overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому вказує, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. 30 січня 2007 року у вказаній квартирі була зареєстрована [PERSON], з якою він спільно проживав без реєстрації шлюбу. В 2012 році відносини між ними припинилися, з вересня 2012 року [PERSON] переїхала до іншого місця проживання в м. Запоріжжя. Більше як два роки [PERSON] не проживає в його квартирі. Всі обов'язки стосовно сплати комунальних послуг, сплати за електроенергію, виконує він. Добровільно знятися з реєстрації [PERSON] не бажає. В позові [PERSON] просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування вказаним житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим суд розглядає справу у її відсутність заочно, на підставі наявних в справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, а також вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Позивач являється власником квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2742119 від 04 лютого 2004 року, виданим КП "Новомиколаївське госпрозрахункове архітектурно-планувальне технічно-інвентаризаційне бюро". 30 січня 2007 року у вказаній квартирі була зареєстрована [PERSON], з якою [PERSON] спільно проживав без реєстрації шлюбу до вересня 2012 року. У вересні 2012 року [PERSON] переїхала до іншого місця проживання в м. Запоріжжя. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які також проживають у вказаному будинку, пояснили суду, що вже понад два роки [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не з'являється, про жоден випадок перешкод у проживанні [PERSON] у вказаній квартирі їм не відомо. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] відсутня у квартирі [ADDRESS] понад два роки без поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житлом квартирою за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначає, що у квартирі також зареєстровані відповідачі, які в квартирі не проживають понад один рік, ніяких прав щодо користування житлом не мають, їх подальша реєстрація перешкоджає позивачу в користуванні житлом. Позивачем до суду подано заяву про розгляд цивільної справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідачем до суду подано заяву про розгляд цивільної справи за її відсутності, позов визнає в повному обсязі. Суд дослідивши письмові матеріали цивільної справи вважає, що позов є обґрунтованим. Відповідно до Договору купівлі-продажу від 27.11.2015 посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №6910 право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON]. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. В силу ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд не вбачає, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі зазначеного позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом квартирою за адресою: [ADDRESS]. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову зазначає, що у квартирі також зареєстрований відповідач, який в квартирі не проживає понад один рік, ніяких прав щодо користування житлом не має, його подальша реєстрація перешкоджає позивачу в користуванні житлом. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. \~ \~ \~ \~Суд розглянувши цивільну справ в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами встановив наступні обставини: \~ \~ \~ \~Відповідно до Договору дарування від 16.12.2011, зареєстровано Запорізьким МБТІ 18.01.2012 за №2765 в книзі 19, право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], належить позивачу [PERSON]. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~Доказів на підтвердження наявності права на житло та спростування посилань позивача відповідачем до суду не надано \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житлом будинком за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Купріянівка, вул. Молодіжна, буд.14. В обґрунтування позову зазначає, що у будинку також зареєстрований відповідач, який в квартирі не проживає понад один рік, ніяких прав щодо користування житлом не має, його подальша реєстрація перешкоджає позивачу в користуванні житлом. Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд розглянувши цивільну справ в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами встановив наступні обставини: Відповідно до Договору купівлі продажу від 14.02.1992, зареєстровано Запорізьким БТІ 23.06.1992 за №1р. №121, право власності на будинок за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Купріянівка, вул. Молодіжна, буд.14, належить позивачу [PERSON]. Згідно довідки Купріянівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області №382 від 31.07.2018 в зазначеному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] [INFO], не проживає з 2009 року. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. На підставі зазначеного позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за собою право власності на 3/4 частини житлового будинку № 50 по вул.Сацького в с.Михайло-Лукашеве Вільнянського району Запорізької області, та 1/4 частину земельної ділянки площею 0,9937 га, розташованої на території Михайло-Лукашівської сільради і призначено для ведення особистого селянського господарства. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, 27.10.2017 року померла його дружина [PERSON] Під час перебування у шлюбі вони збудували житловий будинок № 50 по вул.Сацького в с.Михайло-Лукашеве Вільнянського району Запорізької області. Позивач вважає, що він має право власності на 1/2 частину цього житлового будинку як на свою частку у спільному майні подружжя. Крім того, позивач зазначив, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшла інша 1/2 частина житлового будинку за вказаною адресою, а також земельна ділянка площею 0,9937 га, розташована на території Михайло-Лукашівської сільради і призначена для ведення особистого селянського господарства. Згідно заповіту померлої, її єдиним спадкоємцем призначений [PERSON] відповідач у справі. Проте [PERSON] є непрацездатною особою, оскільки досяг пенсійного віку, і згідно ст.1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині. Враховуючи це, позивач вважає, що має право ще на 1/4 частину житлового будинку, та 1/4 частину земельної ділянки. У судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявив про визнання позову. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд враховує, що: згідно ст.22 КпШС України в ред.1969 року, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. згідно ст.60 СК України в ред.2002 року, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. згідно ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Таким чином, визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до положень ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить припинити стягнення з нього аліментів на користь повнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку щомісячно, що стягнуті на підставі рішення Щорського районного суду від 23.12.2013 року, з часу закінчення навчання. В судовому засіданні позивач [PERSON]відсутній. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні відсутня. Про час та місце розгляду справи вона повідомлена належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомила. Дослідивши документи по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі рішення Щорського районного суду Чернігівсьої області від 23.12.2013 року з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], яка навчається в Чернігівському базовому медичному коледжі Чернігівської обласної ради І рівня акредитації у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з 12 листопада 2013 року і до закінченя навчаня, тобто до 04 березня 2015 року. Відповідно до довідки Чернігівського базового медичного коледжу Чернігівської обласної ради від 21.07.2015 року № 327 [PERSON] дійсно навчалася у вказаному коледжі за спеціальністю " акушерська справа" з 01.09.2012 року по 27.01.2015 року. Наказ про випуск акушерок № 09-С від 27.01.2015 року. Згідно ч.2 ст. 199 СК України право дітей на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно, у разі припинення навчання, у батьків припиняється обов'язок з утримання повнолітньої дитини. Оскільки [PERSON] закінчила навчання , суд приходить до висновку, що позовні вимоги про припинення стягнення аліментів з позивача на утримання повнолітньої дитини законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ними, зареєстрований 15 листопада 2003 року Млинківською сільською радою Онуфріївського району Кіровоградської області, посилаючись на те, що збереження шлюбу неможливе, шлюбні відносини між ними припинені. З позовної заяви вбачається, що спільне життя у подружжя не склалось, за час спільного проживання переконались у відсутності спільних інтересів, окрім дітей. Бажання бути разом не мають, живуть кожен своїм життям і не переймаються проблемами іншого. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав до суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати за його відсутністю. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з"явилась, надавши заяву про те, що позов визнає повність, не заперечував проти задоволення позову, просить після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Вивчивши письмовідокази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований Млинківською сільською радою Онуфріївського району Кіровоградської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають дітей, доньку [PERSON][INFO] та сина [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Подружжя фактично розірвали шлюбні стосунки, спільне життя сторін не склалося, почуття любові між ними втрачено. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ними, зареєстрований 29 грудня 2011 року Мар'ївською сільською радою Онуфріївського району Кіровоградської області, посилаючись на те, що збереження шлюбу неможливе, шлюбні відносини між ними припинені. З позовної заяви вбачається, що спільне життя у подружжя не склалось, за час спільного проживання переконались у відсутності спільних інтересів. Бажання бути разом сторони не мають, живуть кожен своїм життям і не переймаються проблемами іншого. Позивач [PERSON] до суду не з"явився, подавши до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить справу розглядати за його відсутністю. Відповідач [PERSON] до суду не з"явилась, надіславши заяву в якій позов визнала, не заперечувала проти задоволення позову, після розірвання шлюбу просила відновити її дошлюбне прізвище, а справу розглядати за її відсутності. Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 29 грудня 2012 Мар'ївською сільською радою Онуфріївського району Кіровоградської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають дитину: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Подружжя фактично розірвали шлюбні стосунки, спільне життя сторін не склалося, почуття любові між ними втрачено. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору міни квартири дійсним з тих підстав, що 12 грудня 2001 року він на підставі договору міни, зареєстрованого Товарною біржею „Допомога", обміняв, належну йому на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] на квартиру [ADDRESS], належну [PERSON] В данний час він звернувся до Державної нотаріальної контори з питання оформлення своїх прав на квартиру, але йому в цьому відмовили в зв'язку з недотриманням форми складення договору. Тому просить суд визнати договір міни, згідно якого він став власником квартири [ADDRESS], дійсним для подальшого оформлення своїх прав. В судовому засіданні свої позовні вимоги позивач [PERSON] підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними обставинами. Придбання квартири [ADDRESS] підтверджується договором міни від 12 грудня 2001 року, зареєстрованого Товарною біржею „Допомога" (а.с. 6). Згідно вказаного договору, в пункті 5 вказано, що договір подальшому нотаріальному засвідченню не підлягає, що не відповідає діючому законодавству, а це свідчить про те, що сторони при продажу квартири не знали про необхідність нотаріального посвідчення. Суд вважає необхідним визнати договір міни квартири від 16 лютого 2001 року дійсним, оскільки сторонами були дотримані умови договору. Разом з тим, договір не був посвідчений нотаріально не за провиною сторін, а з огляду на заблудження зі сторони робітників товарної біржі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського нотаріального округу Харківської області Задоріною В.В. Згідно довідки від 02.04.2015р., виданої приватним підприємством «Затишний будинок 2006» у вказаній вище квартирі зареєстрований відповідач з 17.12.2013р. Відповідно до акта депутата Солоницівської селищної Ради Дергачівського району Харківської області від 02.04.2015р. [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з січня 2014 року. Його дочка [PERSON] розірвала шлюб з відповідачем 26.09.2014 року, але шлюбно-сімейні відносини не підтримувала з ним з грудня 2013 року. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явився, згідно заяви підтримує позовні вимоги, просить слухати справу у його відсутність, що суд вважає можливим, не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про слухання справи повідомлений з дотриманням ст. 74 ч.9 ЦПК України шляхом оголошення у пресі - в газеті „Слобідський край" від 04.07.2015 р., однак, в судове засідання не з"явився, відповідні заяви суду не надавав, у зв'язку з чим суд вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідача, провівши заочний розгляд справи з винесенням заочного рішення, проти чого позивач не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Як встановлено судом, згідно договору купівлі-продажу від 25.05.2010року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського нотаріального округу Харківської області Задоріною В.В, позивач є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] Згідно довідки від 02.04.2015р., виданої приватним підприємством «Затишний будинок 2006» у вказаній вище квартирі зареєстрований відповідач з 17.12.2013р. Відповідно до акта депутата Солоницівської селищної Ради Дергачівського району Харківської області від 02.04.2015р. [PERSON] не проживаює за адресою: [ADDRESS] з січня 2014 року, особистих речей відповідача у будинку немає. Згідно ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.71ч.1 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідач не проживає за місцем реєстрації більше 6 місяців. Як слідує зі ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved