Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб у позивача з відповідачем - [PERSON], був укладений 11.09.2008 року. Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], котрий знаходиться на даний час на повному утриманні та вихованні позивача. Причиною подання вищевказаної позовної заяви позивач вказує те, що шлюб розпався і уже більше трьох років існує тільки формально. На протязі всього періоду спільного подружнього життя відповідач практично ніде не працював. Деякий нетривалий час намагався займатись бізнесом, однак безуспішно. До необхідності матеріального забезпечення сім`ї ставився байдуже. Жодних коштів на утримання сім`ї він не надавав. Вихованням сина він теж не займався. Свою байдужість до дитини навіть не намагався приховати. Позивач зазначає також, що помилково вважала, що з часом відповідач зміниться на краще, однак надії не справдились. Намагання позивача вплинути на відповідача та його відношення до сім`ї призводили тільки до суперечок та образ. Така поведінка відповідача призвела до розпаду сім`ї. Сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Біля трьох років живуть окремо та практично не спілкуються. Наміру поновити шлюбні відносини у сторін не має. Окрім цього позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а подальше перебування в шлюбі суперечитиме інтересам позивача. За час окремого проживання відповідач жодного разу не проявив бажання поспілкуватись із сином. Ні разу не надав матеріальної допомоги на утримання та виховання сина. Оскільки відповідач не має постійного місця роботи та систематичного заробітку, його дохід є нерегулярний та мінливий, то позивач просить визначити у твердій грошовій сумі розмір аліментів, який стягуватиметься з відповідача на утримання сина. Враховуючи вищевикладене позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 11.09.2008р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції, актовий запис за № 499; Сина - [PERSON], [INFO] залишити проживати разом з матір'ю - [PERSON]; Стягнути з відповідача - [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання та виховання сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі - в розмірі 800.00 грн. щомісячно. Після розірвання шлюбу залишити позивачу дівоче прізвище - [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку ст.76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило, у зв'язку з чим суд згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 11.09.2008 року між [PERSON] та [PERSON], у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції було укладено шлюб, актовий запис за № 499, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.01.2009 р., виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області - [INFO]. народився [PERSON], про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №89, батьками якого зазначено - [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 12 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1032 грн. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища дитини, яка не має інших доходів, крім утримання батьків. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Окрім цього беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, оцінюючи надані докази, суд вважає, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання спільного з позивачем сина - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 800,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до повноліття дитини.

Outcome: approved