Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулось в суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позов мотивовано тим, що 26.12.2007 року між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 1325. Згідно п.п.1.1., 1.2 кредитного договору позичальник отримав кредит в сумі 1000000 грн. на придбання житлового будинку з земельною ділянкою, зі сплатою 15% річних за користування кредитом, з терміном остаточного погашення 26.06.2025 року. Згідно п.1.6. кредитного договору позичальник зобов'язався проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 4 762 грн. не пізніше оса нього робочого дня звітного місяця, шляхом внесення готівки до каси банку, або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих у банку. Останній платіж в рахунок погашення кредиту здійснити не пізніше 26.06.2025 року. Згідно п.1.6.1 кредитного договору нараховані проценти повинні бути сплачені позичальником щомісячно в сумі 12500 не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Перша сплата процентів в сумі 2466 грн. на умовах цього договору має бути здійснена в строк до 31.12.2007 року включно. Сплата нарахованих процентів проводиться шляхом внесення готівки до каси банку, або шляхом безготівкових перерахувань. Остання сплата процентів повинна бути здійснена не пізніше 26.06.2025 року. Позичальник отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості, платності, систематично порушував свої договірні зобов'язання щодо строків повернення кредиту, процентів за його користування, пені, що призвело до виникнення простроченої заборгованості, у зв'язку з чим 24.02.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці було ухвалено заочне рішення у справі № 2-1414/10 про стягнення з позичальника заборгованості по кредиту в розмірі 1 193 110, 06 грн., з яких 967 025, 08 грн. - основний борг, 209 641, 82грн. - проценти за користування кредитними коштами, 16 443, 16 грн. - пеня. Рішення суду набрало законної сили 09.03.2010 року, однак рішення суду не виконано. 22.04.2013 року реалізовано заставу (предмет іпотеки). Кошти від реалізації в сумі 202 169, 55 грн. надійшли до банку та були зараховані на погашення процентів. Станом на 03.02.2016 року позичальник повернув банку 32 974, 92 грн. кредитних коштів та сплатив 290 685, 63 грн. процентів за користування кредитними коштами. Не сплачено позичальником заборгованість перед банком за кредитним договором становить 418106, 40 грн. процентів за користування кредитними коштами. Станом на 17.03.2016 року інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості за кредитом складають 1 119 479. 02 грн. 3% річних від прострочених сум заборгованості складає 120 611, 89 грн. 02.06.2016 року представник позивача надав суду заяву про збільшення позовних вимог, просив суд стягнути з [PERSON] на користь банку 1665 669, 58 грн. заборгованості з яких 425578, 67 грн. - проценти за користування кредитом, 120611, 89 грн. - 3% річних, 1119 479, 02 грн. - інфляційних витрат та 24 985, 05 грн. - судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав за обставин викладених в ньому. Просив збільшений позов задовольнити, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, поштовими повідомленнями. Враховуючи вимоги ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобов'язань, а саме з договору кредиту, що регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України. При розгляді справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26.12.2007 року між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 1325. Згідно п.п.1.1., 1.2 кредитного договору позичальник отримав кредит в сумі 1000000 грн. на придбання житлового будинку з земельною ділянкою, зі сплатою 15% річних за користування кредитом, з терміном остаточного погашення 26.06.2025 року. Згідно п.1.6. кредитного договору позичальник зобов'язався проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 4 762 грн. не пізніше оса нього робочого дня звітного місяця, шляхом внесення готівки до каси банку, або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих у банку. Останній платіж в рахунок погашення кредиту здійснити не пізніше 26.06.2025 року. Згідно п.1.6.1 кредитного договору нараховані проценти повинні бути сплачені позичальником щомісячно в сумі 12500 не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Перша сплата процентів в сумі 2466 грн. на умовах цього договору має бути здійснена в строк до 31.12.2007 року включно. Сплата нарахованих процентів проводиться шляхом внесення готівки до каси банку, або шляхом безготівкових перерахувань. Остання сплата процентів повинна бути здійснена не пізніше 26.06.2025 року (а.с.4-6). 24.02.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці було ухвалено заочне рішення у справі № 2-1414/10 про стягнення з позичальника заборгованості по кредиту в розмірі 1 193 110, 06 грн., з яких 967 025, 08 грн. - основний борг, 209 641, 82грн. - проценти за користування кредитними коштами, 16 443, 16 грн. - пеня (а.с. 7). 22.04.2013 року реалізовано заставу (предмет іпотеки). Кошти від реалізації в сумі 202 169, 55 грн. надійшли до банку та були зараховані на погашення процентів. Станом на 03.02.2016 року позичальник повернув банку 32 974, 92 грн. кредитних коштів та сплатив 290 685, 63 грн. процентів за користування кредитними коштами. Не сплачено позичальником заборгованість перед банком за кредитним договором становить 418106, 40 грн. процентів за користування кредитними коштами. Станом на 17.03.2016 року інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості за кредитом складають 1 119 479, 02 грн. 3% річних від прострочених сум заборгованості складає 120 611, 89 грн. (а.с.8-10). На адресу позичальника банком направлялась вимога (№26 - 10/45 від 26.01.2016 року) щодо усунення порушень за кредитними договором, дострокового повернення усієї суми кредиту, повного погашення кредитної заборгованості, дана вимога залишилась без належного реагування та задоволення (а.с. 11). Норми ст.ст. 509, 623- 625 ЦК України зазначають, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Також ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику (ст.1054 ЦК України). Судом встановлено, що право позивача порушено невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 1 665 669, 58 грн. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, ЗУ "Про судовий збір" суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір 24985, 05 грн.

Outcome: approved