Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Вимоги позову обґрунтовано тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 20.11.1999, виданим Гюнівською сільською радою Приморського району Запорізької області, актовий запис №09. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. 22.08.2006 шлюб між ними розірвано. Дитина проживає разом з нею. З вересня 2017 року відповідач перестав допомагати їй утримувати їх неповнолітню дитину у добровільному порядку. Відповідач інших утриманців не має, є працездатним, його стан здоровя дозволяє працювати, тому він може сплачувати аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини. Оскільки відповідач не має постійного місця роботи, має нерегулярний дохід, то вона вважає, що аліменти повинні бути визначені у твердій грошовій формі. Просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утриманні дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі даної позовної заяви і до досягнення дитини повноліття (а.с.1) . Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи; до суду направила заяву про уточнення позовних, в якій зазначила, що просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Справу просила розглядати у її відсутність (а.с.18). Відповідач [PERSON], повідомлений в установленому порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, суду повідомив, що він немає заперечень проти уточнених позовних вимог про стягнення з нього аліментів на утримання його неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Справу просив розглядати у його відсутність (а.с.20). Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано 22.08.2006 (а.с.9). У свідоцтві про народження вказано, що [PERSON] народилась 06.01.2003, батьками якої записані: [PERSON], [PERSON] (а.с.3). Згідно з довідкою виконавчого комітету Єлисеївської сільської ради Приморського району Запорізької області від 15.03.2018 [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрована в [INFO] та має склад родини: донька [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, не заперечує проти позову. Відповідно до ч.2 ст.91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову , а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. З матеріалів справи вбачається, що позивачка і відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю. Відповідач у добровільному порядку належним чином матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Дитина є неповнолітньою та потребує догляду та утримання, знаходиться на утриманні матері. Відповідач щодо предявлених позовних вимог заперечень не надав, позовні вимоги визнав. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; позивачка, мати неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], займається її вихованням, повністю її утримує, а відповідач, батько дитини, ухиляється від виконання своїх зобовязань по утриманню неповнолітньої дитини; суд вважає, що з нього необхідно стягнути аліменти на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів, суд враховує усю сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення, враховує, що обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків неповнолітньої дитини, що відповідач заперечень проти позову не надав, і приходить до висновку, що вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню повністю у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 12.04.2018 і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. В силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову.

Outcome: approved