Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON] Спадкоємцем першої черги був її син - батько позивача - [PERSON] Проте, він не зміг скористатися своїм правом на прийняття спадщини через різке погіршення стану, а саме: загострення цирозу печінки через лікування наслідків перенесених попередньо інфарктів на фоні надбаного цукрового діабету. Через вищезазначений тяжкий стан здоров'я він був неспроможний виїхати поза зону тимчасово неконтрольованої Українським урядом територію, щоб :своєчасно подати заяву про прийняття спадщини від [PERSON] Внаслідок зазначеного погіршення стану здоров'я він помер [INFO] року, так і не подавши заяви на прийняття спадщини після [PERSON] Для оформлення спадщини за батьком позивач звернувся до Двадцять першої київської державної нотаріальної контори з проханням прийняти заяву про прийняття спадщини. Заяву щодо прийняття спадщини за батьком прийняли. Щодо прийняття заяви стосовно спадщини бабусі [PERSON], позивачу було відмовлено, бо шестимісячний строк на подання заяви на прийняття спадщини на той момент вже сплив, оскільки відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У зв'язку з вищевикладеними обставинами позивач просив визначити йому додатковий строк в три місяці з дня набрання рішення суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], [INFO]. Ухвалою від 27.04.2018 року відкрито провадження у вищевказаній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Представник відповідача скористався правом, визначеним ст. 178 ЦПК України та направив до суду відзив на позов, який датований 13.07.2018 року. Ухвалою суду від 29.10.2018 року у підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано з Двадцять першої київської державної нотаріальної контори інформацію (витяги з державних реєстрів) про наявність спадкових справ та заповітів до майна померлих [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року та [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року та у випадку наявності спадкових справ до майна померлих, витребувано завірені належним чином копії спадкових справ. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Відповідно до відзиву, що міститься в матеріалах справи просить розглянути справу за відсутності представника, про розгляді справи покладається на суд. Від Двадцять першої київської державної нотаріальної контори до суду 02.01.2019 року надійшов лист, відповідно до змісту якого вбачається, що Двадцять перша київська державна нотаріальна контора просить розглянути справу без участі представника, однак нотаріальна контора не була залучена до участі у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, відзив на позов представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У ст.ст. 1216, 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом установлено наступне. [PERSON] померла [INFO] року, що вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 04.08.2017 року Деснянським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №979. Спадщина, що відкрилась після смерті спадкодавця [PERSON] не була прийнята її сином [PERSON], який помер [INFO] року, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 02.08.2017 року Деснянським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №984. З копії спадкової справи №426-2017 до майно померлого [INFO] року [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] після смерті свого батька [PERSON] у визначений законом шестимісячний строк звернувся до Двадцять першої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 27.02.2018 року державним нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті його батька [PERSON] З копії спадкової справи №109-2018 до майна померлої [INFO] року [PERSON] вбачається, що після її смерті [PERSON] звернувся до Двадцять першої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті його бабусі. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.02.2018 року за вих. №779/02-31 державним нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі [PERSON], [INFO] позивачу [PERSON] відмовлено, у зв'язку з тим, що спадкоємцем був пропущений передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Рекомендовано звернутися до суду. Позивач є спадкоємцем за законом як онук спадкодавця [PERSON] Інші спадкоємці як за законом так і за заповітом відсутні. У строк, визначений законом батько позивача [PERSON], який помер [INFO] року спадщину після своєї матері [PERSON], яка померла [INFO] року не прийняв в силу хворобливого стану, про що зазначено позивачем у позові. Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. При відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної ним у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 Верховний Суд України зазначив, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Суд ураховує вказані висновки і вважає, що викладені позивачем його життєві обставини, що не ставились під сумнів та не заперечувались відповідачем, мали об'єктивний, істотний і носили для позивача непереборний характер, а тому причини пропуску ним строку на подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі суд визнає поважними. При цьому суд враховує також відсутність заперечень викладених позивачем причин пропуску ним строку на подання заяви про прийняття спадщини із боку відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved