Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» звернулось до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що відповідач проживає в [ADDRESS], послугами з централізованого опалення, які надає позивач користується, отже повинен сплачувати прийняті послуги згідно Закону України «Про теплопостачання» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі-Правила). Зазначає, що 19.05.2008 року між КП «ТМ ІТКЕ» та [PERSON] був укладений договір про купівлю-продаж послуг з централізованого опалення, відповідно до якого відповідач зобов'язаний оплачувати надані послуги з централізованого опалення не пізніше 20 та 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Проте [PERSON] порушив свої обов'язки щодо проведення щомісячних розрахунків за теплопостачання, у зв'язку з чим станом на 01.07.2015 за ним склалась заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 1897,52 грн. та за обслуговування внутрішньо будинкових мереж в розмірі 42,20 грн. У зв'язку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість на загальну суму 1939,72 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн., та витрати на здійснення оголошення в газеті про виклик відповідача у розмірі 120грн. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину нявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 19.05.2008 року між КП «ТМ ІТКЕ» та [PERSON] був укладений договір про купівлю-продаж послуг з централізованого опалення, відповідно до якого відповідач зобов'язаний оплачувати надані послуги з централізованого опалення не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом. (а.с. 5). На ім'я [PERSON] відкрито особовий рахунок [NUMBER], згідно якого станом на 01.08.2015 року за відповідачем рахується заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 1897,52 грн., яка облічується за період з 01.08.2014 року по 01.08.2015року. Розрахунки за послуги з централізованого опалення проводиться згідно тарифам, затвердженим рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №1 від 06.01.2011 року та витягу з постанови НКРЕКП № 146 від 17.10.2014 р., а за обслуговування внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення згідно рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 461 від 07.06.2013 року. На підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України та п. 30 Правил надання послуг по централізованому опаленню, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відповідач зобов'язаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за квартиру, але й за комунальні послуги, а саме: централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст. 25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. За положеннями ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктами 1,2,4 ч.1 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів тощо), послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) та на послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За таких обставин та оскільки послуги надаються, але їх оплата не проводиться, сума боргу підтверджена особовим рахунком, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача борг за послуги з централізованого опалення в розмірі 1897,52 грн. та заборгованість за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 42,20 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved