Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягувати щомісячно аліменти із відповідача [PERSON] в її користь на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно вказавши, що вона та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], син проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні, відповідач матеріально не допомагає та вихованням сина не займається. Позивач в судове засідання не з»явилась, однак на адресу суду надіслала заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить справу слухати у її відсутності, стягувати аліменти з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 600 грн. щомісячно. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та послався на те, що розуміє свій обов'язок, як батько дитини повинен сплачувати аліменти, однак на даний час він офіційно не працює, а стягнення з нього аліментів в сумі 600 грн. щомісячно ставить його у важке матеріальне становище, готовий надавати кошти на утримання сина в розмірі 450 грн. щомісячно. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши представлені сторонами докази, прийшов до переконання про те, що позов [PERSON] підлягає до задоволення з наступних підстав. З свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що 27 грудня 2006 року шлюб між чоловіком [PERSON] та дружиною [PERSON] було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 230 (а.с. 4). З свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON], яка народилася [INFO] року змінила ім»я на [PERSON], про що в книзі реєстрації зміни імені 22.06.2010 року було зроблено відповідний актовий запис за № 18 (а.с. 5). З довідки відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області № 109/03.1-01-09.3 від 04 лютого 2016 року вбачається, що громадянин [PERSON] змінив прізвище на «[PERSON]». Актовий запис про зміну імені №10 від 08 лютого 2014 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області(а.с.14). З копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] випливає, що [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). З довідки Кременецького районного центру зайнятості №1111 від 24.12.2015 р. вбачається, що станом на 24.12.2015 року [PERSON] на обліку в Кременецькому РЦЗ не перебуває (а.с.6). Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Положеннями ст. ст. 181, 182 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до роз'яснень, зазначених у абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи з вищенаведеного та приймаючи до уваги матеріальне становище в якому зараз перебуває платник аліментів та стягувач аліментів, а саме: відповідач є особою працездатного віку, що дає йому можливість працювати і утримувати сина, у судовому засіданні відповідач пояснив, що він раніше неодноразово їздив на роботу закордон, лише останні пів року знаходиться на території України безвиїзно, інших дітей у відповідача немає, інші обставини, що мають істотне значення в судовому засіданні не встановлено, позивач не працює, а тому є доцільним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до настання ним повноліття. Посилання відповідача на те, що він може платити аліменти лише в розмірі 450 гривень не заслуговують до уваги, оскільки при сучасному рівні життя та необхідності забезпечити належний матеріальний стан та розвиток дитини, сума в розмірі 450 грн. щомісяця буде явно недостатньою. На підставі наведеного,

Outcome: approved