Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON] громади в особі Качанівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, відповідно до якого просить визнати за ним право власності на земельну ділянку в розмірі 3,0474 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Качанівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, посилаючись на те, що 23 вересня 2015 року померла рідня тітка позивача - [PERSON]. З приводу оформлення спадщини, у визначений законом термін позивач звертався до нотаріуса, однак йому було рекомендовано питання щодо визнання права власності на майно вирішувати в судовому порядку у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, відповідач не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 331797 від 25 вересня 2015 року підтверджується, що 23 вересня 2015 року у віці 88 років, в с. Качанівка Хмільницького району Вінницької області померла [PERSON], про що 25 вересня 2015 року складено відповідний актовий запис № 25. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 3,0474 га., призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Качанівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ЯЖ 762010 від 1 жовтня 2008 року. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на території Качанівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, вартість зазначеної земельної ділянки становить 122 332 ( сто двадцять дві тисячі триста тридцять дві ) гривні 20 (двадцять) копійок. Отримати в нотаріальній конторі, свідоцтво про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, яке складається з земельної ділянки площею 3,0474 га. не представляється можливим, в звязку з відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтв про право на спадщину документів. Неможливість отримання даного свідоцтва в нотаріальній конторі, підтверджується довідкою завідуючої Хмільницькою районною державною нотаріальною конторою [PERSON], від 23 березня 2016 року за № 183/02-17. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач являється спадкоємцем за заповітом, інші спадкоємці на спадщину не претендують, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджує його право на успадкування майна спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки питання про розподіл судових витрат позивачами не ставиться, понесені судові витрати по оплаті судового збору необхідно залишити за останніми. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved