Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому зазначила, що на праві приватної власності їй належить земельна ділянка розміром 7,6471 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Райгородської сільської ради Сватівського району Луганської області, що підтверджується інфомаційною довідкою з Державного реєстру майнових прав власності на землю № 60238693 від 31.05.2016 року, успадкований нею за рішенням суду після [PERSON] 10 січня 2007 року між [PERSON] та відповідачем укладено договір оренди землі, згідно якого ТОВ «Лотуре - Агро» передається в строкове, платне користування вищевказана ділянка строком на 10 років. Державна реєстрація договору проведена 9 серпня 2007 року Сватівським районним реєстраційним округом Луганської регіональної філії Центру ДЗК за № 240865/040741700216. Згідно умов п. 1.2 договору оренди, нормативна грошова оцінка землі складає 27728 грн.03 коп. за ціною 1995 року. У відповідності до п. 3.1 Договору, орендатор зобов'язувався проводити щорічну орендну плату в грошовій формі, в розмірі 1,5 % від нормативної грошової оцінки, що складає 1061 грн. за одну ділянку. У відповідності до п. 3.4 Договору, розмір орендної плати переглядається один раз на рік, на теперішній час орендатор змінив грошову оцінку земельної ділянки та збільшив орендну плату до розміру 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Строк оплати оренди визначався до 31 грудня кожного року. Але, не дивлячись на передбачені по угоді умови, відповідач не виконав своїх зобов'язань - не провів у встановлені строки розрахунок орендної плати за 2013 рік. В березні 2014 року ним направлялось до ТОВ «Лотуре - Агро» повідомлення про невиконання відповідачем умов договору та одностороннє розірвання договору оренди. На теперішній час відповідач не має наміру провести розірвання договору за взаємною згодою сторін та сплатити оренду плату і пеню. Вважає, що діями ТОВ «Лотуре - Агро» порушуються її законні права та інтереси, в зв'язку з чим вона вимушена звернутись до суду за їх захистом, шляхом розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки орендодавцю. Так, згідно ст. 13 ЗУ «Про оренду землі», договір оренди - це договір, згідно якого орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння та користування на визначений строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку у відповідності до умов договору та вимог земельного законодавства. Виходячи із умов п. 8.1 Договору, а також ст. 24 ЗУ «Про оренду землі», п. в, ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, орендатор зобов'язаний своєчасно вносити орендну плату. Той факт, що відповідач не зробив оплату за 2013 рік підтверджується відсутністю у нього письмового оформлення внесення орендної плати. В цій частині, згідно ч. 5 ст. 22 ЗУ «Про оренду землі», внесення орендної плати оформляється письмово, за виключенням перечислення коштів через фінансові установи. Із норми ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» витікає, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у випадку невиконання сторонами обов'язків, передбачених статями 24 та 25 цього Закону та умов договору. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінений або розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадку істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним являється таке порушення стороною договору, якщо внаслідок спричиненої шкоди друга сторона в значній мірі позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. В зв'язку з тим, що ТОВ «Лотуре - Агро» не виконало своїх зобов'язань, передбачених п. 3.1 та п. 3.4 Договору оренди, то у відповідності до п. 10.3 Договору, дану угоду може бути розірвано внаслідок невиконання іншою стороною обов'язків, передбачених договором оренди землі. У відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідносин. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог даного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - згідно звичаїв ділового обороту та інших вимог, які зазвичай ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник повинен виконати свій борг, а кредитор - прийняти виконане особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом, не витікає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. Оскільки відповідач не бажає добровільно виконати зобов'язання по виплаті орендної плати, то вона вимушена заявити позовні вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки. Просить суд задовольнити позов. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечував, оскільки вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача. В судове засідання представник відповідача, будучи належним чином повідомленим, не з'явився, не повідомивши про причини своєї неявки, заяв про перенесення розгляду справи та розгляд справи за відсутності також не надходило. Суд на місці постановив ухвалу відповідно до ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та надані позивачем докази, оцінивши їх у сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного: 10 січня 2007 року між [PERSON] на підставі державного акту укладено договір оренди землі, згідно якого орендодавець передав в строкове платне користування належну йому земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Райгородської сільської ради строком на 10 років (а.с. 7-8). Договір укладено в письмовій формі, він пройшов відповідну державну реєстрацію у Сватівському районному реєстраційному окрузі за реєстраційним номером 240865/040741700216 від 09.08.2007, завірений печаткою Державного комітету України по земельних ресурсах Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру", підписаний уповноваженою особою, яка провела державну реєстрацію. Право власності на земельну ділянку за вищевказаним договором оренди визнане за позивачем в порядку спадкування відповідно до рішення Сватівського районного суду від 16 березня 2016 року (а.с. 9-12). Відповідач згідно постанови Господарського суду м. Києва № 910/7266/14 від 16.05.2016 товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре - Агро» визнано банкрутом. Як вбачається з розділу 3 договору - у ньому визначено розмір орендної плати, що є обов'язком орендаря щодо своєчасного її внесення орендодавцю в грошовій формі, в розмірі 1,5 % від нормативної грошової оцінки, що складає 1061 грн. Позивач стверджує в позові про невиконання відповідачем в 2013 році своїх обов'язків по виплаті орендної плати, в зв'язку з чим він в березні 2014 року звертався до відповідача з вимогою про сплату орендної плати та про розірвання договору оренди землі. Згідно ст. 24 Закону України «Про оренду землі» - орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідач, отримавши копію позовної заяви з додатками до неї та будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не надав суду жодних заяв, заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження, що суд розцінює, як визнання обставин, викладених позивачем в позові. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Отже, як зазначив позивач, у відповідності до п. 3.4 Договорів, розмір орендної плати переглядається один раз на рік, на теперішній час орендатор змінив грошову оцінку земельної ділянки та збільшив орендну плату до розміру 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що фактично підтверджується наданим суду наказом по ТОВ «Лотуре-Агро» від 13.01.2009 (а.с. 25). У відповідності до ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Вимоги позивача про розірвання зазначеного договору оренди землі підлягають задоволенню через неналежне виконання відповідачем зобов'язань щодо внесення в передбачений строк орендної плати . Згідно ст. 36 Закону України «Про оренду землі» - у разі невиконання зобов'язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором. Згідно п. 10.3 укладеного сторонами договору - дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених Договором . У відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідносин. Згідно ч. 1 ст. 782 ЦК України наймодавець (орендодавець) має право відмовитися від договору найму ( оренди) і вимагати повернення речі , якщо наймач не вносить орендну плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved