Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] мотивувавши тим, що вонаявляється власником квартири [ADDRESS] . 07 березня 2018 року з вини мешканців квартири [ADDRESS] мало місце залиття належної їй квартири. Дані пошкодження зафіксовано в акті № 09/03/05 про наслідки залиття житлового/нежитлового приміщення від 09 березня 2018 року. Відповідно до вищезазначеного акту «… На день обстеження комісія встановила: під час залиття в квартирі [ADDRESS] (дев`ять) постраждали: частково затоплена стеля кімнати; вздувся шов між панелями на стіні; відпала побілка на місці затоплення стелі; частково затоплена стіна квартири; відклеїлись обої; пошкоджена штукатурка на стіні; замокла дерев`яна підлога кімнати (можливе із часом вздуття).» Причиною залиття її квартири являється те, що в квартирі [ADDRESS] у стіні кімнати відбувся [ADDRESS] кісанової труби автономного опалення внаслідок відключення жителями квартири [ADDRESS] в холодну пору року автономного опалення, з метою економії оплати комунальних послуг за газ. Представник власника квартири [ADDRESS] згідна із причиною та із необхідністю в найкоротший термін провести ремонтні роботи даної труби, що було зафіксовано в Акті № 09/03/05. Вказує, що винуватець затоплення її квартири в особі представника [PERSON] згідний був провести ремонт своїми силами, проте вона, позивач не погодилася, щоб винуватець надав свої матеріали та майстрів для усунення завданої шкоди, оскільки якість використовуваних матеріалів під час ремонту та компетенція майстра, який прийшов до неї оглянути квартиру, викликали сумніви щодо якості ремонту та компетентності майстра. У зв язку з чим нею, позивачем, було запропоновано представнику відповідача відшкодувати їй кошти, або як альтернативу - покупку необхідних матеріалів для ремонту. За ці кошти вона хотіла купити відповідної якості матеріали та замовити компетентних майстрів для якісного ремонту квартири. Проте відповідач відмовився від купівлі будівельних матеріалів та поставив умову, що ремонтні роботи будуть виконані запропонованим ним майстром, в противному випадку відшкодування шкоди він не оплатить. Зазначає, що відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 014/БТ-18 від 27.03.2018 року «Повна вартість ремонтно-будівельних робіт з врахуванням вартості будівельних матеріалів, для приведення квартири [ADDRESS] в належний для проживання стан, після залиття її холодною водою, становить: 13205 (тринадцять тисяч двісті п`ять) гривень». Відповідач в добровільному порядку відшкодувати шкоду не бажає, тому вона звернулась до суду. Також вказує, що діями відповідача їй завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормально користуватись ним, порушення звичайного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, внаслідок чого стан її здоров`я погіршився, тому вона змушена була 12 березня 2018 року звернутися до лікаря за допомогою, що підтверджується довідкою в № 118 від 27.03.2018 року. Завдану мені моральну шкоду оцінює у розмірі 5000 гривень . У судовому засіданні позивач та її представник підтримали мотиви та вимоги позову, просять суд стягнути з [PERSON] на її, позивача користь 13205 грн. в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди; 5000 грн. -відшкодування завданої немайнової (моральної) шкоди; 3000 грн. - відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням судової будівельно-технічної експертизи; 3000 грн. - відшкодування витрат на професійну правничу допомогу; 704,80 грн.- відшкодування сплаченого судового збору. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що дійсно через те, що у них у квартирі тріснула труба, водою затопило квартиру сусідів, однак стверджує що затопило тільки одну кімнтату, і сума яку просить позивач є завишеною та не посильною для відповідача, оскільки коштів у них немає. Зазначила, що для врегулювання спору запропонували позивачу зробити ремонт за куплені по потребі ними матеріалами та їхнім майстром. Однак, позивач відмовилась вирішувати спір таким чином. Щодо моральної шкоди - заперечує, вважає необгрунтованою дану вимогу. Враховуючи пояснення сторін та проаналізувавши письмові докази по справі, суд доходить висновків. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] , що підтверджується договорами купівлі-продажу квартири від 07 квітня 2000 року серія [NUMBER] та від 21 вересня 2010 року серія [NUMBER] (а.с.9-10,11) Квартира [ADDRESS] належить на праві власності відповідачу [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 23 серпня 2017 року (а.с.97). Як ствердила позивач та не заперечив представник відповідача 07 березня 2018 року з вини мешканців квартири [ADDRESS] мало місце залиття квартири, що належить позивачу. Пошкодження, які утворились через залиття зафіксовано в акті № 09/03/05 про наслідки залиття житлового/нежитлового приміщення від 9 березня 2018 року.(а.