Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Направленим позовом представник позивача просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення. В обґрунтування позову зазначено наступне. У березні 2017 року між сторонами укладено договір оренди нежитлового приміщення за яким позивач надав відповідачеві у тимчасове платне користування певне нерухоме майно, а останній, в свою чергу, зобов'язувався сплачувати орендну плату за користування ним. Згодом, відповідач перестав належним чином виконувати взяті на себе за даним правочином зобов'язання у зв'язку з чим утворилась спірна заборгованість. У судове засідання сторони не з'явились, проте направили до суду заяви про розгляд даної справи за їх відсутності. Представник заявника позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач позов визнав. За таких обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність вказаних учасників судового розгляду, адже матеріали справи містять достатньо доказів щодо правовідносин, які склались між ними. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 31 березня 2017 року між ПАТ "Вібросепаратор" та [PERSON] укладено Договір оренди нежитлового приміщення № 05-17/ВС-О (а.с.9-11) згідно якого позивач зобов'язувався передати, а відповідач прийняти у строкове платне користування без права викупу нежитлове приміщення, що розташоване на третьому поверсі (кімнати: №№ 28, 32, 33, 34) та являє собою частину офісного приміщення корпус № 7 по вул. Чехова, 1 в м. Житомирі. Згідно п. 5.3 Договору місячний розмір орендної плати за 1 кв.м. на момент його підписання складав 25,00 гривень. Загальний місячний розмір орендної плати за приміщення за погодженням сторін становить 1 697,50 гривень. У відповідності до п. 5.6. Договору орендар вносить орендну плату та компенсацію за спожиті послуги згідно актів здачі-прийняття робіт та рахунків, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендодавця не пізніше 10-го числа кожного місяця. Виконання відповідачем умов даного Договору упродовж квітня червня 2017 року підтверджуються актами приймання-передачі майна та актами здачі-приймання робіт (наданих послуг) (а.с.12-15). Згідно акту взаєморозрахунків з 1 квітня по 20 липня 2017 року (а.с.16) за згадуваним договором заборгованість відповідача перед позивачем становить 5 496,63 гривень. Станом на дату подання позову за розрахунками позивача заборгованість відповідача становить 6 029,07 гривень. Крім цього, відповідно до проведених позивачем розрахунків (а.с.6-8) відповідачеві нараховано 3% річних за прострочення виконання зобов'язань в сумі 34,00 гривні, пеню в сумі 349,96 гривень та 148,48 гривень інфляційних втрат. Правовідносини, що склались між сторонами в даній справі, врегульовані наступними положеннями норм матеріального закону. За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦК України). За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України). Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне. Позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у порушенні відповідачем умов згадуваного Договору оренди та взятих на себе зобовязань, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості та відшкодування витрат по комунальних послугах, як одним із способів та видів такого захисту. Також, суд встановив, що тривале порушення відповідачем взятих на себе зобовязань у причинно-наслідковому зв'язку потягнуло за собою появу вищевказаної заборгованості. Крім цього, оскільки позов підлягає до задоволення на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтвердженні судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 600,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved