Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та про позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 16.09.2014 року, було розірвано. Від шлюбу у сторін є дитина - неповнолітній син [PERSON], 2009 р.н. Відповідач до своїх обов'язків ставиться безвідповідально, жодного разу не спілкувався з дитиною, не цікавився його станом здоров'я, не виявляв батьківської уваги, не піклувався про фізичний і духовний розвиток дитини, не приймає участі у матеріальному утриманні дитини, а тому просить суд стягнути на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 750,00 грн. щомісячно до його повноліття, та позбавити відповідача батьківських прав відносно сина. Представник позивача заявив про можливість проведення судового засідання за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з*явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, причини неявки до суду не повідомив. Проте в матеріалах справи є копія нотаріально засвідченої заяви про розгляд справи за його відсутністю та про підтримання позовних вимог, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст.224 ЦПК України. Представник Управління служб у справах дітей ДПтСП ХМР надала суду заяву про розгляд справи без участі представника, позов підтримують в повному обсязі, та долучила до матеріалів справи висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав. Дослідивши матеріали справи, висновок представника Управління служб у справах дітей ДПтСП ХМР щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами - [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 16.09.2014 року (а.с. 9). [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] ( а.с. 7). Відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток сина, не створює належних умов для його життя, навчання і виховання, не надає матеріальної допомоги. Дитина проживає за адресою мешкання позивачки та перебуває на її утриманні, про що зазначається у висновку Управління служб у справах дітей ДПтСП ХМР щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав (а.с. 21). Згідно копії нотаріально посвідченої заяви від [PERSON], йому відомо про позовну заяву [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно [PERSON], 2009 р.н. [PERSON]. не заперечує проти позбавлення його батьківських прав (а.с. 8). Таким чином, невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків та свідоме ухилення від їх виконання повністю знайшли своє підтвердження доказами в суді. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Виходячи з цього, відповідач, як батько, зобов'язаний брати участь у вихованні та утримані своєї дитини наряду з позивачем. При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як встановлено судом, місце роботи відповідача [PERSON] не відоме. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги, що прожиткового мінімуму для дітей віком від шести років, який на даний час, згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" становить з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень; згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» - становить з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень, суд вважає, що аліменти у розмірі 750,00 (сімсот п'ятдесят) грн. буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп. підлягають стягненню в дохід держави з відповідача, так як позивачка, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини . При задоволенні позовних вимог суд також враховує, той факт, що дитина повинна виховуватись в повноцінній родині, мати батька, який буде приділяти увагу її вихованню, а оскільки його біологічний батько не виконує ці обов'язки, тому є всі підстави для позбавлення його батьківських прав.

Outcome: approved