с. 12-15). Відповідно до п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року, у разі залиття, аварії складається відповідний акт, типова форма якого міститься у додатку № 4 до зазначених Правил. Згідно додатку № 4 до зазначених Правил, у акті, зокрема, зазначаються причини та наслідки залиття, акт складається комісією у складі головного інженера виконавця послуг - голови комісії, майстра технічної дільниці, слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету. Відповідно до вищезазначеного акту «… На день обстеження комісія встановила: під час залиття в квартирі [ADDRESS] (дев`ять) постраждали: частково затоплена стеля кімнати; вздувся шов між панелями на стіні; відпала побілка на місці затоплення стелі; частково затоплена стіна квартири; відклеїлись обої; пошкоджена штукатурка на стіні; замокла дерев`яна підлога кімнати (можливе із часом вздуття).» У постанові Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як передбачено ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше встановлено договором або законом. Згідно із положеннями ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25 квітня 2018 року № 61-4600св18. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності їх вини в завданні шкоди позивачу. Факт залиття належної позивачу квартири з вини відповідача та розмір завданої шкоди підтверджено актом про залиття та висновком судової будівельно-технічної експертизи № 014/БТ-18 від 27.03.2018 року . Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доводи заперечення представника відповідача щодо невідповідності суми завданої шкоди суд не вважає обґрунтованими, оскільки оцінка пошкодженого майна підтверджена як висновком судової будівельно-технічної експертизи № 014/БТ-18 від 27.03.2018 року (а.с.15-33) так і поясненнями наданими у судовому засіданні спеціалістом Кавецьким В.А. який пояснив, що ним також було оглянуто весь спірний об`єкт, і встановлено пошкодження, котрі зазначені у висновку судово-технічного експерта Марченкова Г.Н. від 27.03.2018р. № 014/ БТ -18, якого він також підписав як директор СЕФ "Експо-Фірма". Крім того як спеціаліст роз`яснив, що під час залиття квартири замкнули розетки, тому необхідно було розкривати у стіні електропроводку та в подальшому її замінити. Також пояснив, що бачив особисто, про що зафіксовано у висновку, на стінах кімнати позивача, біля вікна - грибок. На стелі від залиття була пляма і, щоб її усунути необхідно провести ремонт усієї стелі. До висновку надано фотоматеріали, котрими підтверджено завдану шкоду. Пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] також доводять вину відповідача та той факт, що сторони мали намір скористатись досудовим врегулюванням спору. Зокрема свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що наступного дня після залиття квартири підходила до позивача вирішити питання добровільно, пізніше приводила чоловіка, який міг зробити ремонт, однак позивач відмовилась від його послуг. Свідок [PERSON] пояснив, що позивач повідомила через мобільний телефон про ціну матеріалів та вартість ремонтних робіт для усунення завданої залиттям квартири шкоди. Однак він вважав їх завищеними. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 13 205 гривень - відшкодування завданої майнової шкоди, відповідно до судової будівельно-технічної експертизи № 014/БТ-18 від 27.03.2018 року, 3000 гривень - відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, що підтверджується квитанцією №014 (а.с.96) ; 3000 гривень - витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до квитанції № 269267(а.с.95) та 704,80 грн. сплаченого судового збору (а.с.1) підлягають до задоволення При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України та з урахуванням п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, з яких вбачається, що розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог у залежності від обсягу заподіяних моральних і фізичних страждань, з врахуванням у кожному конкретному випадку ступеня провини відповідача, стан здоров`я, ступеню змушених змін у житті потерпілого. Встановлено, що позивач із-за залиття відповідачем її квартири зазнала моральної шкоди, що виявилось у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормально користуватись ним, порушення звичайного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, внаслідок чого стан її здоров`я погіршився, у зв язку з чим 12 березня 2018 року звералась до лікаря за медичною допомогою, що підтверджується довідкою в № 118 від 27.03.2018 року (а.с.49). Виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи всі обставини у справі, суд вважає, що відповідною компенсацією моральної шкоди буде сума у розмірі 1000 гривень, яка визначена судом з урахуванням обсягу заподіяних моральних страждань, тривалості заподіяння моральної шкоди, необхідністю позивача докладати додаткові зусилля для відновлення свого порушеного права, а також інших негативних наслідків. а в решті слід відмовити. На підставі викладеного, ст. ст.386,1166,1167,1192 ЦК України,

Outcome: approved