Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Направленим позовом представник заявника просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав відповідача стосовно малолітніх дітей та стягнути з відповідача на користь [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини усіх видів доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В обґрунтування заявленого вказано, що з 2013 року через неналежне виконання відповідачем її батьківських обов`язків, зловживанням спиртними напоями, веденням аморального способу життя, виконкомом сільської ради постійно здійснювався соціальний супровід сім`ї з метою спонукання матері до належного виконання свої материнських обов`язків, піднімалось питання про відібрання дітей та притягнення відповідача до відповідальності. В подальшому, діти були відібрані у відповідача та влаштовані до дитячого будинку. Відповідач життям дітей не цікавиться. В судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце його проведення, відповідач не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подала. Представник позивача та треті особи направили заяви, якими позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Отже, зважаючи на те, що відповідач не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзив, та враховуючи той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду, суд вважає за можливе провести слухання справи відповідно до положень ст.ст. 280-281 ЦПК України. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. На території Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області , а саме - в [ADDRESS] , зареєстрована відповідач, [PERSON] , яка є одинокою матір`ю та точне місце проживання якої невідоме. З 19.04.2018 року сім`я знаходиться на обліку як така, що опинилась в складних життєвих обставинах. З 2013 року через неналежне виконання відповідачем її батьківських обов`язків, зловживанням спиртними напоями, веденням аморального способу життя, виконкомом сільської ради постійно здійснювався соціальний супровід сім`ї з метою спонукання матері до належного виконання свої материнських обов`язків. На комісії з питань захисту прав дитини та попередження насильства в сім`ї розглядалося питання про неналежне виконання батьківських обов`язків відповідачем (а.с. 15, 20). Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 2.08.2018 року по справі за заявою виконавчого комітету Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області до [PERSON] про відібрання малолітніх дітей від матері без позбавлення батьківських прав позов задоволено. Відібрано у [PERSON] дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав та передано дітей органу опіки та піклування виконкому Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Вказане рішення суду є результатом того, що відповідач фактично залишила дітей без батьківського піклування та не здійснювала за ними догляду протягом тривалого часу, діти перебували без догляду у незнайомих людей. Розпорядженнями голови Житомирської РДА №563 від 12.10.2018 року та №578 від 23.10.2018 року дітям було надано статус позбавлених батьківського піклування (а.с. 10-11). Розпорядженням голови Житомирської РДА №615 від 7.11.2018 року дітей влаштовано з 8.11.2018 року на виховання та спільне проживання у прийомну сім`ю дітей, позбавлених батьківського піклування до дитячого будинку сімейного типу родини [PERSON] та [PERSON] (а с. 18). Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини та попередження насильства в сім`ї Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №14 від 9.08.2019 року позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , - є доцільним (а.с.15). Наведені правовідносини врегульовані наступними положеннями актів цивільного законодавства. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. ч. 2-3 ст. 150 СК України). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1ст. 164 СК України). Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Правові наслідки позбавлення батьківських прав. Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. У відповідності до абзацу другого п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено ознаки ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, яке має місце у разі, коли останні не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому, у даному пункті Постанови Пленуму Верховного суду України звернуто увагу, що зазначені фактори, як окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними виконання своїх батьківських обов`язків. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Верховною Радою України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки, як встановлено у ході розгляду справи, відповідач вихованням та утриманням дітей не займаєся, не проявляє батьківської турботи та піклування про дітей, на даний час проживає окремо та не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, а отже свідомо нехтує своїми батьківським обов`язками. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 1 536, 80 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved