Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи: 15.01.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудований гараж № [NUMBER] , літера «Г-1» площею 26,3 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] , кооператив гаражів № [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в 1995 році, як член ОК «Кооператив гаражів №2», без отримання відповідного дозволу на будівництво, за власні кошти побудував гараж [ADDRESS] . Зазначений гараж на обліку у державній реєстраційній службі не значиться, оскільки не вчиняв дій по належному оформленню права власності на нього. З метою належним чином оформити право власності на вказаний гараж 30.09.2020 року звернувся до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області, проте отримав відмову у прийнятті в експлуатацію з посиланням на те, що право власності на самочинно збудовані об`єкти може бути визнано лише за рішенням суду. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому на праві власності належить земельна ділянка кадастровий номер 59104000000:05:010:0562 площею 0,0029 га, цільове призначення для будівництва індивідуальних гаражів, розташована в [ADDRESS] . Згідно технічного паспорта гараж має загальну площу 26,3 кв.м. та знаходиться в кооперативі гаражів № [NUMBER] по [ADDRESS] .За висновком експерта, архітектора будівля гаражу, що розташована по [ADDRESS] зведена з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм. Відповідно до звіту з незалежної оцінки майна складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , вартість гаражу № [NUMBER] розташованого в гаражному кооперативі № [NUMBER] становить 28600 грн. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 19 січня 2021 року судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с.32). 16 березня 2021 року судом залучено Обслуговуючий кооператив «Кооператив гаражів №2» до участі в справі в якості третьої особи (а.с.46). Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його присутності, позов просив задовольнити. Представник відповідача виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області у судове засідання не з`явився. До суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду (а.с.34). Представник третьої особи Обслуговуючий кооператив «Кооператив гаражів №2», у судове засідання не з`явився. До суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно довідки ОК «Кооператив гаражів №2» від 26.09.2019 року [PERSON] належить гараж № [NUMBER] в обслуговуючому кооперативі ОК «Кооператив гаражів №2», який побудовано у 1995 році. [PERSON] , який являється членом кооперативу сплатив пайові внески в повному обсязі. Гараж № [NUMBER] , розміром 24 кв.м., розташований за адресою [ADDRESS] (а.с. 6). 02 жовтня 2019 року ФОП [PERSON] складено технічний паспорт на гараж № [NUMBER] по [ADDRESS] (а.с. 7-9). Рішенням Конотопської міської ради від 14.02.2020 року, у власність [PERSON] передано земельну ділянку для будівництва та обслуговування індивідуальних гаражів по [ADDRESS] , у авто гаражному кооперативі № [NUMBER] , під гаражем № [NUMBER] , площею 0,0029 га, кадастровий номер 59104000000:05:010:0562 (а.с. 11). Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності підтверджується реєстрація 10.03.2020 року за [PERSON] права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 59104000000:05:010:0562 (а.с.10). З листа управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Сумській області, адресованого [PERSON] , вбачається, що в управлінні відсутні правові підстави для введення в експлуатацію самочинно збудованих гаражів, побудованих на земельних ділянках з цільовим призначенням для індивідуального гаражного будівництва; системне врегулювання питань, порушених у заяві, можливе в рамках судового розгляду (а.с. 12). З висновку судового експерта Меншун О.І. за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 15.09.2020 року, вбачається, що при будівництві гаража № [NUMBER] , гаражний кооператив №2, [ADDRESS], [PERSON] не порушив державні будівельні норми зазначені у висновку. Ринкова вартість гаража № [NUMBER] , що знаходиться в гаражному кооперативі № [NUMBER] , [ADDRESS] за порівняльним підходом складає 28600 грн. (а.с.17-27). ІV. Норми права, застосовані судом: В силу ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України, самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо : 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним паво власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Аналіз норм ч. 3 ст.376 ЦК України дає підстави для висновку про те, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки забудовнику власником та користувачем, якщо такий є та не являється забудовником. У пункті 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз`яснено, що у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність (абзац 3 п.22 Постанови). Відповідно до п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженим постановою КМУ від 13.11.2011 № 461 з наступними змінами і доповненнями, у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Технічне обстеження проводиться суб`єктом господарювання, який має у своєму складі відповідних виконавців, що згідно із Законом України "Про архітектурну діяльність" одержали кваліфікаційний сертифікат, або фізичною особою - підприємцем, яка згідно із зазначеним Законом має кваліфікаційний сертифікат. Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. V. Мотиви суду. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази за власним переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, кожен окремо та в сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Суд дійшов висновку, що право власності позивача на гараж, який ним самочинно збудований на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, але в подальшому таку земельну ділянку у встановленому порядку надано фактично уже під збудований гараж, ніким не заперечується, і даних що це порушує права інших осіб сторонами не надано. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати залишити за позивачем, оскільки він не висуває вимоги про стягнення їх з відповідача.

Outcome: approved