overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] (дів.Оліферович) покликається на те, що батьки, Оліферовичі : [PERSON] і [PERSON], перебували у зареєстрованому шлюбі і мали 2-х дітей , позивача і дочку [PERSON]. З батьками проживала позивач. Батько помер 19.01.1975 р.,а мати -01.04.1977р. Спадщина знаходиться у с. Нова Вижва вул. Лесі Українки, 22 Старовижівського району Волинської області. Позивач прийняла її шляхом управління і володіння нею. Через відсутність у покійних правовстановлюючих документів на будинковолодіння нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить визнати за нею право власності на будинковолодіння у порядку спадкування. У судовому засіданні представник [PERSON] позов підтримав з наведених підстав. Пояснив,що сестра позивача за спадщиною не зверталася. Відповідач у судове засідання не з"явився. Є письмова заява про розгляд справи у його відсутності. Проти позову не заперечує. Заслухавши пояснення пр-ка позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний. У відповідності зі ст.ст. 524, 525 ,529 , 549 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи... При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є ..., діти,дружина і батьки померлого... . Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину : 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав держнотконторі за місцем відкриття спадщини заяву про відкриття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. З письмових доказів (копій: паспортів позивача та сестри і їх свідоцтв про народження та одруження , про смерть спадкодавців ; технічної документації спадкової садиби; повідомлення нотаріуса про наявність спадкової справи за зверненням за спадщиною позивача і відмови у видачі свідоцтва на спадщину ; витягу з погосподарської книги) судом зясовано таке. Спадкодавець є матір"ю позивачеві. З дня народження проживала з батьками. Інший спадкоємець спадщини не приймав. Правовстановлюючих документів на будинковолодіння немає . Із - за чого нотаріус відмовив в оформленні спадщини. Позивач спадщину прийняла шляхом володіння і управління, а подала заяву нотаріусу 26.07. 2016 р. на оформлення спадкових документів. Спадкова садиба побудована у кінці 50-х рр.Негазифікована і без побутових зручностей. З врахуванням викладеного позов підлягає до задоволення, бо згідно зі ст. 328 ЦК України (2003 року) позивач набуває права власності на законних підставах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] (дів. Степанець) покликається на те, що батьками були [PERSON] : [PERSON] і [PERSON] , які перебували у зареєстрованому шлюбі і мали трьох дітей, з яких одна - позивач. Батько помер 15.10.2004 р., а мати - 09.01.2013 р. Після смерті батька спадщину успадкувала мати сама . Вона знаходиться у с. Смідин вул.Щорса, 20 Старовижівського району Волинської області. Покійна заповіла 18.02.2005 року усе майно у рівних частинах дітям. Але спадщину прийняла лише позивач шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріуса. Через відсутність у покійної правовстановлюючих документів на будинковолодіння нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить визнати за нею право власності на будинковолодіння у порядку спадкування. У судовому засіданні пр-к позивача [PERSON] позов підтримав з наведених підстав. Пояснив, що сини спадкодавця проживали у власних помешканнях у різних населених пунктах окремо від батьків. Відповідач у судове засідання не з"явився. Є письмова заява про розгляд справи у його відсутності. З позовом згідний . Заслухавши пояснення пр-ка позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний. У відповідності зі ст.ст. 1217, 1220, 1233, 1269 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи... Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З письмових доказів (копій: паспорта позивача і свідоцтв про народження і одруження та про смерть спадкодавців , довідки Смідинської сільської ради про склад сім"ї; технічної документації садиби; заповіту, який не змінено і не відмінено; повідомлення нотаріуса про наявність спадкової справи та витягів про це з реєстрів , відмови нотаріуса у видачі правовстановлюючих документів, заяв синів спадкодавців про неприйняття спадщини ) судом зясовано таке. У спадкодавців троє дітей,з яких лише позивач прийняла спадщину шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріуса. Заповіт складений 18.02.2005 року у користь усіх дітей. Але сини :[PERSON] та Олександр відмовились від спадщини. Володимир зареєстрований і проживає у батьківському будинку з 04.06.2013 р. Про що стверджується нотаріально посвідченою його заявою про неприйняття спадщини. А після смерті батька позивача майно останнього успадкувала дружина,тобто мати, шляхом постійного проживання з чоловіком на час відкриття спадщини. Спадкова садиба побудована покійними батьками у 40-х роках. Негазифікована, є господарські споруди. З врахуванням викладеного позов підлягає до задоволення, бо згідно зі ст. 328 ЦК України (2003 року) позивач набуває права власності на законних підставах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] (дів. Томашук) Г.С. покликається на те, що батьками були Томашуки : [PERSON] і [PERSON] , які перебували у зареєстрованому шлюбі і мали трьох дітей, тобто позивача, сина [PERSON] і дочку [PERSON] . Батько помер у 1977 році., а мати - 15.01.2001 р. За життя 11.04.1997 р. склала заповіт у користь усіх дітей. [PERSON] спадщину прийняв на 1/3 частину, а [PERSON] відмовилась від своєї частки у користь позивача. 19.04.2015 р. помер Валерій, який заповів 30.11.2001 р. свою частку майна у користь позивача. Остання спадщину прийняла шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріуса. Спадщина знаходиться у с. Журавлине вул. Перемоги, 19 Старовижівського району Волинської області. Через відсутність у покійних правовстановлюючих документів на будинковолодіння нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить визнати за нею право власності на будинковолодіння у порядку спадкування. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з наведених підстав. Пояснила, що на земельний і майновий пай покійної матері отримала свідоцтво про право на спадщину, а після брата - звернулася з відповідною про це заявою до нотаріуса. Відповідач у судове засідання не з"явився. Є письмова заява про розгляд справи у його відсутності. З позовом згідний . Заслухавши пояснення позивача , вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний. У відповідності зі ст.ст. 524,525,534,549 ЦК України (1963 р.),1217, 1220, 1233, 1269 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи... Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З письмових доказів (копій: паспорта позивача і свідоцтва про одруження і його народження та свідоцтв про смерть спадкодавців і про народження брата ; довідки Журавлинівськоїї сільської ради про склад сім"ї; технічної документації садиби; заповітів, які не змінено і не відмінено; повідомлення нотаріусів про наявність спадкових справ та витягів про це з реєстрів , відмови нотаріуса у видачі правовстановлюючих документів, свідоцтва про спадщину за заповітом на земельний пай та грошовий вклад) судом зясовано таке. У спадкодавців троє дітей, з яких живими є двоє - позивач, яка прийняла спадщину шляхом володіння майном покійної матері і шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріуса майна брата. Заповіти складені покійними відповідно, 11.04.1997 року і 30.11.2001 року у користь позивача. Спадкова садиба побудована покійними батьками у 70-х роках. Негазифікована, є господарські споруди. 05.12.2008 року позивач отримала спадщину на земельний пай і грошові зваощадження покійної. З врахуванням викладеного позов підлягає до задоволення, бо згідно зі ст. 328 ЦК України (2003 року) позивач набуває права власності на законних підставах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] (дів. Хвещук) покликається на те, що батьками були Хвещуки : [PERSON] і [PERSON], які перебували у зареєстрованому шлюбі і мали чотирьох дітей : позивача і синів. [PERSON] (розлучений, дітей не мав) у 1988 р. вибув за межі України і його доля невідома. [PERSON] спадщини не отримував і не претендує на неї. Аналогічно і [PERSON]. Батько помер 25.12.1995 р., а мати - 08.04.2015 р. Вони проживали у власному будинку. Спадкова садиба знаходиться у с. Мокре вул.Незалежності, 82 Старовижівського району Волинської області. Спадщину прийняла після покійної матері шляхом зверненням з відповідною заявою до нотаріуса, а мати,відповідно, шляхом постійного проживання на день смерті чоловіка . Через відсутність у покійних правовстановлюючих документів на будинковолодіння нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить визнати за нею право власності на будинковолодіння у порядку спадкування. У судовому засіданні пр-к позивача [PERSON] позов підтримав з наведених підстав. Пояснив, що спадкодавці проживали самі. Відповідач у судове засідання не з"явився. Є письмова заява про розгляд справи у його відсутності. З позовом згідний . Заслухавши пояснення пр-ка позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний. У відповідності зі ст.ст. 1217, 1220, 1233, 1268 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи... Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким ,що прийняв спадщину, якщо протягом 6 місяців не заявив про відмову від неї. З письмових доказів (копій: паспортів позивача та братів і свідоцтв про їх народження і одруження та про смерть спадкодавців , довідки Дубечненської сільської ради про склад сім"ї; технічної документації садиби; повідомлення нотаріуса про наявність спадкової справи та витягів про це з реєстрів , відмови нотаріуса у видачі правовстановлюючих документів, заяв братів про неприйняття спадщини, ) судом зясовано таке. У спадкодавців було четверо дітей,з яких один вибув у невідомому напрямку у 1988 р. Крім позивача інші діти спадщини не приймали. Син [PERSON] проживає у РБ. А [PERSON] - у м. Ковелі.Останній особисто прибув у судове засідання і подав відповідну заяву про те, що спадщини не приймав. Спадкова садиба побудована покійними у 60-х роках. Не газифікована, без побутових зручностей, є господарські споруди. З врахуванням викладеного позов підлягає до задоволення, бо згідно зі ст. 328 ЦК України (2003 року) позивач набуває права власності на законних підставах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] (дів.Хомич) покликається на те, що її батьки [PERSON] :[PERSON] і [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі і мали двоє дітей - позивача і сина [PERSON]. Останній помер 05.01.2012 р. Проживав у Росії. батьки померли, відповідно, 10.08.2002р. і 21.10.2013 р. Спадщина знаходиться у с. Кримне вул. 70-річчя Великого Жовтня, 21 Старовижівського району Волинської області. Спадщину прийняла шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріуса. Інших спадкоємців не має. Через відсутність у покійних правовстановлюючих документів на будинковолодіння нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить визнати за нею право власності на будинковолодіння у порядку спадкування. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з наведених підстав. Пояснила, що батьки проживали у власному будинку. З 8 класу з ними жила без реєстрації її дочка. Відповідач у судове засідання не з"явився. Є письмова заява про розгляд справи у його відсутності. З позовом згідний . Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний. У відповідності зі ст.ст. 1217, 1220, 1261, 1269,1270 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи... У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодаваця... . Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкожавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З письмових доказів (копій: паспорта позивача та свідоцтв про його народження і одруження; свідоцтв про смерть спадкодавців ; довідки Кримненської сільської ради про склад сім"ї ; технічної документації садиби ; та вартісної оцінки; витягів з реєстрів та його повідомлення про прийняття спадщини лише позивачем, відмови нотаріуса на вчинення нотаріальних дій) судом зясовано таке. У спадкодавців було двоє дітей, з яких - позивач та покійний син. Останній спадщини після смерті матері не приймав. Покійний батько успадкував майно дружини. У його коористь вона заповідала своє майно. По даний час у спадковій садибі проживає дочка позивача. Спадкова садиба побудована батьками позивача у 70-х р. Негазифікована, без побутових зручностей. Є господарські споруди. Правовстановлюючих документів на неї немає . З врахуванням викладеного позов підлягає до задоволення, бо згідно зі ст. 328 ЦК України (2003 року) позивач набуває права власності на законних підставах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] , діючи в інтересах свого малолітнього сина [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлої [PERSON] право власності на житловий будинок та земельну ділянку в [ADDRESS]. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшли житловий будинок [ADDRESS] , та присадибна земельна ділянка біля цього будинку. Малолітній [PERSON] є спадкоємцем померлої згідно її заповіту, та своєчасно подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, проте оформити у нотаріальному порядку право власності на будинок та земельну ділянку виявилося неможливим, оскільки на отримання спадщини стали претендувати відповідачки, які намагалися оспорити заповіт у судовому порядку. У зв`язку з цим позивач й звернувся до суду із зазначеними вимогами. У підготовчому засіданні представник позивача адвокат Семенченко Н.В. підтримала позов, просить його задовольнити. Відповідачки [PERSON] та [PERSON] у підготовче засідання не з`явилися, але подали заяви про визнання позову. Суд вважає, що визнання відповідачками позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та може бути прийнято судом. При цьому суд виходить з того, що: відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, вказані у заповіті. відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Таким чином, заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв`язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] (до шлюбу прізвище - [PERSON]) [PERSON], [INFO], звернулась 22 серпня 2016 року в суд з цим позовом та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON], [INFO], який вони зареєстрували 02 квітня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, за актовим записом № 76. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Стверджувала, що життя з відповідачем не склалось, у звязку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сімї та примирення є не можливим. Позивач в судове засідання не з"явилась. Надала заяву від 07.12.2016 року в якій справу просила розглянути без її участі. На розірванні шлюбу наполягала. Відповідач у судове засідання не з"явився. Надав заяву в якій просив справу розглянути у його відсутності. Проти задоволення позову заперечував. Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім'ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Питання розподілу понесених сторонами судових витрат по справі суд не вирішує, оскільки таких вимог сторони не заявляли.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] (до шлюбу прізвище - Баранська) [PERSON], [INFO], звернулась 21 липня 2016 року в суд з цим позовом та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON] Артьомієм Олександровичем, [INFO], який вони зареєстрували 17 липня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, за актовим записом № 108. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Стверджувала, що життя з відповідачем не склалось, у звязку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сімї та примирення є не можливим. Після розірвання шлюбу просила змінити їй прізвище на дошлюбне «Баранська». Позивач в судове засідання не з"явилась. Надала заяву в якій просила справу розглянути у її відсутності. на розірванні шлюбу наполягала. Від строку на примирення відмовилась. Відповідач у судове засідання не з"явився. Надав заяву з якій позов визнав. Від надання строку відмовився. Справу просив розглянути без його участі. Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім'ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Питання розподілу понесених сторонами судових витрат по справі суд не вирішує, оскільки таких вимог сторони не заявляли.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] (до шлюбу прізвище - Букатар), [INFO], звернулась 16 вересня 2016 року в суд з цим позовом та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем, [PERSON], [INFO], який вони зареєстрували 05 травня 2011 року у виконавчому комітеті Мардарівської сільської ради Котовського району Одеської області,\~ за актовим записом № 02. \~\~\~\~\~\~\~ Від шлюбу сторони дітей не мають. \~\~\~\~\~\~\~ Стверджувала, що спільне життя з відповідачем не склалось, у звязку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що вони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. Вважає, що подальше спільне життя, збереження сімї та примирення є не можливим. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Павловська».\~\~\~\~ Позивачка в судове засідання не з"явилась. Надала заяву в якій справу просила розглянути без її участі, позов підтримала, не зперечувала проти винесення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання на виклик суду не з"явився. Причин неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав. Заперечень до позову не представив. Тому за згоди позивача справу розглянуто у його, відсутність в заочному порядку. Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім'ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Питання розподілу понесених сторонами судових витрат по справі суд не вирішує, оскільки таких вимог сторони не заявляли.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] є власником квартири в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та свідоцтвом про право на спадщину за законом. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщені осіб у квартирі за адресою: [ADDRESS] значаться зареєстрованими сторони по справі. З акту про не проживання від 09.12.2019 року суд вбачає, що відповідач за місцем реєстрації не проживає з вересня 2018 року. Статтею 401 Цивільного кодексу України\~передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Частиною 2\~ст.406 ЦК України\~встановлено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України\~власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. При цьому держава не втручається у здійсненні власником права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню ( частина друга\~статті 386 ЦК України). Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права корситування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" визначено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні; у осіб, які потребують догляду; внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки зібраними у справі доказами підтверджено, що з вересня 2018 року відповідач не проживає в належному позивачу житловому приміщенні, участі в оплаті комунальних послуг не бере, однак не знятий з реєстрації, а реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенні створює перешкоди позивачеві у користуванні майном, збільшуючи витрати по утриманню житла, чим порушує права позивача. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. В порядку ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved