Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що відповідно до інформаційної довідки від 05.09.2016 року та договору купівлі-продажу квартири він є єдиним власником квартири за адресою с. Пядики вул. Наукова, 21/8 Коломийського району. Однак у його квартирі на даний час зареєстрований попередній власник квартири , відповідач [PERSON] Відповідач у вищезгаданій квартирі не проживає більше року, не бере будь-якої участі в утриманні квартири, не дбає про її схоронність, проте у добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив\~ право користування жилим приміщенням, а саме квартирою за адресою с. Пядики вул. Наукова, 21 /8 Коломийського району та стягнути з нього сплачений судовий збір. Позивач та його представник по довіреності [PERSON] у судове засідання не з»явились, представник подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши що позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо їх задоволення. Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновків. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України \~ встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи бути обмеженим в його здійсненні. У відповідності до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право. Судом встановлено і підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, що 31 серпня 2016 року між відповідачем [PERSON] який діє від свого імені та імені [PERSON] та позивачем [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири № 8 в будинку за № 21 по вул. Наукова в с. Пядики Коломийського району, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] За умовами цього договору відповідач [PERSON], який діяв від свого імені та імені [PERSON], продав позивачу [PERSON] вищезгадану квартиру (а.с.5-7) В цей же день право власності покупця [PERSON] на вказану квартиру зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а. с.8). Встановлено, що відповідач [PERSON], продавши квартиру, всупереч вимогам п. 9 договору купівлі-продажу квартири, залишається зареєстрованим у ній, чим чинить перешкоди позивачу [PERSON] у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном . Закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способом захисту права власності передбачені норми статей\~16,\~386,\~391 ЦК України. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 346 ЦК України\~право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації. У п.34 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" вказано, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Вказані правовідносини регулюються ст.383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Чинним законодавством України не передбачено збереження за попереднім власником квартири права користування жилим приміщенням у цій квартирі у разі переходу права власності на квартиру до нового власника. Наявність зареєстрованого відповідача у квартирі, що підтверджено довідкою № 2399 від 14.12.2016 р. П»ядицької сільської ради Коломийського району (а.с.9), котра належить позивачу на праві власності, не дає можливості останньому належним чином користуватись, володіти та розпоряджатись квартирою . Враховуючи встановлені обставини справи та зазначені правові норми можна зробити висновок про те, що відповідач [PERSON], відчуживши квартиру позивачу [PERSON], одночасно втратив право користування цим житлом. Тому позовна вимога позивача [PERSON] як нового власника житла до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування вищезгаданою квртирою підлягає до задоволення. Так як позивач, сплативши судовий збір за подання до суду позовної заяви поніс судові витрати, то з урахуванням вимог ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~та задоволення позову йому підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати в сумі 551,20 грн. На підставі наведеного та ст.ст.317,319,325,346,383 ЦК України,\~ ст.150 ЖК УРСР,

Outcome: approved