Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] у січні 2020 року звернулась до суду з позовом, в якому просила визначити, що частка [PERSON] , яка померла [INFO] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 498 кв.м. з кадастровим номером: 5310137000:18:004:0145 становить 5/6 частин; визначити, що частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 498 кв.м. з кадастровим номером: 5310137000:18:004:0145 становить 1/6 частини; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 5/6 частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 498 кв.м. з кадастровим номером: 5310137000:18:004:0145. В обґрунтування вимог позивач вказала, що [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю позивача.Спадкодавець за свого життя склала заповіт згідно якого вона заповіла усе своє майно, яке буде належати на день смерті позивачу [PERSON] , окрім частки у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку вона заповіла своєму сину [PERSON] . 28.08.2019 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Бардінової В.В. з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] 28.08.2019 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину на 5/6 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 1/6 частки житлового будинку належить тітці позивача [PERSON] . Оформлення права власності на земельну ділянку, на якій знаходиться вищезазначений будинок, здійснювалось у спільну сумісну власність матері позивача та її рідної сестри [PERSON] 28.08.2019 року приватним нотаріусом Бардіновою В.В. було прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку є неможливість встановити склад спадкового майна, оскільки земельна ділянка належала померлій та її сестрі на праві спільної сумісної власності, у зв`язку з чим неможливо встановити частку, яка належала померлій у праві спільної сумісної власності. Померла мати позивача у випадку визначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 498 кв.м., якби таке мало місце за її життя, мала право на визначення 5/6 частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 498 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером: 5310137000:18:004:0145. Ухвалою суду від 03.03.2020 року було відкрито провадження по даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про місце та час слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 11 листопада 2009 року, власником земельної ділянки площею 498 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером: 5310137000:18:004:0145 є [PERSON] (а.с. 35). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 31 - свідоцтво про смерть). 28.08.2019 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину на 5/6 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.33). Постановою від 28.08.2019 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки неможливо встановити склад спадкового майна (а.с. 36). Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Як роз`яснено в п.п. е, п.18 постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" у випадках, передбачених статтями 86 - 89 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду, а при перебуванні ділянки в спільній сумісній власності (у подружжя, членів фермерського господарства, якщо інше не передбачалось угодою між ними, співвласників жилого будинку) - за договором або законом. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Учаснику спільної сумісної власності зазначене право належить за умови попереднього визначення розміру рівних земельних часток, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Набута юридичною особою земельна ділянка не є спільною власністю її засновників, учасників або членів і не може розподілятися між ними як співвласниками. Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ст. 87 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при добровільному об`єднанні власниками належних їм земельних ділянок; при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; за рішенням суду. Згідно ч.4,5 ст. 89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Виходячи з аналізу вищезазначених норм, з врахуванням засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, та з того, що позивач має у власності зазначену вище земельну ділянку, а співвласник зазначеного майна не спростувала обставин, на які посилається позивач, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому вважає визначити, що частка [PERSON] , яка померла [INFO] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 498 кв.м. з кадастровим номером: 5310137000:18:004:0145 становить 5/6 частин, та визначити, що частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 498 кв.м. з кадастровим номером: 5310137000:18:004:0145 становить 1/6 частини; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 5/6 частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 498 кв.м. з кадастровим номером: 5310137000:18:004:0145. На підставі викладеного та

Outcome: approved