Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 03 вересня 2018 року пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 листопада 1985 року виконавчим комітетом Різдвянівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області відповідно до актового запису за №8. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що від шлюбу неповнолітніх дітей немає . Їх сімейне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, через що виникали часті сварки. За таких обставин впродовж тривалого періоду часу , близько 20 років, вони не підтримують подружніх та сімейних стосунків, не ведуть спільного господарства. При цьому відповідач не бажає звертатись в органи РАЦС щоб розірвати шлюб . За наведеного просить шлюб розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення . Ухвалою судді від 10 вересня 2018 року у цивільній справі відкрите провадження та призначене підготовче судове засідання на 18 жовтня 2018 року, строк якого було продовжено та яке було відкладено на 03 грудня 2018 року . Відповідач відзиву на позов не подавав. У підготовче судове засідання позивач [PERSON], будучи належно повідомленою , повторно,не прибула , попередньо надіслала до суду заяву, в якій вказала, що просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належно повідомленим , у підготовче судове засідання , повторно, не прибув, попередньо надіслав до суду заяву про проведення судового розгляду за його відсутності , вказавши, що просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та ним , зареєстрований 10 листопада 1985 року. Судом встановлено : Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 10 листопада 1985 року, про що складено актовий запис за № 8 виконавчим комітетом Різдвянівської сільської Тереболянського району Тернопільської області України, про що, повторно, 28 серпня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області видане Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторін неповнолітніх дітей немає . Впродовж тривалого періоду часу, близько двадцяти років, сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, приходить до переконання,що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав : Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. При цьому , передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду , відповідно до вимог ч. 7 ст. 240 УПК України у формі зупинення розгляду справи і призначення подружжю - сторонам строку для примирення,який не може перевищувати 6 місяців . Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги, сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, суд, оцінивши всебічно, повно, об»єктивно та безпосередньо досліджені докази у справі , прийшов до переконання , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу сторін є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, відтак позов [PERSON] підлягає до задоволення . На підставі наведеного та статтями 4, 5, 89, 200 , 206, 263, 264, 265,268, 352, 354-356 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

Outcome: approved