Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що його батьками були [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер батько [PERSON] , після смерті якого залишилась спадщина: житловий будинок, розташованим по [ADDRESS] , а також земельна ділянка площею 3,20 га, яка розташована на території Кам`янсько-Дніпровської міської ради Запорізької області. За життя батько розпорядився своїм майном на випадок своєї смерті, склав 18.08.2015 року заповіт, яким належний йому житловий будинок заповів позивачу, а земельну ділянку [PERSON] . 29.01.2014 року позивач подав до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом, проте постановою від 07.04.2020 року нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності на спадкове майно. Зазначає, що спірний житловий будинок було побудовано батьком у 1969 році, оформлено дозвіл на будівництво та технічний паспорт, проте за отриманням свідоцтва про право власності він не звертався. Просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказане майно. В судове засідання позивач, не з`явився, у позовній заяві просив суд проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідач виконавчий комітет Кам`янсько-Дніпровської міської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області свого представника для участі в розгляді справи не направив, проте подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, заперечень та пояснень не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно норм чинного законодавства, а саме відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті ч.1 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (частини перша, друга ст 1236 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що особа може набути право на спадкове майно за таких умов: вона відноситься до кола спадкоємців визначених законом; нею прийнято спадщину у встановленому законом порядку; спадкодавець на момент смерті мав власність або права, які не припинилися у зв`язку зі смертю. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про складено актовий запис №279 02.12.2013 року відділом ДРАЦС РС Кам`янсько-Дніпровського РУЮ Запорізької області, видано свідоцтво про смерть [NUMBER] серія [NUMBER] (а.с.11). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , в також земельна ділянка площею 3,20 га, яка розташована на території Кам`янсько-Дніпровської міської ради Запорізької області. [PERSON] за життя розпорядився спадковим майном на випадок свої смерті, склав заповіт який посвідчено 18.08.2015 року приватним нотаріусом Кам`янсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області Железняк О.І. за №2074 (а.с.10). Відповідно до заповіту [PERSON] заповів належний йому житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за [ADDRESS] - [PERSON] , [INFO] , а належну йому земельну ділянку площею 3,20 га, яка розташована на території Кам`янсько-Дніпровської міської ради Запорізької області- [PERSON] [INFO] .. Згідно спадкової справи №15 за 2014 рік заведеної після померлого [INFO] [PERSON] , позивачем було подано до Кам`янсько-Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області 15 січня 2014 року заяву про прийняття спадщини за заповітом на підставі якої заведено спадкову справу. Державним нотаріусом Енергодарської державної нотаріальної контори Жебелюк В.А., на яку покладено обов`язки по обслуговуванню населення Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області,постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 квітня 2020 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , після померлого [INFO] - [PERSON] , у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності на спадкове майно (а.с.13). Як свідчить копія технічного паспорта на житловий будинок від 18.05.2004 року Запорізького міжміського БТІ складеного на житловий будинок (інвентарний номер [NUMBER]) за адресою [ADDRESS] , [PERSON] в 1969 році побудував зазначений житловий будинок, що позначений у технічному паспорті: літерою «А» - житловий будинок. Рішенням виконавчого комітету Кам`янсько-Дніпровської міської ради депутатів трудящих №21 від 22.03.1966 року, надано дозвіл гр. [PERSON] на будівництво житлового будинку зі знесенням старого та зі знесенням інших службових будівель, розташованих з порушенням правил будівництва на його земельній ділянці, по [ADDRESS] . Крім того 29.03.1966 р. за реєстровим №16 [PERSON] оформив у архітектора дозвіл на будівництво, про що свідчить експлікація на планову будівлю, а також сплатив державне мито за оформлення будівництва, про що свідчить квитанція №808054 від 29.03.1966 р. (а.с.15-18). Рішенням виконавчого комітету Кам`янсько-Дніпровської міської ради №50 п.6 від 16.03.2004 року оформлено самовільно прибудовані [PERSON] по [ADDRESS] : тамбур до житлового будинку розміром 1,93х1,26 м, літню кухню розміром 3,9х2,2 м, літню кухню розміром 5,1х8,16 м, госприміщення розміром 3,9х2,2 м, , госприміщення розміром 3,65х3,6 м, , госприміщення розміром 2,7х3,6 м, підвал розміром 2,0х2,0 м. вхід в підвал розміром 1,8х3,0 м, туалет розміром 1,1х1,0 м.. Крім того , на підставі зазначеного рішення [PERSON] отримано свідоцтво на забудову земельної ділянки в сільських населених пунктах України (а.с.19, 20). Для уточнення будівель, які залишилися після смерті спадкодавця за адресою [ADDRESS] , виготовлено технічний паспорт ТОВ «ЗМ БТІ» 07.11.2019 року. Відповідно до якого, за цією адресою розташовані: літ. «А» - житловий будинок, літ. «а» - прибудова, літ. «а1», тамбур ганок до літ. а1, , літ. «Б» сарай, ганок до літ. Б, козирок до літ.Б, літ. «Г» - сарай, літ. «У» - вбиральня, літ. «Ж» - душ, літ. «пг» погріб з шийкою, літ. №1 ворота, літ. №3 паркан, літ. №4 паркан, літ. №5 свердловина, власником яких і був [PERSON] (а.с.24-30). Рішенням виконавчого комітету Кам`янсько-Дніпровської міської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області №82 від 20.03.2020, змінено поштову адресу об`єкту нерухомого майна - житловому будинку [ADDRESS] на [ADDRESS] , підтверджено поштову адресу об`єкту нерухомого майна - житловому будинку за адресою: [ADDRESS] на протязі минулих років, а саме: у 1966 році - [ADDRESS], у 2005 році [ADDRESS] , у 2019 році - [ADDRESS] (а.с.31). Суд приймає до уваги, що житловий будинок був побудований в 1969 році, а правовідносини з забудови будинку в зазначений час були врегульовані ЦК УРСР, а отже цей будинок був побудований у відповідності до норм матеріального права та інших нормативно-правових актів загальної дії, які були чинними на вказаний час, та введення в експлуатацію і державної реєстрації не потребував. Факт належності житлового будинку по [ADDRESS] померлому [PERSON] підтверджується вищезазначеними документами. Правовстановлюючий документ про право власності на вказане домоволодіння спадкодавець не оформлював. Однак, враховуючи те, що спірні правовідносини виникли до 01 січня 2004 року, згідно із ч. 6 ст. 86 ЦК УРСР відносини власності регулюються Законом України "Про власність", цим Кодексом, іншими законодавчими актами. За положеннями ст. 86 ЦК УРСР та ст. 2 Закону України «Про власність» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відповідно до ст. 12 Закону України від 07.02.1991 р. «Про власність», чинного на час виникнення спірних правовідносин, громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Згідно ст. 49 зазначеного Закону володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За приписами ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має право подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України зі смертю особи припиняється її правоздатність, тому за нею не можна визнати будь-яке право. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно п. 3.14 розділу глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 «прийняття і відмова від спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину». З принципу універсальності спадкового наступництва витікає те, що актом прийняття спадщини охоплюється уся спадщина, що належить спадкоємцю, який її прийняв, у чому б вона не складалася і де б не знаходилася. Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину у спосіб - визначений Цивільним кодексом України, суд приходить висновку про доцільність визнання за ним права власності на спадкове майно - житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , після смерті [PERSON] .

Outcome: approved