Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з вищезгаданим позовом, в підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що 11 червня 2019 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, за яким він передав відповідачу 13 230,00 грн. Зазначену суму відповідач повинна була повернути до вересня-жовтня 2019 року. Після настання кінцевої дати, позивач неодноразово пред`являв відповідачу усні та письмові вимоги щодо повернення заборгованості. Відповідач вимоги про повернення коштів у добровільному порядку відверто ігнорує. До теперішнього часу не повернула суми боргу, чим порушує взяті на себе зобов`язання та права позивача. А тому просить стягнути з відповідача вищезгадану суму. В судове засідання позивач не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив суд задоволити позов у повному обсязі. Не заперечив щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач, яка належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи рекомендованою кореспонденцією та шляхом розміщення оголошення на сайті Судової влади, в судове засідання не з`явилася та не повідомила суд про причини своєї неявки. За таких обставин суд визнав її неявку неповажною та продовжив розгляд справи за її відсутності. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Оглянувши матеріали справи, суд встановив, що 11 червня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за яким позивач передав відповідачу 13230,00 грн з кінцевим терміном повернення суми позики - вересень-жовтень 2019 року. Умови договору відповідачем не виконані, заборгованість за договором позики - не повернута. У відповідності до частини 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов"язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законадавства у строк, зазначений в договорі, у випадку порушення зобов"язання, згідно ст.611 ЦК України, боржник повинен відшкодувати завдані збитки, відповідно до умов укладеного договору. Даючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, цими доказами встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за яким відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 13230,00 грн, однак, умови договору відповідачем виконано не було. Відтак, позовна вимога щодо стягнення боргу підлягає до задоволення. Крім того відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 840,80 грн судового збору. Разом з тим, згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем не представлено суду доказів про понесення судових витрат на правничу допомогу (платіжні квитанції) та не заявлено в судових дебатах про подання таких доказів в майбутньому. За таких обставин, позовна вимога в частині стягнення правничої допомоги задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене та

Outcome: approved