Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Заявник адвокат Зайцев К.М. звернувся в інтересах [PERSON] до суду із вказаною заявою, посилаючись на той факт, що у його довірителя м. Сімферополь АР Крим народились двоє дітей чоловічої статі. Проте, у зв`язку із тимчасовою окупацією АР Криму вона пропустила встановлені СК України строк реєстрації народження і наразі відсутня можливість зареєструвати дітей і отримати на них свідоцтво про народження. З даних підстав заявник звернулася до суду та просить суд встановити факт народження дітей на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим. В судове засідання заявник та їх представник не з`явилися, в заяві просять розглянути справу у їх відсутність та задовольнити заявлені вимоги. В судове засідання представник зацікавленої особи не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши письмові докази, суд вважає необхідним задовольнити вимогу заявників з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , серія [NUMBER] , яке видане 09.08.2017 року органом РАЦС м. Сімферополь, АР Крим, його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Крім того, згідно свідоцтва про народження [PERSON] , серія [NUMBER] , яке видане 23.01.2019 року органом РАЦС м. Сімферополь, АР Крим, його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст.ст. 1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Як зазначено в п.п.1,2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Крім того відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту цивільного стану орган державної реєстрації актів цивільного стану проводить відповідний запис на підставі рішення суду. З матеріалів справи судом встановлено, що встановлення факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для державної реєстрації народження її дітей. Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дітей є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є батько та матір дітей, самі діти, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дітей, адже законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянам України свідоцтв про народження їх дітей, виданого державним органом України.

Outcome: approved