Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 червня 2015 року звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON], яка проживала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 3,7913 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Позивач має намір успадкувати майно, оскільки являється спадкоємцем першої черги за законом. Крім позивача спадкоємцем майна [PERSON] є її донька - [PERSON], яка відмовляється від прийняття спадщини. В нотаріальному порядку прийняти спадщину [PERSON] позбавлений можливості, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу - державного акту на право на земельну ділянку, в зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом та просить суд поновити йому строк для звернення до суду з позовом та визнати за ним право на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] В відкрите судове засідання позивач не прибув, проте через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та прохав їх задовольнити. Представник відповідача - Краснокутської РДА Харківської області в відкрите судове засідання не з'явилася, однак через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у відсутність представника, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 26 жовтня 2009 року Любівською сільською радою Краснокутського району Харківської області, [PERSON], померла [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її майно, що складається із земельної ділянки площею 3,7913 га на території Любівської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Краснокутською районною державною адміністрацією 04.01.2005 року. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив та діти спадкодавця. Факт, що позивач [PERSON] являється сином померлої [PERSON], підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], де в графі мати зазначено «[PERSON]». Окрім позивача [PERSON] спадкоємицею за законом першої черги є донька спадкодавці - [PERSON], яка відмовляється від спадщини на користь позивача, про що свідчить подана нею відповідна заява. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування " відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При таких обставинах суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті спадкодавці [PERSON], має право на земельну ділянку в порядку спадкування за законом відповідно до чинного законодавства, оскільки він надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, [PERSON] пропустив строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.73 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved