Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Третя кременчуцька державна нотаріальна контора, про визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою:\~\~ [ADDRESS] . Позивач [PERSON] являється дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб. Відповідач по справі [PERSON] являється дочкою померлого [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження та Свідоцтвом про шлюб. Після померлої [PERSON] , позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] прийняли спадщину шляхом подання заяви в установлений строк до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори. В порядку поділу спадкового майна після смерті [PERSON] його спадкоємці [PERSON] та [PERSON] розподілили спадкове майно. Відповідачу [PERSON] відійшов належний померлому батьку земельний пай. Позивачу спадкоємцю [PERSON] повинно було відійти житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] та земельна ділянка, на якій розташований даний житловий будинок, кадастровий номер 5322484401:01:002:0319. Однак, звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину позивачу на житловий будинок позивачу було відмовлено з підстав, що вказаний житловий будинок з господарськими будівлями побудовані без дозвільних документів. При цьому\~позивач [PERSON] \~в порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті свого\~чоловіка [PERSON] \~отримала Свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за законом\~на земельну\~ділянку площею\~0,1242\~га,\~розташованої \~в [ADDRESS] ,\~переданої для\~будівництва та\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~та споруд\~(присадибна\~ділянка), кадастровий номер 5322484401:01:002:0319. Представник позивача адвокат Пінчук Ю. В. в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача [PERSON] та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явидася, направивши на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи без її участі. Третя особа - державний нотаріус Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Горбенко Л.В. була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі та прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Потоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 32. Позивач [PERSON] являється дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 1184. Відповідач по справі [PERSON] являється дочкою померлого [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про її народження серія [NUMBER] та Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , укладеного між [PERSON] та [PERSON] , згідно якого прізвище дружини було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав. Була заведена спадкова справа за № 296/2019 у нотаріуса, за № 65157738 у спадковому реєстрі, спадкодавець [PERSON] , дата смерті [INFO] , що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі за № 60457370 від 05.06.2020 року. В порядку оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , позивач [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1242 га, розташованої в [ADDRESS] , переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5322484401:01:002:0319. Право власності на земельну ділянку було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом індексний номер 211612817 від 05.06.2020 року, згідно якого право власності на земельну ділянку кадастровий номер 5322484401:01:002:0319, площею 0,1242 га, було зареєстровано за [PERSON] . Проте Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.06.2020 року за № 669/02-31, винесену державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Горбенко Л.В., було відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , оскільки вказаний житловий будинок з господарськими будівлями побудовані без дозвільних документів. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини за ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи. Виходячи зі змісту частин першої, другої статті 331 ЦК України, частини першої статті 182 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об`єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. Новостворене нерухоме майно стає об`єктом цивільних правовідносин з моменту завершення будівництва, прийняття до експлуатації або державної реєстрації без урахування того, яким суб`єктом правовідносин здійснено такі дії та на якого суб`єкта цивільних правовідносин або сторону договору зареєстроване новостворене майно. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)»при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Відповідно до ч. 2ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Частиною 3ст. 376 ЦК України статті встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Таким чином, ст. 376 ЦК України передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, і встановлено випадки, коли право власності на самочинне будівництво може бути визнане за рішенням суду за особою, що здійснила самочинне будівництво, або за власником земельної ділянки. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Право власності на об`єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім`я спадкодавця або спадкоємця. Відповідно до п. 6 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст.1218 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих у п. 7 ППВСУ від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування". За змістом зазначених роз`яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3, 5 ст.376 ЦК і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (ст.ст.1216, 1218 ЦК України). Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (частини 3, 5 ст.376 ЦК України) належало спадкодавцеві, воно також належить спадкоємцеві, який прийняв спадщину. Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3, 5 ст. 376 ЦК України є суб`єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей 1216,1218 ЦК України. Відповідно до ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи діючі положення законодавства щодо самочинного будівництва, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено порушень будь - чиїх прав та інтересів самочинним будівництвом, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості, що надасть позивачу можливість вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Право власності на земельну ділянку було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом індексний номер 211612817 від 05.06.2020 року, згідно якого право власності на земельну ділянку кадастровий номер 5322484401:01:002:0319, площею 0,1242 га, було зареєстровано за [PERSON] . Тобто, за свого життя померлий [PERSON] був власником земельної ділянки, на якій в подальшому побудував житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . На даний час, вказану земельну ділянку в спадщину позивач отримала дану земельну ділянку. Відповідно до Технічного паспорту, виготовленого КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської області», інвентаризаційна справа № 596 від 24.02.2020 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] складається з житлового будинку літ. «В» 2014 року забудови, прибудови літ. «в», прибудови літ. «В1», літня кухня літ. «А», фундамент літ. «г», сарай літ. «Г», баня літ. «Г1», убиральня «Д», Альтанка літ «Е», ганок з навісом літ. «в1», яма вигрібна І, вимощення ІІ, колодязь літ. «к», Колодязь літ. «к1», огорожа № 1, огорожа № 2, ворота № 3. Відносно прибудови житлового будинку літ. «В» 2014 року забудови, прибудови літ. «в», прибудови літ. «В1», літня кухня літ. «А», сарай літ. «Г», баня літ. «Г1», міститься відмітка про «збудовано без дозвільної документації». Відміткою про проведення технічного обстеження за результатами проведеного технічного обстеження об`єкту, проведеного КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської області» від 26.06.2020 року, було встановлено можливість його надійного використання та безпечної експлуатації житлового будинку літ. «В» 2014 року забудови, прибудови літ. «в», прибудови літ. «В1», літня кухня літ. «А», сарай літ. «Г», баня літ. «Г1». За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, у зв`язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову. На підставі ст.ст. 3-5, 10, 12, 258, 259, 263-268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.182, 331, 375, 376, 1216, 1218, 1269, 1270 ЦК України, ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», правової позиції Верховного Суду України по справі №6-265цс16 від 30.03.2016р. та ст.ст.247 ч. 2, 263,264,265,268 ЦПК України, суд

Outcome: approved