Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивач 18.02.2020 року звернулася до суду із позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на час навчання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення нею 23-річного віку за умови, якщо вона буде продовжувати навчання. На обґрунтування позову послалася на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем. Від подружнього життя мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час навчається на першому курсі Львівського національного аграрного університету за напрямом підготовки «Автоматизація та комп`ютерно-інтегровані технології" освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» денної форми навчання за кошти держфінансування з 01.09.2019 року по [INFO]. Шлюб з відповідачем розірвано 18.05.2004 року. Стверджує, що відповідач матеріальної допомоги дочці не надає, працює на шахті №2 «Червоноградська». Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 05.03.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судові засідання 26.03.2020 року та 06.05.2020 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву не подав. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як передбачено ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 5), яка навчається на першому курсі Львівського національного аграрного університету за напрямом підготовки «Автоматизація та комп`ютерно-інтегровані технології" освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» денної форми навчання за кошти держфінансування з 01.09.2019 року по [INFO] (а.с. 3). Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітня донька, син продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умовою, якщо вони можуть надати матеріальну допомогу. Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина в твердій грошовій сумі або в долі від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, суд також виходить з потреб дитини, таких як: належне харчування, забезпечення одягом, витрати на навчання, культурний розвиток, які повинні бути задоволенні в необхідному об`ємі. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У зв`язку з навчанням на денній формі для забезпечення належного рівня навчального процесу (необхідність підручників, методичної літератури, канцелярських товарів, одягу тощо), повнолітня донька потребує матеріальної допомоги, що є безумовним фактом. Необхідність отримання належної освіти позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Остання, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування. З урахуванням усіх обставин справи, враховуючи вимоги ст.141 СК України щодо рівних прав та обов`язків батьків щодо дитини, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 від усіх видів його доходів щомісячно до закінчення навчання [PERSON] , але не довше ніж до досягнення нею 23-річного віку. Таким чином, позов задовольняється. Згідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного,

Outcome: approved