Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В якому прохала : стягувати з відповідача аліменти на її, позивача користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. 18 січня 2017 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору дружину відповідача [PERSON] - [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] за ордером, угодою [PERSON] позов підтримав. Прохав задовольнити повністю. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] за дорученням [PERSON] позов не визнала. Прохала відмовити у повному обсізя. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони. В якій прохала здійснити розгляд справи без її участі, оскільки перебуває на післяпологовому лікарняному. Позовні вимоги вважає такими, що не підлягають задоволенню, через відсутність предмета позову. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] - батько; [PERSON] - мати, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстроване та видане Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 11.07.200.(а.с.4). Як встановлено у судовому засіданні, на утримання позивача та малолітнього сина аліменти з відповідача за рішенням суду не стягуються. Частина 1 ст.18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, батько [PERSON] зобов'язаний сплачувати на користь колишньої дружини [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина. З 23.09.2016 [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], зареєстроване та видане виконавчим комітетом Духівської сільської ради Лубенського району Полтавської області 23.09.2016 (а.с.38). [PERSON] від шлюбу з [PERSON] мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстроване та видане Шевченківський районний у м.Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 18.01.2017. Як встановлено у судовому засіданні, на утримання дружини та малолітньої доньки аліменти з відповідача за рішенням суду не стягуються. [PERSON] має батька [PERSON], [INFO], інваліда 2 групи, що підтверджується копією довідки МСЕК серії 10ААА за №182139 від 15.08.2013. Суд не приймає до уваги пояснень представника в тій частині, що на утриманні [PERSON], знаходиться його батько. Суду не надано доказів того, що останній перебуває на утриманні сина. Так, батько відповідача проживає окремо, на утримання непрацездатного батька не стягуються аліменти з відповідача. [PERSON] працює у ФОП «[PERSON].» на посаді водія, за період з 01.06.1016 по 30.11.2016 загальна сума доходів складає 9 877 грн. 83 коп., що підтверджується копією довідки про доходи №58 від 23.12.2016. (а.с.36). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, п ри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як слідує із п.17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» : що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 ЗУ від 21 квітня 1999 № 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у частці від доходу батька, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку доходів щомісячно. Відповідно до вимог ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача. Стягнути з відповідача аліменти на користь матері дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку доходу, та не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня пред'явлення позову 29.11.2016 до досягнення дитиною повноліття, оскільки матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає в недостатньому розмірі. Також стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок, від сплати якого звільнена при подачі позову позивач. Також стягнути з [PERSON] на користь[PERSON] судові витрати у розмірі 3 500 грн. (а.с.11, 12, 14, 15, 24, 25, 27, 28).

Outcome: approved