Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину і на утримання дружини. Позов мотивований тим, що 31.07.2011 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області. Спільним подружнім життям сторонни проживали до травня 2016 року. Від шлюбу сторонни мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом із матір'ю та перебуває на її утриманні. Позивач зазначає, що перебуває у скрутному матеріальному становищі, не працює, перебувє у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку , щодо утримання дитини. Також останній ухиляється від утримання дружини. Позивач просила суд, згідно уточнених вимог стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, та на її утримання в розмірі 1/6 часток з усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, і до досягнення дитиною трьох років. У судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 84, 141, 180-183, 191 СК України. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 31.07.2011 року виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області за актовим записом № 57 був зареєстрований шлюб, від якого вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.11.2015 року. Дитина проживає з матір'ю (позивачем), що не заперечувалося в судовому засіданні відповідачем, та перебуває на її утриманні. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-хрічного віку, інших джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має. Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає, хоча має можливість її надавати. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Суд враховує, що відповідач є молодою працездатною особою, не подав суду докази існування обставин, які істотно обмежують його платоспроможність, докази існування у нього зобовязань по утриманню інших осіб, докази існування інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру та способу стягнення аліментів суд враховує те, що відповідач працює охоронцем в ПАТ "Гніванське Хлібоприймальне підприємство", та може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини. За таких обставин суд приходить до висновку, а також визнання відповідачем позову, що справедливим розміром аліментів на утримання однієї дитини буде стягнення з відповідача у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 12.04.2017 року і до досягнення дитиною повноілття, а на утримання дружини буде доцільно стягувати аліменти в розмірі 1/6 часток з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 12.04.2017 року і до досягнення [PERSON], [INFO], трьох років. Суд вважає, що такий розмір є необтяжливим для відповідача та в повній мірі враховує інтереси як сторін, так і малолітньої дитини. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів слід допустити до негайного виконання. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з [PERSON] на користь держави 640,00 грн. судового збору.

Outcome: approved