Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 02.06.2013 р. вона уклала шлюб із відповідачем. Спільних дітей від шлюбу у них немає. Зазначає, що спільне життя не склалось по причині того, що вона з відповідачем фактично не проживають разом однією сімєю на протязі більш ніж 4 місяці. Окрім того вони не підтримують жодних стосунків, практично не спілкуються, що свідчить про те, що сімя як такої у них не склалось, вони не повязані спільними інтересами та обовязками. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Представник позивача-адвокат [PERSON], уповноважена представляти інтереси позивача у суді на підставі угоди про надання правової допомоги № 022 від 10.01.2018 р. (а.с. 6-7) через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просить: розглянути справу у її відсутність; позов підтримала; витрати зі сплати судового збору просила залишити за позивачем; проти ухвалення заочного рішення не заперечувала; після розірвання шлюбу просить за позивачем залишити прізвище «Сорочинська» (а.с. 16). Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився надавши через канцелярію суду заяву відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність, позов визнає і не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с. 21). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви сторін та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 02.06.2013 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 132108, виданим 02.06.2013 р. виконавчим комітетом Громадської сільської ради Літинського району Вінницької області, актовий запис № 1 (а.с. 5). Враховуючи причини позову про розірвання шлюбу, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У відповідності до ч.3 та ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Витрати зі сплати судового збору, за клопотанням позивача слід залишити за нею (а.с. 2).

Outcome: approved