Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред`явленої позовної вимоги посилається на те, що шлюб з [PERSON] був зареєстрований 05 січня 2011 року. Від спільного проживання мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачем. На утримання дочки сплачує аліменти. Шлюбні відносини між сторонами припинено. Спільне життя з відповідачем не склалось, мають різні погляди на сімейне життя. Вжиття заходів, щодо примирення є безпідставним, виходячи із того, що шлюб існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Спору про поділ майна немає, згоди на утримання дитини досягнуто. Являється інвалідом 1 групи, що підтверджує довідкою до акту огляду МСЕК № 880621 від 18 травня 2018 року, а тому звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.9 Закону України "Про судовий збір". В судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви про слухання за їх відсутності. Позивач вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу, та вказує, що у судове засідання з`явитися не може за станом здоров`я. Відповідач з вимогами позивача згідна, не заперечує, вказує, що дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судове засідання проводиться без фіксації за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч.2 ст.247 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, тому шлюб між ними має бути розірваний. Шлюб сторін зареєстрований 05 січня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 01, про що видано свідоцтво серії [NUMBER] . Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю. За нормами ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 СК України. Шлюб, згідно ст.24 СК України, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.100 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За нормами ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У разі розірвання шлюбу судом, шлюб, за нормами ч.2 ст.114 СК України, припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили ( ч.3 ст.115 СК України). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд приймає до уваги те, що, не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. Відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Беручи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому вбачаючи, відсутньою морально-правову основу шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Суд, за нормами ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач позов визнала. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Суд, при постановленні судового рішення, вирішує питання щодо відшкодування судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved