Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовною заявою в якій просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 01.02.2011 року у розмірі 36383 гривні 24 копійки. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 01.02.2011 року [PERSON] став клієнтом Пат КБ «ПриватБанк». Ознайомившись з Умовами та Правилами банківських послуг підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» та отримав кредитну карту «Універсальна». 18.04.2014 року [PERSON] було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну карту відповідно до тарифів якої [PERSON] отримав кредит у розмірі 13700 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов договору, «Правил користування платіжною картою», «Умов та правил надання банківських послуг» [PERSON] зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 09.11.2016 року має заборгованість - 36383 гривні 24 копійки, яка складається з наступного: - 19656 гривень 94 копійки - заборгованість за кредитом; - 13834 гривні 52 копійки - заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 683 гривні - заборгованість за пенею та комісією; - 500 гривень - штраф (фіксована частина); - 1708 гривень 73 копійки - штраф (процентна складова); Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, оскільки вважає суму заборгованості завищеною. Пояснив, що він дійсно отримував у ПАТ КБ «ПриватБанк» картку з лімітом 16000 гривень. Спочатку виплачував, але останні 6-7 місяців не сплачував. До банку з проханням розстрочити виплату заборгованості він не звертався. 07.09.2016 року він отримав лист-вимогу, в якій було зазначено, що сума боргу складає 28900 гривень; 26.09.2016 року він отримав лист-вимогу, в якій було зазначено, що сума боргу складає 30900 гривень. Вважає, що сума боргу, яку може вимагати у нього банк не повинна перевищувати 20 000 гривень - 22 000 гривень. Також пояснив, що йому неодноразово телефонували з Банку з вимогою погасити заборгованість, розміщували на воротах його домоволодіння листи-вимоги з розміром заборгованості. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі анкети - заяви [PERSON] 01.02.2011 року ПАТ КБ "ПриватБанк" видав відповідачу кредитну карту. 18.04.2014 року відповідачу [PERSON] було переоформлено кредитну карту на «Універсальна Gold», відповідно до тарифів якої останній отримав кредит у розмірі 13700 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.5-31). Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав [PERSON] кредит у розмірі, вставленому договором. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до пункту 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін), то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником [PERSON] строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник [PERSON] зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно позивачу ПАТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань станом на 09.11.2016 року відповідач [PERSON] має заборгованість у розмірі 36383 гривень 24 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 19656 гривні 94 копійки; заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 13 834 гривні 52 копійки; заборгованості за пенею та комісією у розмірі 686 гривні 05 копійок; штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 гривень; штрафу (процентна складова) у розмірі 1708 гривень 73 копійки (а.с.3-4). Посилання відповідача на завищення суми боргу суд не приймає, оскільки на підтвердження розміру боргу банком надано розрахунок суми заборгованості. Відповідачем на підтвердження заперечення жодних документів не надано. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в кредитному договорі, який оформлений анкетою-заявкою, вказано, що позичальник, відповідач по справі, ознайомився та згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами надання банківських послуг а також Тарифами банку, про що свідчить його підпис. Згідно ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як вбачається з кредитного договору який оформлений анкетою-заявкою, відповідач [PERSON] був присутній при укладенні договору, знайомився з його змістом та був повідомлений про Умови та правила надання банківських послуг, Правила надання банківських послуг а також Тарифи банку, про що свідчить його підпис. Тобто відповідач вільно виразив своє бажання укласти зазначений договір, погодився з його умовами. Це підтверджується його підписом в договорі. Даних, які б свідчили, що відповідача [PERSON] при укладенні зазначеного договору обмежували або прискорювали у часі ознайомлення з його умовами, змушували підписати зазначений договір або договір був укладений під тиском, відповідачем не надано. Жодних письмових заперечень, які б свідчили про незгоду [PERSON] з зазначеними умовами кредитного договору анкета-заявка не містить. Щодо пояснень відповідача про те, що листи-вимоги містять різні розміри заборгованості, які також не відповідають вказаній в позові сумі, суд виходить з того, що листи-вимоги складені в різний час - 07.09.2016 року та 26.09.2016 року відповідно. Розрахунок заборгованості в позовній заяві складений станом на 09.11.2016 року. З урахуванням наведеного вище та положень ст.11 ЦПК України, саме така сума підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved