Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить суд збільшити розмір аліментів, утримуваних з відповідача [PERSON] за рішенням Перемишлянського районного суду на її користь на утримання синів [PERSON] - 07.11.2005 року народження та [PERSON] - [INFO] , визначивши їх у твердій грошовій сумі 1800 гривень щомісячну на кожну дитину та до їх повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 04.04.2018р. присуджено стягувати з відповідача [PERSON] на користь матері [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] - [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 07.02.2018р. і до їх повноліття. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дітей значно зросли. Відповідач сплачує аліменти, проте визначена судом суму аліментів є недостатньою, оскільки потрібно значно більше коштів на придбання одягу, продуктів харчування, проживання, відвідування гуртків та інше. Відповідач працює офіційно, є молодим працездатним чоловіком, який повинен брати посилену участь у матеріальному забезпеченні своїх дітей, тобто має сплачувати більшу суму аліментів на їх утримання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду розрахунок заборгованості, довідку про доходи та квитанції про сплату за навчання дитину в музичній школі. Справу просить розглядати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. У зв`язку з цим, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Ухвалою судді від 29.10.2019 відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, дослідивши наявні матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Відповідно до п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 04.04.2018р. присуджено стягувати з відповідача [PERSON] на користь матері [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] - [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 07.02.2018р. і до їх повноліття. Як вбачається із змісту позовної заяви, відповідач добровільно сплачує позивачу по 1000 гривень аліментів щомісячно на кожну дитину. Вказана обставина визнана відповідачем , та відповідно до положень ч.1ст. 82 ЦПК України, не потребує самостійного доказування. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст.181,182 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Частиною 3 ст.12, ст.ст.76 - 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Позивач [PERSON] , як на підставу для задоволення позовних вимог про збільшення розміру аліментів посилається на те, що на утримання дітей потрібно більше матеріальних витрат ( придбання одягу, продуктів харчування, відвідування гуртків), також що відповідач працює офіційно, є молодим працездатним чоловіком, який повинен брати посилену участь у матеріальному забезпеченні своїх дітей, при цьому жодного доказу на підтвердження своїх вимог позивач до позовної заяви не надає. Що стосується збільшення матеріальних витрат на утримання синів сторін, які на думку позивача є підставою для збільшення розміру аліментів, суд виходить з наступного. На переконання суду, необхідність збільшення розміру аліментів визначається в кожному конкретному випадку в залежності від наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, та в інших випадках, передбачених сімейним законодавством. Доказів в підтвердження покращення матеріального становища відповідача позивачем [PERSON] суду не надано, як і не додано доказів в підтвердження більших матеріальних витрат, затрачених позивачем на утримання синів [PERSON] та [PERSON] . Отже, судом не встановлено обставин, в підтвердження змін матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін, що могли б вплинути на раніше визначений судом розмір аліментів та задоволення позовних вимог. Згідно довідки про доходи слідує що відповідач [PERSON] з 03.06.2019р. працює лицювальником-плиточником в ТОВ «Біопавер-інжинірина» і його місячна заробітна плата становить 5200,00грн., в період з червня 2019р. по жовтень 2019р. включно йому нарахована заробітна плату в сумі 26000,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах слідує , що станом на 01.11.2019р. заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем [PERSON] по сплату аліментів становить 418,57грн. Згідно копії квитанції №119 від 22.11.2019р. слідує, що [PERSON] перерахував 2000,00грн. аліментів. Згідно поданих відповідачем [PERSON] квитанцій слідує, що останній в жовтні та листопаді місяцях 2019 року сплачує по 145,00грн. за навчання в Бібрській музичній школі сина [PERSON] . Аналіз перевірених і оцінених судом доказів в підтвердження позовних вимог переконує суд, що позивачем [PERSON] не надано належних та допустимих доказів, в силу вимог ст.ст. 76 - 81 ЦПК України, на підтвердження позовних вимог про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача (п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України). Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, то судові витрати слід стягнути з позивача.

Outcome: approved