Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд до [PERSON] про відшкодування матеріальних і моральних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Свій позов обгрунтовує тим, що вироком Дрогобицького міськрайонного суду від 21.12.2019р., у кримінальному провадженні 1-кп/442/230/2019р. ( ЄРДР 1201914011000040), який набрав законної сили 30.03.2020р., громадянина [PERSON] визнано винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Громадянин [PERSON] , 05.01.2019р. о 03.00год., маючи умисел та таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, таємно, використовуючи дерев`яну драбину, шляхом пошкодження металопластикого вікна, проник у квартиру за адресою : [ADDRESS] , звідки таємно викрав майно, яке знаходилося у неї, [PERSON] власності, а саме : грошові кошти у сумі 500 доларів США, які станом на 05.01.2019р., згідно курсу НБУ становили 13\~755грн., золоті сережки вагою 6 грам вартістю 6600грн., три срібних перстні загальною вагою 20 грам вартістю 2200грн., срібні сережки вагою 10 грам вартістю 1100грн., один срібний перстень вагою 15 грам вартістю 1500 грн., дерев`яну шкатулку вартістю 250грн., у якій знаходилися буси та сережки з каменем топаз вартістю 450грн., сережки з каменем агат вартістю 1050грн., буси та сережки з каменем янтар вартістю 1500грн., три камені топаз вартістю 1200грн. за одиницю, пляшку алкогольного напою коньяк «Закарпатський» ємністю 0,5 л. вартістю 120грн., пляшку алкогольного напою «Мартіні» ємністю 0,5 л. вартістю 212грн, пляшку алкогольного напою «Віскі» ємністю 0,5 л. вартістю 550грн. Отже, в результаті скоєного кримінального правопорушення їй було завдано матеріальних збитків на загальну суму 30 807 грн. На підставі постанови слідчого вона була визнана потерпілою у кримінальному проваджені ( ЄРДР 1201914011000040). Громадянин [PERSON] свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. Речей, які були викрадені відповідачем із його квартири, не було знайдено. Відповідач їй матеріальні збитки у добровільному порядку не відшкодував. Відповідно до п.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особи, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства, а тому у неї виникла необхідність звернутися до суду. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не подавав, ухвалу про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні отримано ( повідомлено міститься при матеріалах справи). \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.247 ЦПК судовий\~ розгляд\~ проведено без фіксування судового\~ процесу за допомогою\~ звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги слід задоволити частково з таких міркувань. Згідно до ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільний позов в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. У відповідності ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є зв`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як передбачено ч.І п.8 ч.2 ст.16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч.І, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки). Відповідно до ст.77 ч.І ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно ч.ч.1,2 ст.166 ЦК України, майнова шкода, задана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що коли завдано не з її вини, а оскільки в результаті скоєного кримінального правопорушення позивачу було завдано матеріальних збитків на загальну суму 30 807 грн., а тому з відповідача [PERSON] слід стягнути 30\~807 грн. матеріальної шкоди. Стаття 23 ЦК України закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди як способу захисту суб`єктивних цивільних прав, відповідно до якої - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Отже, при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди слід враховувати те, що підставами відшкодування шкоди за цим деліктом є: а) наявність шкоди; б) протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Відповідно до вимог ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно пункту 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами від 25.05.2001 р. №5 (далі-Постанова) відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Пунктом 9 Постанови передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд відповідно має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом взято до уваги той факт, шо протиправними діями відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] окрім майнової також було завдано моральну шкоду, яку оцінює в 20\~000 грн., що полягає у моральних стражданях, так як остання отримала значний стрес, була позбавлена можливості реалізації своїх звичок і бажань, які вона могла б реалізувати не витрачаючи свого часу на підготовку заяв та судових позовів, відвідуванням установ органів державної влади, щоб добитися належного захисту порушених прав, оскільки під моральними стражданнями як емоційно-вольовими переживаннями людини варто розуміти пережиті нею почуття страху, болю, розпачу, приниження, стану психологічного дискомфорту, заподіянням шкоди здоров`ю, а тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути моральну шкоду в розмірі 2000 грн. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно зі\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до приписів вимог ст. ст.\~77, 78, 80, 81 ЦПК України\~засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів, які мають значення для справи. За загальними положеннями \~ЦПК України\~обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. У ч.2\~постанови N11\~Пленуму Верховного\~Суду України\~від 29.12.76\~року "Про\~судове рішення" роз`яснено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду судове рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому виноситься рішення. Аналізуючив викладене, суд приходить до переконання, що докази, подані позивачем є обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Outcome: approved