Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку № [NUMBER] , масив № [NUMBER] , площею 0,724 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер - 5122082000:01:003:0338; - земельну ділянку № [NUMBER], площею 0,823 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер - 5122082000:01:001:0320; - земельну ділянку № [NUMBER] , масив № [NUMBER] , площею 0,555 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер - 5122082000:01:001:0385. Також просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: - земельну ділянку № [NUMBER] , масив № [NUMBER] , площею 0,724 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер - 5122082000:01:003:0339; - земельну ділянку № [NUMBER], площею 0,823 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер - 5122082000:01:001:0321; - земельну ділянку № [NUMBER] , масив № [NUMBER] , площею 0,555 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер - 5122082000:01:001:0386. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом немає, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтво про право особистої власності № 87 від 25.08.1988 року,державний акт серії ЯБ № 909423 від 20.09.2006 року, державний акт серії ЯБ № 909422 від 20.09.2006 року. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву [PERSON] до Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09 листопада 2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно зі ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельна ділянка площею 0,724 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 909422 від 20.09.2006 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області від 16 листопада 2005 року за № 844/А-2005, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.06.521.00144, кадастровий номер - 5122082000:01:003:0338; - земельна ділянка площею 0,823 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 909422 від 20.09.2006 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області від 16 листопада 2005 року за № 844/А-2005, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.06.521.00144, кадастровий номер - 5122082000:01:001:0320; - земельна ділянка площею 0,555 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 909422 від 20.09.2006 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області від 16 листопада 2005 року за № 844/А-2005, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.06.521.00144, кадастровий номер - 5122082000:01:001:0385. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно довідки Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 482 від 15.04.2019 р. спадкодавець, [PERSON] залишив заповіт, посвідчений Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 11 серпня 2003 року, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 258 на все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось на ім`я своєї доньки - [PERSON] . Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. [PERSON] , яка є донькою спадкодавця [PERSON] , на час відкриття спадщини не проживала та не була зареєстрована разом зі спадкодавцем, батьком [PERSON] , про що свідчить довідка Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 482 від 15.04.2019р. У встановлений законом строк відповідно до вимог ст.1270 Цивільного кодексу України, згідно ст. 1268, 1269 Цивільного кодексу України, до нотаріального органу заяву про прийняття спадщини не надала,в зв`язку з чим спадкування відбувається за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є: - дружина [PERSON] , що підтверджено повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20 квітня 2016 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 серпня 1976 року, виданого Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено судом, позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено довідкою виконавчого комітету Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 482 від 15 квітня 2019 року, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України,окрім того 13 квітня 2016 року подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь - кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. [PERSON] заявою від 13 квітня 2016 року відмовилась від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] на користь позивача [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26 квітня 2017 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно зі ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: - земельна ділянка площею 0,724 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 909423 від 20.09.2006 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області від 16 листопада 2005 року за № 844/А-2005, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.06.521.00139, кадастровий номер - 5122082000:01:003:0339; - земельна ділянка площею 0,823 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 909423 від 20.09.2006 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області від 16 листопада 2005 року за № 844/А-2005, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.06.521.00139, кадастровий номер - 5122082000:01:001:0321; - земельна ділянка площею 0,555 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 909423 від 20.09.2006 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області від 16 листопада 2005 року за № 844/А-2005, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.06.521.00139, кадастровий номер - 5122082000:01:001:0386. Позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавицею [PERSON] , що підтверджено довідкою виконавчого комітету Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 481 від 15 квітня 2019 року, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, окрім того 04 жовтня 2017 року подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Згідно з цією ж довідкою померла [PERSON] заповіту не залишала, що також підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 49543803 від 20.10.2017 року. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту, в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved