Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що її дочка [PERSON] та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у них народилася дочка [PERSON] [INFO] . 12 січня 2005 року її дочка [PERSON] поїхала до Дубровицької ЦРЛ і додому не повернулася, місце її перебування на даний час невідоме. Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 06 грудня 2007 року, її дочку [PERSON] визнано безвісно відсутньою з 12 січня 2005 року. ЇЇ малолітня дочка [PERSON] залишилася проживати разом їз нею та її чоловіком [PERSON] . Рішенням опікунської ради Дубровицької РДА Рівненської області, малолітню [PERSON] залишено на утриманні в сім`ї [PERSON] до вирішення спору щодо місця проживання та виховання дитини в судовому порядку. Однак, відповідач [PERSON] звернувся до суду із позовом про відібрання дитини [PERSON] . Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2005 року, відповідачу [PERSON] було відмовлено в задоволенні його позову про відібрання дитини. Відповідач [PERSON] починаючи з 2009 року участі у вихованні та утриманні доньки не бере, не відвідує її, не купує їй речей першої необхідності, не цікавиться про її фізичний та духовний розвиток. У зв`язку з цим, просить суд позбавати відповідача батьківських прав відносно дитини [PERSON] . В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Представник третьої особи в судовому засіданні в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову та вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його доньки [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено такі обставини.\\ Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 13 липня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження вбачається, що батьком неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] , є відповідач [PERSON] (а.с.7). Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 06 грудня 2007 року, [PERSON] [INFO] , визнано безвісно відсутньою з 12 січня 2005 року (а.с.11). Рішенням опікунської ради Дубровицької РДА Рівненської області №4 від 10 червня 2005 року, малолітню [PERSON] [INFO] , залишено на утриманні в сім`ї [PERSON] до вирішення спору щодо місця проживання та виховання дитини в судовому порядку (а.с.8). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до суду із позовом про відібрання дитини [PERSON] . Однак, рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2005 року, відповідачу [PERSON] було відмовлено в задоволенні його позову про відібрання дитини (а.с.9). Рішенням виконавчого комітету Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області №18 від 10 квітня 2006 року, [PERSON] було призначено опікуном над її онукою [PERSON] [INFO] (а.с.10). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 27 серпня 2019 року вбачається, що [PERSON] проживає разом із дідусем та бабусею, які є її опікунами. Мати [PERSON] безвісно відсутня. Батько [PERSON] участі у вихованні та утриманні доньки не бере, не відвідує її, не купує їй речей першої необхідності, не цікавиться про її фізичний та духовний розвиток (а.с.12). Згідно характеристики, виданої Висоцькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів вбачається, [PERSON] , батько [PERSON] , навчанням та вихованням дочки не цікавився, зв`язок зі школою не підтримує (а.с.13). Згідно довідки №7942/15.8-37 від 27 серпня 2019 року, виданої Дубровицьким районним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області вбачається, що станом на 01 серпня 2019 року за [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів на підставі виконання рішення Дубровицького районного суду Рівненської області про стягнення з нього аліментів на утримання дитини [PERSON] , яка становить 54940,80 грн. (а.с.14). Згідно висновку органу опіки та піклування - Дубровицької районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його дочки [PERSON] вбачається, що [PERSON] фактично не проживає разом зі своєю дочкою [PERSON] та не бере участі у її вихованні. За час навчання дочки в дошкільному навчальному закладі та школі, [PERSON] не цікавилася навчанням та шкільним життям своєї дочки. Неповнолітня [PERSON] проживає та перебуває на утриманні своїх дідуся та бабусі, які забезпечують її всім необхідним. А тому, враховуючи викладені обставини, орган опіки та піклування - Дубровицька районна державна адміністрація вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дочки [PERSON] . Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] ствердили суду, що [PERSON] участі у вихованні та матеріальному утриманні дочки [PERSON] не бере. Він жодним чином не цікавиться її навчанням, здоров`ям, не піклується про її фізичний та духовний розвиток. Допитана в якості свідка неповнолітня [PERSON] пояснила суду, що її батько [PERSON] протягом останніх 10 років не цікавиться її життям, навчанням, здоров`ям. Він не бере участі в її утриманні, вихованні. На даний час вона проживає разом з дідусем та бабусею, які забезпечують її всім необхідним. Частина 1 статті 141 Сімейного кодексу України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. З письмових доказів, досліджених судом, встановлено, що відповідач, який є батьком неповнолітньої [PERSON] , тривалий час не приділяє жодної уваги вихованню дитини, не цікавиться її життям, навчанням та розвитком. Одночасно з матеріалів справи вбачається, що неналежна поведінка відповідача щодо участі в вихованні, утриманні, забезпеченні належних та безпечних умов життя дитини мала місце протягом довгого періоду часу, що стало підставою для позбавлення його батьківських прав відносно дитини. Частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно частини 2 статті 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не спілкується з нею, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, внаслідок чого не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, чим позбавляє її можливості нормально самоусвідомлюватись. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дитини. При цьому, суд враховує, що зазначений стан речей триває довгий проміжок часу. Відповідно до роз`яснень пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків і ухилення їх від виконання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] тривалий час ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, в тому числі від її матеріального утримання, що є складовою виховання, а тому його слід позбавити батьківських прав щодо дитини [PERSON] .

Outcome: approved