Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Червонської сільської ради Генічеського району, ПАТ «Волна» про визнання права власності за набувальною давністю, пояснює свої вимоги тим, що з 1992 року вона працювала та була членом колгоспу «Волна революції», у 2002 році за згодою виконкому Червонопрапорної сільської ради Генічеського району вселилась в житловий будинок №6 по вул.Леніна в с.Червоне, це житловий будинок побудований колгоспом, під час реорганізації колгоспу такий житловий будинок не був переданий як соціальний житловий фонд до сільської ради, ні оформлений на колгосп, або ПАТ «Волна» . Проживає в будинку по цей час. Неодноразово зверталась до сільської ради, ПАТ «Волна» з питанням передачі такого будинку у власність, але ніхто не вирішував таке питання. На підставі ст. 344 ЦК України просить визнати за нею право власності на житловий будинок №6 по вул.Леніна в с.Червоне, Генічеського району Херсонськогої області. Представник позивача за довіренністю [PERSON] в суді позов підтримав, наполягає на задоволенні. Червонська сільська рада надала лист в якому не заперечує проти розгляду справи без їх участі, з позовом згодні. ПАТ «Волна» про дату судового засідання сповіщались неодноразово , до суду не з'явились, відзив не надали. Розглянувши заявлений позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3ст.211 ЦПК України. Згідно ч.4ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході судового розгляду справи встановлено, що з 2002 року позивач користуються житловою будівлею, що розташована за адресою: вул. Леніна,6 с.Червоне(раніше Червонопрапорне) Генічеського району Херсонської області , що підтверджується поясненнями позивача, довідкою голови Червонської сільської ради Генічеського району. Відповідно до довідки Червонської сільської ради Генічеського району на балансі ради такий житловий будинок не перебуває. Відповідно до паспорту позивача місце реєстрації її с.Червонопрапорне, вул.Леніна,6 з 30 листопада 2004 року. Від того часу позивач добросовісно, відкрито та безперервно володіє цим нерухомим майном та використовує його для власних потреб. В листопаді 2017 року позивач звернулася в бюро технічної інвентаризації та виготовили технічний паспорт на житлову будівлю, інвентаризаційна вартість приміщення відповідно до технічного паспорту становить 80424 гривень. Відповідно до до листа №57 від 29.03.2013 року генерального директора ПАО «Волна» підприємство безоплатно передає у власність будинок в с.Червонопрапорне, вул.Леніна,6 , оформленням всіх неодхідних документів повинен займатись квартиронаймач. Будь-які документи щодо оренди, найму позивачем, відповідачем не надано. Відповідно до технічної документації на будинок рік побудови житлового будинку по вул.Леніна в с.Червоне будинок 6- 1980 рік. Відповідно до технічної документації на будинок № 6 по вул. Леніна,6 в с.Червонопрапорне рішенням Червонопрапорської сільської ради Генічеського району від 15.03.2006 року №20 оформлено право власності за Закрити акціонерним товариставом «Волна» на цей будинок. Зазначено проживання [PERSON] Позивач неодноразово зверталася до сільської ради, підприємства з клопотанням, про те щоб визнали за нею право власності на житлову будівлю, оскільки позивачі понад 16 років безперервно користуються даним нерухомим майном. Натомість сільська рада відмовила позивачам, мотивуючи свою відмову тим, що якщо позивачі маємо намір володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним нерухомим майном, то їм необхідно звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Згідност. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першоїстатті 344 ЦКособа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановленоЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третястатті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина другастатті 344 ЦК). (п. 9 Постанови) Враховуючи положення статей335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Враховуючи положення пункту 8Прикінцевих та перехідних положень ЦКпро те, що правиластатті 344 ЦКпро набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, щоЦКнабрав чинності з 1 січня 2004 року, положеннястатті 344 ЦКпоширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови) Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей15,16 ЦК, а також частини четвертоїстатті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови) Виходячи зі змісту частини першоїстатті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови) Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном і понад 16 років продовжує відкрито, безперервно користуватися житлом , що розташована за адресою: вул. Леніна,6 в с. Квітневе Сквирського району Київської області, загальною площею 220.0 кв.м суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю.

Outcome: approved