Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивач 01.03.2017 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.\~\~ 20.06.2016 року помер її чоловік [PERSON], який до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою вул. Шкільна (Дзержинського), буд. 16 у с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області. Після\~ його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями за № 16 по вул. Шкільна (Дзержинського) у с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області. За життя [PERSON] заповіту не склав. Єдиною спадкоємицею першої черги за законом є вона позивач, інших спадкоємців немає. Вона фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки постійно проживала у спадковому будинку та зареєстрована за цією адресою. Після відкриття спадщини, вона звернулась до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вище вказане спадкове майно, однак 22.12.2016 року отримала постанову про відмову у вичинені нотаріальної дії, у звязку з тим, що нею не надано правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на вищезазначене майно. Зазначає, що відповідно до довідки КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 25.08.2016 року № 969, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за 16 по вул. Шкільна (Дзержинського) у с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області, згідно даних КП Нікопольське МБТІ» станом на 31.12.2012 року не зареєстроване. Згідно технічного паспорту, виготовленого за життя [PERSON] станом на 21.06.2007 року, житловий будинок літ «А1» побудовано у 1964 році, надвірні будівлі : гараж літ. «Б» збудовано у 1980 році, літня кухня літ «В» - у 1970 році, тамбур літ. «в» - у 1992 році, підвал літ «Г» - у 1970 році, сарай літ «Д» - у 1970 році. [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється, що по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності Вона та її померлий чоловік володіли та відкрито користувалися житловим будинком, до дня його смерті, проживали в ньому та були зареєстровані за цією адресою. Враховуючи вищенаведене, її померлий чоловік, [PERSON] мав всі правові підстави за умови прийняття будинку в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок літ. «А1» загальною площею 44,9 кв.м, житловою площею 31,2 кв.м., з надвірними будівлями: гараж літ. «Б», літня кухня літ «В», тамбур літ. «в», підвал літ «Г», сарай літ «Д», споруди 1-7, І, що розташований за адресою : вул. Шкільна (Дзержинського), буд. 16 у с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області, у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON], померлого 20.06.2016 року. Позивач у судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином , причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення справи суду не надав, як і заперечень на позов. Суд на підставі\~ст.224 ЦПК України\~розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню на підставі ст.ст.1216-1218,1220-1223,1261,1268-1270 ЦК України. У судовому засідання встановлено наступне. 20.06.2016 року помер чоловік позивача [PERSON], який до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою вул. Шкільна (Дзержинського), буд. 16 у с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с. 4,7) Після\~ його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями за № 16 по вул. Шкільна (Дзержинського) у с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області За життя [PERSON] заповіту не склав. Єдиною спадкоємицею першої черги за законом є позивач, інших спадкоємців немає. Позивач фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки постійно проживала у спадковому будинку та зареєстрована за цією адресою (а.с. 3). Після відкриття спадщини, позивач звернулась до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вище вказане спадкове майно, однак 22.12.2016 року отримала постанову про відмову у вичинені нотаріальної дії, у звязку з тим, що не надано правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на вищезазначене майно (а.с. 6). Так, відповідно до довідки КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 25.08.2016 року № 969, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за 16 по вул. Шкільна (Дзержинського) у с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області, згідно даних КП Нікопольське МБТІ» станом на 31.12.2012 року не зареєстроване (а.с. 5). Згідно технічного паспорту, виготовленого за життя [PERSON] станом на 21.06.2007 року, житловий будинок літ «А1» побудовано у 1964 році, надвірні будівлі : гараж літ. «Б» збудовано у 1980 році, літня кухня літ «В» - у 1970 році, тамбур літ. «в» - у 1992 році, підвал літ «Г» - у 1970 році, сарай літ «Д» - у 1970 році. (а.с.8-11). Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що порядок оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, розяснюється, що по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Враховуючи вищенаведене, померлий [PERSON] мав всі правові підстави за умови прийняття будинку в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок. На підставі викладеного та враховуючи обставини справи, суд вважає за можливе позов [PERSON] задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved