Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 13 листопада 2013 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Обґрунтовувала позов тим, що 21 березня 2009 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, від якого вони мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. 20 липня 2011 року рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області шлюб між ними був розірваний, місце проживання дитини визначено з нею. З моменту розірвання шлюбу відповідач у вихованні сина участі не приймає, не цікавиться його станом здоров'я, коштів на утримання чи будь-якої іншої допомоги не надає, аліменти сплачував лише декілька раз. 26 травня 2011 року рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 квітня 2011 року до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] року. На примусовому виконанні в ВДВС Кременчуцького РУЮ знаходиться виконавчий лист, виданий 04 липня 2011 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області. Однак боржник ухиляється від виконання вищевказаного рішення суду щодо сплати аліментів на її утримання і на утримання дитини, через що у нього виникла заборгованість по аліментах. Вона разом з дитиною та цивільним чоловіком [PERSON] разом проживають приблизно півтора роки за адресою: [ADDRESS]. Вказане помешкання є власністю її батька. Державної допомоги на утримання дитини вона не отримує, син повністю знаходиться на її утриманні та на утриманні її цивільного чоловіка. Батько дитини не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не спілкується з ним взагалі, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, навіть не цікавиться життям сина, не відвідував і не відвідує його вдома, про що свідчать свідчення сусідів, взагалі не знає в якому дитячому садочку виховується та навчається його дитина. Згідно довідки з дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №34 Кременчуцької міської ради Полтавської області від 31 жовтня 2013 року позивач влаштувала свою дитину [PERSON], [INFO] в ДНЗ №34 та приводить і забирає дитину самостійно, інколи робить це її цивільний чоловік. Жодного разу батько не був присутній на святах, батьківських зборах, не приходив і не забирав дитину з садочка. Враховуючи те, що батько дитини [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, вона вважає, що він має бути позбавлений батьківських прав. Позивач [PERSON] та її представник по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, в їх обґрунтування пояснили так, як викладено в описовій частині рішення. Представник третьої особи - органу опіки і піклування Автозаводської районної ради міста Кременчука Полтавської області Соколова А.В. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі, вважала за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Прокурор прокуратури Кременчуцького району Комарова Д.Ю. вважала позовну заяву законною та обгрунтованою, такою, що може бути задоволеною судом. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, прокурора, свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що вони з 21 березня 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 липня 2011 року був розірваний, місце проживання малолітнього сина сторін [PERSON], [INFO] визначено з матір'ю [PERSON] (а.с.9). Згідно рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26 травня 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 квітня 2011 року до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] року (а.с.8). Відповідно до довідки-розрахунку ВДВС Кременчуцького РУЮ за період з 01 лютого 2013 року по 01 листопада 2013 року [PERSON] має заборгованість по аліментах в сумі 13 438,60 гривень (а.с.20). Згідно довідки дошкільного навчального закладу №34 Кременчуцької міської ради Полтавської області від 31 жовтня 2013 року, [PERSON] влаштувала свою дитину [PERSON], [INFO] в ДНЗ №34, приводить і забирає дитину самостійно, інколи це робить її цивільний чоловік. Жодного разу батько не був присутній на святах, батьківських зборах, не приходив і не забирав дитину з садочка (а.с.12). Відповідач [PERSON], маючи малолітнього сина [PERSON], ухиляється від виконання покладених на нього статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" та статтею 150 Сімейного кодексу України обов'язків по вихованню та матеріальному утриманню дитини. Орган опіки і піклування Автозаводської районної ради міста Кременчука Полтавської області надав висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його сина [PERSON], [INFO] (а.с. 56). Згідно ч.2,3 статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки судом повно, всебічно і об'єктивно з'ясовано, що відповідач [PERSON] тривалий час не піклується про фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтереси її внутрішнього світу, самоусунувся від покладених на нього законом батьківських обов'язків, чого не заперечував в суді відповідач, суд постановляє рішення про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON].

Outcome: approved