Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог 07.08.2019 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява, в якій [PERSON] просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] . Свій позов позивач мотивує тим, що 14.07.2012 позивач одружилася з [PERSON] . Після одруження змінила своє прізвище на [PERSON] . Відповідач, [PERSON] є батьком позивачки та зареєстрований у її будинку, але з квітня 2018 по даний час без поважних причин в ньому не проживає. Відповідач створює перешкоди для позивача у реалізації права власності на будинок, оскільки позивач не може оформити житлову субсидію і не може надати довідку про доходи відповідача до органів соціального забезпечення. У суд позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що позов підтримує. Відповідач у суд не з`явився, про час, дату та місце розгляду був належним чином повідомлений, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що позов визнає. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 22.08.2019 відкрито провадження у справі. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом. Відповідно до рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 28.01.2008 справа 2-69/2008 серед іншого за [PERSON] було визнано право власності на садибу з надвірними спорудами по [ADDRESS] , а саме будинок з верандою, літньої кухні, гаража, погребу, сараю з прибудовою, вбиральні, огорожі загальною вартістю 55 621 грн. (а.с.7). За даними витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.03.2008 № 18231995, виданого Шполянським виробничим відділком комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», за [PERSON] на підставі рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 28.01.2008 було зареєстровано будинок за адресою: [ADDRESS] , номер запису №500 в книзі 2. (а.с.8). Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого Васильківською сільською радою Шполянського району, Черкаської області 14.07.2012, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №2. Прізвище після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на [PERSON] . (а.с.9). За даними довідки, виданої Васильківською сільською радою Шполянського району Черкаської області 18.04.2019 №356 в [ADDRESS] зареєстровані - [PERSON] 1968 року народження та [PERSON] 1968 року народження. (а.с.10). Згідно довідки виданої Васильківською сільською радою Шполянського району Черкаської області 18.04.2019 №357, [PERSON] , 1968 року народження, дійсно зареєстрований в [ADDRESS] , але не проживає з квітня 2018 по теперішній час (а.с.11). Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 30.11.2007 Черкаським об`єднаним бюро технічної інвентаризації, інвентаризаційна справа №500, за адресою: [ADDRESS] , розташований будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. (а.с.12-15). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. У відповідності до ч.ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.13 ЦПК країни, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтями 8, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст.ст. 41, 55 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, приватна власність громадян охороняється законом і її захист здійснюється судом, а тому власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. Відповідно до приписів ч.2.ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Стаття 7 цього ж Закону передбачає, що однією з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Висновки за результатами розгляду позову: Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] , фактично зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживає за даною адресою з квітня 2018 , що підтверджується довідками виданими Васильківською сільською радою, Шполянського району, Черкаської області (а.с.10-11). Тобто, відповідач відсутній за адресою реєстрації без поважних причин понад 1 рік. В той же час, така реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у реалізації права власності на будинок, що проявляється в неможливості оформити субсидію на житло. Таким чином, враховуючи, що відповідач у строк понад один рік без поважних причин відсутній у житлі позивача, приймаючи до уваги, що інших домовленостей між сторонами немає, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до повного задоволення шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням позивача. Підстав для звернення рішення суду до негайного виконання немає. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просить залишити судові витрати на його рахунку. На підставі ст.ст.41, 47, 55 Конституції України, ст.ст.16, 321, 389, 391, 405 ЦК України, ст. ст.3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved