Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивач 20.11.2017 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.1), посилаючись на наступні обставини. Він 01.09.2012 року уклав шлюб з відповідачем, від якого вони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини між ними припинені через сварки із-за зловживання відповідачем спиртними напоями, через те, що відповідач з жовтня 2016 року перестала займатися вихованням дитини та виконувати обов'язки по домашньому господарству, стала зневажливо відноситися до нього. Все це відбувалося на очах у дитини. Тому, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам. Вважає, що примирення між ними не можливе. Вказав, що сумісно нажитого майна вони не мають. Зазначив, що донька проживає з ним. На підставі наведеного, просить розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 року було відкрито провадження у справі на підставі ст.122 ЦПК України (в редакції, що діяла на той час). 15.12.2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено у новій редакції. У відповідності до п.9 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України (в новій редакції), справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 02.04.2018 року по справі було проведено підготовче засідання. У підготовчому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач у підготовчому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Ухвалою суду від 02.04.2018 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку загального позовного провадження на 08.06.2018 року о 09.00 год. Сторони про день, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, під особистий підпис, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка (а.с.22). Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за участю його представника, за його-позивача відсутності (а.с.23), на позовних вимогах наполягає. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав, просив шлюб між сторонами розірвати. Суду пояснив, що примирення між сторонами не можливе, позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Вказав, що на даний час дитина проживає з відповідачем, поки спору щодо місця проживання дитини між сторонами не виникає. Зазначив, що позивач бажає приймати участь у спілкуванні та утриманні дитини, тому має намір звертатися до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення часу для побачень з нею. Майнового спору між сторонами не існує. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася. Будь-яких заяв від відповідача до суду не надходило. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності відповідача, яка у підготовчому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 01.09.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] ( а.с.4). З жовтня 2016 року відносини між сторонами стали погіршуватися з причини різних поглядів на сімейне життя, виховання дитини, ведення спільного господарства, зневажливого відношення відповідача до позивача. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між сторонами неможливе. На даний час дитина проживає з відповідачем і залишиться проживати з нею. Спору щодо місця проживання дитини на даний час не виникає. Вимог щодо визначення місця проживання дитини під час розгляду цієї справи не заявлено. Позивач має намір звертатися до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення часу для побачень з дитиною. Майнового спору між сторонами не виникає. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved