Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Балтського районного суду з позовом до Балтської міської ради Одеської області, в якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 5,03 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності КСП «Авангард», розташоване на території Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області № 224 від 30.04.1996 року отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 № 0130942 на земельну частку (пай) розміром 5,03 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності КСП «Авангард» на території Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області. В 2017 році позивач, як власник земельної частки (паю), мав намір виділити у натурі (на місцевості) земельну ділянку та отримати правовстановлюючий документ на право власності на землю, але виявилося, що сертифікат на право на вказану земельну частку (пай) позивач не знайшов, тобто він його втратив. Про втрату документу було зроблено оголошення в пресі. Позивач та представник позивача до судового засідання не зявилися, однак надали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримують та просять суд розглянути справу за їх відсутності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник відповідача Балтської міської ради Одеської області до судового засідання не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, розглянувши заяви учасників справи про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] був членом КСП «Авангард», що підтверджується записами в трудовій книжці серії ИТ-І № 0687043, та архівною довідкою Архівного відділу Балтської районної державної адміністрації Одеської області № 06-07/А-12 від 29.01.2018 року. [PERSON] як член КСП «Авангард», був включений до списку громадян на паювання, що підтверджується копією додатку 1 до Державного акту ОД-03 № 0003, та на підставі розпорядження Балтської райдержадміністрації від 30.4.1996 року № 244, 12.02.1998 року отримав сертифікат серії ОД-03 № 0130942 на право на земельну частку (пай) розміром 5,03 умовних кадастрових гектарів в КСП «Авангард» на території Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області, зареєстрований в Книзі видачі сертифікатів за № 938, про що свідчить витяг із Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). В 2017 році позивач, як власник земельної частки (паю), мав намір виділити у натурі (на місцевості) земельну ділянку та отримати правовстановлюючий документ на право власності на землю, але виявилося, що сертифікат на право на вказану земельну частку (пай) позивач втратив, про що в щотижневику газети «Народна трибуна» розмістив оголошення та загублений сертифікат вважається недійсним. Відповідно до листа відділу у Балтському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 08.12.2017 року щодо видачі дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) замість втраченого на ім'я [PERSON] відділ повідомляє, що сертифікати виготовлялися в одному примірнику, тому надати копію чи дублікат неможливо. При вирішенні спірного питання, суд виходить з того, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат про право на земельну частку (пай). Виходячи зі змісту п. п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельні частки (паї), одержані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості). Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Згідно ст.. 328 ЦК України, \~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Державний комітет України по земельних ресурсах листом від 22.08.2001 року за № 14-17-2-П1580/4251 роз'яснив, що позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку(пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку(пай). Таким чином, зважаючи на вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає, що позовні вимоги позивача цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~

Outcome: approved