Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач 01 серпня 2013 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 17 квітня 2008 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №ML- 301/185/2008, згідно з яким Банк надав відповідачу кредит у розмірі 207 840, 00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором банк та відповідач уклали договір іпотеки № PML - 301/185/2008 від 17 квітня 2008 року, предметом договору якого є нерухоме майно: двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] Відповідно до умов договорів купівлі-продажу кредитного портфелю від 28 травня 2010 року та договору відступлення права вимоги від 07 червня 2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №ML- 301/185/2008 від 17 квітня 2008 року. 12 жовтня 2009 року Жовтневим відділом ДВС Дніпропетровського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 15465988, відповідно до якого було накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] 17 лютого 2012 року державним виконавцем Жовтневого відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ Золотарьовим В.Г. винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони його відчуження, за яким накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] У зв'язку з зазначеним позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив суд звільнити з-під арештів двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], що накладені 12 жовтня 2009 року Жовтневим відділом ДВС Дніпропетровського МУЮ та 17 лютого 2012 року державним виконавцем Жовтневого відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ (а. с. 2-3). У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 17 квітня 2008 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (а.с.16-17) та [PERSON] було укладено кредитний договір №ML- 301/185/2008, згідно з яким Банк надав відповідачу кредит у розмірі 207 840, 00 доларів США (а.с. 5-9). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором банк та відповідач уклали договір іпотеки № PML - 301/185/2008 від 17 квітня 2008 року, предметом договору якого є нерухоме майно: двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] (а.с. 10-13) Відповідно до умови договорів купівлі-продажу кредитного портфелю від 28 травня 2010 року (а.с. 21-27) та договору відступлення права вимоги від 27 червня 2010 року (а.с. 28-29, 30) ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №ML- 301/185/2008 від 17 квітня 2008 року. Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с. 32-33) 12 жовтня 2009 року Жовтневим відділом ДВС Дніпропетровського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 15465988, відповідно до якого було накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] 17 лютого 2012 року державним виконавцем Жовтневого відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ Золотарьовим В.Г. винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони його відчуження, за яким накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: "1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…". Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження» Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності та вирішуючи вимоги позивача до відповідачів, враховуючи, що позивач на законних підстав набув право іпотекодержателя за кредитним договором, та, відповідно, договором іпотеки, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості та доведеності позовних вимог та можливості їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved