Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив: - встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] була рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за правом представлення після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 3,99 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 456895, виданий 07.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-09-288). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що відсутній оригінал документу, що посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] на спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, в заяві про уточнення позовних вимог просив справу розглянути за його відсутності і позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.03.2020 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало наступне майно: - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району одеської області за № 1 (2010 - 2015 роки), що також підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 27.02.2019 року за № 182; - земельна ділянка площею 3,99 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 456895, виданого 07.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-09-288. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.03.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За життя спадкодавець заповіт не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) за № 55449695 від 13.03.2019 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємці за законом першої черги після [PERSON] відсутні. Відповідно до ст. 1262 ЦК України - у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так з боку матері. Спадкоємцем за законом другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України після смерті [PERSON] є її сестра [PERSON] . Факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] була рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] підтверджений довідкою, наданою виконавчим комітетом Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 27.05.2020 року за № 320, згідно якої відповідно до запису в погосподарській книзі № 1 (1964 - 1966 року) Ларжанської сільської ради рідні сестри [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , постійно спільно мешкали разом в батьківському будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено судом, [PERSON] будучи спадкоємицею за законом другої черги після смерті сестри [PERSON] звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.11.2018 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно, яка складається з: - житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який вона фактично прийняла, але юридично не оформила після смерті своєї сестри [PERSON] ; - земельної ділянки площею 3,99 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку вона фактично прийняла, але юридично не оформила після смерті своєї сестри [PERSON] ; - житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено записом в погосподарській книзі № 9 (2016 - 2020 роки) виконавчого комітету Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, а також підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 27.02.2019 року за № 181. За життя спадкодавець заповіт не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) за № 59316310 від 06.02.2020 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України - відсутні. Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України - внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом після [PERSON] є: - онук [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 21.08.1997 року Матроською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, де батьком записаний [PERSON] , свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , повторно виданим 09.12.1986 року Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, де матір`ю записана [PERSON] , свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 25.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. [PERSON] будучи спадкоємцем за правом представлення після смерті [PERSON] , у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 13.03.2019 року, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про встановлення факту та визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved