Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою про визнання фізичної особи померлою, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є її батьком та, працюючи на судні BOURBON RHODE (IMO number 9356359, прапор Люксембург), 06.09.2019 вилетів до Гран-Канарія, що знаходиться у провінції Лас-Пальмас (Канарські острови), та по теперішній час не повернувся. Враховуючи те, що [PERSON] пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю, та дають підставу припускати його загибель від певного нещасного випадку, заявник просив суд визнати [PERSON] померлим. У судовому засіданні заявник та його представник [PERSON] вимоги заяви підтримали та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи Дарницького районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення заявниці, її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком заявниці є [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.11.2011 (а.с. 9). Відповідно до роздруківок з офіційних сайтів президента України, уповноваженого Верховної ради України з прав людини, unian.ua, liga.net.ua, судно BOURBON RHODE (IMO number 9356359, прапор Люксембург), прямуючи з порту Лас-Пальмас (LAS PALMAS - Канарські острови) у порт Джорджтаун (Georgetown- Гайана), потрапивши в зону дії урагану "Lorenzo", затонуло в зоні Атлатичного океану. Пошуково-рятувальні операції ніяких результатів не дали. Доля громадянина [PERSON] невідома (а.с. 16-19). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У відповідності до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Враховуючи те, що [PERSON] зник за обставин, що дають підставу припускати його загибель від певного нещасного випадку, та достатність доказів на підтвердження цих обставин, суд приходить до висновку, що заява заявника про встановлення [PERSON] померлим підлягає задоволенню.

Outcome: approved