Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що він є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS]. У належному йому будинку значиться зареєстрованим чоловік його дочки [PERSON], який з 2009 року в будинку не проживає. На підставі викладеного, позивач [PERSON] прохав суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримала та прохала його задовольнити, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суд не повідомляв. Представник третьої особи УДМС України в Полтавській області в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином. Тому, враховуючи, що представник позивача надав згоду на проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача, суд вважав за необхідне проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача. З"ясувавши обставини справи на підставі доказів, поданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 15.12.2000 року (а.с. 10-11). Відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим у будинку за адресою [ADDRESS]. Відповідно акту від 16.07.2015 року [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS] з 2009 року. Таким чином, [PERSON] не проживає у спірному житлі, питання про вселення, проживання в цьому будинку не ставить, участі в оплаті комунальних послуг не приймає, житлом не користується. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що особами, які беруть участь у справі, поважні причин відсутності відповідача більше одного року у спірному житлі, не доведені. Враховуючи вищезгадане, інтереси позивача, відсутність відповідача без поважних причин за місцем своєї реєстрації понад один рік, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню . У відповідності до ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved