Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Орган опіки та піклування Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення матері та батька батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа - служба у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області, обґрунтовуючи свої позовні вимоги наступним. Відповідачі у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Батько дітей - [PERSON] участі у вихованні дітей не приймає, місце його знаходження (перебування) сільській раді не відоме.. З 17 вересня 2018 року сім`я [PERSON] перебуває на обліку як сім`я, яка опинилась в складних життєвих обставинах в Тавільжанській сільській раді. Причинами постановки на облік стало постійне невиконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей, зловживання нею алкогольними напоями, про що неодноразово складалися акти. Умови для належного виховання дітей, їх фізичного, духовного та морального розвитку не створені: в житловому будинку відсутнє водопостачання, діти не забезпечені необхідними речами для їх розвитку та навчання, відсутня постільна білизна, меблі в будинку перебувають в зламаному стані, прибудинкова територія перебуває в занедбаному стані, господарські будівлі зруйновані та перебувають у пошкодженому стані, що несе небезпеку для дітей. Родина не займається веденням підсобного господарства, не має городу, вся присадибна територія заросла бур`янами. На зиму відсутні будь-які заготівлі продуктів та засобів опалення. Протягом 2019 року працівниками Дворічанського відділення поліції Куп`янського ВП ГУ НП в Харківській області на [PERSON] було складено п`ять протоколів про вчинення адміністративних правопорушень за ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо вихованню дітей). З урахуванням викладеного, орган опіки та піклування Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх дітей, а також стягнути з відповідачів аліменти на їх утримання. У судовому засіданні представник позивача - органу опіки та піклування Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області Тритяк М. І. позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити з підстав, викладених вище. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала факт неналежного виконання нею батьківських обов`язків, але просила суд не позбавляти її батьківських прав, надавши їй шанс для виправлення, обіцяла вжити необхідних заходів для створення належних умов для виховання та розвитку її неповнолітніх дітей. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом отримання судових повісток. На його адресу, підтверджену довідкою сільської ради, була направлена судова повістка разом з позовною заявою та доданими матеріалами, при цьому вказана кореспонденція повернулася до суду з поштовою відміткою "не проживає, причина повернення - за місцем обслуговування". Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. При цьому від [PERSON] до суду не надійшло відзиву на позовну заяву чи будь-яких заперечень, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Представник третьої особи - служби у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області Кісільов О. А., підтримав вимоги викладені в позовній заяві органу опіки та піклування Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, просив їх задовольнити, пояснивши, що позбавлення відповідачів батьківських прав відповідатиме якнайвищим інтересам дітей. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 28 квітня 2006 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис № 4. Після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище - [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30 березня 2006 року, виданим Миколаївською сільською радою Дворічанського району Харківської області, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 червня 2007 року, виданим Миколаївською сільською радою Дворічанського району Харківської області, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28 січня 2015 року, виданим виконавчим комітетом Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15 лютого 2018 року, виданим виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Дворічанського району Харківської області, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки № 02-31/1822 від 24.09.2019, виданої виконавчим комітетом Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, [PERSON] проживає в [ADDRESS] без реєстрації, має неповну середню освіту, на території сільської ради не працює. Проживає разом зі свої співмешканцем - [PERSON] , 1987 року народження та малолітніми дітьми: [PERSON] , 2006 року народження, [PERSON] , 2007 року народження, [PERSON] , 2015 року народження, [PERSON] , 2018 року народження. За період проживання на території сільської ради зарекомендувала себе незадовільно. Недостатньо уваги приділяє вихованню своїх дітей, не виконує батьківські обов`язки, схильна до вживання алкогольних напоїв. Родина [PERSON] перебуває на обліку в сільські раді як сім`я, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Спеціалістами постійно здійснюються виїзди з метою обстеження умов проживання родини, проводяться роз`яснювальні бесіди щодо виховання дітей та догляду за ними. Відносини у родині складні, немає порозуміння між старшим сином та матір`ю, на зауваження спеціалістів сільської ради [PERSON] не реагує. Спостерігаються також і негативні моменти у відношенні співмешканця [PERSON] до дітей, які виражаються у його грубості, неналежній поведінці та висловлюваннях в адресу дітей (а. с. 17). Відповідно до акту обстеження умов проживання домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , від 03.04.2019, в приміщенні будинку дуже брудно і спекотно, особисті речі розкидані, відсутня постільна білизна, будь-які продукти харчування, не обладнане місце для навчання та дозвілля дітей. Будинок не обладнаний водопостачанням та каналізацією. Під час обстеження матір перебувала в стані алкогольного сп`яніння, не реагувала на присутніх. Для виховання та розвитку дітей умови не створені (а. с. 14). Згідно з актом обстеження умов проживання домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , від 23.09.2019, в приміщенні будинку дуже брудно, особисті речі розкидані, відсутня постільна білизна на ліжках, продуктів харчування немає, не обладнане місце для навчання та дозвілля дітей. Будинок не обладнаний водопостачанням та каналізацією. Під час обстеження матір перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Для виховання та розвитку дітей умови не створені. [PERSON] зловживає спиртними напоями (а. с. 15). Відповідно до довідки Дворічанського ВП Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області № 1175/19-85-76/01/10-19 від 26.09.2019, відносно [PERSON] протягом 2019 року було складено 5 протоколів за ст. 184 КУпАП - невиконання батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей (а. с. 16). Судом встановлено, що [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за постановою Дворічанського районного суду Харківської області від 25.04.2019 за ч. 1 ст. 184 КУпАП до адміністративного стягнення у виді попередження; за постановою Дворічанського районного суду Харківської області від 15.05.2019 справу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] закрито у зв`язку із малозначністю вчиненого діяння та винесено їй усне зауваження; за постановою Дворічанського районного суду Харківської області від 15.07.2019 за ч. 1 ст. 184 КУпАП до адміністративного стягнення у виді попередження; за постановою Дворічанського районного суду Харківської області від 01.10.2019 за ч. 2 ст. 184 КУпАП до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн 00 коп. Відповідно до висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області від 23 вересня 2019 року [PERSON] разом зі співмешканцем [PERSON] та дітьми проживає в [ADDRESS] без реєстрації, на житловий будинок будь-які правовстановлюючі документи відсутні. Близькі родичі на території сільської ради відсутні. Син [PERSON] є учнем [PERSON] , донька [PERSON] навчається в Куп`янському інтернаті. Співмешканець [PERSON] на території сільської ради не працює, схильний до вживання спиртних напоїв. Місце проживання чи реєстрації рідного батька дітей - [PERSON] не встановлене. На момент здійснення перевірки всі діти перебували вдома, [PERSON] та [PERSON] заняття не відвідували без поважних причин. В житловому будинку брудно, розкидані речі, діти одягнуті в брудний одяг, будь-які продукти харчування відсутні. За період проживання на території сільської ради [PERSON] зарекомендувала себе негативно, не виконує батьківських обов`язків щодо свої дітей, схильна до вживання алкогольних напоїв. До сільської ради надходять скарги від жителів села Тавільжанка про скоєння [PERSON] крадіжок, на численні звернення працівників сільської ради, мешканців село до [PERSON] щодо виховання дітей та виконання батьківських обов`язків мати не реагує, ніяких змін щодо виховання дітей не відбувається. Орган опіки та піклування Тавільжанської сільської ради дійшов висновку і вважає доцільним вилучити дітей з родини [PERSON] , так як подальше їх перебування з матір`ю є загрозою їх життю та здоров`ю (а. с. 18). Відповідно до рішення виконавчого комітету Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області № 27 від 24 вересня 2019 року, на підставі ст. 170 СК України у матері - [PERSON] , 1988 року народження, відібрано дітей: [PERSON] , 2006 року народження, [PERSON] , 2007 року народження, [PERSON] , 2015 року народження, [PERSON] , 2018 року народження, у зв`язку із загрозою здоров`ю дітей, та тимчасово влаштовано [PERSON] , 2006 року народження, [PERSON] , 2007 року народження, [PERSON] , 2015 року народження до КЗ Харківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія», [PERSON] , 2018 року народження до КНП Харківської обласної ради «Обласний будинок дитини № 2» (а. с. 19). Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визначеними в Україні. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі ст. 12 вищевказаного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до положення ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 16 Постанови Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, згідно зі ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. При цьому положення вказаної Конвенції, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми враховуються судом, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна абонеблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням всіх обставин справи, стану здоров`я та матеріального становища дітей та платників аліментів, суд визначає їх у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн 00 коп з кожного щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, присуджуючи аліменти, згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, від дня пред`явлення позову. За таких обставин справи, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову і позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та стягнення з них аліментів на їх утримання. На підставі ч. 6 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд стягує з [PERSON] та та [PERSON] по 960 грн 50 коп. з кожного, а всього 1921 грн 00 коп. належного до сплати судового збору на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (отримувач коштів - Головне управління казначейства у м. Києві). На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 7, 150, 155, 164, 166, 180-182, 184 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 3, 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, рішення ЄСПЛ у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09),

Outcome: approved