Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] , був батьком [PERSON] , [INFO] . Заява обґрунтована тим, що батьки заявника [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб у 1985 році, який 18 січня 1988 було розірвано. Заявник стверджує, що у 1990 році її батьки поновили свої шлюбні стосунки без реєстрації шлюбу, спільно проживали та вели спільне господарство. Крім того, заявниця зазначає, що народилася [INFO] у смт. Мар`янівка Горохівського району Волинської області, де в той час проживала її мати. Стосунки батьків були не завжди ідеальними і вони часто проживали окремо, саме тому у її свідоцтві про народження відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР батька було записано за вказівкою матері як « [PERSON] ». Заявник запевняє, що протягом її раннього дитинства [PERSON] , її мати та вона сама проживали однією сім`єю, батько завжди добре ставився до неї, виховував, піклувався та матеріально забезпечував. [INFO] [PERSON] помер. Оскільки заявниця є інвалідом дитинства і має право на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника звернулася до суду із даною заявою. Заявник та її представник в судовому засіданні заяву підтримали з наведених у ній підстав у повному обсязі. Заінтересована особа в судовому засіданні, щодо задоволення заявлених вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи та подані докази, проаналізувавши встановлені обставини справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку. Відповідно до ст.293 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, у т. ч. - про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. З копії свідоцтва серії [NUMBER] про народження заявниці слідує, що заявниця народилась [INFO] у смт. Мар`янівка Горохівського району, Волинської області, а її батьками є -: « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 01 жовтня 2016 року, актовий запис №81. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] ». Із копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00026620382, виданого 10.06.20 р. Горохівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, реєстрація актового запису про народження заявниці проведена 22.червня 2015 року за №00127080711 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горохівського районного управління юстиції в волинській області, відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. 22 вересня 2020 року в судовому засіданні свідок [PERSON] , підтвердила, що [PERSON] визнавав заявницю своєю дочкою та постійно надавав їй матеріальну допомогу, а також зазначила, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю тривалий час. Свідок [PERSON] також підтвердила той факт, що останній визнавав своє батьківство та вважав себе батьком заявниці. Показання свідків узгоджуються із письмовими доказами у справі: так згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 18 січня 1988 року виданого Горохівським районним відділом ЗАГСу Волинської області актовий запис №2, [PERSON] та [PERSON] розірвали укладений шлюб, після якого прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.11). Судом також встановлено, що [PERSON] на випадок своє смерті склав заповіт, спадкоємцем у якому визначив заявницю (а.с.12), до матеріалів справи долучено фотоматеріали із сімейного альбому, що в сукупності дає підстави вважати, що [PERSON] приймав заявницю як свою дочку, виховував її, піклувався та проводив із нею час (а.с.17-26). Згідно роз`яснень, викладених в п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. За змістом ст.2 КпШС України, цей Кодекс встановлює порядок і умови одруження, регулює особисті і майнові відносини, які виникають в сім`ї між подружжям, між батьками і дітьми, між іншими членами сім`ї, відносини, які виникають у зв`язку з усиновленням, опікою та піклуванням, прийняттям дітей на виховання, порядок і умови припинення шлюбу, порядок реєстрації актів громадянського стану. За змістом ст. ст.51 - 53 КпШС України, взаємні права та обов`язки батьків і дітей ґрунтуються на походженні дітей, засвідченому у встановленому законом порядку. Походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків. Походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ст.55 КпШС України, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини - за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. Але вже на час реєстрації народження заявниці відомості про її батька зазначено, зокрема, в частині імені та по батькові, саме « [PERSON] », як і особи, чиє батьківство щодо неї просить встановити в суді заявниця, тобто, зі слів її матері. Як вбачається з роз`яснень, викладених в п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства(материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК. З заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Відповідно до абзацу 1 п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім`ю. Таким чином, аналізуючи зазначені вище докази, слід прийти до висновку, що [PERSON] , був батьком [PERSON] . Твердження заявника не спростовано в ході розгляду справи, а тому суд визнає їх таким, що відповідає дійсності. Встановлення такого факту буде мати для заявниці юридичне значення, оскільки заявник буде мати право на реалізацію свого права на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Зважаючи на викладене, на підставі досліджених доказів, суд прийшов до висновку про те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] у с. Цегів Горохівського району Волинської області, є батьком [PERSON] , [INFO] , уродженки смт. Мар`янівка, Горохівського району Волинської області.

Outcome: approved