Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Тепломережі» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь КП КМР «Тепломережі» заборгованість за теплову енергію в сумі 3356,32 грн., пеню в розмірі 52,50 грн., 3% річних в сумі 187,50 грн. та сплачений судовий збір. \~ \~ \~ \~На обґрунтування позову зазначено, що 01 квітня 2010 року між КП «Дніпродзержинськтепломережа» і фізичною особою підприємцем [PERSON] був укладений договір на відпуск теплової енергії № 909л, згідно якого відповідач зобов`язалася прийняти та оплатити теплову енергію на умовах, передбачених договором. З листопада 2015 року по грудень 2017 року відповідачці була поставлена теплова енергія на загальну суму 4341,24 грн., що підтверджується актами про постачання теплової енергії, які частково прийняті та підписані відповідачкою, а частково направлені поштою. Таким чином КП ДМР «Дніпродзержинськтепломережа» належним чином виконало свої зобов`язання за договором, а відповідачка не здійснила у повному обсязі оплату за поставку теплової енергії, сплативши лише 984,92 грн., чим порушила пункт 5.1 договору, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі у 3356,32 грн. Акти про постачання теплової енергії були направлені відповідачці листом № 00.09.0507/1 від 03 липня 2018 року і не повернуті позивачу, що згідно п. 5.2 договору № 909л свідчить про прийняття та погодження відповідачкою вказаних актів. Згідно п. 5.1 договору, статей 530, 611 ЦК України за неналежне виконання умов договору відповідачка зобов`язана сплатити пеню в розмірі 52,50 грн., 3% річних в розмірі 187,50 грн., інфляційні витрати в розмірі 807,10 грн. 31 жовтня 2017 року відповідачка офіційно припинила свою підприємницьку діяльність, але договір не розірвала, заборгованість не сплатила і продовжувала користуватися тепловою енергією. Посилаючись на ст. 52 ЦК України, п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року, ст. 598 ЦК України, вважають, що припинення підприємницької діяльності не звільняє [PERSON] від обов`язку оплатити за поставлену теплову енергію. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 січня 2018 року КП КМР «Тепломережі» було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з відповідачки заборгованості за поставлену теплову енергію. У зв`язку з ухиленням відповідачки від виконання своїх договірних зобов`язань по сплаті грошових коштів за поставлену теплову енергію, позивач звертається до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. 18 жовтня 2016 року рішенням Кам`янської міської ради найменування комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа» було змінено на комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Тепломережі». Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності за наявними доказами у справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не подала відзив на позов та не заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3. ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1, ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у судовому засіданні за відсутності представника позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 01 квітня 2010 року між КП «Дніпродзержинськтепломережа» та приватним підприємцем [PERSON] був укладений договір на відпуск теплової енергії № 909л до нежитлового приміщення, загальною опалювальною площею 15,4 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , згідно якого позивач зобов`язався поставляти теплову енергію для потреб опалення вентиляції та гарячого водопостачання, а відповідач зобов`язалася оплачувати отриману теплову енергію, відпуск якої проводиться за приладами обліку (п. 2.3. договору) (а.с.11-14). Згідно п. 5.1 договору розрахунки за теплову енергію повинні були проводитися відповідно до тарифів, встановлених рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради № 528 від 27 жовтня 2009 року за тарифом 766,26 грн. з ПДВ за 1 Гкал. За несвоєчасне виконання розрахунків за поставлену теплову енергію нараховується пеня у розмірі 1% належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Нарахування пені проводиться постачальником, після 20 числа наступного за розрахунковим місяця, при наявності заборгованості у споживача. Також пунктом 9 договору № 909л було передбачено, що він набуває чинності з дня його підписання обома сторонами та діє до 01 квітня 2011 року, а в частині проведення розрахунків до повного їх здійснення. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде заявлено однією із сторін. Рішенням Кам`янської міської ради від 18 жовтня 2016 року найменування комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа» було змінено на комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Тепломережі» (а.