Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] міської ради Рівненської області та просить визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, після смерті її чоловіка - [PERSON], який помер 08 лютого 2011 року, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по вулиці Г. Гордасевич, 5, в м.Дубровиця Рівненської області. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 08 лютого 2011 року, залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по вулиці Г. Гордасевич, 5, в м.Дубровиця Рівненської області. Заповіту на вищевказане нерухоме майно немає. Позивач є спадкоємцем по закону першої черги. Інших спадкоємців першої черги на спадкове майно немає. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не змогла, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлому чоловіку. До початку розгляду справи від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове в судове засідання не з'явився, проте до початку судового розгляду від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ №106350 від 08.02.2011 року, [PERSON] помер 08 лютого 2011 року, про що складено відповідний актовий запис за №12. Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що [PERSON] заповіту не склав, а тому право на спадкування після його смерті згідно ст. 1223 ЦК України здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. За положеннями ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] є дружиною спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ГЮ №335119 від 01 вересня 1979 року (а.с.4). Позивач [PERSON] на день смерті її чоловіка [PERSON], а також на даний час проживає в [INFO], що підтверджується довідкою №3931 виданою 28.12.2016 року [PERSON] міською радою Рівненської області (а.с.5). Відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За цією підставою [PERSON] і прийняла спадщину Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач звернулася до нотаріуса, однак постановою [PERSON] районної державної нотаріальної контори їй було відмовлено, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: м.Дубровиця, вул. Г. Гордасевич, 5, Рівненської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок (а.с.12). Для вироблення технічної документації на спадковий житловий будинок, позивач звернулася до ФОП [PERSON], яким станом на 20 жовтня 2016 року, видано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок №5 по вул. Г. Гордасевич в м.Дубровиця Рівненської області на імя [PERSON] (а.с.8-10). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 року №703, відповідно до п.2 якого, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус, як спеціальний субєкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Відповідно до ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті набув або володів житловим будинком №5 по вул. Г. Гордасевич в м.Дубровиця Рівненської області неправомірно, або, що на нього окрім позивача в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, а тому є підстави до визнання за позивачем право власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, що стверджується копією посвідчення серії А №094702 від 15.04.1999 року (а.с.15), а тому відповідно до пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», вона звільняється від сплати судового збору. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 833,53 грн.

Outcome: approved