Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

заявник звернувся до суду з зазначеною заявою в порядку окремого провадження. В обґрунтування вимог заяви вказує, що вона є невісткою та спадкоємцем [PERSON]. [INFO] року у місті Донецьк її свекруха померла, про що видано довідку про причини смерті та в наступному свідоцтво про смерть. Для реєстрації факту смерті вона звернулася до Новомосковського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Водночас, отримала відмову у вчиненні реєстраційної дії, оскільки по наданим документам про смерть не можна вчинити зазначені дії, через те, що документи, видані на тимчасово непідконтрольній території, не мають юридичної сили на території України. До судового засідання від заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бут подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. У відповідності до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованою територією, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Матеріали справи свідчать, що заявник є невісткою [PERSON] /а.с. 31-32/. Заявник проживає в [ADDRESS] /а.с.33/. [INFO] року видано лікарське свідоцтво про смерть № 131 [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року. Причина смерті - набряк легень, атеросклеротична хвороба серця /а.с. 23-24/. 09 січня 2018 року Київським відділом записів актів цивільного стану м. Донецька державної реєстраційної палати міністерства юстиції ДНР видано свідоцтво про смерть, у відповідності до якого вказано про смерть [INFO] року [PERSON], [INFO], уродженки [ADDRESS] про що 09 січня 2018 року вчинено запис акту смерті за № 29. Судом встановлено, що заявнику відмовлено у вчиненні реєстраційних дій, оскільки нею надано свідоцтво про смерть яке видане Київським відділом записів актів цивільного стану м. Донецька державної реєстраційної палати міністерства юстиції ДНР, а згідно ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті є недійсними і не створює правових наслідків, а тому рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відповідно дост.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1, до яких входить м. Донецьк. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою. За приписами п. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 18 жовтня 2000 № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 за № 1150/13024. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено: «1. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 2. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. 3. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків». Пунктом 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 передбачено: «У зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території». Проведення державної реєстрації смерті [PERSON] не видається за можливе навіть в будь-якому органі РАЦС на території, підконтрольній українській владі, оскільки відсутній документ, який, відповідно до законодавства, підтверджує факт смерті [PERSON] Пунктом 2 частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті фізичної особи проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Враховуючи надані заявником докази, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли підтвердження факти, на які посилається заявник, в зв'язку з чим, вимога про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved