Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 березня 1996 року у Мукачівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, за актовим записом №87. Позовні вимоги мотивує тим, що 02 березня 1996 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, під час якого народилися діти, які вже повнолітні. Так, на сьогоднішній день між ними склалися неприязні відносини, і сім'ї як такої вже давно не має, оскільки за час спільного проживання між ними постійно виникали сварки, вона та діти потерпали від постійних докорів. Довгий час вона намагалася зберегти сім'ю, але відповідач нічого не хотів змінювати. Тому, на підставі вищенаведеного вона ([PERSON].) звертається до суду та просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], який зареєстрований 02 березня 1996 року у Мукачівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, за актовим записом №87. Позивач - [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності , позовні вимоги не визнає і проти їх задоволення заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом належними доказами встановлено, що відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 02 березня 1996 року, у Мукачівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, між [PERSON] та [PERSON], зареєстровано шлюб 02 березня 1996 року, про що зроблено актовий запис за №87 (а.с.2). Відповідно до вимог статті 24 Сімейного кодексу України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Правилами статтей 104 та 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст. 112 Сімейного кодексу України). Відповідно до статті 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Судом встановлено та знайдено підставність до задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що шлюб між подружжям існує формально, примирення та збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне їх життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. -2- На підставі статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачу по справі [PERSON] - неохідно залишити прізвище "[PERSON]". Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved