Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Позивач адвокат Котенко Тетяна Василівна в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до ПАТ КБ «Приватбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича, третя особа: Дніпровський ВДВС м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03.07.2019 року головним державним\~виконавцем Дніпровського\~районного відділу\~державної виконавчої\~служби міста\~Херсон Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Херсонській області відкрито виконавче провадження №59436919 про стягнення з [PERSON] на користь відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості. Підставою для відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., за реєстровим №14985, який вчинений 06.10.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у сумі 76286,09грн. Позивач вважає вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки не відповідає вимогам ЗУ "Про нотаріат", нотаріусом не перевірено безспірність заборгованості. Позивач просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №14985, вчинений 06.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у сумі 76286,09грн. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішина Ю.М., від 23.09.2019 року, відкрито провадження по справі за правилами загального провадження та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішина Ю.М., від 16.12.2019 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Представник позивача через канцелярію суду надала заяву в якій просила справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідачі, належно повідомлялися про час і місце судового засідання, до суду не з`явилися, відзив на позов не надали, причини неявки суду, не повідомили. \~ \~ \~ \~Третя особа в судове засідання не з`явилася. Представником надано на адресу суду клопотання в якому просив розглянути справу без його участі. 02.02.2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, 06.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером 14985, про стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь Публічного Акціонерного товариства «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 76286,09грн. На підставі виконавчого напису нотаріуса 03.07.2019 року державним виконавцем\~Дніпровського районного\~відділу державної\~виконавчої служби\~міста Херсон\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Херсонській\~області відкрито виконавче провадження №59436919 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості. 25.06.2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, в зв`язку з чим позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] виданого 25.06.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні, актовий запис №199. Відповідно до вимог статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 з послідуючими змінами затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Наведеним Переліком такими документами визнано кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями та передбачено, що для одержання виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису. Зокрема, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами, ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави зробити висновок про те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Питання визначення судами безспірності суми заборгованості під час розгляду справ про оскарження законності вчинення нотаріусом виконавчого напису досліджене Верховним Судом України, яким, зокрема, у постанові від 05 липня 2017 року у справі №6-887 цс17 викладено висновок, за яким суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком №1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості та її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, згідно Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З поданих суду доказів вбачається про наявність спору щодо розміру заборгованості позивача. Згідно ст.12 та ст.81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З врахуванням того, що сума заборгованості за кредитним договором, на яку видано виконавчий напис не є безспірною, щодо її стягнення існує спір, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved