Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON] громади в особі Соколівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, відповідно до якого просить визнати за ним право приватної власності на землю, яка розташована на території Соколівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,41 га, посилаючись на те, що 13 травня 2015 року померла бабушка позивача - [PERSON]. З приводу оформлення спадщини, у визначений законом термін позивач звертався до нотаріуса, однак йому було рекомендовано питання щодо визнання права власності на майно вирішувати в судовому порядку у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, відповідач не заперечує проти їх задоволення, а треті особі заперечень щодо заявленних позовних вимог не мають. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 316318 від 14 травня 2015 року підтверджується, що 13 травня 2015 року у віці 87 років, в с. Соколова Хмільницького району Вінницької області померла [PERSON], про що 14 травня 2015 року складено відповідний актовий запис № 05. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 2,41 га., призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Соколівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ВН б/н від 3 серпня 2001 року. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на території Соколівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області за № 02-10/2960 від 27 листопада 2015 року, вартість зазначеної земельної ділянки становить 60 146 (шістдесят тисяч сто сорок шість) гривень 81 (вісімдесят одна) копійка. Окрім спадкування за заповітом, позивач по справі, має право на спадкування за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України, що підтверджується юридичними фактами, а саме: свідоцтвом про його народження, та свідоцтвом про народження його батька. Право на спадкування за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України, виникло в сина спадкодавця - [PERSON] (батько позивача), який заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Реалізовуючи право на спадкування за заповітом, позивач по справі, прийняв спадщину після смерті бабушки, шляхом постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини (відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України), що підтверджується довідкою Соколівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області за № 304 від 16 жовтня2015 року, та подання заяви про прийняття спадщини в встановлений законом строк, (відповідно до ст. ст. 1269-1270 ЦК України), до Хмільницької державної районної нотаріальної контори, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 41913088 від 27 жовтня 2015 року. Отримати в нотаріальній конторі, свідоцтво про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,41 га. не представляється можливим, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на дане нерухоме майно. Неможливість отримання даного свідоцтва в нотаріальній конторі, підтверджується довідкою завідуючої Хмільницькою районною державною нотаріальною конторою [PERSON], від 24 листопада 2015 року за № 974/02-17. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач являється спадкоємцем за заповітом, інші спадкоємці на спадщину не претендують, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджує його право на успадкування майна спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки питання про розподіл судових витрат позивачами не ставиться, понесені судові витрати по оплаті судового збору необхідно залишити за останніми. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved