Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду з вказаним вище позовом, в якому просило стягнути з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], в порядку регресу кошти у розмірі 11.455 (одинадцять тисяч чотириста п'ятдесят п'ять) гривень 27 (двадцять сім) копійок, витрати на правову допомогу у розмірі 2.000,00 (дві тисячі) гривень та судові витрати у розмірі 229 (двісті двадцять девять) гривень 40 (сорок) копійок. Свої вимоги позивач обґрунтував наступним. 08 листопада 2009 року у м. Одесі по вул. Розкидайлівській, з вини громадянина [PERSON], який керував автомобілем «Toyota» з державними номерними знаками [NUMBER] була скоєна дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП). Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 05 січня 2010 р. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль марки «Mitsubishi» з номерними знаками [NUMBER], який на момент ДТП належав [PERSON] Відповідно до Звіту про визначення вартості відновлювального ремонту № 02/12/09 від 20 січня 2010 p., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Mitsubishi» становить 12.882,32 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий, з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою та, у зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі у розмірі 10.735,27 грн.. 27.09.2010 року МТСБУ звернулося до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому, а також витрат понесених для встановлення розміру збитку та збору документів. На даний час в добровільному порядку відповідачем витрати не компенсовано. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, представник відповідача проти задоволення позову заперечував, надав заперечення на позов, в яких зазначив, що регрес виникає на підставі закону та відсутні підстави стягнення коштів в порядку регресу, так як шкода завдана неумисно. З'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, та правовідносини сторін, що випливають з таких обставин, вислухавши учасників цивільного процесу, перевіривши їх доводи наявними в справі доказами, дослідивши матеріали справи, надавши їм правову оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Як випливає з матеріалів справи, 08.11.2009 року, близько 10:00 години, [PERSON], керуючи автомобілем марки «Toyota» з державними номерними знаками [NUMBER] по вулиці Розкидайлівській у м. Одесі, в порушення п. 11.3 Правил дорожнього руху України, рухаючись по смузі зустрічного руху, допустив зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi» з номерними знаками [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вина [PERSON] у скоєнні ДТП, яке мало місце 08.11.2009 року встановлена постановою Приморського районного суду м. Одеси від 05.01.2010 року по справі № 3-93/10. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до Звіту про визначення вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку № 02/12/09 від 20 січня 2010 pоку, складеного оцінювачем Циналєвським О.С., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Mitsubishi» з номерними знаками [NUMBER], становить 12.882,32 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ст. 22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. Потерпілий, який є учасником бойових дій, з метою отримання відшкодування 11.03.2010 року звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 10.735,27 грн. (копія платіжного доручення № 2557 від 16 червня 2010 р.). Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до п. 4 Постанови ПЛЕНУМ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від 01.03.2013 № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Вказане вище спростовує заперечення представника позивача. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 ст.38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст.13 Закону. 27.09.2010 року позивач звернувся до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому, а також витрат понесених МТСБУ для встановлення розміру збитку та збору документів (720,00 грн. - платіжне доручення № 1306 від 25.03.2010 року). На даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ, які складають 11.455 (одинадцять тисяч чотириста п'ятдесят п'ять) гривень 27 (двадцять сім) копійок. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК У країни, судові витрати складаються з судового боргу та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», який набрав чинності 01.01.2012 року, розмір компенсаційних витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. На час розгляду справи, судові витрати позивача складають судовий збір у розмірі 229,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2.000,00 грн.

Outcome: approved