Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

Зміст позовних вимог Позивач Чернівецька міська рада звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, відновлення її попереднього стану. Мотивуює позовні вимоги тим, що 16.10.2018р. до Чернівецької міської ради надійшов лист головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області з проханням про вжиття заходів щодо припинення порушення земельного законодавства відповідачем [PERSON] 04.07.2018 р. державними інспекторами з контролю за використанням та охороною земель головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області було проведено перевірку та складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 290-ДК/250/АП/09/01-18 яким встановлено, що відповідач [PERSON] самовільно зайняла та використовує земельну ділянку площею 0,0150 га із земель комунальної власності (землі загального користування) на розі [ADDRESS] та [ADDRESS]. Відповідно до результатів перевірки, самовільне зайняття земельної ділянки здійснене шляхом влаштування бетонної огорожі, яка виступає на землі загального користування по [ADDRESS] та перекриває проїзд на [ADDRESS], водночас на перекритому проїзді по згаданому провулку здійснено благоустрій, шляхом облаштування бруківкою та встановлення бетонних сходів. 04.07.2018 р. Головним управлінням Держгеокадастру в Чернівецькій області видано відповідачці [PERSON] припис за № 290-ДК/0143Пр/03/01-18 та складено протокол про адміністративне правопорушення № 290-ДК/0137П/07/01-18, яким встановлено, що [PERSON] самовільно зайняла та використовує земельну ділянку площею 0,0150 га із земель комунальної власності. Зазначають, що самовільне зайняття земельної ділянки здійснене шляхом влаштування бетонної огорожі, яка виступає на землі загального користування по [ADDRESS] та встановленням воріт, що перекриває проїзд до [ADDRESS], що порушує На перекритому проїзді здійснено благоустрій, шляхом облаштування бруківкою та встановлення бетонних сходів. Постановою від 04.07.2018р. про накладення адміністративного стягнення встановлено, що [PERSON] порушила ст.125, 126, п.«б», 211 Земельного кодексу, у зв`язку з чим нею було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 2298,68 грн. та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. та у зв`язку з вчиненням нею адміністративного правопорушення, згідно постанови №290-ДК0М2По/07/01-від 18. 05.07.2018р. [PERSON] сплатила штраф у розмірі 170,00 грн. та суму заподіяної шкоди в розмірі 2298,68 грн. Зазначають, що державними інспекторами з контролю за використанням та охороною земель головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області було проведено перевірку та складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 409ДК/345/АПУ09/01-18 яким засвідчується, що відповідачка [PERSON] не виконала умов припису посадової особи № 290-Дк/0143Пр/03/0М8 від 04.07.2018 р., щодо усунення порушень земельного законодавства за вказаною адресою, чим порушила вимоги статті 188-5 КУпАП, у зв`язку з чим було видано припис № 409ДК/0181Пр/03/01-18, згідно якого їй було надано 30-тиденний термін для усунення вказаних порушень, та 05.09.2018 р. на [PERSON] , державним інспектором за використання та охорону земель було складено протокол про адміністративне правопорушення №409ДКУ0174П/07/01-18 у зв`язку з невиконанням умов припису №290-Дк/0143Пр/03/01-18 від 04.07.2018р. та відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення №409-ДК0184По/07/01-18 від 05.09.2018 р. накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. Вказують, що 08.10.2018р., державними інспекторами було проведено перевірку та складено акт дотримання вимог земельного законодавства, за вказаним об`єктом, в результаті якого встановлено, що на момент проведення перевірки відповідачка [PERSON] не виконала умов припису Вважають, що [PERSON] умисно не виконує приписів посадових осіб головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області, усвідомлюючи факт вчинення нею правопорушення та фактичне погодження з ним, і не бажає звільнити самовільно захоплену нею земельну ділянку. Просять, зобов`язати звільнити [PERSON] , [INFO] , мешканку [ADDRESS] паспорт громадянина України серії [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] самовільно зайняту нею земельну ділянку, площею 0,0150 га в [ADDRESS] із [ADDRESS] , шляхом демонтажу бетонної огорожі, бруківки та бетонних сходів; стягнути з [PERSON] , [INFO] , мешканки [ADDRESS] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] на користь Чернівецької міської ради сплачений судовий збір в сумі 1762,00 грн. на розрахунковий рахунок: Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, рахунок [NUMBER], в ГУДКСУ в Чернівецькій області, МФО 856135, код 04062216; просять заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Позиція сторін в засіданні Представник позивача Чернівецької міської ради - Баланецькмий О., Ігнат М.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надавши право представляти її інтереси представнику, адвокату Сарафенюк Р.І., який позовні вимоги визнав частково, зокрема що стосується звільнення відповідачкою самовільно зайнятої нею земельної ділянки площею 0,0150 га в [ADDRESS] із [ADDRESS] , шляхом демонтажу бетонної огорожі; що стосується позовних вимог щодо демонтажу бруківки та бетонних сходів не визнав позов, посилаючись на те, що відповідачем була написана заява про надання дозволу їй на проведення облаштування, та було надано дозвіл на порушення об`єктів благоустрою від 20.11.2018 року, інспекцією з благоустрою при виконкому Чернівецької міської ради відповідачу [PERSON] надано дозвіл на розміщення на спірній земельній ділянці елементів благоустрою. В поясненнях вказав, що приведення в попередній стан спірної земельної ділянки, зокрема демонтаж бруківки та бетонних сходів призведе до захаращеності даного тупикової вулиці. Вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в їх сукупності в межах заявлених позовних вимог, з врахуванням відсутності заперечення проти позову з посиланням на докази, суд приходить до наступних висновків. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України", суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права… Договірних держав. З`ясовані в засіданні обставини, досліджені судом докази і правове обґрунтування. Судом, належними доказами по справі встановлено, що 17.10.2018 р. до Чернівецької міської ради надійшов лист головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області з проханням про вжиття заходів щодо припинення порушення земельного законодавства відповідачем [PERSON] (а.с.10). Згідно Акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 290-ДК/250/АП/09/01-18 від 04.07.2018 р. державними інспекторами з контролю за використанням та охороною земель головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області було проведено перевірку, яким встановлено, що відповідач [PERSON] самовільно зайняла та використовує земельну ділянку площею 0,0150 га із земель комунальної власності (землі загального користування) на розі [ADDRESS] та [ADDRESS] (а.с.51). Відповідно до результатів перевірки, самовільне зайняття земельної ділянки здійснене шляхом влаштування бетонної огорожі, яка виступає на землі загального користування по [ADDRESS] та перекриває проїзд на [ADDRESS], водночас на перекритому проїзді по згаданому провулку здійснено благоустрій, шляхом облаштування бруківкою та встановлення бетонних сходів (а.с.19-22). 04.07.2018 р. Головним управлінням Держгеокадастру в Чернівецькій області видано відповідачці [PERSON] припис за № 290-ДК/0143Пр/03/01-18 про усунення вказаних порушень в 30-ти денний термін, шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки або оформлення права користування на неї (а.с.23). У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення № 290-ДК/0137П/07/01-18 від 04.07.2018 р., відповідачка [PERSON] самовільно зайняла та використовує земельну ділянку площею 0,0150 га із земель комунальної власності. Самовільне зайняття земельної ділянки здійснене шляхом влаштування бетонної огорожі, яка виступає на землі загального користування по [ADDRESS] та встановленням воріт, що перекриває проїзд до [ADDRESS]. На перекритому проїзді здійснено благоустрій, шляхом облаштування бруківкою та встановлення бетонних сходів (а.с.24), що також підтверджується актом обстеження земельної ділянки (а.с.26). Відповідно до постанови №290-ДК0142По/07/01-18 від 04.07.2018 р. про накладення адміністративного стягнення, відповідачка [PERSON] порушила ст.125, 126, п.«б», 211 Земельного кодексу України, у зв`язку чим нею було заподіяне матеріальну шкоду в розмірі 2298,68 грн. та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. у зв`язку із вчиненням нею адміністративного правопорушення згідно постанови №290-ДК0М2По/07/01-18 (а.с.25), про що було повідомлено відповідачку [PERSON] листом від 04.07.2018 року з додатком - розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки (а.с.27-28). З квитанцій №55, 56 від 05.07.2018 р. вбачається, що 05.07.2018 р. відповідачка [PERSON] сплатила штраф в розмірі 170,00 грн. в повному об`ємі, а також суму заподіяної шкоди в розмірі 2298,68 грн. (а.