Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилається на те, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 25.09.2018 р. було розірвано. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка знаходиться на повному утриманні та вихованні позивача. З часу розлучення відповідач частково надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча працює та отримує стальний заробіток, а тому в змозі постійно сплачувати аліменти. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про дату проведення судового засідання повідомлялася належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позову. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України у звязку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити повністю, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 25.09.2018 року було розірвано. Від спільного проживання у них народилася одна дитина донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач зобовязання по утриманню дитини належно не виконує. З матеріалів справи встановлено, що відповідач працює та отримує стабільний дохід, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обовязків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено прожитковий мінімум на одну особу - дітей віком від 6 до 18 років: з 1 грудня - 2027 гривень, ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач належним чином не надає матеріальне утримання своїй дитині, враховуючи матеріальне становище дитини, яка потребує значних коштів на забезпечення її всім необхідним та для її належного розвитку, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є працездатний, працює та отримує стабільний дохід, згідний сплачувати аліменти у визначеному розмірі, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] в сумі 2000 /дві тисячі/ гривень щомісячно, до досягнення нею повноліття. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв'язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704, 80 гривень. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved