Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем у справі [PERSON] 15 липня 2014 року зареєстрували законний шлюб, про що у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено відповідний актовий запис №528 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-НО №355825. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припинені протягом тривалого часу. Сімейні стосунки налагодити не вбачається можливим, сімя розпалася остаточно, в збереженні сімї позивач не зацікавлений. Фактично проживають сторони окремо. Позивач свою позовну заяву мотивує тим, що їхнє подальше подружнє життя з відповідачем неможливе, так, як вони утратили почуття любові один до одного, сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, тому просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, звернувся до суду з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом установлено, що сторони перебувають в шлюбі, який було зареєстровано 15 липня 2014 року зареєстрували законний шлюб, про що у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено відповідний актовий запис №528 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-НО №355825. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Сторони є внутрішньо переміщеними особами, що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньопереміщеної особи згідно Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014. Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що у сторін абсолютно несумісні характери та зовсім різні погляди на життя. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. На даний час сторони проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на положення ч.2 ст.112 СК України враховуючи особливий характер сімейних відносин, суд приходить до висновку про те, що сімя позивача та відповідача існує лише формально і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, так, і інтересам неповнолітніх дітей. Суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між сторонами. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, та,

Outcome: approved