Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Кредитна спілка "Ольвія" (далі Спілка) звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 152/14 від 31.03.2014р. в сумі 41952,55 грн. В позовній заяві позивач вказує, що 31.03.2014р. між Спілкою в особі голови правління та відповідачем [PERSON] був укладений вище вказаний кредитний договір, відповідно до якого Спілка надала йому кредит в розмірі 38300грн. з відсотковою ставкою 35% річних строком на 59 місяців. [PERSON] зобов'язався погашати кредит, здійснюючи щомісячні платежі. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором 31.03.2014р. був укладений між Спілкою в особі голови правління та відповідачем [PERSON] договір поруки. Свої зобов'язання [PERSON] не виконує, отже станом на серпень 2015р. виникла заборгованість в сумі 41952,55грн., до якої входять: 36758,89 грн. заборгованості за кредитом та 5193,66грн. - по відсотках. Сплатити добровільно заборгованість за договором відповідачі відмовляються. Представник позивача надала заяву, в якій позов підтримала повністю, просила ухвалити рішення про задоволення позову, розглядати справу у її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилась, хоча про місце, час та день розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Причини неявки відповідачів не відомі. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Враховуючи, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечувала, вислухавши його пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. З матеріалів справи вбачається, що 31.03.2014р. між Спілкою в особі голови правління та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №152/14, відповідно до якого Спілка надала йому кредит в розмірі 38300 грн. з відсотковою ставкою 35% річних строком на 59 місяців. Відповідно до п.3.2.2 вказаного договору відповідач [PERSON] зобов'язувався погашати кредит та сплачувати проценти в порядку, визначеному Договором, тобто щомісяця вносити на рахунок спілки визначену в графіку суму грошей. [PERSON] умови кредитного договору не виконує, оскільки не сплачує всі належні платежі відповідно до договору. Таким чином, станом на серпень 2015р. виникла заборгованість в сумі 41952,55грн., до якої входять: 36758,89 грн. заборгованості за кредитом та 5193,66грн. - по відсотках. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 1054, ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальником за кредитним договором 31.03.2014р. між Спілкою в особі голови правління та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, за умовами якого поручитель відповідає перед кредитором за зобов'язаннями позичальника, коли останній не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання за Договором. Відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача по 609грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору з кожного.

Outcome: approved