Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Заявниця [PERSON] , заінтересована особа Білгород-Дністровський міськрайонной відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. А саме, просить встановити факт народження [PERSON] , статі «жіночої», [INFO] у м. Біляївка, Біляївського району, Одеської області. В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, свою заяву підтримує та просить її задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області не з`явився, однак надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за його відсутності та відповідно до вимог чинного законодавства. У разі відсутності документального підтвердження відомостей про місце народження та батьків просить зазначити вказані відомості у рішенні суду. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Зі слів тітки заявниці- [PERSON] , мати [PERSON] народила її в Біляївському пологовому відділенні, після чого там її і залишила. На той час, документ, що підтверджував її народження було медичне свідоцтво про народження, однак, у зв`язку з численними переїздами він був втрачений. Змалечку заявницю виховувала тітка. На даний час будь -які відомості про матір невідомі. Згідно довідки Старокозацького навчально-виховного комплексу "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-гімназія" Білгород-Дністровського району Одеської області від 26.02.2018 № 28 заявниця навчалась з 1-го по 6-ий клас у Старокозацькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів (а.с.7). Оскільки до органу державної реєстрації актів цивільного стану з питання реєстрації народження [PERSON] ніхто не звертався, зараз встановлення факту народження необхідно заявниці для отримання свідоцтва про народження, паспорту громадянки України, інших правовстановлюючих документів для реалізації в подальшому всіх належних їй прав та свобод громадянина України. В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що знають заявницю [PERSON] , оскільки вона проживає з ними в одному селі, знають, що зі слів її тітки, яка виростила її, мати [PERSON] народила її в м. Біляївка. Мати заявниці - [PERSON] , [INFO] народила дівчинку, вагою 2600 грамів, в пологовому відділенні Комунального некомерційного підприємства «Біляївська центральна районна лікарня», що підтверджується дублікатом Медичного свідоцтва про народження №414 від 03.10.2019 року та довідкою, виданою Комунальним некомерційним підприємством Біляївської районної ради «Біляївська центральна районна лікарня» Одеської області від 04.11.2019 року №1002, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно ч.2 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 р. передбачено, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний провести підготовчі дії, передбачені ЦПК України, зокрема, з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них. Відповідно до п. 3.15 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №95/5 рішення суду про встановлення факту народження, смерті в певний час, постановлене судом у разі неможливості їх реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану, є підставою для державної реєстрації таких фактів. У цих випадках заявник подає до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання копію рішення суду разом із заявою про поновлення актового запису цивільного стану. При потребі заявник зазначає в заяві про поновлення актового запису про народження додаткові дані (відомості про місце народження, про батьків), необхідні для складання актового запису, які мають бути підтверджені відповідними документами. Актовий запис про народження, смерть, складений на підставі рішення суду про встановлення факту народження, смерті, включається до книги поновлених актових записів цивільного стану, якщо з дня народження або дня настання смерті минуло більше одного року. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що заява [PERSON] повністю обґрунтована, її вимоги знайшли своє доведення, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню. Згідно статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно статті 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Факт, про встановлення якого просить заявниця [PERSON] , має для нєї юридичне значення, оскільки необхідний їй для отримання свідоцтва про народження, паспорту громадянки України, інших правовстановлюючих документів для реалізації в подальшому всіх належних їй прав та свобод громадянина України. За таких обставин, суд вважає, що вимоги заявниці обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved