Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 10.10.2018 року з позовною заявою до суду, в якій просив змінити розмір стягнутих аліментів з нього та стягувати з нього аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 2500 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону; виконавчий лист по справі №210/4991/16-ц відізвати. В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.10.20017 року між ним з відповідачем розірвано шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] Нікіту, [INFO]. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 06.12.2016 року з нього на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ј частини усіх видів його заробітку, до досягнення дитиною повноліття. На момент ухвалення рішення він працював менеджером на СПД «Демьяненко», однак 28.04.2017 року звільнився з роботи і з тих пір не має стабільного заробітку. З огляду на мінливість та нерегулярність його доходу, зміни в законодавстві, беручи до уваги необхідність забезпечення стабільності утримання їх неповнолітнього сина, вважає за можливе визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. Ухвалою суду від 21.01.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовом [PERSON] у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судовому засідання позивач заявив клопотання про зміну розміру раніше стягнутих з нього аліментів та просив стягувати з нього на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. на місяць, з подальшою індексацією, у подальшому надав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, змінені позовні вимоги підтримує. Відповідач у судовому засіданні не заперечувала щодо зміни розміру стягнутих аліментів на утримання їх сина в розмірі 5000 грн. щомісячно, у подальшому надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Так, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.10.2017 року , справа №214/4872/17 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.12.2016 року по справі №210/4991/16 із позивача стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ј всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця починаючи з 07.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8-9). На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист а.с. 10). Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», яку кореспондує ст.27 Конвенції ООН про права дитини, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, тобто такий обовязок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, відповідно до\~ст.192 СК України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них та інші випадки, передбачені СК України. Аналогічне розяснення надане і в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3. При цього, з аналізу ст.192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України розяснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обовязком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів), а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Оскільки спір\~між сторонами\~виник з\~приводу розміру\~аліментів,\~тому при\~визначенні їх\~розміру та\~доцільності зміни\~попередньо визначеного\~розміру аліментів\~ відповідно\~до ст.182\~СК України\~суд обовязково\~враховує:\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших аліментних\~зобовязань;\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судовим розглядом справи встановлено, що після ухвалення рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина, у нього змінилось матеріальне становище, оскільки 28.04.2017 року він був звільнений з ФОП "Демяненко" (а.с. 11). У зв`язку\~із чим,\~враховуючи встановлені\~обставини,\~виходячи із\~принципів справедливості,\~добросовісності,\~розумності,\~відповідності моральним\~засадам суспільства\~та захисту\~прав малолітньої\~дитини,\~у\~тому числі\~з огляду\~на визнання\~відповідачем позовута те, що відповідач є працездатною особою, однак на теперішній час не має постійного місця роботи, має мінливий та нерегулярний дохід,суд вважає позовні вимоги про зміну розміру стягнутих аліментів, а саме про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. та до досягнення дитиною повноліття такими, що підлягають задоволенню. З урахуванням п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремим норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, аліменти у новому розмірі підлягають стягненню з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України\~у звязку із тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з Відповідача на її користь судових витрат, суд

Outcome: approved