Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів та позивач [PERSON] звернулася до суду із зустрічним до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позивач [PERSON] у підтвердження первісних заявлених вимог посилається на те, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] з 09.08.2007 року по 18.03.2013р. У шлюбі у них народився син [PERSON], 09.10.2008р., який в даний час проживає разом з матір»ю відповідачкою [PERSON] Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.03.2014року по цивільній справі №442/1179/13-ц (2/442/636/2013р.) за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, стягнено з нього, [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], 09.10.2008року народження, в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 13.02.2013року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.12.2013року у цивільній справі №442/6862/13-ц (2/442/2296/2013р.) за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, збільшено розмір аліментів, визначений рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 березня 2013р. та стягнено з нього, [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], 09.10.2008р. в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного вище судового рішення, Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за заявою [PERSON] 25.01.2014 року був виданий виконавчий лист, який звернуто до виконання. В даний час виконавчий лист про стягнення з нього в користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 500 гривень щомісячно перебуває на виконанні у ВДВС Бориславського міського управління юстиції у Львівській області, і згідно довідки ВДВС Бориславського міського управління юстиції від 18.11.2014року №09-46/3996 заборгованості по сплаті аліментів у нього немає. Після ухвалення Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області рішення від 27.12.2013року, у нього різко погіршився стан його здоров»я, внаслідок чого протягом 2014року він систематично проходив стаціонарне та амбулаторне лікування. Внаслідок тривалого перебування на стаціонарному лікуванні та встановлення йому II групи інвалідності, за станом свого здоров»я він не може влаштуватися на роботу та працювати. Єдиним його стабільним доходом на сьогоднішній день є пенсія, як інваліда II групи в розмірі 949грн., якої йому не вистачає навіть на придбання життєво необхідних ліків, тощо. На даний час розмір аліментів, які він повинен сплачувати на утримання свого сина [PERSON] перевищує половину його доходу. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Його матеріальний стан та стан його здоров»я на даний час не дає йому можливості сплачувати аліменти у твердій грошовій розмірі 500 грн., оскільки погіршився стан його здоров»я та змінився його матеріальний стан як платника аліментів, так як він звільнився з роботи, йому встановлено II групу інвалідності, внаслідок чого він не має можливості влаштуватися на роботу за своєю спеціальністю із заробітком, необхідним та достатнім для утримання не лише себе але й свого сина, оскільки враховуючи стан його здоров»я, він може працювати лише в домашніх умовах. Як наслідок в даний час єдиним його стабільним джерелом є лише призначена йому пенсія по інвалідності, яку він вимушений витрачати на купівлю життєво необхідних для нього ліків, а тому він не має можливості сплачувати аліменти саме в такому розмірі, просить позов задоволити. Позивач [PERSON] у підтвердження зустрічних позовних вимог посилається на те, що на даний момент вона змушена звернутися в суд з позовною заявою про збільшення розміру сплачуваних аліментів з громадянина [PERSON]С на утримання сина [PERSON], оскільки у неї погіршився матеріальний стан, знизилася заробітна плата. Після неодноразових обстежень і аналізів, консультацій із різними лікарями як у Дрогобичі так у Львові, їй були поставлені діагнози склеротеноніт, систематичний червоний вовчак, із ураженням стравоходу, нирок, хребта. Захворювання носить прогресуючий, хронічний перебіг, потребує щоденного, постійного лікування. У зв»язку із захворюванням вона неодноразово перебувала на амбулаторному лікуванні. На підтримання і лікування її здоров»я купується значна кількість медичних препаратів, яки постійно дорожчають. Також її син [PERSON], знаходиться на обліку у Дрогобицькій міській поліклініці із діагнозом рецидивуючий бронхіт. Дитина майже щомісячно потребує амбулаторного лікування, купування медичних препаратів, відвідування лікарів. У літній і зимовий період їй рекомендовано санаторно-курортне лікування, оздоровлення. Вона працюю бібліографом на 0,75 ставки у Дрогобицькому державному університеті і отримує заробітну плату у розмірі приблизно 1600 грн. Однак при вирахуванні обов»язкових податків на руки вона отримує 1200грн. Виходячи з цього, їй з дитиною припадає по 600грн. на утримання. Сімейним кодексом України визначено, що при здійсненні батьками своїх прав та виконання обов»язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Частина 2 ст.155 зазначає, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Адже пріоритет інтересів дитини над інтересами батьків закріплений також в ст.3 Конвенції ООН про права дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей від їх народження і до досягнення ними повноліття. Виходячи з доходу, який вона отримує у вигляді заробітної плати, інших доходів вона не має, на утримання сина нею щомісячно витрачається не менше 2000грн. Однак, розуміючи важке матеріальне становище її чоловіка, його інвалідність, вона не вимагає від нього рівної участі у витратах на дитину. Так як встановлено законом, що батьки зобов»язані у рівних частках нести витрати на утримання дитини, незалежно від того з ким проживає дитина. [PERSON] зобов»язаний сплачувати аліменти у такому ж розмірі, який витрачає і мати. Також, у зв»язку із значним погіршенням економічної ситуації в Україні, підняттям цін на усі види товарів, комунальні послуги, відбулось значне падінні рівня життя людей. Значно виросли інфляційні процеси, що привело до обезцінювання гривні і платоспроможності. Просить збільшити розмір аліментів. У судовому засідання позивач представник позивача [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги свого довірителя [PERSON], просить їх задоволити в повному обсязі, зустрічні позовні вимоги заперечує, просить в позові відмовити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] первісні позовні вимоги не визнала, просить в задоволені заявлених позовних вимог відмовити, заявлені зустрічні позовні вимоги підтримала з обставин, викладених в позовній заяві, просить їх задоволити. Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що в задоволені заявлених позовних вимог та заявлених зустрічних вимог слід відмовити, виходячи з таких підстав: Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Відповідно до положень ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення, суд повинен з»ясувати зокрема, питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. Із матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.12.2013 року, з відповідача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 13.02.2013р. і проводити щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.12.2013року у цивільній справі №442/6862/13-ц (2/442/2296/2013р.) за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, збільшено розмір аліментів, визначений рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 березня 2013р. та стягнено з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], 09.10.2008р. в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно свідоцтва про народження серія І-СГ №175004 від 25.10.2008р. вбачається, що [PERSON] народився 09.10.2008 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Перевіряючи доводи щодо визначення та зміни розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд належним чином врахував положення ч.1 ст.184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як у разі наявності нерегулярного, мінливого доходу платника. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них, а оскільки в судовому засіданні не доведено факту, що у позивача [PERSON] змінився матеріальний стан, а також враховуючи, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд прийшов до переконання, що аліменти в розмірі 500 грн., призначені рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 27.12.2013р. на утримання дитини [PERSON], [INFO] відповідають інтересам дитини, враховуючи її вік, матеріальні потреби та можливості позивача [PERSON], а тому у задоволенні первісних заявлених позовних вимог слід відмовити. Крім того, відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного [PERSON] України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, а оскільки судом взято до уваги той факт, що [PERSON] спроможний платити аліменти на утримання дитини ( з останнього проводяться стягнення згідно виконавчого документа), заборгованість по аліментах відсутня, що підтверджується довідкою за №09-46/1008 ВДВС Бориславського міського управління юстиції від 06.04.2015р, а відтак судом встановлено наявність у позивача надавати своєму сину матеріальну допомогу, визначену рішенням суду. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї, а оскільки у позивача [PERSON] не змінився матеріальний стан, останній отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам 2-ї групи в розмірі 949грн., інших доходів немає ( перебуває на обліку як безробітний в Бориславському МЦЗ), а тому суд не вбачає підстав для задоволення зустрічних вимог [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. А тому на підставі наведеного та

Outcome: approved