с. 35). Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором № 909л від 01 квітня 2010 року, поставивши на об`єкт відповідачки теплову енергію, але [PERSON] , порушивши умови договору, в повному обсязі не здійснювала оплату за поставлену теплову енергію. Відповідачці своєчасно надавалися особисто та надсилалися поштовими відправленнями акти про постачання теплової енергії, додаткова угода про внесення змін до договору у зв`язку із зміною тарифу на підставі рішення виконкому КМР № 302 від 25 жовтня 2017 року, акти звіряння взаємних розрахунків та рахунки на оплату (а.с. 19 - 32). Згідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 16 - 17), 31 жовтня 2017 року [PERSON] припинила свою підприємницьку діяльність, але заборгованість не сплатила і продовжувала користуватися тепловою енергією. Згідно розрахунку заборгованості, який перевірений судом (а.с. 7), заборгованість [PERSON] за поставлену теплову енергію за договором 909л за період з 30 листопада 2015 року по 31 грудня 2017 року становить 3356,32 грн. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", з часу\~\~ державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця в порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», спори за участю такої фізичної особи підприємця, у тому числі, пов`язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалися ним раніше, належить розглядати в порядку цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було порушено у господарському суді до настання таких обставин, оскільки за загальним правилом громадянин підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями належним йому майном і після припинення своєї підприємницької діяльності. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV від 24 червня 2004 року, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, є обов`язком споживача послуг. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 5 ст. ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно пунктів 3, 9-23, 29, 31 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, передбачена плата за використання теплової енергії, водопостачання, яка вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами. Платежі за комунальні послуги повинні вноситися щомісячно, не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Статтею 25 Закону України «Про теплопостачання» № 2633-ІV від 02 червня 2005 року передбачено, що у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у це строк (стаття 530 ЦК України). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На теперішній час заборгованість по оплаті за теплопостачання в сумі 3356,32 грн. відповідачем не сплачена, тому суд вважає, що з відповідачки на користь позивача має бути стягнуті неустойка (пеня) за порушення зобов`язань, та встановлений індекс\~інфляції за\~весь час\~прострочення і\~три \~ проценти\~річних від\~простроченої суми за прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно наданих позивачем розрахунків, які перевірені судом, розмір договірної пені за період прострочення з 21 січня 2018 року по 31 травня 2018 року становить 52,50 грн. (а.с. 8), розмір втрат від інфляції за період з 21 грудня 2015 року по 31 травня 2018 року становить 807,10 грн. (а.с.10), розмір трьох відсотків річних за період з 21 грудня 2015 року по 31 травня 2018 року становить 187,50 грн. (а.с. 9). Таким чином, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 3356,32\~грн. заборгованості за поставлену теплову енергію, 52,50 грн. пені, 187,50 грн. трьох відсотків річних, 807,10 грн. інфляційних витрат. Судом також встановлено, що 04 грудня 2017 року позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості по оплаті за теплопостачання за період з жовтня 2014 року по березень 2017 року в сумі 3863,82 грн. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 січня 2018 року комунальному підприємству КМР «Тепломережі» було відмовлено у видачу судового наказу у зв`язку з тим, що заявлені вимоги виходять за межі позовної давності. Із цією позовною заявою про стягнення з відповідачки заборгованості за поставлену теплову енергію за період з 30 листопада 2015 року по 31 грудня 2017 року в розмірі 3356,32 грн. позивач звернувся до суду 27 липня 2018 року, тобто в межах позовної давності заявлених позовних вимог. За подання заяви про видачу судового наказу позивачем було сплачено судовий збір в сумі 800,00 грн., який зарахований до суми судового збору, який позивач повинний був сплатити за подання позовної заяви (1762,00 грн.). При поданні позовної заяви позивачем додатково сплачено судовий збір в розмірі 962,00 грн., а всього позивачем сплачено 1762,00 грн. судового збору. Відповідно до 141 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved