Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], 30 листопада 2018 року звернулася до Київського районного суду м. Полтави з позовом до територіальної громади в особі Полтавської міської ради про встановлення факту проживання на правових підставах, визнання права користування жилим приміщенням, уточнила свої позовні вимоги в поданій до суду 23 січня 2019 року заяві. Посилалася на те, що у зв'язку з перебуванням в трудових відносинах з КП «Полтавський м'ясокомбінат» їй в 2003 році було надано ордер на заняття жилої площі в кімнаті [ADDRESS] Вказувала, що з цього часу проживає в даній кімнаті, реєструвала за вказаною адресою своє постійне місце проживання, разом з нею проживають діти: [PERSON], 2003 року народження, [PERSON], 2008 року народження, [PERSON], 2011 року народження. Вказувала, що гуртожиток передано до комунальної власності міста, він знаходиться на балансі КП «ЖЕО № 2», має намір реалізувати своє право на приватизацію житлової площі в гуртожитку. В поданій до суду позовній заяві просила суд встановити факт проживання на правових підставах в кімнаті [ADDRESS] та визнати право користування зазначеною жилою площею в гуртожитку. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 03 грудня 2018 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав подану до суду уточнену позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач 21 грудня 2018 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову. Третя особа КП «ЖЕО № 2» просило розглядати справу без участі представника. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків. Судом встановлено, що згідно з рішенням позачергової тридцять восьмої сесії шостого скликання Полтавської міської ради від 30 січня 2014 року «Про прийняття до комунальної власності міста гуртожитку та обладнання гуртожитку за адресою: пл. Павленківська, 18» рада вирішила прийняти до комунальної власності територіальної громади міста гуртожиток та обладнання гуртожитку за адресою: [ADDRESS] Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 16 липня 2015 року № 132 надано дозвіл на зміну статусу гуртожитку за адресою: площа Павленківська, 18, який знаходиться на балансі КП «Полтавський м'ясокомбінат», на гуртожиток для проживання сімей (сімейного типу). Рішенням п'ятнадцятої сесії сього скликання Полтавської міської ради від 24 травня 2018 року «Про надання дозволу на приватизацію жилих та допоміжних приміщень у гуртожитках за адресами: [ADDRESS] в м. Полтаві міська рада вирішила дозволити приватизацію жилих та допоміжних приміщень гуртожитку. Поняття гуртожитків визначено ст. 127 ЖК України, де передбачено, що для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Відповідно до положень Глави 4 ЖК України єдиною підставою для вселення в гуртожиток є спеціальний ордер, який видається адміністрацією підприємства, установи, організації на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку (ст. 129 ЖК, п. 10 Розділу II Примірного положення про гуртожитки). Як встановлено судом, позивачу [PERSON] 17 лютого 2003 року видано ордер на право заняття жилої площі в кімнаті [ADDRESS] Правомірність поселення позивача до гуртожитку за підставі виданого ордеру не оспорюється учасниками справи. Також встановлено, що позивач [PERSON] разом з дітьми [PERSON], 2003 року народження, [PERSON], 2008 року народження, [PERSON], 2011 року народження, станом на час вирішення справи судом у встановленому законом порядку зареєстрували своє постійне місце проживання в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] що підтверджується відповідними відмітками в паспорті громадянина України, повідомленням Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради. Вказана адреса є постійним зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передбачено, що сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу. Тобто законом передбачено, що під захист підпадають особи, які дотримали певних умов. На осіб, які вселяються у гуртожиток, поширюється процедура реєстрації місця проживання відповідно до вимог Закону N 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Як встановлено судом, позивач саме в порядку та на умовах, передбачених нормами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зареєструвала своє постійне місце проживання в гуртожитку по [ADDRESS] Іншою обставиною, з якою пов'язане право на захист особи відповідно до Закону N 500-VI, є правомірність її проживання в гуртожитку та користування гуртожитком. При цьому Закон N 500-VI не містить визначення "законні підстави". Для вирішення питання, чи на законних підставах позивач мешкає у гуртожитку, суд виходить з загальних норм матеріального права, які регулюють питання вселення у гуртожиток та набуття права користування житловою площею у ньому. Згідно зі ст. ст. 128, 129 ЖК УРСР та пункту 10 розділу II Примірного положення про гуртожитки (чинного на час вселення в спірне жиле приміщення), пункту 69 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР саме на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Як встановлено судом, позивач саме на підставі відповідного ордеру поселена до гуртожитку по [ADDRESS] Тому має місце проживання позивача в кімнаті № 203 на законних підставах. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Необхідно встановити факт фактичного проживання та реєстрації на законних підставах позивача разом з дітьми в житловому приміщенні - кімнаті [ADDRESS], та визнати за ними право користування на законних підставах відповідним жилим приміщенням.

Outcome: approved