с.17). Державними інспекторами з контролю за використанням та охороною земель головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області 05.09.2018 р. було проведено перевірку та складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 409ДК/345/АПУ09/01-18 яким засвідчується, що відповідачка [PERSON] не виконала умов припису посадової особи № 290-Дк/0143Пр/03/0М8 від 04.07.2018 р., щодо усунення порушень земельного законодавства за вказаною адресою, чим порушила вимоги статті 188-5 КУпАП (а.с.12), у зв`язку з чим було видано припис № 409ДК/0181Пр/03/01-18, згідно якого відповідачці було надано 30-денний термін для усунення порушень земельного законодавства, шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки або оформлення права користування нею (а.с.13). Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №409ДКУ0174П/07/01-18 від 05.09.2018 р. у зв`язку з невиконанням умов припису №290-Дк/0143Пр/03/01-18 від 04.07.2018 р. та відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення №409-ДК0184По/07/01-18 від 05.09.2018 р. на відповідачку [PERSON] державним інспектором за використання та охорону земель було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. (а.с.14-15), який відповідачкою [PERSON] 06.09.2018 р. було сплачено (а.с.16). Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства №446-ДК/394/АПУ09/01-18 від 08.10.2018 р. державними інспекторами було проведено перевірку та складено акт, в результаті якого встановлено, що на момент проведення перевірки відповідачка [PERSON] не виконала умов припису № 409ДК/0181 Пр/03 /01-18. Наведені вище досліджені докази є спів мірними і з показами судків. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проживає з 1995 року і тоді ж був побудований гараж сусіда, який перекрив дорогу, і як йому відомо, що відповідач за свої кошти встановила бруківку та бетонні сходи, встановила ворота. Зазначеним благоустроєм відповідачка нікому не заважає, оскільки [ADDRESS] ніхто не користувався, він є тупиковим, колись там була вузенька доріжка, по якій важко було йти; постійно текла вода, збиралися якісь люди; а відповідач впорядкувала місцевість, і такі її дії нікому не перешкоджають. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що йому відомо, що Чернівецька міська рада подала позов до відповідачки з приводу захоплення нею земельної ділянки, проте відповідач за свої кошти провела благоустрій дороги встановила бруківку та бетонні сходи, а також ворота. Пояснив, що [ADDRESS] м. Чернівці, ніхто ніколи не користувався, він є тупиковим. Відповідно до статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. В силу положень ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. При цьому, статтею 126 Земельного кодексу України визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 189 Земельного кодексу України, ст. 20 Закону України «Про охорону земель» самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами. Законом України «Про благоустрій населених пунктів» (надалі Закон) визначаються правові, економічні та організаційні засади благоустрою населених пунктів. Цей Закон спрямований на організацію належного утримання території населених пунктів. Статтею 21 Закону віднесено до елементів благоустрою огорожі, як малі архітектурні форми. Згідно ст.14 Закону об`єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством. За приписами ст. 16 Закону на об`єктах благоустрою забороняється: виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом. Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2013 року №870 затверджено перелік земляних та ремонтних робіт, для проведення яких необхідно отримати дозвіл, з якого вбачається, що для установлення нових, відновлення, ремонту та заміни існуючих малих архітектурних форм необхідно отримати дозвіл. Крім того, за приписами пункту 5 Додатку до Тимчасових правил благоустрою м.Чернівці, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради від 03.02.2015 року №1489, самовільне розміщення, або розміщення в не відведених для цього місцях транспортних засобів є порушенням законодавства у сфері благоустрою і тягне за собою відповідальність передбачену ст.152 КУпАП. Також відповідно до пункту 13.5. Додатку до Тимчасових правил благоустрою м.Чернівці порушення у розміщеннях тимчасових споруд (огорож) є порушенням законодавства у сфері благоустрою. Згідно з ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до вимог ст.96 ЗК України землекористувачі, між іншим, зобов`язані не порушувати права власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Відповідно до ст. 40 Земельного кодексу України, громадянам України за рішенням органів виконавчої або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Вимогами ст. 116 Земельного кодексу України, визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним Кодексом. Відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України, громадянин, зацікавлений в приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень визначених статтею 122 Земельного Кодексу та статті 125 Земельного кодексу, відповідно до якої право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ч. 1 ст. 116, ст. 125 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до абз.15 ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Зі змісту п. б. ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України вбачається, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок. Відповідно до ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить розпорядження землями територіальних громад. Пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України визначено, що розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність здійснюють відповідні міські ради. Судом установлено, що відповідач, не є власником та користувачем землі де розташована спірна земельна ділянка - власником землі є Чернівецька міська рада. Відповідачка [PERSON] зверталася із заявою до Інспекції з благоустрою при виконавчому комітеті 20.09.2019 року, просила видати дозвіл на порушення об`єкту благоустрою - видачу ордера щодо проведення ремонтних робіт дорожнього покриття по [ADDRESS] (а.с.74). Згідно дозволу (ордера) №90-Ф на порушення об`єктів благоустрою виданого Інспекцією з благоустрою при виконавчому комітеті 20.09.2019 року відповідачці [PERSON] було дозволено провести розкопку тротуара по [ADDRESS] строком з 01.10.2018 року по 14.10.2018 року, за підписом начальника інспекції Назарова В.Г . (а.с.52, 73) та ордер погоджено з наданим переліком організацій (а.с.53). На звернення відповідачки [PERSON] , відділ охорони культурної спадщини, 12.09.2019 року повідомив, що територія за адресою: [ADDRESS] знаходиться в межах ІІ зони регулювання забудови центрального історичного ареалу м. Чернівці із спеціальним режимом використання (а.с.75). У відповідності до ст.6 Закону України «Про дорожній рух» вказані вулиця та провулок є власністю територіальної громади м. Чернівці (а.с.76). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №163151099, власником нежитлового приміщення, гаража, загальною площею 26,40 кв.м., по [ADDRESS] є [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] (а.с.77). Визначено ст.187 Земельного кодексу України, що контроль за їх використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України. Серед основних завдань державного контролю за використанням та охороною земель є забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України, відповідно до ст.2 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель». Згідно ст.5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель здійснює спеціально уповноважений орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів. До повноважень державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» відносить, зокрема, можливість безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель, складати акти перевірок, згідно ст.10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель». Таким чином, обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки. Встановлено ст.212 Земельного кодексу України, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Оскільки, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок, а відповідачка [PERSON] незаконно продовжує самовільно займати земельну ділянку, що знаходиться у м. Чернівці на розі [ADDRESS] та [ADDRESS] , порушує інтереси територіальної громади в сфері земельних відносин, відтак зайнята відповідачкою [PERSON] земельна ділянка відповідно до вимог ст.212 Земельного кодексу України підлягає поверненню власнику з приведенням її у придатний для використання стан шляхом демонтажу бетонної огорожі, бруківки та бетонних сходів. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 1 ст. 2 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедлививий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого позивачем судового збору, належним чином підтвердженого платіжним дорученням №2043 від 07.11.2018 року, в розмірі 1762,00 грн. на розрахунковий рахунок: Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, рахунок [NUMBER], в ГУДКСУ в Чернівецькій області, МФО 856135, код 04062216. На підставі викладеного та

Outcome: approved