Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач 24 березня 2016 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 02.09.2006 року до 03.07.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приймає участі у житті дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, її навчання, не цікавиться її світоглядом. З вересня 2013 року по жовтень 2014 року дитина відвідувала дитячий садок «Веселка», за час її перебування у закладі відповідач там не з'являвся, не цікавився яким чином організовано побут дитини, її відносинами з іншими дітьми, не сплачував кошти на харчування. Так само, жодного разу відповідач не відвідував гуртки в яких займалася донька. З 20 лютого 2015 року відповідач утримується під вартою у Дніпропетровському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області в рамках кримінального провадження та наразі триває розгляд кримінальної справи в суді. Спосіб життя відповідача був несумісний із родинними цінностями, через що і було між сторонами розірвано шлюб. З позовом про стягнення аліментів на утримання дитини позивач не зверталася, кошти на утримання відповідач не надає. Виховують дитину позивач та її чоловік [PERSON], мають для цього належні умови, заробіток, організовують навчання дитини. Позивач просила позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні до його неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. Ухвалою суду від 12.04.2016 року направлено судове доручення про проведення окремих процесуальних дій, однак від надання пояснень відповідач відмовився, про що мається в матеріалах справи заява. Представник третьої особи позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, надавши письмову заяву з проханням слухати справу у її відсутність. Орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], які перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.09.2006 року до 03.07.2012 року (а.с.10). Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування. Так, висновком № 1/14-86 від 14.03.2016 року, Комісії з питань захисту прав дитини при органі опіки та піклування Ленінського району м. Дніпропетровська встановлено, що батьки дитини перебували у зареєстрованому шлюбі. Малолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на повному її утриманні. Батько з дитиною не мешкає з березня 2012 року, з донькою не спілкується, матеріально не утримує, не цікавиться її життям та розвитком, не приділяє батьківської турботи, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. З письмових пояснень [PERSON], [PERSON], вбачається, що вихованням дитини займається одна мати. Батько дитини з 2012 року з донькою не спілкується, участі у вихованні [PERSON] не приймає, веде невпорядкований спосіб життя, схильний до вживання алкогольних напоїв. Відповідно до довідки КЗО «ДНЗ (ясла-садок) № 196 комбінованого типу», батько жодного разу не з`являвся, у дошкільному закладі, успіхами дитини не цікавиться. У зв'язку з чим, Орган опіки та піклування Ленінського району вважає доцільним в інтересах неповнолітньої [PERSON], [INFO] позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні до його неповнолітньої дитини (а.с.26-27). В силу ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як вбачається з роз'яснень, викладених в п. 16 постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд вважає, що винна поведінка батька щодо свідомого самоухилення від виконання батьківських обов'язків знайшла своє підтвердження в матеріалах справи. У судовому засіданні безперечно доведений факт, що відповідач [PERSON] долею своєї дитини не цікавиться не приймає участі у її вихованні, та взагалі веде себе байдуже. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню та відповідач має бути позбавлена батьківських прав у відношенні до своєї неповнолітньої дитини, оскільки не займається її вихованням та утриманням та не виконує свої батьківські обов'язки. На підставі викладеного і

Outcome: approved