Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів: [PERSON] міського відділу головного управління Міністерства Внутрішніх Справ України у Львівській області, автотранспортного підрозділу ГУМВС України у Львівській області та, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з [PERSON] МВГУМВС України у Львівській області в його користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, в сумі 2597,50 грн. 50 коп., 1000,00 грн. 00 коп. моральної шкоди, судовий збір в сумі 243.60 грн., витрати на правову допомогу 1600,00 грн., витрати на експертно-автотоварознавче дослідження 680,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 19 вересня 2014 року о 16 год. 00 хв. [PERSON] в м.Стрию на перехресті вулиць Січових Стрільців Новаківського керуючи автомобілем ВАЗ 21041, д.н.з. 140612, виконуючи маневр лівого повороту не дав дорогу мопеду Віпер, д.н.з. [NUMBER], який рухався назустріч внаслідок чого дані транспортні засоби отримали технічні пошкодження, чим порушив п.16.13 ПДР, вчинивши правопорушення передбачене ст.124 КУпАП. [PERSON] свою вину визнав та пояснив, що 19.09.2014 року він керував службовим автомобілем та коли здійснював маневр лівого повороту не пропустив скутер внаслідок чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження. 26 вересня 2014 року суддя Стрийського міськрайонного суду Пак В.М. постановив визнати винним [PERSON], [INFO] за ст.124 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу 350,00 грн. Внаслідок ДТП належний позивачу мопед Віпер, д.н.з. [NUMBER] отримав значні ушкодження. При дослідженні мопеда експертом було встановлено наступне: даний мопед не на ходу, з аварійними пошкодженнями у т.ч. розбиті, деформовані та підлягають заміні і ремонту КТЗ, які перебувають у зоні аварійного пошкодження. Вартість відновлювального ремонту мопеда, встановлена судовим експертом [PERSON] та складає 2597,50(дві тисячі пятсот девяносто сім) грн. 50 коп., що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження за № 66/14 від 17.10.2014 року. З постанови Стрийського міськрайонного суду від 26.09.2014 року вбачається, що [PERSON] працює міліціонером в [PERSON] ГУ МВС України у Львівській області. При ДТП [PERSON] керував службовим автомобілем та виконував службові обовязки. Отже, обовязок відшкодування шкоди покладається на головне управління МВС України у Львівській області, оскільки така завдана працівником під час виконання ним своїх службових обовязків. Внаслідок ДТП йому також було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях у звязку з пошкодженням його майна. Для нього важко перенести пошкодження його власності, а саме мопеда. Він багато років збирав кошти для його купівлі, тобто приклав чималих зусиль для його придбання, підтримував у бездоганному стані, а тому для нього факт пошкодження транспортного засобу є дуже болючим. На цей час позивач не може відремонтувати автомобіль у зв'язку з браком коштів, такий його стан кожен день спричиняє йому душевний біль та нагадує про події дня, коли сталося ДТП. Розмір заподіяної моральної він оцінює у 1000 (одну тисячу) гривень. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося перенести за цей час зокрема: порушення звичайного способу життя та моральних страждань, повязаних з дорожньо-транспортною пригодою. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов заперечила та пояснила, що ч. 1 ст. 1172 ЦК України встановлює загальні правила відповідальності юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ними своїх трудових (службових) обов'язків. Старший сержант міліції [PERSON] проходить службу у [PERSON] ГУМВС України у Львівській області, працює на посаді міліціонера-водія обслуговування персоналу і охорони [PERSON] ГУМВС України у Львівській області. Крім того, відповідно до наказу [PERSON] ГУМВС України від 08.08.2008 року №154, автомобіль ВАЗ - 21041, закріплено (дозволено керувати) за [PERSON] [PERSON] ГУМВС України у Львівській області є окремою юридичною особою. Відповідно ж до ст. 96 Цивільного кодексу України: «юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобовязаннями юридичної особи, а юридична особа не несе відповідальності за зобов 'язаннями її учасника (засновника)». Отже, ГУМВС України у Львівській області (як окрема юридична особа), не може відповідати за зобов'язаннями іншою юридичної особи. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортний засіб ВАЗ-21041, 2008 року випуску належить автотранспортному підрозділу, а саме автогосподарству при ГУМВС України у Львівській області, яке відповідно до даних інформаційно-ресурсного центру є також окремою юридичною особою. Одночасно, відповідно до наказу ГУМВС від 06.08.2008 року №636, автомобіль ВАЗ 21041, 2008 року випуску, закріплено за [PERSON] ГУМВС України у Львівській області та згідно акту передано його [PERSON] Для покладення на юридичну або фізичну особу відповідальності необхідною є наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправної поведінки працівника, завданої шкоди, причинного зв'язку та вини), так і певних спеціальних умов, лише за наявності яких може бути застосована зазначена стаття. До таких спеціальних умов відноситься, зокрема - завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов'язків. Жодної інформації в позовній заяві з приводу того, що спричинення шкоди відбулось під час виконання службових обов'язків у позовній заяві не зазначено. Відповідно постанови пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 01.11.1996 р.: «суди мають суворо додержувати передбаченого ст. 56 Конституції права особи на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою відповідно до ст. 62 Конституції лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного». Відповідно до ст. 56 Конституції України, завдана шкода відшкодовується не безпосередньо органами державної влади, а за рахунок державного бюджету, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку встановленим законом порядку. Враховуючи вищенаведене, просить суд у задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] [PERSON] позовні вимоги заперечив та пояснив, що оскільки відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортний засіб ВАЗ-21041, 2008 року випуску належить автотранспортному підрозділу, а саме автогосподарству при ГУМВС України у Львівській області, яке відповідно до даних інформаційно-ресурсного центру є окремою юридичною особою, то саме автогосподарство повинне було застрахувати даний транспортний засіб та в даному випадку відшкодовувати завдані збитки. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника відповідачки, свідків та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 19 вересня 2014 року о 16 год. 00 хв. [PERSON] в м.Стрию на перехресті вулиць Січових Стрільців Новаківського керуючи автомобілем ВАЗ 21041, д.н.з. 140612, виконуючи маневр лівого повороту не дав дорогу мопеду Віпер, д.н.з. [NUMBER], який рухався назустріч внаслідок чого дані транспортні засоби отримали технічні пошкодження, чим порушив п.16.13 ПДР, вчинивши правопорушення передбачене ст.124 КУпАП. Відповідно до постанови судді Стрийського міськрайоноого суду від 26.09.2015 року [PERSON] визнано винним за ст. 124 КУпАП та оштрафовано на 350 гривень за вчинення вищевказаного ДТП. Відповідно до ч. 4\~ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження за № 66/14 від 17.10.2014 року вартість відновлюваного ремонтумопеда складає 2597,50 (дві тисячі пятсот девяносто сім) грн. 50 коп., Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. В судовому засіданні встановлено, що старший сержант міліції [PERSON] проходить службу у [PERSON] ГУМВС України у Львівській області, працює на посаді міліціонера-водія обслуговування персоналу і охорони [PERSON] ГУМВС України у Львівській області. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортний засіб ВАЗ-21041, 2008 року випуску належить автотранспортному підрозділу, а саме автогосподарству при ГУМВС України у Львівській області, яке відповідно до даних інформаційно-ресурсного центру є також окремою юридичною особою. Відповідно до наказу ГУМВС від 06.08.2008 року №636, автомобіль ВАЗ 21041, 2008 року випуску, закріплено за [PERSON] ГУМВС України у Львівській області та згідно акту передано його [PERSON] ГУМВСУ у Л/о. Крім того, відповідно до наказу [PERSON] ГУМВС України від 08.08.2008 року №154, автомобіль ВАЗ - 21041, закріплено (дозволено керувати) за [PERSON] На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що оскільки відповідач є окремою юридичною особою, автомобіль переданий йому в користування та закріплено за старшим сержантом міліції [PERSON], який проходить службу у відповідача та працює на посаді міліціонера-водія обслуговування персоналу і охорони [PERSON] ГУМВС України у Львівській області, при ДТП [PERSON] керував саме цим службовим автомобілем та виконував службові обовязки то позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] міського відділу головного управління Міністерства Внутрішніх Справ України у Львівській області в користь [PERSON] 2597,50 грн. 50 коп., заподіяної матеріальної шкоди відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України є підставними, відтак підлягають до задоволення. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, яку позивач оцінює у 1000,00 гривень, суд виходить з наступного. Згідно до\~ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Ст. 1167 ЦК України\~встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.\~\~\~\~ Відповідно до п. 9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"\~розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що позивач [PERSON] внаслідок даного ДТП переживавдушевні стражданнях у звязку з пошкодженням його майна, оскільки він тривалий час збирав кошти для його купівлі, по даний час не може відремонтувати автомобіль у зв'язку з браком коштів, а відповідач відмовляється добровільно відшкодувати завдані збитки всіляко намагається уникнути відповідальності все це спричиняє йому душевний біль та нагадує про події того дня внаслідок чого в нього порушився звичайний ритм життя. Таким чином, суд вважає, що розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача, становить 1000,00 гривень, оскільки вказана сума в повному обсязі відповідає тим моральним та фізичним стражданням, які поніс позивач у зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та порівняно із сумою матеріального збитку. Відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір в сумі 243.60 грн., витрати на правову допомогу 1600,00 грн., витрати на експертно-авто товарознавче дослідження 680,00 грн.

Outcome: approved