Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Направленим позовом заявник просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав відповідачів стосовно малолітніх дітей. В обґрунтування заявленого вказано, що відповідно до рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 16.06.2017 року по справі №278/1082/17 відібрано без позбавлення батьківських прав малолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] від матері [PERSON] [INFO] та батька [PERSON] [INFO] з наданням річного терміну на звернення до суду із позовом про повернення зазначених дітей. По спливу зазначеного терміну відповідачі зазначеним правом не скористалися, свого ставлення до малолітніх дітей не змінили. В судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце його проведення, відповідачі не з'явились, причин неявки суду не повідомили. Представник позивача та представники третіх осіб направили заяви, якими позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. [PERSON] є батьком малолітнього сина [PERSON] [INFO]. [PERSON] є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Житомирського районного суду від 16.06.2017 року по справі 278/1082/17 задоволено позовну заяву органу опіки та піклування Новогуйвинської селищної ради, відібрано без позбавлення батьківських прав малолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] від матері [PERSON] [INFO] та батька [PERSON] [INFO] з наданням річного терміну на звернення до суду із позовом про повернення зазначених дітей. По спливу зазначеного терміну відповідачі зазначеним правом не скористалися, свого ставлення до малолітніх дітей не змінили, продовжують ухилятися від виконання батьківських обов'язків, схильні до вживання алкогольних напоїв, не створили належних житлово-побутових умов для повернення дітей, мають нестабільний дохід, що унеможливлює забезпечення дітей необхідними умовами для нормального розвитку. Після відібрання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] останні були влаштовані у прийомну сім'ю родини [PERSON], з якою проживають на території [ADDRESS]. З листа служби у справах дітей Житомирської районної держаної адміністрації №1504/02-23 від 25.07.2018 року вбачається, що мати малолітніх дітей, [PERSON], жодного разу не провідувала їх, не цікавилася їх життям та здоров'ям. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї №62 від 06.02.2018 року вбачається що відповідачі продовжують проживати у кв. [ADDRESS]. Зазначена квартира потребує виконання поточних ремонтних робіт. З'ясовано, що відповідачі офіційно непрацевлаштовані, а відтак мають нестабільний дохід. Батькам в черговий раз акцентовано на праві звернутися до суду із поверненням їм дітей у разі створення відповідних належних умов, повідомлено про їх нинішнє місцезнаходження. Повторне обстеження було проведено 31.05.2018 року, за результатами якого складено акт №24. На момент обстеження відповідачі не перебували за місцем проживання. В результаті спілкування із сусідніми мешканцями будинку з'ясовано, що відповідачі зловживають спиртними напоями. Комісією було надано місячний термін на виправлення поведінки, працевлаштуванні. Неодноразово наголошено про необхідність відвідування дітей, однак позитивне реагування на зазначені рекомендації з боку відповідачів відсутнє. Зазначені обставини та оформлені матеріали були заслухані на опікунській раді при Новогуйвинській селищній раді, на засіданні якої було прийнято висновок №5 від 15.08.2018 про необхідність клопотати перед Житомирським районним судом про позбавлення батьківських прав відповідачів. Вищезгаданий висновок було заслухано на засіданні виконавчого комітету від 16.08.2018 року. Відтак, за результатом розгляду зазначеного питання виконавчим комітетом Новогуйвинської селищної ради висновок опікунської ради підтримано та прийнято рішення №82, за яким клопотати перед судом щодо позбавлення відповідачів батьківських прав. Наведені правовідносини врегульовані наступними положеннями актів цивільного законодавства. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. ч. 2-3 ст. 150 СК України). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1ст. 164 СК України). Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Правові наслідки позбавлення батьківських прав. Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. У відповідності до абзацу другого п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.07.2003 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено ознаки ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків, яке має місце у разі, коли останні не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому, у даному пункті Постанови Пленуму Верховного суду України звернуто увагу, що зазначені фактори, як окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними виконання своїх батьківських обов'язків. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки, як встановлено у ході розгляду справи, відповідачі вихованням та утриманням дітей не займаються, не проявляють батьківської турботи та піклування про них, на даний час проживають окремо, а отже свідомо нехтують своїми батьківським обов'язками. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у дольовому порядку по 704, 80 гривень з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved