Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи Головного управління Міністерства юстиції у м. Києві про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] року померла його тітка [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина, що складається, зокрема, з 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Строк, встановлений законом, для прийняття спадщини, позивач пропустив, оскільки не зміг своєчасно дізнатися про смерть тітки. Просив про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у строк два місяці. 19 грудня 2016 року ухвалою суду залучено [PERSON] до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Позивач підтримав позовні вимоги. Дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснив, що у лютому 2015 року стало відомо про смерть спадкодавця. Коли декілька разів тітка не підняла слухавку, то мати від сусідів дізналась про її смерть та про поховання родичами померлого чоловіка спадкодавця. Відповідач разом зі спадкоємцем не жила, іноді приїздила, щоб торгувати на базарі. Коли відповідач знаходилась у тітки, то всіляко перешкоджала спілкуванню, тому тітка з ними зустрічалася на вулиці. Довгий час померла тітка пролежала у квартирі, причина її смерті не встановлена через гнильні зміни трупа. У нотаріуса відповідач повідомила про відсутність інших спадкоємців, хоча знала адресу його проживання. Відповідач є донькою рідної сестри спадкодавця [PERSON]. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідача у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представництво інтересів здійснювала [PERSON] Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні підтримала письмові заперечення, в яких, зокрема, зазначено, що необізнаність позивача про смерть спадкодавця [PERSON] не є поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Додатково пояснила, що з 2004 року відповідач доглядала за спадкоємцем, але за декілька днів до смерті спадкодавця відповідач за сімейними обставинами виїхала до місця свого постійного проживання, тому похованням займалися родичі померлого чоловіка спадкодавця, яким вона частково відшкодувала витрати на поховання. Оскільки відповідач не знала, що інші племінники живі, у нотаріуса не повідомила, що у спадкодавця є інші племінники - діти її померлого рідного брата. Просила суд відмовити у задоволенні позову (а.с.137-140). Представник третьої особи Головного територіального управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшли письмові пояснення, просив про розгляд справи за його відсутності та прийняти рішення на підставі поданих позивачем доказів згідно чинного законодавства (а.с. 30-31). Третя особа [PERSON] підтримала позовні вимоги. Пояснила, що з тіткою ніхто із сторін не проживав. Коли сусіди почули трупний запах, то знайшли [PERSON] померлою у квартирі та про смерть повідомили родичам померлого чоловіка, які її поховали. Просила суд задовольнити позов. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні обставини справи. Згідно актового запису про смерть [INFO] року померла [PERSON], [INFO], причина смерті не встановлена, гнильні зміни трупа (а.с.49-50). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складає із 1/2 частки квартири [ADDRESS], право власності на яку визнано за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 квітня 2013 року (а.с. 56) та 07 травня 2013 року проведена державна реєстрація права приватної власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS], за [PERSON] (а.с. 57). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1262 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. На день смерті [PERSON] спадкоємці першої та другої черги відсутні. Так, [INFO] року помер [PERSON] - батько позивача та рідний брат [PERSON] (а.с. 141), що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00015184062 від 20 березня 2015 року, що батьками [PERSON], [INFO] є: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 143) та витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00015184175 від 20 березня 2015 року, що батьками [PERSON], [INFO] є: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 144). Оскільки спадкоємці першої - другої черги спадкування за законом померли до відкриття спадщини, тому має місце спадкування сторін за правом представлення (ст. 1266 ЦК України). 24 вересня 2014 року відповідач звернулася із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON], в якій зазначено про відсутність інших спадкоємців (а.с.34). 27 січня 2015 року рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області встановлено, що відповідач є рідною племінницею [PERSON], померлої [INFO] року. Зі змісту рішення вбачається, що при укладенні шлюбу [PERSON] з [PERSON], спадкодавець змінила прізвище на «Колякова» (а.с. 46). 08 квітня 1969 року Могилів-Подільським міським РАЦСом Винницької області видано свідоцтво про народження [PERSON] (російською мовою), відповідно до якого батьками є: батько [PERSON] (російською мовою), мати [PERSON] (російською мовою) (а.с. 142). 09 лютого 2015 року Могилів-Подільським РС УДМС України у Вінницькій області видано паспорт на ім'я [PERSON], [INFO], уродженця м.Могилів-Подільский Вінницької області (російською мовою - [PERSON]) (а.с.61). 24 березня 2015 року позивач та третя особа [PERSON] звернулися із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] (а.с. 59 зв.). 24 березня 2015 року державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири № 26, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 19, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, оскільки на час відкриття спадщини не проживали разом зі спадкодавцем, а також протягом шести місяців не заявили про прийняття спадщини (а.с. 65 зв.- 66). Аналізуючи набуті докази, суд доходить наступного висновку. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. Як роз'яснено в п.24 постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Цим же пунктом передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Твердження позивача, що пропустив строк для прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть тітки внаслідок спрямованих дій відповідача, яка не повідомила нотаріуса про інших племінників, підтверджуються матеріалами спадкової справи, в якій міститься заява відповідача про відсутність інших спадкоємців. Згідно з п. 2.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Відповідно до п. 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Згідно ст. 63 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на момент відкриття спадщини) нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Суд враховує ті обставини, що позивач проживав окремо від спадкодавця, в іншій області, відповідач в заяві про прийняття спадщини зазначила про відсутність інших спадкоємці, нотаріусом не вчинялись жодні дії по встановленню кола спадкоємців після смерті [PERSON], повідомлення спадкоємців про відкриття спадщини або здійснення виклику шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. За таких обстави, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі: визначити [PERSON] додатковий строк 2 (два) місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його тітки [PERSON], яка померла [INFO] року.

Outcome: approved