Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ «НАСК «Оранта», звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення шкоди в порядку регресу в розмірі 28\~479,65 гривень та витрати за сплату судового збору в сумі 2102,00 гривні. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/3490744 від 09.07.2015, публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Дергачівського відділення Харківської обласної дирекції ПАТ «НАСК «Оранта» було застраховано цивільно-правову відповідальність водіїв за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації транспортного засобу ГАЗ 3302, державний номер [NUMBER] . Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) встановлено в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, франшиза складає 510 (п`ятсот десять) гривень. Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. 06 грудня 2015 року на вул. Короленко у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням водія [PERSON] та автомобіля BMW, державний номер [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілям було спричинено механічні пошкодження. У відповідності до постанови Київського районного суду м. Харкова від 13 січня 2016 року по справі № 640/21525/15-п (провадження № 3/640/21/2016), 06.12.2015 року о 14 годин 30 хвилин, [PERSON] , керуючи автомобілем ГАЗ 3302, державний номер [NUMBER] , в м. Харкові по вул. Короленко в дворі буд. №15, рухаючись заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, допустив наїзд на автомобіль BMW, державний номер [NUMBER] . Автомобілі отримали механічні пошкодження, заподіяно матеріальну шкоду, після чого [PERSON] залишив місце ДТП. Згідно до зазначеної постанови суду, правопорушник в судове засідання з`явився, вину визнав. У відповідності до пункту 1.3 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Згідно ст. 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі. У відповідності до статті 5 цього Закону, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно статті 6 цього Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. 27 липня 2017 за реєстраційним № 1-01/2878 до страховика надійшла заява від третьої особи (потерпілого) AT «СК «АХА Страхування», яким було здійснено виплату страхового відшкодування на користь власника автомобіля BMW, державний номер [NUMBER] , [PERSON] , відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 49805а5хм від 22.06.2015 року, в розмірі 28 989 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 65 копійок. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну. Відповідно до стані 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, утому числі, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У відповідності до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. У відповідності до пункту 34.4 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. З урахуванням наданих третьою особою (потерпілим) документів, що підтверджують розмір спричиненої власнику автомобіля BMW, державний номер [NUMBER] , шкоди, страховиком визначено до сплати та здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 28 479 (двадцять вісім тисяч чотириста сімдесят дев`ять) гривень 65 копійок на підставі складеного страхового акту та заяви про страхове відшкодування. У відповідності до підпункту 38.1.1 «в» пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо--транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). З метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідача 19.04.2019 року направлялась претензія з пропозицією в добровільному порядку відшкодувати спричинену позивачеві шкоду. Відповіді від відповідача не надходило. Жодних дій, спрямованих на врегулювання спору в досудовому порядку, відповідачем не вжито, у зв`язку з чим і звернувся з даною позовною заявою до суду. Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати за сплату судового збору в розмірі - 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву в якій позов підтримує у повному обсязі, просить задовольнити та розглядати справу по суті у відсутності представника позивача. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Ухвалою суду від 12.08.2020 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання\~\~відзиву на позовну заяву. У відповідності до гл. 10 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Відповідно до ч. 2 ст.274\~ЦПК України встановлено, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». При цьому у відповідності до ст.\~279\~ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі, так як позовні вимоги позивача складають -28\~479,65 гривень, що не перевищує суму 210\~200,00 гривень. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/3490744 від 09.07.2015, публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Дергачівського відділення Харківської обласної дирекції ПАТ «НАСК «Оранта» було застраховано цивільно-правову відповідальність водіїв за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації транспортного засобу ГАЗ 3302, державний номер [NUMBER] . Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) встановлено в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, франшиза складає 510 (п`ятсот десять) гривень. 06 грудня 2015 року на вул. Короленко у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням водія [PERSON] та автомобіля BMW, державний номер [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілям було спричинено механічні пошкодження. В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб автомобіль BMW, державний номер [NUMBER] , що підтверджується довідкою поліції про дорожньо-транспортну пригоду №83177286 та актом огляду транспортного засобу. \~ \~ \~ \~ Вина відповідача [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Київського районного суду м. Харкова від 13 січня 2016 року по справі № 640/21525/15-п (провадження № 3/640/21/2016), згідно якої відповідач 06.12.2015 року о 14 годин 30 хвилин, керуючи автомобілем ГАЗ 3302, державний номер [NUMBER] , в м. Харкові по вул. Короленко в дворі буд. №15, рухаючись заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, допустив наїзд на автомобіль BMW, державний номер [NUMBER] . Автомобілі отримали механічні пошкодження, заподіяно матеріальну шкоду, після чого [PERSON] залишив місце ДТП. Згідно до зазначеної постанови суду, правопорушник в судове засідання з`явився, вину визнав. Факт ДТП 06.12.2015, був визнаний ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ «НАСК «Оранта» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом № ОЦВ-Р-17-79197/1 від 14.08.2017. 27 липня 2017 за реєстраційним № 1-01/2878 до страховика надійшла заява від третьої особи (потерпілого) AT «СК «АХА Страхування», яким було здійснено виплату страхового відшкодування на користь власника автомобіля BMW, державний номер [NUMBER] , [PERSON] , відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 49805а5хм від 22.06.2015 року, в розмірі 28 989 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 65 копійок. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПАТ «НАСК «Оранта`з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 22 серпня 2017 року, що підтверджується платіжними дорученнями. Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 28\~479,65 гривень, заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 06.12.2015, ПАТ «НАСК «Оранта» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 28 479 ( двадцять вісім тисяч чотириста сімдесят дев`ять) гривень 65 копійок, за мінусом франшизи, яка складає -510 ( п`ятсот десять) гривень. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно договору страхування. Страхове відшкодування за шкоду заподіяну потерпілим, завжди зменшується на суму франшизи. Тобто франшиза відшкодовується особою, яка завдала матеріальну шкоду. З урахуванням наданих третьою особою (потерпілим) документів, що підтверджують розмір спричиненої власнику автомобіля BMW, державний номер [NUMBER] , шкоди, страховиком визначено до сплати та здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 28 479 (двадцять вісім тисяч чотириста сімдесят дев`ять) гривень 65 копійок на підставі складеного страхового акту та заяви про страхове відшкодування. У відповідності до підпункту 38.1.1 «в» пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо--транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Згідно з ч. 1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до положень ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Так, ст. 1166 ПК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізйчної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.. Ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. 19.04.2019, позивачем на адресу відповідача було направлено претензію з пропозицією у добровільному порядку відшкодувати спричинену позивачеві шкоду, але відповіді від відповідача не надходило. Жодних дій, спрямованих на врегулювання спору в досудовому порядку, відповідачем не вжито. Згідно до ст. 1191 ЦК України та ст.38 п.2 ч.І Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного\~товариства «Національна\~акціонерна страхова\~компанія «Оранта»\~в особі\~Харківської обласної\~дирекції ПАТ\~«HACK\~«Оранта» підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст.\~1191,1194 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved