Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 11059,26 гривні. У позовній заяві зазначено, що 08.07.2007 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір №001-21094-080707, згідно якого відповідачу був наданий кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000,00 гривень, на день укладення кредитного договору встановлюється ліміт кредитної лінії на Рахунок в сумі 3000,00 гривень, що передбачено п. 1.3 кредитного договору. Одночасно банк відкриває картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України, та здійснює її обслуговування на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку №1 до договору, та на умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками, відповідно до п.1.2 кредитного Договору. Крім того, банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії. Відповідно до пункту 2.1. моментом надання кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. У відповідності до договору держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітній місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом. Станом на 20.09.2013 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 11059,26 гривень. Тому позивач просить з відповідача стягнути заборгованість по кредиту на вищевказану суму та судові витрати по справі. В позовній заяві представник позивача просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, за отриманням судової повістки до поштового відділення повторно не з'явився, тому суд вважає, що останній відмовився від її отримання і вважає відповідача повідомленою належним чином. Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, оцінивши отримані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору №001-21094-080707 від 08.07.2007р. відповідачу [PERSON] позивач надав кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії в сумі 30000,00 гривень (п.1.3) і встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00гривень, який банком розраховується самостійно і не може перевищувати загальну суму кредитної лінії. Відповідач зобов'язувалася щомісячно сплачувати платежі в строки, визначені кредитним договором, але взяті на себе зобов'язання, належним чином не виконував і станом на 20.09.2013р. заборгованість по кредиту становить 11059,26 гривні. Позивачем на підтвердження ціни позову надано належний розрахунок сум заборгованості, який судом перевірено. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З положення ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошових зобов'язань. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ст.ст.1046- 1050 вказаного Кодексу договір позики повинен у відповідних випадках укладатися у письмовій формі; позикодавець має право у відповідних випадках на одержання від позичальника процентів від суми позики; позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, оскільки відповідач не виконав зобов'язання за договором, позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача належить стягнути суму заборгованості, правильність розрахунку якої судом преревірено, та судові витрати у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved