Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа - Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 31.08.2008 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який розірвано згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26.09.2012року. В даному шлюбі в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Дитина зареєстрована та проживає разом із нею, відповідач не бере участі у вихованні та утриманні доньки, не сплачує аліменти, які стягуються з нього відповідно до рішення суду та не цікавиться справами дитини, не відвідує доньку та не дбає про її духовний, моральний та фізичний розвиток. Після винесення судом рішення, яким попереджено відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання доньки, він жодних дій, які свідчать про бажання спілкування з донькою не вчинив, ставлення до обов`язків виховання доньки також не змінилося. Враховуючи наведене позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , так як відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню та вихованню дитини, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться станом здоров`я, фізичним розвитком, не проявляє батьківських почуттів, піклування та турботи, не спілкується із донькою. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили врахувати, що наявними у матеріалах справи доказами повністю підтверджується, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні дитини та не цікавиться її життям. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про причини неявки та відзиву щодо позову суду не подав, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення. Представник третьої особи Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в судовому засіданні підтримала письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] та суду пояснила, що після винесення судового рішення, яким [PERSON] попереджено про необхідність зміни ставлення до виховання доньки [PERSON] та зобов`язано орган опіки і піклування Тернопільської міської ради здійснювати контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов`язків щодо дочки, останнього неодноразово запрошували для проведення бесіди, проте жодного разу він у Службу у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради не з`явився та на засідання комісії не з`явився, не повідомивши про причину своєї відсутності. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.08.2008 року, який розірвано у відповідності до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.09.2012 року. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 29.07.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Позивач [PERSON] та дочка [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] , а фактично проживають за адресою [ADDRESS] . В квартирі [ADDRESS] є всі умови для проживання, дитина має в кімнаті свій дитячий куточок з розвиваючою літературою, дитячими іграшками, за свідченнями сусідів, дитина на повному утриманні матері, батька на протязі 7 років не бачили, що стверджується актом обстеження житлових умов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лепкого 3» від 18.02.2019року. Із характеристики Тернопільського ліцею №21 - спеціалізованої мистецької школи імені Ігоря Герети Тернопільської міської ради Тернопільської області від 11.02.2019 року №32 вбачається, що [PERSON] навчається в 2-А класі з 01.09.2017 року. [PERSON] приводить і забирає після уроків мама [PERSON] . Інколи забирає бабуся [PERSON] або дідусь [PERSON] . Батьківські збори, як і в 1 класі відвідує лише мама. Вихованням і навчанням дитини займається мама [PERSON] . Станом на 07.02.2019 року тато [PERSON] школу не відвідував, не був у дочки на жодному шкільному святі і не цікавиться життям і навчанням дочки. Згідно протоколу інтерпретації малюнку дитини від 11.04.2018 року, наданого практичним психологом [PERSON] при зображенні та коментуванні на малюнку членів своєї сім`ї дитина [PERSON] , [INFO] намалювала поряд з мамою тата, пояснивши, що це «новий» тато, він хороший, добрий та допомагає виконувати уроки. Фігура невеликого розміру з посмішкою на обличчі та піднятими руками вгору, що вказує на товариськість. З доданого малюнку слідує, що дитина не позбавлена спілкування з батьком, хоч і «новим», адже у житті [PERSON] присутня особа, яка повністю замінює біологічного батька, оскільки останній самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків і дитина жодного разу не згадує про нього. Як вбачається із листа КНП «ТМДКЛ» №110 від 31.01.2019 року, [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в поліклінічному педіатричному відділенні №4 КНП Тернопільської міської дитячої комунальної лікарні з народження. З інформації лікаря педіатра при проходженні медичних оглядів в поліклініці та під час відвідувань на дому дитину супроводжувала мама. Рекомендації лікарів мама виконує. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 19.02.2018року, здійсненого державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, станом на 01.02.2018року за [PERSON] наявна заборгованість в розмірі 46 195 грн. 94 коп. згідно виконавчого листа №607/18420/14-ц, виданого 29.09.2014 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 31.01.2019року, здійсненого державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, станом на 01.01.2019року за [PERSON] наявна заборгованість в розмірі 1853грн.05коп. згідно виконавчого листа №607/13757/17 виданого 14.03.2018 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області Згідно висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , що є Додатком до рішення виконавчого комітету від 26.06.2019року №607, [PERSON] не виконує обов`язки щодо виховання та утримання дитини, свідомо нехтує ними та самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, захищаючи інтереси дитини, орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] . Працівниками служби у справах неповнолітніх та дітей з малолітньою [PERSON] проведено бесіду під час якої з`ясовано, що дівчинка батька не пам`ятає, останній раз бачила, коли їй було чотири роки, батько їй подарував ляльку, а потім забрав, він їй не телефонує, не цікавиться навчанням та розвитком. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.03.2018 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , за участю служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] відмовлено. Попереджено [PERSON] про необхідність зміни ставлення до виховання доньки [PERSON] , [INFO] . Постановою апеляційного суду Тернопільської області від 12.07.2018 року по справі №607/6901/16-ц рішення Тернопільського міськрайонного суду від 27 березня 2018 року змінено, доповнено його. Зобов`язано орган опіки і піклування Тернопільської міської ради здійснювати контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов`язків щодо дочки [PERSON] , [INFO] . Обставини встановлені зазначеними рішенням суд, в силу вимог ч.4 cт. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягають. З часу постановлення рішення судом першої інстанції - 27.03.2018 року та апеляційної інстанції - 12.07.2018 року, відповідач своє ставлення до виховання доньки [PERSON] , [INFO] не змінив. В судовому засіданні [PERSON] суду повідомила, що її батько не спілкується із нею і він для неї чужим. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є хресною матір`ю [PERSON] та знайома з відповідачем з 2008 року, коли дитині було 4 місяці [PERSON] та [PERSON] розійшлися, і з того часу останній не приймає участі у житті та вихованні дитини, як батько. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона живе по сусідству із [PERSON] і їй достименно відомо, що її колишній чоловік не навідує та не спілкується із своєю донькою [PERSON] . Свідок [PERSON] , який являється вітчимом [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] не приходить до доньки та не бачиться із нею, не допомагає дитині матеріально, хоча ніяких перешкод у спілкуванні із дитиною йому ніхто не чинить. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона часто буває в гостях у [PERSON] так як їхні діти товаришують, [PERSON] вона жодного разу не бачила. Пунктом 6 ч.1 ст.3 Цивільного Кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах справедливості, добросовісності та розумності. Відповідно до вимог ст.154 Сімейного кодексу України батьки мають право на самозахист своєї дитини. Згідно вимог ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди є актом свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В абз.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до вимог ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої її постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Судом встановлено, що [PERSON] протягом тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язки щодо виховання дитини. При цьому жодних перешкод відповідачу у вихованні та спілкування з дитиною позивач [PERSON] не чинить. Аналізуючи досліджені докази, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, захищаючи права та інтереси дитини, суд приходить до переконання, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дочки, у зв`язку з чим, враховуючи інтереси малолітньої дитини, необхідність умов для нормального виховання та розвитку, вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно дитини [PERSON] , [INFO] . На підставі наведеного,

Outcome: approved