Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Лікар психіатр 5-Б відділення КП «Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня ім. О.Ф.Мальцева Полтавської обласної ради» ( далі КП «ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева ПОР» ) Телюков О.С. звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] , [INFO] до психіатричного стаціонару посилаючись на те, що за направленням лікаря швидкої допомоги , [PERSON] доставлена до КП «ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева ПОР» з діагнозом: « Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-маячний синдром, маніфест». Усвідомленої письмової згоди на госпіталізацію не надала. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів, [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих ( агресивна поведінка в побуті по відношенню до матері та брата, відмова від прийому їжі), не надала згоди на лікування, а тому її необхідно примусово госпіталізувати до психіатричного стаціонару. Судове засідання проведене у режимі відеоконференції. У судовому засіданні заявник , який є і представником лікарської установи лікар психіатр 5-Б КП «ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева ПОР» Телюков О.С. заяву щодо примусової госпіталізації підтримав та пояснив, що [PERSON] відмовляється від їжі, пояснюючи тим, що їжа отруєна. Протягом 10 березня 2020 року пила лише воду. Просив задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні заперечує проти задоволення заяви, пояснює, що бажала добровільно пролікуватися, потім змінила свою думку. Заперечує викладені в заяві обставини. [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] заяву підтримала та пояснила, що донька відмовилась від прийому лікарських препаратів, не вважає себе хворою. Говорить, що за нею слідкують, заклеїла вікна скетчем, агресивна. Просить надати медичну допомогу її дочці. [PERSON] , який є братом [PERSON] суду пояснив, що сестра вночі не спить,будить всіх. Фотографує речі в квартирі, а потім обвинувачує в їх зникненні. Посилається , що її отрують. Прокурор у судовому засіданні заяву про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу підтримала. Суд, заслухавши пояснення заявника, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , думку прокурора, дослідивши та оцінивши докази по справі, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 Конституції України людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування, медичної, психологічної та соціальної реабілітації, надання освітніх, соціальних послуг. Нормою ст. 7 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлюються підстави діагностики психічного розладу та лікування особи, яка страждає на психічний розлад. Забороняється визначати стан психічного здоров`я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово- психіатричної експертизи посмертно. У судовому засіданні встановлено, що 09 березня 2020 року о 11 год. 15 хв. [PERSON] за направленням лікаря швидкої допомоги, направлена до КП «ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева ПОР» з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-маячний синдром, маніфест». Зі слів матері, психічні порушення у її дочки [PERSON] спостерігаються близько 4-х місяців, вперше неадекватність поведінки проявилась у листопаді 2019 року, висловлювала, що крадіжка не дачі «неспроста, я і моя родина є об`єктом заговору, за нами слідкує вся Україна…». Постійно телефонувала до поліції щодо результатів розслідування. В подальшому психічний стан погіршився, порушився сон, вночі ходила по квартирі та будила рідних, повідомляла, що за ними слідкують, контролюють через телевізор та Інтернет. Призначені лікарем-психіатром медичні препарати не приймала. 06.03.2020 року психічний стан різко погіршився, стала збудженою, тривожною, підозрілою, активно продуктувала маячні ідеї переслідування, отруєння. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутись родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь яку медичну спеціальність, інші особи. Згідно ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу " особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Тобто, відповідно до даної норми Закону, примусова госпіталізація можлива за певних умов, а саме: особа страждає на психічний розлад, а також якщо вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в закладі з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з часу госпіталізації з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження такої госпіталізації. Як встановлено судом, [PERSON] є особою, яка страждає на тяжкий психічний розлад. Висновком комісії лікарів-психіатрів КП «ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева ПОР» від 10 березня 2020 року встановлено, що враховуючи у [PERSON] наявність тяжкого психічного розладу, відмову від добровільного лікування внаслідок чого пацієнтка вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї ( повна відсутність критики до свого стану, категорична відмова від прийому лікування, їжі), агресивне ставлення по відношенню до матері,брата пацієнтки, а тому її необхідно примусово госпіталізувати до психіатричного стаціонару. [PERSON] встановлено діагноз: шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-маячний синдром, маніфест. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява лікаря психіатр 5-Б відділення КП «ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева ПОР» Телюкова О.С. підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved