overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 24 травня 1986 року. Шлюб був зареєстрований Краснослобідською сільською радою Обухівського району Київської області, актовий запис № 11. Від даного шлюбу у них [INFO] року народився син [PERSON]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, тривалий час не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує лише формально. Просить шлюб розірвати. Позивач подав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 24 травня 1986 року Краснослобідською сільською радою Обухівського району Київської області, актовий запис № 11 (а.с. 5). Від даного шлюбу у них [INFO] року народився син [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружи, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 по станови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю" встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач тривалий час подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення сторін щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 26 квітня 2002 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 296. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Зазначає, що фактично не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує лише формально. Просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував щодо постановлення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з'явилась, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. За погодженням з позивачем суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 квітня 2002 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 296 (а.с. 6). Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружи, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю" встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як встановлено судом, сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача Шляхівської об`єднаної територіальної громади про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини з тих підстав, що як стверджує [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. Він являється спадкоємцем першої черги за законом на майно померлого батька, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. На час відкриття спадщини він не проживав разом з батьком і у шестимісячний термін не мав можливості звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з наступних причин. Свідоцтво про смерть батька було видано на тимчасово окупованій території, а тому є недійсним і не створює правові наслідки згідно Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". У зв`язку з цим його заява про прийняття спадщини нотаріусом не була прийнята і він змушений був звертатись в суд з заявою про встановлення факту смерті батька. Просить визначити йому додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позов підтримує. \~ \~ \~ \~Від представника відповідача надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позов визнає. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 200 ч.ч. 3, 4 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Згідно роз`яснення Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~Оскільки під час підготовчого судового засідання відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову підлягає прийняттю, а позов - задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про зменшення розміру аліментів з тих підстав, що як стверджує 20.10.2010 ркоу між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області шлюб між ними розірвано. Вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання їх неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. 18.07.2015 року він уклав шлюб з [PERSON] та у них народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти та дружина перебувають на його повному утриманні. Крім того, рішенням Бершадського районного суду Вінницької області з нього на користь [PERSON] стягуютсья аліменти на її утримання під час вагітності в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Він працює у приватному підприємстві "Валентина" слюсарем ремонтником та отримує заробітну плату в розмірі, якого катастрофічно не вистачає для утримання дружини та їх спільних малолітніх дітей. Крім того, він утримує непрацездатну матір, не має власної квартири, будинку чи іншого нерухомого майна та автомобіля. При розірванні шлюбу з відповідачкою він залиший їй все набуте в шлюбі майно. Просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням Бершадського районного суду від 12.01.2015 року по справі № 126/70/15-ц та встановити розмір аліментів в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Позивач [PERSON] надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позов підтримує. Від відповідачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позов визнає. Згідно ст. 200 ч.ч. 3, 4 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз'яснення Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час підготовчого судового засідання відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову підлягає прийняттю, а позов - задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з 2011 року припинили з відповідачкою спільне проживання, причиною чого стала відмова [PERSON] від продовження подальших шлюбних відносин. Вважає, що шлюб між ними існує формально і подальше збереження шлюбу є неможливим. Від даного шлюбу у них є малолітня донька [PERSON], [INFO], яка проживає з ним. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що припинили з відповідачкою подружні відносини, з 2011 року не проживають спільним подружнім життям, оскільки відповідачка знаходиться на роботі за кордоном, а тому він не бачить можливості для подальшого збереження шлюбу та наполягає на його розірванні. Малолітня донька [PERSON] проживає разом з ним, а відповідачка спілкується з нею тільки по телефону, чого на його думку недостатньо. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася повторно, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена шляхом опублікування оголошення у газеті"Свобода" № 73 (2907) від 10 вересня 2014 року, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Позивач [PERSON] 03 лютого 2000 року уклав шлюб з відповідачкою [PERSON], який було зареєстровано Гермаківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис № 1 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] ). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. В судовому засіданні встановлено, що сторони подружні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, заперечень проти позову не подала. За таких обставин суд вважає, що між сторонами немає взаєморозуміння, сім'я розпалася. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, а позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що через розбіжність поглядів з вересня 2011 року припинили з відповідачкою подружні відносини та спільне проживання. Шлюб між ними існує формально і він не бачить можливості для подальшого його збереження, оскільки це буде суперечити його інтересам. Наполягає на розірванні шлюбу. Вказав, що від даного шлюбу є двоє малолітніх синів [PERSON] та [PERSON], які проживають разом з відповідачкою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, наполягає на розірванні шлюбу. Пояснив, що з відповідачкою не дійшли згоди щодо визначення місця проживання, оскільки вона хотіла проживати із своїми батьками, на що він не погодився. З 2011 року проживають окремо, подружні відносини не підтримують, в строк, наданий судом, примирення не відбулося. Належно повідомлена відповідачка в судове засідання не з"явилася, причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення судового розгляду не подала, тому суд за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Позивач [PERSON] 03 серпня 2004 року уклав шлюб з відповідачкою [PERSON], який було зареєстровано Кудринецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №6 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] видане Кудринецькою сільською радою Борщівського району). Від даного шлюбу сторони мають малолітніх синів [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] ) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER]), які проживають з відповідачкою. Ухвалою суду від 16 жовтня 2014 року сторонам надавався строк для примирення в два місяці. Однак, в судовому засіданні встановлено, що примирення не відбулося, сторони подружні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, заперечень проти позову не надала. За таких обставин суд вважає, що між сторонами немає взаєморозуміння, сім'я розпалася. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, а позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 15 вересня 1990 року в Заводській селищній Раді народних депутатів Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №15. У шлюбі в них неповнолітніх дітей немає. Подружнє життя не склалось, подружніх відносин не підтримують протягом 12 років. Відсутність спільних інтересів, спільного побуту привели до розпаду сім"ї, сім»я фактично розпалась, тому звернувся до суду. Позивач [PERSON] позов підтримує, миритися не бажає, просить справу розглянути в його відсутності, позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повторно про причини неявки суд не повідомила, про день слухання справи повідомлена належним чином. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 15 вересня 1990 року в Заводській селищній Раді народних депутатів Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №15. У шлюбі в них неповнолітніх дітей немає. Подружніх відносин сторони не підтримують не підтримують протягом 12 років, спільно не проживають. Відсутність спільних інтересів, спільного побуту привели до розпаду сім"ї, сім»я фактично розпалась та існує лише формально. Сторонам надавався строк для примирення, але позитивних результатів не дав. Позивач настоює на розлученні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 22 липня 1978 року в виконавчому комітету Золотниківської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №07. Від даного шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, за час спільного подружнього життя належної сім'ї у них не склалося, подружні відносини стали неприязні. Спільного господарства вони не ведуть, подружніх відносин не підтримують, а тому фактично їх сім'я розпалася. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання подала письмову заяву, просить справу розглядати без неї, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши позивача та вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22 липня 1978 року виконавчим комітетом Золотниківської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №07. Від даного шлюбу мають двоє повнолітніх дітей. За час спільного проживання належної сім'ї не склалося. Між сторонами виникали суперечки, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, миритися не бажають. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 23 вересня 2011 року в Колиндянській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №02. Від даного шлюбу дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, поваги, довіри, підтримки, через що виникають постійні сварки. За час спільного подружнього життя належної сім'ї у них не склалося, подружні відносини стали неприязні. Спільного господарства вони не ведуть, подружніх відносин не підтримують, а тому фактично їх сім'я розпалася. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнає, не заперечує проти його задоволення. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23 вересня 2011 року в Колиндянській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №02. Від шлюбу дітей не мають. За час спільного проживання належної сім'ї не склалося. Між сторонами виникали суперечки, разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, миритися не бажають. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved