON] Спірний будинок складається із трьох житлових кімнат і веранди, загальна площа 63,4 м.кв., житлова 56,0 м.кв., з господарськими будівлями і спорудами, а саме: літня кухня, погріб, сарай, вбиральня, криниця та огорожа. Вартість будинку з процентом зносу на даний час становить 218953 грн. Як вбачається з копії рішення Коропузької сільської ради Городоцького району Львівської обл. У-сесії ІІ-го демократичного скликання від 19.05.1996р. [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,60 га. для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с.9-10). Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.11) [PERSON] померла 02.08.2009 р. За життя [PERSON] розпорядилась своїм майном і зокрема склала заповіт, що посвідчений 24 березня 1997 року секретарем виконкому Коропузьської сільської ради Городоцького району Львівської обл. [PERSON] та згідно якого все своє майно, в т.ч. спірний будинок, заповіла своєму сину [PERSON] Вказаний заповіт не скасовувався та не змінювався (а.с.12). З матеріалів копії спадкової справи № 162/2010 (а.с.36-48) видно, що спадкова справа відкрита після смерті [PERSON] на підставі заяви позивача, та успадкував земельну ділянку. 07.07.2010р. на підставі вищевказаного заповіту від 24.03.1997р. [PERSON] отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) площею 2,68 га. земель ПА «Світанок», що розташована на території с. Коропуж Городоцького району Львівської області, яка належала спадкодавцю на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0095853 виданого на підставі розпорядження голови Городоцькою РДА Львівської області від 22.07.1996р. за №589, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Городоцькою РДА Львівської області від 26.02.2008р. №12208 (а.с.13). Як вбачається із довідок Коропузької сільської ради №257 та 258 від 27.03.2017р. (а.с.20-21), за житловим будинком в с. Хишевичі по вул. Шкільна, 17 Городоцького району Львівської області, який належав [PERSON], яка померла 02.08.2009 р. закріплена земельна ділянка для обслуговування будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га. На даний час за вказаним житлом та земельною ділянкою доглядає єдиний син спадкодавця [PERSON] Спадкодавець збудувавши житловий будинок в с. Хишевичі по вул. Шкільна, 17 Городоцького району Львівської обл. не здала його в експлуатацію та не виготовила свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що є перешкодою для оформлення позивачем спадкових прав на нерухомість та отримання свідоцтва про право власності на неї. Таке підтверджується копією довідки Самбірського міжміського бюро технічної інвентаризації від 06.02.2017р. №155 та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.22, 35). Щодо будинку листом державного нотаріуса Городоцького нотаріального округу [PERSON] від 03.03.2017 року №251/01-16 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно житловий будинок по вул. Шкільна, 17 в с. Хишевичі Городоцького району Львівської області, так як за життя [PERSON] не зареєструвала право власності на вказаний житловий будинок. Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті набула або володіла житловим будинком №17 по вул. Шкільна в с. Хишевичі Городоцького району Львівської обл. неправомірно, або що такий є самочинно побудований, в суді не встановлено. За наведеного, та досліджених в сукупності матеріалів справи суд приходить переконання, що [PERSON] мала на праві власності житловий будинок №17 по вул. Шкільна в с. Хишевичі Городоцького району Львівської області і що позивач прийняв спадщину по заповіту, а інші спадкоємці відсутні в т.ч. по закону чи по заповіту, тому є підстави до визнання за позивачем в порядку спадкування за заповітом, права власності на житловий будинок №17 по вул. Шкільна в с. Хишевичі Городоцького району Львівської області.

Outcome: approved