overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач 14.07.2014 р. звернувся до суду з позовом про стягнення вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією, в якому вказав, що відповідач заподіяв збитки безобліковим користуванням електричною енергією за адресою: [ADDRESS]. Просить стягнути з відповідачів збитки у сумі 16878 грн. 79 коп. та судові витрати 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, підтримує позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Належно повідомлений відповідач, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, в судове засідання не з'явився. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про день слухання справи повідомлений належним чином. Згідно ст..ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідач порушив Правила користування електричною енергією для населення безобліковим користуванням електричною енергією за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією акту № 181701 про порушення Правил користування електричною енергією для населення від 27.02.2013 року, у результаті чого позивачеві завдано збитки у розмірі 16878 грн. 79 коп. відповідно до розрахунку збитків за актом. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У відповідачів, відповідно до ст.ст. 509, 11 ЦК України, виникли зобов'язання безпосередньо з актів цивільного законодавства, а саме з ЗУ "Про електроенергію" та Правил користування електроенергією для населення затверджених постановою КМУ № 1357 від 26.06.1999 року. Це зобов'язання відповідача порушив. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У відповідності зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно зі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 243,60 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач 14.09.2015 р. звернувся до суду з позовом про стягнення збитків, в якому вказав, що відповідач заподіяв йому збитки безобліковим користуванням електричною енергією за адресою: [ADDRESS]. Просить стягнути з відповідача збитки у сумі 1123 грн. 41 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Належно повідомлений відповідач, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, в судове засідання не з'явився. Відповідно положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідач порушив Правила користування електричною енергією для населення безобліковим користуванням електричною енергією, а саме самовільно підключив електрообладнання до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією акту № 202670 про порушення Правил користування електричною енергією від 10.06.2015 року, у результаті чого позивачеві завдано збитки у розмірі 1123 грн. 41 коп. відповідно розрахунку збитків за актом. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У відповідача, відповідно до ст.ст. 509,11 ЦК України, виникло зобов'язання безпосередньо з актів цивільного законодавства, а саме з ЗУ "Про електроенергетику" та Правил користування електроенергією для населення затверджених постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 року. Це зобов'язання відповідач порушив. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У зв,язку з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач 14.09.2015 р. звернувся до суду з позовом про стягнення збитків, в якому вказав, що відповідач заподіяв йому збитки безобліковим користуванням електричною енергією за адресою: [ADDRESS]. Просить стягнути з відповідача збитки у сумі 1796 грн. 21 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Належно повідомлений відповідач, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, в судове засідання не з'явився. Відповідно положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідач порушив Правила користування електричною енергією для населення безобліковим користуванням електричною енергією, а саме самовільно підключив електрообладнання до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією акту № 202222 про порушення Правил користування електричною енергією від 29.12.2014 року, у результаті чого позивачеві завдано збитки у розмірі 1796 грн. 21 коп. відповідно розрахунку збитків за актом. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У відповідача, відповідно до ст.ст. 509,11 ЦК України, виникло зобов'язання безпосередньо з актів цивільного законодавства, а саме з ЗУ "Про електроенергетику" та Правил користування електроенергією для населення затверджених постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 року. Це зобов'язання відповідач порушив. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У зв,язку з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач 14.09.2015 р. звернувся до суду з позовом про стягнення збитків, в якому вказав, що відповідач заподіяв йому збитки безобліковим користуванням електричною енергією за адресою: [ADDRESS] . Просить стягнути з відповідача збитки у сумі 607 грн. 67 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Належно повідомлений відповідач, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, в судове засідання не з'явився. Відповідно положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідач порушив Правила користування електричною енергією для населення безобліковим користуванням електричною енергією, а саме самовільно підключив електрообладнання до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку за адресою: м. Селидове, [ADDRESS], що підтверджується копією акту № 202517 про порушення Правил користування електричною енергією від 26.03.2015 року, у результаті чого позивачеві завдано збитки у розмірі 607 грн. 67 коп. відповідно розрахунку збитків за актом. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У відповідача, відповідно до ст.ст. 509,11 ЦК України, виникло зобов'язання безпосередньо з актів цивільного законодавства, а саме з ЗУ "Про електроенергетику" та Правил користування електроенергією для населення затверджених постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 року. Це зобов'язання відповідач порушив. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У зв,язку з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач 14.09.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Вона з 16.02.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина - [PERSON], [INFO]. З серпня 2015 року шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть з причини різних поглядів на життя, відсутності згоди з питань ведення домашнього господарства, розподілу подружніх обов'язків, виховання дитини та розпорядження сімейним бюджетом. Почуття любові та взаєморозуміння ними втрачено. Подальше спільне проживання вважає неможливим. Майно, яке було ними придбано за час спільного проживання, вони поділили за взаємною згодою. Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „[PERSON]". Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Аліменти на утримання дитини будуть стягнуті в судовому порядку. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.14). Вказала, що шлюбні відносини між нею та відповідачем були припинені з серпня 2015 року. Майнового спору немає. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „[PERSON]". Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання вдруге не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації (а.с.10,12,15). До суду повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 29.01.2016 року о 14.15 год., як не вручений у зв'язку з закінченням терміну зберігання (а.с.15). Судова повістка у відповідності до ч.5 ст.74, ч.1 ст.77 ЦПК України, вважається доставленою. Справу розглянуто заочно у відповідності до ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 16.02.2008 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з серпня 2015 року з причини різних поглядів на сімейне життя, ведення домашнього господарства, розподілу подружніх обов'язків, виховання дитини, розпорядження сімейним бюджетом. Почуття любові та взаєморозуміння сторонами втрачено. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Як вбачається з позовної заяви, спільне майно сторони поділили за їх взаємною згодою. Примирення між ними неможливе. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач 15.09.2014 року звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Підставою своїх вимог вважає те, що 21.06.2011 року вона із відповідачем вперше зареєструвала шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області, зроблено запис за №39. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина: дочка-[PERSON], [INFO], яка проживає із нею та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Копіюватської сільської ради від 11.09.2014 року №186. Офіційно не працює, має дохід від присадибної ділянки та земельних паїв. Відповідач участі у вихованні дочки не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не на дає. Відповідач сплачує аліменти на дочку від попереднього шлюбу. Просить стягнути аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів його доходів. У судове засідання позивач не з»явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позову. У судове засідання відповідач не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. Розгляд справи судом проведено без фіксації технічними засобами на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України обов"язок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обов"язку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і вважає, за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів в розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача на підставі ч.3 ст.181 СК України, але не менше встановленого діючим законодавством мінімуму, щомісячно. Судові витрати підлягають стягненню із відповідача на підставі ст.88 ЦПК України. Рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць на підставі ст.367 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач 16.05.2018 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з 01 березня 2015 року по 01 березня 2018 року у сумі 11 395,80 гривень. Ухвалою судді від 06 червня 2018 року по справі відкрите провадження. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився, відзив на позов не надав, в зв'язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , відповідно до якого йому Концерном «МТМ» надавалися послуги з теплопостачання в квартирі [ADDRESS]. Розрахунком суми заборгованості за послуги з теплопостачання встановлено, що відповідач [PERSON] згідно відкритого на її ім'я особового рахунку за період з 01 березня 2015 року по 01 березня 2018 року має заборгованість в сумі 11 395,80 гривень. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу, наявність заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач 16.05.2018 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з 01 березня 2015 року по 01 лютого 2018 року у сумі 16710,73 гривень. Ухвалою судді від 06 червня 2018 року по справі відкрите провадження. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився, відзив на позов не надав, в зв'язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , відповідно до якого їй Концерном «МТМ» надавалися послуги з теплопостачання в квартирі [ADDRESS]. Розрахунком суми заборгованості за послуги з теплопостачання встановлено, що відповідач [PERSON] згідно відкритого на її ім'я особового рахунку за період з 01 березня 2015 року по 01 лютого 2018 року має заборгованість в сумі 16710,73 гривень. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу, наявність заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач 16.05.2018 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з 01 грудня 2014 року по 01 вересня 2017 року у сумі 9556,08 гривень. Ухвалою судді від 06 червня 2018 року по справі відкрите провадження. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився, відзив на позов не надав, в зв'язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , відповідно до якого йому Концерном «МТМ» надавалися послуги з теплопостачання в квартирі [ADDRESS]. Розрахунком суми заборгованості за послуги з теплопостачання встановлено, що відповідач [PERSON] згідно відкритого на його ім'я особового рахунку за період з 01 грудня 2014 року по 01 вересня 2017 року має заборгованість в сумі 9556,08 гривень. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу, наявність заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач 16.05.2018 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з 01 жовтня 2015 року по 01 лютого 2018 року у сумі 17683,29 гривень. Ухвалою судді від 06 червня 2018 року по справі відкрите провадження. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився, відзив на позов не надав, в зв'язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , відповідно до якого йому Концерном «МТМ» надавалися послуги з теплопостачання в квартирі [ADDRESS]. Розрахунком суми заборгованості за послуги з теплопостачання встановлено, що відповідач [PERSON] згідно відкритого на його ім'я особового рахунку за період з 01 жовтня 2015 року по 01 лютого 2018 року має заборгованість в сумі 17683, 29 гривень. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу, наявність заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач 16.05.2018 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з 01 липня 2015 року по 01 лютого 2018 року у сумі 27931,01 гривень. Ухвалою судді від 06 червня 2018 року по справі відкрите провадження. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився, відзив на позов не надав, в зв'язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , відповідно до якого їй Концерном «МТМ» надавалися послуги з теплопостачання в квартирі [ADDRESS]. Розрахунком суми заборгованості за послуги з теплопостачання встановлено, що відповідач [PERSON] згідно відкритого на її ім'я особового рахунку за період з 01 липня 2015 року по 01 лютого 2018 року має заборгованість в сумі 27931,01 гривень. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу, наявність заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved