Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області, Старобільської районної державної адміністрації в Луганській області про поновлення строку позовної давності, зобов'язання вчинити певні дії, та встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування свого позову позивачка [PERSON] посилається на те, що її мати [PERSON] померла [INFO], вона була членом КСП «Горизонт». Згідно Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствах і організаціями» № 720/95 від 08.08.1995 року ст. 2 «Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому». Згідно до ч. 2 ст. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член КСП, включений до списку, що додається до державного акта направо колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і у разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат та право на земельну частку (пай). Таким чином, її мати [PERSON], яка була пенсіонером, мала право на включення її до списку членів КСП «Горизонт», які мали право на отримання земельної частки (паю) та була включена до списку за номером 493, який додавався до державного акту на право колективної власності на землю серія ЛГ № 317600001, виданого КСП «Горизонт» Старобільського району від 23 травня 1994 року за № 1. Вона пропустила встановлений діючим законодавством строк звернення до суду по тій причині, що була введена в оману керівництвом КСП «Горизонт», але на протязі всього цього часу зверталася в різні інстанції з питанням про право власності на земельну ділянку (пай), яка повинна належати їй, як спадкоємниці після смерті матері. Однак, на її усні звернення відповіді та результату до теперішнього часу не отримала. Просить суд поновити строк позовної давності, встановити факт, що вказана в списках [PERSON] є саме [PERSON] та зобов'язати Старобільську району державну адміністрацію надати їй земельну частку (пай) площею 7,21 у.к.га, яка враховується у Чмирівській сільській раді Старобільського району Луганської області згідно зі списками членів колективного сільськогосподарського підприємства за № 493, що додаються до Державного акту на право колективної власності на землю серії ЛГ № 3171600001 виданого КСП «Горизонт» Старобільського району Луганської області від 23 травня 1994 року за реєстраційним № 1. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. В судове засідання відповідач в особі голови Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області не з'явився, надав суду заперечення на позов [PERSON], в яких зазначив про не визнання позову з підстав вказаних в заперечені. Відповідач Старобільська районна державна адміністрація в Луганській області в особі голови райдержадміністрації у судове засідання не з'явився, надавши суду заперечення на позов [PERSON], в яких зазначив про не визнання позову та про розгляд справи у відсутності представника відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки відділу Держкомзему у Старобільському районі Луганської області [PERSON] внесена до списків членів колективного сільськогосподарського підприємства за № 493, що додаються до Державного акту на право колективної власності на землю серії ЛГ № 3171600001 виданого КСП «Горизонт» Старобільського району Луганської області від 23 травня 1994 року за реєстраційним № 1 (а.с.7). Згідно відповіді на запит Старобільської державної нотаріальної контори спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась, спадкоємці з заявами про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не звертались (а.с.15). При розпаюванні земель, [PERSON] мала право на земельну ділянку (пай), тому, що вона була внесена в списки за № 493, які додаються до Державного акту на право колективної власності на землю членам КСП «Горизонт». Державний акт на право колективної власності на землю серії ЛГ № 3171600001 був виданий КСП «Горизонт» 23.05.1994 року. [PERSON] в цих списках числиться під № 493 та згідно Указу Президента України «Про порядок паювання земель, які передані в колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» вона мала право на земельну частку (пай). Однак, сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримано. Судова практика визнає, що відповідно до п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельний пай мають всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких було внесено до списку, що долучався до державного акта на право колективної власності на землю, зокрема постійні працівники - члени КСП та пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишились його членами. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Інших осіб, які б оспорювали право власності на земельну ділянку, що належала [PERSON] немає. Суд вважає, що позивачка [PERSON] з поважних причин пропустила строк для звернення з цією позовною заявою до суду, тому, що про наявність права у [PERSON] на земельну частку вона дізналась після звернення до Відділу Держкомзему у Старобільському районі Луганської області, тобто 14.12.2012 року, у зв'язку з чим нею був пропущений строк звернення до суду. Тому, відповідно до вимог ч.5 ст.267 ЦК України суд вважає за необхідне поновити їй пропущений строк з поважних причин. Оскільки в судовому засіданні підтверджено факт того, що [PERSON] належало право на земельну ділянку, її внесено до списків що додаються до Державного акту на землю, а також те, що спадкоємцем за законом після її смерті є [PERSON], суд вважає за можливе задовольнити позов в повному обсязі. Крім того, згідно свідоцтва про смерть, виданого Чмирівською сільською радою 13 грудня 1995 року, [PERSON] померла [INFO] в с. Запорізське Старобільського району Луганської області (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження позивачки вона народилась 01 червня 1961 року, в графі мати вказана, російською мовою, [PERSON] (а.с.5). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу 26 травня 1979 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] та їй присвоєне прізвище [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки відділу Держкомзему у Старобільському районі Луганської області [PERSON] внесена до списків членів колективного сільськогосподарського підприємства за № 493, що додаються до Державного акту на право колективної власності на землю серії ЛГ № 3171600001 виданого КСП «Горизонт» Старобільського району Луганської області від 23 травня 1994 року за реєстраційним № 1 (а.с.7). Згідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права і обов'язки. Отже, з огляду на вищевказане, з матеріалів справи встановлено, що різне написання імені [PERSON], а саме [PERSON] замість [PERSON], є помилкою та оскільки встановлення вказаного факту має для [PERSON] юридичне значення, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та встановлення факту, що має юридичне значення. Судові витрати, сплачені позивачкою в повному обсязі, суд не стягує з відповідачів, бо вона не ставить питання про їх повернення, а суд сам не може вийти за рамки позову. На підставі викладеного і ст.ст. 8, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 78-81, 86 ЗК України, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» від 8 серпня 1995 року, Постановою ВР України № 1312-14 від 17 грудня 1999 року, 1216, 1218, 1225, 1261, ч.5 ст.267 ЦК України,

Outcome: approved