Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі позивач, кредитор, Банк) звернувся до суду з позовом в якому просить суд стягнути з [PERSON] (далі відповідач, позичальник, клієнт) заборгованість в сумі 17299,50 грн. яка складається: із заборгованості за кредитом 6888,50 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 3463,80 грн., заборгованості за пенею та комісією 6061,88 грн., штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 885,32 грн. та стягнення судових витрат при зверненні до суду в розмірі 1378,00 грн. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 05.11.2013 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої позивач надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7162,55 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з 1 по 25 число місяця, позичальником надаються банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Взятих на себе зобов'язань [PERSON] не виконав і станом на 29.08.2016 року має заборгованість в розмірі 17299 грн. 50 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позові і просить їх задовольнити в повному обсязі.Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час, день і місце розгляду справи, де на адресу суду повернулися поштові повідомлення з відміткою про те, що повістку повернуто до суду за закінченням терміну зберігання, що свідчить про відмову в отриманні судової повістки. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приват Банк» назва якого підтверджується Статутом (а.с.33), який має право надавати банківські послуги згідно банківської ліцензії (а.с.32), зареєстрований в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (а.с.31), та [PERSON] 05.11.2013 року було укладено генеральну угоду б/н, згідно якої відповідачу було надано кредит у розмірі 7162,55 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.11.2015 року. (а.с.5) Пунктом 2.1 Генеральної угоди передбачено обов'язок позичальника по погашенню заборгованості з «1» по «25» число кожного місяця у сумі 358,41 грн. для погашення заборгованості по кредиту, процентам, а також інших витрат відповідно до Умов та правил. (а.с. 5-29). Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 30.11.2018 року. Згідно розрахунку сума заборгованості по Генеральній угоді станом на 29.08.2016 року становить 17299 грн. 50 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 6888,50 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 3463,80 грн., заборгованості за пенею та комісією - 6061,88 грн., штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 885,32 грн. Згідно до п. 2.5 Генеральної угоди, позичальник забов'язується повертати суму кредиту, відсотками, винагороду відповідно до умов Генеральної угоди та Умов та правил. Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує штраф у розмірі 885,32 грн. Суд зазначає, що підпис відповідача на заяві та Генеральній угоді підтверджує його згоду на умови договору, які визначені в заяві (а.с.4-5). Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умова, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В ч.1 ст.60 ЦПК зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В даному випадку позивач надав суду достатньо доказів про невиконання відповідачем умов кредитного договору, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, відповідач в свою чергу не спростував доводи позивача викладені в позовній заяві. Тому суд, дотримуючись норм закону та всебічного і повного дослідження матеріалів справи та враховуючи, що на час розгляду справи в суді сторонами Генеральна угода №б/н від 05.11.2013 року не була припинена, [PERSON] в добровільному порядку не виконав свої зобов'язання перед Банком, що є істотним порушенням договору внаслідок якого позивач позбавлений можливості отримати суму кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, на що розраховував при укладенні договору, вважає, що даний позов є обґрунтований на доведений належними доказами, тому підлягає до задоволення та стягненню з відповідача документально підтверджену заборгованість станом на 29.08.2016 року. Позивач, як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати (а.с.34).

Outcome: approved