Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з 01.08.1997 р. по 04.02.2020 р. він перебував у трудових відносинах, працюючи на ЦЗФ спочатку електрослюсарем, механіком основного виробництва, головним механіком, з 30.10.2012 р. головним інженером, директором департаменту вуглезбагачення і з 09.10.2015 р. генеральним директором ПАТ «ЦЗФ «Комсомольська» . Рішенням № 16/2017 від 07.11.2017 р. змінено найменування товариства з ПАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Комсомольська» на ПАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська». Наказом № 53/к від 04.02.2020 р. він був звільнений на підставі ст. 36 КЗпП України. У день звільнення відповідачем не були виплачені всі належні йому при звільненні суми. Заборгованість по заробітній платі станом на 18.02.2010 р. становить 412387,55 грн., яка складається із заборгованості: за жовтень 2019 р. 34931,66 грн., за листопад 2019 р.- 465756,53 грн., за грудень 2019 р.- 48817,00 грн., за січень 2020 р. 48779,50 грн., за лютий 2020 р.- 233283,86 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 412387,55 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 05.02.2020 р. по день остаточного розрахунку. Позивач в судове засідання не з`явився, просив справу слухати у його відсутність ( а. с. 39). Представник відповідача в судове засідання не заявився, просили справу слухати без участі представника, ухвалити рішення на розсуд суду. ( а. с. 38). Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] перебував з відповідачем по справі у трудових відносинах з 30.10.2012 р. по 04.02.2020 р., де працював на посаді головного інженера департаменту вуглезбагачення, в подальшому на посаді директора департаменту вуглезбагачення, генеральним директором ПАТ «ЦЗФ «Мирноградська». Наказом № 53/к від 04.02.2020 р. позивача звільнено з посади за ст. 36 п. 1 КЗпП України за згодою сторін ( а. с. 8-15). Згідно довідки ПАТ ЦЗФ «Мирноградська» заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі станом на 18.02.2020 р. становить: за жовтень 2019 р.- 34931,66 грн., за листопад 2019 р.- 46575,53 грн., за грудень 2019 р.- 48817 грн., за січень 2020 р.- 48779,50 грн., за лютий 2020 р.- 233283,86 грн. ( а. с. 16). Згідно довідки ПАТ ЦЗФ «Мирноградська» середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 2885,51 грн. ( а. с. 17). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до положень\~ст. 115 КЗпП України,\~ст. 24 Закону України "Про оплату праці"\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.\~116\~КЗпП України\~при звільненні\~працівника виплата\~всіх сум,\~що належать\~йому від\~підприємства,\~установи,\~організації,\~провадиться в\~день звільнення.\~Якщо працівник\~в день\~звільнення не\~працював,\~то зазначені\~суми мають\~бути виплачені\~не пізніше\~наступного дня\~після пред`явлення\~звільненим працівником\~вимоги про\~розрахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отже, підставою відповідальності власника відповідно до ст.. 117 КЗпП, на яку посилається позивач, обґрунтовував свої вимоги, є склад правопорушення, який включає два юридичних факта: порушення власником строків розрахунку при звільненні та вина власника. Крім того, слід зазначити, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року у справі № 1-5/2012. \~ \~ \~ Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 ЗУ «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 р. № 100. Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Позивача фактично було звільнено в лютому 2020 року, тому під час розрахунку середнього заробітку суд має виходити з виплат за грудень 2019р., січень 2020 р. Суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з дня звільнення по день ухвалення рішення суду, тобто з 05.02.2020 р. по 05.05.2020 р. Середній заробіток за вищевказаний період становить: 2885,51 грн. ( середній заробіток) х 61 ( робочі дні) =176016,11 грн. Згідно із п. 164.2.1, п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України доходи у вигляді заробітної плати, нараховані ( виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору ( контракту), включаються до складу загального місячного ( річного) оподатковуваного доходу платника податку і є базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб. Відповідно до п. п. 168.1.1 п. 168 .1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, що нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену ст. 167 цього Кодексу. Отже, заробітна плата, яка підлягає стягненню з відповідача є сумою, з якою під час виконання відповідного судового рішення підлягають нарахуванню роботодавцем та утриманню податки та збори. \~ \~ Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 « Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Тобто, обов`язок утримувати податок із суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні покладено саме на роботодавця, як податкового агента. Системний аналіз законодавства дає підстави для висновку, що суми які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника, як середній заробіток , обчислюється без віднімання сум податків і зборів. Останні підлягають нарахуванню роботодавцем під час виконання відповідного судового рішення, унаслідок чого виплачена працівнику сума зменшується на суму податків і зборів. За таких обставин, визначена судом сума середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку, яка підлягає стягненню з відповідача, є сумою, з якої під час виконання відповідного судового рішення підлягають нарахуванню роботодавцем та утриманню податки та збори. Всього з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по заробітній платі за період з жовтня 2019 р. по лютий 2020 р.- в сумі 412387,55 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнення з моменту звільнення по день ухвалення рішення суду, тобто з 04.02.2020 р. по 05.05.2020 р. в сумі 176016,11 грн, з утриманням в подальшому з цієї суми середнього заробітку обов`язкових податків та зборів, що відповідає вищезазначеним нормам права. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн., на користь держави слід стягнути 5043,24 грн. ( 5884,037-840,80=5043,24) судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved