Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивач 23 грудня 2014 року звернулась в суд з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований Тишківською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області 25 серпня 2007 року, актовий запис №07; просить також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1 / 4 частки його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначає, що у серпні 2007 року з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого народився син [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинені через непорозуміння, які унеможливили подальше спільне проживання. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу добровільно не надає. В судове засідання позивач надала, через канцелярію суду, заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, примирятись не бажає. Відповідач до суду також надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторонами у серпні 2007 року було укладено шлюб, який зареєстровано Тишківською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області, актовий запис №07 (а.с. 4). Шлюбні стосунки між сторонами припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, примирятись не бажають. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спір про місце його проживання відсутній. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім"ї є неможливим, а тому шлюб необхідно розірвати. З"ясовано, що неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні і вихованні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленністю між ними ( ч.1 ст. 181 СК України). Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ст. 182 СК України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає , вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Домовленість між батьками щодо утримання дитини після припинення шлюбних стосунків відсутня. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку(доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини , батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів на утримання сина, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, той факт, що відповідач інших дітей, яким-би сплачував аліменти не має, здоровий, працездатний чоловік, а відтак стягує аліменти у визначеному позивачем розмірі, що відповідає вимогам чинного законодавства . Відповідно до ст.ст. 88, 367 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір та рішення в частині стягнення аліментів допускає до негайного виконання.

Outcome: approved