Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не відповідає виконанню В обґрунтуванні вимог, зазначає, що\~ 30 січня 2007 року між ним та ЗАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір споживчого кредиту у вигляді заяви позичальника №СУХ0ЯХ34070167, відповідно до умов якого відповідач надав мені строковий кредит у сумі 8160,00 гривень на строк 24 місяця, тобто з 30.01.2007 року по 29.01.2009 року включно. Зазначає, що взяті на нього згідно кредитного договору зобовязання\~ виконувалися належним чином. Вказує на те, що відповідно до розрахункового чеку ЧФ ЗАТ КБ «ПриватБанк» від 12.12.2008 року станом на 12.12.2008 року повна сума заборгованості за кредитним договором №СVХ011X34070167 складала 2939,00 грн. Зазначає, що того ж дня ним відповідно до квитанції №71UCV033U3 на виконання умов договору було сплачено 221,21 грн. в рахунок погашення поточної заборгованості. Вказує на те, що в січні 2009 року ним для виконання зобов'язань було зараховано на рахунок банку 1600 грн.. В подальшому 13.02.2009 року ним було сплачено 1000 грн.. а в березні 2009 року 200 грн. після сплати яких касир-операціоніст\~ повідомив що кредитний рахунок закрито. Однак у вересні 2011 року йому зателефонували зі служби безпеки ПАТ КБ «ПриватБанк» та повідомили, що за ним рахується заборгованість по договору споживчого кредиту в сумі 8800 гривень. Зазначає, що 12.01.2012 року ним на адресу ЗАТ КБ «ПриватБанк» було направлен: заяву з вимогою надіслати належним чином завірений детальний розрахунок заборгованості за договором споживчого кредиту, включаючи суму основного боргу, відсотків за користувань:; кредитом, пені (при наявності) та інших комісійних платежів з урахуванням сум моїх оплат. Зазначену заяву було отримано відповідачем 25 січня 2012 року, однак жодної відповіді на неї не надійшло. Вказує на те, що 04 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис №9646, яким запропоновано стягнути з [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору №CVX0RX34070167 від 30 січня 2007 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 19.05.2017, грошових коштів у сумі 30 358 грн. 58 коп. (тридцять тисяч триста пятдесят вісім грн. 58 коп.), що складаються з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2 226 грн. 95 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 18 843 грн. 90 коп.; заборгованості з пені у розмірі 7 365 грн. 89 коп.; заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн. 00 коп.: заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 1 421 грн. 84 коп., витрат за вчинення виконавчого напису у сумі 1 800 грн. 00 коп. Стягнення здійснюється за період з 30 січня 2007 року по 19 травня 2017 року. Зазначає, що постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області [PERSON] від 23.03.2018\~ року відкрито виконавче провадження №56038995 з виконання зазначеного вище виконавчого напису нотаріуса. Вважає, що виконавчий напис №9646 вчинено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] 04 жовтня 2017 року з порушенням вимог законодавства Позивач у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, а також подав відзив, в якому зазначає, що у позовних вимогах слід відмовити в повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи без його участі. Згідно вимог статі 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про слухання справи, не повідомив суд про причини своєї неявки. Позивач не заперечував проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1ст.19ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено наступні обставини. Судом встановлено, що 30 січня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк» правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір споживчого кредиту у вигляді заяви позичальника №СVX0RX34070167, відповідно до умов якого відповідач надав [PERSON] строковий кредит у сумі 8160,00 гривень на строк 24 місяця, тобто з 30.01.2007 року по 29.01.2009 року включно. Судом встановлено, що [PERSON] Взяті на себе згідно кредитного договору зобовязання мною виконував належним чином. Судом встановлено, що відповідно до розрахункового чеку ЧФ ЗАТ КБ «ПриватБанк» від 12.12.2008 року станом на 12.12.2008 року повна сума заборгованості за кредитним договором № СVX0RX34070167 складала 2939,00 грн. Судом встановлено, що відповідно до квитанції №71UCV033U3 на виконання умов договору було сплачено 221,21 грн. в рахунок погашення поточної заборгованості. Судом встановлено, що 12.01.2012 року [PERSON] на адресу ЗАТ КБ «ПриватБанк» було направлено: заяву з вимогою надіслати на його адресу належним чином завірений детальниі розрахунок заборгованості за договором споживчого кредиту № СVX0RX34070167 від 30.01.2007 року, включаючи суму основного боргу, відсотків за користування кредитом, пені (при наявності) та інших комісійних платежів з урахуванням сум його оплат. Однак жодної відповіді на неї не надійшло. Судом встановлено, що 04 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис №9646, яким запропоновано стягнути з [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору № СVX0RX34070167складала від 30 січня 2007 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 19.05.2017, грошових коштів у сумі 30 358 грн. 58 коп. (тридцять тисяч триста пятдесят вісім грн. 58 коп.), що складаються з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2 226 грн. 95 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 18 843 грн. 90 коп.; заборгованості з пені у розмірі 7 365 грн. 89 коп.; заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн. 00 коп.: заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 1 421 грн. 84 коп., витрат за вчинення виконавчого напису у сумі 1 800 грн. 00 коп. Стягнення здійснюється за період з 30 січня 2007 року по 19 травня 2017 року. Судом встановлено, що Постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області [PERSON] від 23.03.2018\~ року відкрито виконавче провадження №56038995 з виконання зазначеного вище виконавчого напису нотаріуса. Судом встановлено, що згідно виконавчого напису нотаріуса [PERSON] від 04.10.2017 р. вбачається, що стягнення здійснюється за період з 30 січня 2007 року по 19 травня 2017 року, що виходить за межі трирічного строку, встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до п.2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. П. 3.5 Глави 16 Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Розрахунок боргу, здійснений банком щодо наявності грошового зобов'язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому виконавчий напис вчинено за період з 30 січня 2007 року по 19 травня 2017 року. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що однією з об'єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред'явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з'ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, зокрема з виписки з рахунку позивача, заборгованість обчислюється за період з 25.09.2014 року до 27.09.2015 року, проте виконавчий напис вчинено за період з 05.08.2011 по 27.09.2015. Отже, нотаріусом не було перевірено розрахунок заборгованості, що надав відповідач. Таким чином, як свідчать обставини справи, виконавчий напис вчинено\~ із порушенням норм чинного законодавства. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не відповідає виконанню, обґрунтованими та доведеними, такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved