Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 8 листопада 2003 вона перебувала в шлюбі з [PERSON] Сімейне життя не склалось і шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Кролевецького районного суду від 27 квітня 2007 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на сина [PERSON], [INFO], у розмірі 170 грн. з індексацією відповідно до закону, щомісяця до повноліття дитини. З моменту встановлення судом розміру аліментів зросли ціни на продукти, предмети першої необхідності, одяг, взуття, комунальні послуги, послуги транспорту та інше. У зв'язку з інфляційними процесами в Україні значно підвищилась вартість життя. Змінився розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який з 1 липня 2018 року складає 1944 грн. Крім того, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017 року до ч.2 ст.182 СК України внесені зміни та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку з викладеним, визначений судом розмір аліментів 170 грн. не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини та на сьогодні є таким, що не узгоджується з нормами чинного законодавства. Сума аліментів 170 грн. не покриває навіть і частини витрат на утримання дитини. Місце проживання дитини [PERSON] зареєстроване в с.Мутин Кролевецького району Сумської області, однак фактично син проживає разом з нею в [ADDRESS], він є учнем 9 класу Шосткинського ліцею-інтернату спортивного профілю. Всі витрати на виховання та утримання сина [PERSON] вона несе самостійно. Крім того, вона має на утримані іншу дитину - сина [PERSON], [INFO], відповідно якого має статус одинокої матері. Вона працює в Шосткинському ліцеї-інтернаті спортивного профілю, отримує мінімальну заробітну плату, якої недостатньо для повноцінного проживання трьох осіб. Крім того, дітям необхідно купувати одяг, взуття, продукти харчування та піклуватись про їх духовний та фізичний розвиток. Відповідач є працездатною особою, має добрий стан здоров'я, а тому має можливість надавати відповідну матеріальну допомогу. На даний час він офіційно не працює, його дохід є мінливим, інших аліментних зобов'язань він не має. Враховуючи викладене, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.12). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача суд вирішив можливим розглянути справу у її відсутність. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (а.с. 22), в судове засідання не з'явився без повідомлення причин неявки, заяв, клопотань чи відзиву суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 6). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовиий запис за №135 від 14.12.2007 року (а.с.9). Місце проживання позивача [PERSON] зареєстроване в с.Мутин Кролевецького району Сумської області, що вбачається з копії її паспорта (а.с.4). Фактично [PERSON] проживає без реєстрації місця проживання [ADDRESS] та має такий склад сім'ї: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з матір'ю за вказаною адресою та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою Шосткинської міської ради (квартальний комітет №10) про склад сім'ї від 08.11.2018 року (а.с.13). Місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Мутинської сільської ради Кролевецького району Сумської області від 26.11.2018 року №1441 про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 16). Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 27 квітня 2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто з аліменти на сина [PERSON], [INFO], у розмірі 170 грн. з індексацією відповідно до закону, щомісяця до повноліття дитини, починаючи стягнення з 12 квітня 2007 року (а.с.7). Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У статті 19 та частинах 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. У відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років становить 2027 грн., тому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину повинен становити не менше 1013,50 грн. (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). За таких умов, зважаючи на законодавчо змінений мінімальний розмір аліментів на дитину, підвищення вартості продуктів харчування, одягу, товарів першої необхідності, житлово-комунальних послуг, розмір аліментів 170 грн. не може задовольнити необхідні потреби дитини. Крім того, вказаний розмір аліментів не відповідає вимогам ст.141 СК України стосовно рівності обов'язків батьків щодо дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст.183 СК України). Згідно пунктів 1, 2, 3, 3-1, 4 частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За заявленими вимогами позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що фактично є зміною (збільшенням) розміру аліментів. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обов'язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач взагалі не надав заперечень проти позову та доказів. При визначенні розміру аліментів, які будуться стягуватись на дитину, суд враховує стан здоров'я дитини, про який є підстави вважати, що він є задовільним, оскільки позивач не зазначила і не довела протилежного; матеріальне становище дитини, яке на сьогодні переважно залежить від доходів матері, яка, за змістом позову, працює та отримує заробітну плату в мінімальному розмірі, має на утриманні іншу дитину [PERSON], [INFO] (а.с.11). Також суд враховує, що відповідач за змістом позову є працездатним, офіційно не працює, про незадовільний стан здоров'я та наявність у нього інших утриманців суду не повідомив, і він повинен влаштовувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обов'язки стосовно дитини, в тому числі утримувати її, і розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Виходячи з критеріїв розумності та справедливості, а також враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Кролевецького районного суду від 27 квітня 2007 року і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Як роз'яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведені роз'яснення, суд вважає за необхідне стягнути аліменти у зміненому розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили. Крім того, суд вважає за необхідне, після вступу даного рішення в законну силу, відкликати виконавчий лист, виданий на підставі рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 27 квітня 2007 року по справі №2-234/07 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved