Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Орган опіки та піклування Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], та стягнути аліменти на її утримання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації, як дитина, що опинилась у складних життєвих обставинах. Відповідач по справі ухиляється від виконання батьківських обов'язків по утриманню, вихованню та розвитку своєї доньки, спільно з дитиною не проживає, вона фактично позбавлена батьківського піклування так як мати - [PERSON] померла [INFO]. В судовому засіданні представник позивача Меркело М.С. підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав, викладених вище. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів на її утримання. Прокурор в своєму висновку вважав доведеним факт ухилення від виконання відповідачем батьківських обов'язків по вихованню доньки., та доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справив його відсутність не заперечував проти задоволення вимог позивача викладених в позовній заяві. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 27 квітня 1998 року , [PERSON] народилась [INFO]. Батьком значиться - [PERSON], матір'ю - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 04 вересня 2013 року, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до довідки Вищого професійного училища №27 м. Куп'янська Харківської області від 30.01.2014 року № 79 [PERSON], навчається у Вищому професійному училищі №27 на 1 курсі денного відділення за професією «Продавець продовольчих товарів. Продавець непродовольчих товарів», з 01.09.2013 р. Як вбачається з матеріалів справи, та підтверджено в судовому засіданні неповнолітня [PERSON], [INFO], фактично мешкає за місцем проживання бабусі - [PERSON]., за адресою [ADDRESS] в належних умовах, що підтверджується актами обстеження умов проживання від 20.02. 2014 р. та 15.08. 2014 р. наданими представником служби у справах дітей Дворічанської районної держаної адміністрації. Згідно заяви, посвідченої державним нотаріусом Дворічанської державної нотаріальної конторі Харківської області від 25.11.2014 року №1313 [PERSON], відмовився від подальшого виховання та утримання своєї неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], і дав згоду на її усиновлення іншими особами. Відповідно довідки виконавчого комітету Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області від 26.11.2014 року №02-29/1291, відповідач у справі [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] За місцем реєстрації проживає один, за період проживання на території сільської ради зарекомендував себе з незадовільної сторони. Згідно довідки Дворічанського районного центра зайнятості № 02-1204 від 13.11.2014 р., [PERSON], 1968 року народження станом на 13.11.2014 року на обліку в Дворічанському районному центрі зайнятості не перебуває та на протязі 2014 року щодо питання працевлаштування не звертався. Постановою Дворічанського районного суду Харківської області від від 18 листопада 2014 року, відповідача у справі [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді попередження. Відповідно до висновків № 01-46/3118 від 09.12.2014 р. та №02-24/818 від 10.12.2014 р. органу опіки та піклування Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області та органу опіки та піклування Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, обґрунтовано доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визначеними в Україні. Відповідно до ч.2, 3 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч.1 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» N 2402-III від 26.04.2001р., сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст.12 вищевказаного Закону, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до положення ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень, наданих у п.16 Постанови Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно із ст..3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини, що підтверджується сукупністю досліджених доказів у справі, та поясненнями сторін у справі, тому суд вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини, та стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки, у твердій грошовій формі в сумі, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст. 51 Конституції України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 150, 164, 165, 166, 180, 181 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007, № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст. 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року,

Outcome: approved