Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк"(далі - Банк) просить постановити рішення про стягнення з [PERSON] 15527,14 гривень заборгованості по кредиту та судові витрати по справі. Вимоги обґрунтовано тим, що 18.03.2011 року Банк та [PERSON] уклали кредитний договір(далі - Договір), який складають заява відповідача, Умови та Правила надання банківських послуг. Відповідач отримала кредит в сумі 6200,00 гривень у вигляді встановленого платіжного ліміту на платіжну картку під 30% річних. В порушення умов Договору відповідач свої зобов'язання не виконала, через що станом на 30.04.2014 року у неї виникла заборгованість на загальну суму 15527,14 гривень, з них: по кредиту - 6204,02 гривень, по процентам - 6116,84 гривень, по пені та комісії 1990,70 гривень, по фіксованому штрафу - 500 гривень, по процентному штрафу - 715,58 гривень. Сторони в судове засідання не з'явились. Представник позивача Савицька Г.Р. подала заяву про підтримання заявлених вимог в повному обсязі і розгляд справи за її відсутності та висловила згоду за заочний розгляд справи. За відомостями адресно-довідкового підрозділу УМВС України у Волинській області [PERSON] зареєстрована в с.Полапи Любомльського району. Згідно з позовною заявою на час укладення кредитного договору відповідачка проживала в [INFO], тому на підставі ч.9 ст.110 ЦПК України на цю адресу їй було направлено матеріали позову та повідомлення про виклик із зазначенням часу та місця проведення попереднього судового засідання, однак в це засідання вона не з'явилась, заяву чи клопотання щодо суті позову та процедури його розгляду не подала. Ухвалою від 30.09.2014 року справу призначено до судового розгляду, однак направлене [PERSON] повідомлення про виклик повернулось із відміткою відділення поштового зв'язку про не проживання відповідачки за вищевказаною адресою. За вказаних обставин при письмовій згоді представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів в порядку ч.2 ст.197 ЦПК без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Із заяви позичальника від 18.03.2011 року вбачається, що Кредитний договір складають Заява відповідача і Умови та правила надання банківських послуг(далі - Умови), Правила користування платіжною карткою в вигляді платіжної картки з кредитним лімітом. Кредитний договір передбачає такі умови. Банк з 18.03.2011 року надає позичальнику кредит у сумі 6200,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з умовами сплати за користування кредитом 30% річних на суму залишку заборгованості по кредиту. Згідно з п.1.1.7.12 Умов договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання сторонами. Якщо протягом цього строку жодна з сторін не повідомить про припинення дії Договору, то він автоматично лонгується (продовжується) на той самий термін. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п.2.1.1.7.6 Умов при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень, а також 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту. Відповідно до п.1.1.3.2.2 Умов у разі порушення умов даного договору банк має право … вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань … . З розрахунку заборгованості вбачається, що з моменту укладення Договору відповідач не повернула повну суму кредиту, не сплачувала відсотки. Визначена Банком сума заборгованості відповідає умовам договору і є арифметично правильною. Згідно із статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Таким чином, наведеними доказами повно і об'єктивно доведено, що відповідач у встановлений Договором строк не повернула кредит, не сплачувала відсотки, тим самим порушила умови договору і не виконала зобов'язання, а нарахована неустойка у вигляді штрафу відповідає умовам договору. Виходячи з викладеного, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані і доведені, тому позов підлягає повному задоволенню. Згідно зі ст.88 ЦПК України судові витрати у формі судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved