Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 15.12.2000 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого має повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, фактичні сімейні відносини між нею та відповідачем припинено, а тому вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Після припинення сімейних відносин відповідач ігнорує свій обов`язок щодо утримання доньки, яка навчається у ВНЗ, матеріальної допомоги не надає, дитину вона утримує самостійно. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити її вимоги та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 2713,93 грн. щомісячно, до закінчення донькою навчання або досягнення нею 23-х років. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 26.03.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст. 280 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, проти чого не заперечувала представник позивача. Третя особа в судове засідання не з`явилась, надавши суду письмові пояснення щодо позову, в яких позовні вимоги підтримала. Також, третьою особою надано заяву, в якій вона просить розглядати справу в її відсутність. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність третьої особи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.12.2000 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.4). [PERSON] є студентом 1-го курсу денної форми навчання факультету обліку, аудиту та інформаційних систем Київського національного торговельно-економічного університету, закінчує навчання в червні 2022 року. Загальна вартість навчання 72950,00 грн. (а.с.5-6, 7). За нормою ст.198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України) При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, та враховує наступні обставини, що [PERSON] проживає разом з матір`ю та перебуває на утриманні, навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, не працює. Тому відповідно до вимог сімейного законодавства повнолітня дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків. Відповідач є особою працездатного віку, обмежень щодо його працевлаштування судом не встановлено. У спростування зазначеного будь-яких доказів відповідачем суду не надано. Також, відповідачем не спростовано розмір аліментів, який просить стягнути позивач. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішення суду від дня пред`явлення позову, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про присудження аліментів з відповідача, починаючи з 25 березня 2019 року. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: approved