Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Заявник звернулась до суду із вищевказаною заявою, в якій просить суд: встановити факт постійного проживання заявника разом із спадкодавцями матір`ю [PERSON] , померлою [INFO] та батьком [PERSON] , померлого [INFO] по день їх смерті. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частини приватизованої житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер батько заявниці [PERSON] , після смерті якого також відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частини приватизованої житлової квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] . Зазначені частки спадкової житлової квартири належать померлим батькам заявниці. Заявниця є спадкоємцем за законом першої черги, окрім неї спадкоємцем першої черги є рідна сестра заявниці [PERSON] , яка є інвалідом 2 групи з дитинства, за якою доглядає заявниця. З метою оформлення спадкових прав на вказане спадкове майно, заявниця звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті своїх батьків. 17 квітня 2019 року заявниця отримала лист від державного нотаріуса з якого вбачається що їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом у зв`язку з тим, що нею був пропущений строк для прийняття спадщини та не надано доказів про її фактичне прийняття спадщини після смерті матері, аналогічний лист було отримано заявницею від 17 квітня 2019 року про неможливість прийняття заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька заявниці [PERSON] . Спадщину заявниця прийняла фактично так як вона постійно проживала сумісно, без реєстрації зі спадкодавцями, доглядала за ними до дня їх смерті та вступила в управління їх майном, тому позивач звернулась до суду з відповідною заявою для оформлення своїх спадкових прав. Заявник у судовому засіданні на заявлених вимогах наполягала та просили їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених вимог. Представник Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області до судового засідання не з`явився, але на адресу суду надіслав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечує (а.с. 39). Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] мати заявниці, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Василівською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 30 (а.с. 7). [INFO] помер [PERSON] батько заявниці, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1305 (а.с. 8). Заявниця уклала шлюб з громадянином [PERSON] та змінила своє прізвище з дівочого [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 34 (а.с. 9). [PERSON] інвалід 2 групи з дитинства, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] виданого 24.02.2011 року, терміном дії довічно та випискою з акту освідування в ЛТЕК (а.с. 10, 11). Заявниця звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті своїх батьків, але згідно листів наданих Біляївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області № 1774/02-31 від 17.04.2019 року та № 1745/02-31 від 17.04.2019 їй було відмовлено у прийняті її заяв так, як нею не було надано доказів фактичного прийняття спадщини після смерті її батьків (а.с. 12, 13). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.09.1997 року № 1587 квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належала [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/3 частині кожному, зазначене також підтверджується технічним паспортом виданим на зазначену квартиру на ім`я [PERSON] від 05.04.1996 (а.с. 14, 15-17). Згідно довідок виданих Василівською сільською радою Біляївського району Одеської області № 86 від 16.04.2019 року та № 87 від 16.04.2019 року [PERSON] дійсно проживала зі своїми батьками за адресою: [ADDRESS] та вела спільне господарство по день їх смерті, також здійснювала догляд за батьками коли вони хворіли та за своєю сестрою [PERSON] , догляд за сестрою здійснює і по сьогоднішній день, що також підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 17 квітня 2019 року (а.с. 18-19, 20, 21). Згідно відповіді державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області № 1339/01-16 від 10.09.2019 року спадкова справа до майна [PERSON] та [PERSON] не заводилась (а.с. 36). Відповідно до положень ст.\~ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30. 05.2008 р. «Про судову практику у справах спадкування», слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України\~передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є спадкоємцем першої черги. Згідно з ч.ч.1, 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (втратила чинність на підставі\~наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року) доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved