Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

ПАТ «Банк Форум» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третьої особи: [PERSON] про звернення стягнення. Свої вимоги мотивує тим, що 27 березня 2007 року між АКБ «Форум» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0172/08/26-СL, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 59000 доларів США на споживчі цілі строком до 26 березня 2018 року під 13% річних. В забезпечення виконання кредитного договору № 0172/08/26- СL в іпотеку банку було передано земельну ділянку, яка розташована в [ADDRESS], яка належить [PERSON] та домоволодіння за тією ж адресою , загальною площею 162,2 кв. м., житловою площею - 53,2 кв. м. [PERSON] не виконала взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 735460,71 грн., що стверджується рішенням суду від 16 грудня 2013 року по справі № 0707/10489/2012. На даний час, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом спадщину по даному майну успадкував син померлого іпотекодавця - [PERSON] Відповідач та представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа [PERSON] в судове засідання повторно не з»явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За приписами частини першої статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом належними доказами встановлено, що 27 березня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0172/08/26-CL. Відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 16 грудня 2013 року по справі за позовом ПАТ «Банк Форум» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором стягнути з [PERSON], [INFO], на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" заборгованість по кредитному договору № 0172/08/26-CL від 27 березня 2008 року в розмірі 725 479,29 гривень (сімсот двадцять п'ять тисяч чотириста сімдесят дев'ять гривень двадцять дев'ять копійок) в тому числі: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 152 375,59 гривень (сто п'ятдесят дві тисячі триста сімдесят п'ять гривень п'ятдесят дев'ять копійок); поточна заборгованість по поверненню грошових коштів - 319 200,46 гривень (триста дев'ятнадцять тисяч двісті гривень сорок шість копійок); прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 248 796,27 гривень (двісті сорок вісім тисяч сімсот дев'яносто шість тисяч двадцять сім копійок); поточна сума заборгованості за нарахованими процентами - 5 106,97 гривень (п'ять тисяч сто шість гривень дев'яносто сім копійок) та сума пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом та процентами - 9 981,42 гривень (дев'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят одна гривня сорок дві копійки) Також, 27 березня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON], [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно якого предметом договору є домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS], який належить [PERSON] на праві приваьтної власності та земельна ділянка, яка розташована в [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві приватної власності. З свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14 березня 2014 року державним нотаріусом Мукачівської РДНК Шпеник М. Ю. вбачається, що за померлим [PERSON] спадщину успадкував син - [PERSON] До складу спадщини ввійшов житловий будинок, що розташований в [ADDRESS]. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 19020897 даний житловий будинок належить [PERSON] на праві приватної власності. Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 3 цієї статті звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду , виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 7 цього ж Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Статтею 41 вказаного вищого Закону передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса проводиться якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави), одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки , належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві. (частина перша статті 20 ЦК України , статті 3 і 4 ЦПК України). Разом з тим, відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Таким чином, враховуючи те, що до відповідача [PERSON] перейшло право власності в порядку спадкування на предмет іпотеки, іпотека є дійсною для нього. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивач та про необхідність задоволення позову. Згідно ст. 88 ч. 3 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, що в даному випадку становить 243,60 гривень судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved