Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Заявник звернувся до суду\~з заявою про встановлення факту смерті особи, пояснюючи, що її чоловік, [PERSON] Олексійоич помер 23 березня 2017 року в м. Донецьку, Донецької області та був похований на кладовищі в м.Донецьку Донецької області, причина смерті: церебральний атеросклероз II з артеріальною гіпертензією. Отримати свідоцтво про смерть\~чоловіка українського зразку заявник не має можливості через\~ відсутність\~ належних доказів його смерті. Лікарське свідоцтво про смерть, яке є підставою для отримання в органах державної реєстрації актів\~ цивільного стану України свідоцтва про смерть, не може враховуватися як доказ смерті особи, оскільки видане закладом, що знаходиться на тимчасово окупованій території.\~ Встановлення\~ юридичного факту\~ смерті\~ чоловіка [PERSON] необхідно\~ для\~ отримання\~допомоги, тому заявник\~просив встановити в судовому порядку факт смерті 23 березня 2017 року у м. Донецьку, Куйбишевського району Донецької області [PERSON], [INFO], місце народження якого: с. Плужне Краснослободського району Республіки Мордовії РФ, що мешкав\~[ADDRESS], причина смерті: церебральний атеросклероз II з артеріальною гіпертензією. У судове засідання заявник не зявився, у заяві зазначила про розгляд справи без її участі. Заінтересована особа Волноваський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, заперечень проти заявлених вимог не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Як зазначає заявник, її чоловік [PERSON] помер 23.03.2017 року вдома за адресою [ADDRESS], яка є тимчасово окупованою територією. Лікарське свідоцтво про його смерть було видане заявникові КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 8 м. Донецька № 31 від 23.03.2017 року. Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства Юстиції\~ України\~ за\~ № 52/5 від 18.10.2000 року, визначено, що підставами для проведення державної реєстрації\~ смерті\~ є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві\~ юстиції\~ України\~ 25.10.2006 за N 1150/13024. Відповідно до ч.3 ст. 9\~ Закону України\~ « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,\~ будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті (будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом), є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до\~ ст.17 Закону України\~ "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться\~ органом\~ державної\~ реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою або на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в\~ певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що 23.03.2017 року вдома за адресою [ADDRESS] помер [PERSON]. Лікарське свідоцтво про смерть, видане\~ медичним закладом, що знаходиться на тимчасово окупованій території, є недійсним та, у відповідності зі ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,\~ не створює правових наслідків, тобто,\~для проведення державної реєстрації смерті існують об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України,\~ суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви\~ про встановлення факту смерті особи, оскільки\~законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надає можливість\~заявнику\~ отримати\~ свідоцтво про смерть та здійснити його спадкове право.

Outcome: approved