Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань м.Черкаси звернувся до суду з позовом до [PERSON] про повернення коштів. Свої позовні вимоги мотивує тим, щофонд засновано відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання України, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.99р. № 1105. Фонд знаходиться у загальнодержавній власності і єдиним його дозволеним видом діяльності є державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону, робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в областях, відділення в районах та містах обласного значення. Управління та відділення виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням. Згідно вимог законодавства Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України здійснює державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, в тому числі відшкодування матеріальної шкоди потерпілим та членам їх сімей. З 19 жовтня 2001 року відділенням ВД ФССНВ в м. Черкаси було продовжено виплати відшкодування втраченого заробітку внаслідок нещасного випадку на виробництві [PERSON], які зараховувались на особовий рахунок № 27155 МФО 354745 [PERSON] № 220/028. 31 січня 2013 року [PERSON] помер, про його смерть стало відомо після звірки з Пенсійним Фондом України. Так як страхові виплати [PERSON] було призначено довічно, то щомісячні перерахування проводились автоматично і до дня припинення виплат Фондом було перераховано надлишково 1505 грн. 97 коп. за період з 31.01. 2013 р. по 29.03.2013 р. Спадкоємицею після смерті [PERSON] стала - [PERSON], яка успадкувала все майно та особовий рахунок [PERSON] в ощад.банку, що був його власністю при життю, а в даному випадку - уже його спадкоємиці. Частиною 4 ст. 25 ЦК України визначається, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті. Таким чином, особа яка не має правосуб'єктності ( являється померлою) не може набувати прав та обов'язків. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначається, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини( яким являється день смерті особи - ч.2 cт. 1220 ЦК України) і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я: права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом. Виходячи з вищевикладеного, права спадкоємиці не розповсюджуються на перераховані [PERSON], після смерті кошти, оскільки він. відповідно до частини 4 статті 25 ЦК України не набув права власності на них, і вищевказані перераховані кошти, що являються предметом спору мають бути повернуті Фонду. Враховуючи те, що відповідно до п. 3 ч.1 ст. 1219 ЦК України спадкоємиця [PERSON] в подальшому не успадковує право на отримання страхових виплат, які призначалися йому , та також те, що кошти у сумі 1 505,97 грн. були начисленні та перераховані після смерті [PERSON], то останній не набув права власності на дані кошти, а тому вони мають бути повернуті. Відповідно до положень ч.1 ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Згідно з п. 2 ч.1 ст. 399 ЦК України право володіння на чуже майно припиняється у разі витребування майна від володільця власником майна. В зв'язку з тим, що відповідач відмовляється повернути спірні кошти, позивач змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. В зв»язку з цим позивач просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача надлишково перераховані страхові кошти за період з 31.01.2013 р. по 29.03.2013 p., які були перераховані на особовий рахунок № 27155 МФО 354745 ПАТ «Державний Ощадбанк України» ТВБВ № 10023/034 в сумі 1505 грн. 97 коп. та зобов'язати перерахувати їх на р/р 37177008000142 в УДК Черкаської області, МФО 854018. код 25874421. Представник позивача відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань м.Черкаси начальник відділення [PERSON] та по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили позови задовольнити, з підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та просив в позові відмовити, так вона дану виплати не приймала в якості спадкового майна, а тому не повинна відповідати по позову. Суд , заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи , в результаті повного , обєктивного та всебічного їх дослідження вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що Згідно вимог законодавства Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України здійснює державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, в тому числі відшкодування матеріальної шкоди потерпілим та членам їх сімей. З 19 жовтня 2001 року відділенням ВД ФССНВ в м. Черкаси було продовжено виплати відшкодування втраченого заробітку внаслідок нещасного випадку на виробництві [PERSON], які зараховувались на особовий рахунок № 27155 МФО 354745 [PERSON] № 220/028. 31 січня 2013 року [PERSON] помер ( свідоцтво про смерть серія І-СР №205897). Про його смерть [PERSON], позивачу стало відомо після звірки з Пенсійним Фондом України. Так як страхові виплати [PERSON] було призначено довічно, то щомісячні перерахування проводились автоматично і до дня припинення виплат Фондом було перераховано надлишково 1505 грн. 97 коп. за період з 31.01. 2013 р. по 29.03.2013 р. Спадкоємицею після смерті [PERSON] стала - [PERSON], яка успадкувала все майно та особовий рахунок [PERSON] в ощадному банку. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом , виданого Другою черкаською державною нотаріальною конторою від 24 грудня 2013 року після смерті [PERSON], його дочка [PERSON] успадкувала житловий будинок з надвірними спорудами в с.Дубіївка, вул. Шевченка, буд.98 , Черкаського району, Черкаської області; згідно свідоцтва від 19 серпня 2014 року право власності на земельну ділянку, площею 1,5408 га, розташовану на території Дубіївської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області; згідно свідоцтва про право на спадщину від 05 серпня 2014 року на власності на земельну ділянку, площею 0,2500 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою вул. Шевченка, буд.98, с.Дубіївка, Черкаського району, Черкаської області. Частиною 4 ст. 25 ЦК України визначається, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті. Таким чином, особа яка не має правосуб'єктності ( являється померлою) не може набувати прав та обов'язків. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначається, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини( яким являється день смерті особи - ч.2 cт. 1220 ЦК України) і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я: права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом. Виходячи з вищевикладеного, права спадкоємиці не розповсюджуються на перераховані [PERSON], після смерті кошти, оскільки він, відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України не набув права власності на них, і вищевказані перераховані кошти, що являються предметом спору мають бути повернуті позивачу . Враховуючи те, що відповідно до п. 3 ч.1 ст. 1219 ЦК України спадкоємиця [PERSON] в подальшому не успадковує право на отримання страхових виплат, які призначалися йому , та також те, що кошти у сумі 1 505,97 грн. були нараховані та перераховані після смерті [PERSON], то останній не набув права власності на дані кошти. Суд вважає, що кошти після зарахування на рахунок померлого [PERSON] стали його власністю, втратили свій цільовий статус соціальної допомоги та набули статусу вкладу, а тому ввійшли до складу спадкового майна. При цьому перерахування видача вкладу можлива лише в порядок та спосіб, визначений законодавством , шляхом отримання спадщини спадкоємцем [PERSON] Тому суд вважає неспроможними доводи відповідача [PERSON] про те, що надлишкового перераховані кошти вона не отримувала в якості спадкового майна, а тому не повинна відповідати по позову. В зв»язку з цим позов слід задовольнити. Поскільки позивач при зверненні з позовом до суду звільнений від оплати судового збору, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved