Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 2 грудня 2001 року відповідно із актовим записом за № 16, зробленим Озерянською сільською радою Бучацького району Тернопільської області. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що від шлюбу є повнолітній син [PERSON] , [INFO] . Однак, її та відповідача сімейне життя не склалося , впродовж останніх трьох років між ними виникали часті сварки , внаслідок чого вони разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства . За таких обставин просить шлюб розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Ухвалою судді від 21 січня 2020 року у цивільній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 21 лютого 2020 року . Відповідач відзиву на позов не подавав. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 лютого 2020 року підготовче провадження закрите та цивільну справу призначеного до судового розгляду по суті . Позивач [PERSON] , будучи належно повідомленою, у судове засідання не прибула, попередньо надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника адвоката Стеців Р. І. Вказала, що заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує та наполягає на їх задоволенні . Відповідач [PERSON] , будучи належним чином, особисто, повідомленим про дату, час та місце судового засідання , повторно, до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки, заяв про відкладення судового розгляду чи про розгляд справи за йшло відсутності, не подав. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи в порядку статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено : Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] одружилися 2 грудня 2001 року, про що зроблено актовий запис за № 16 Озерянською сільською радою Бучацького району, Тернопільської області, якою 2 грудня 2001 року видане Свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу сторін неповнолітніх дітей немає . Сімейне життя сторін не склалося, впродовж останніх трьох років між ними виникали часті сварки , внаслідок чого позивач та відповідач разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства . Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, приходить до переконання,що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав : Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про те , що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить лише формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання , а позов [PERSON] - до задоволення . Також вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача . На підставі наведеного та

Outcome: approved