Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 22 червня 2003 року Нивецькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис №02. Від даного шлюбу у сторін народилися діти: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось і шлюбних стосунків вони не підтримують. Діти перебувають на повному утриманні позивача та потребують повноцінного харчування, оздоровлення і відпочинку, культурного розвитку, придбання їм одягу та ліків. Проте, забезпечити самостійно дітей усім необхідним позивач не може, а відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. До початку розгляду справи від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ №041666 від 22 червня 2003 року вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 22 червня 2003 року. Шлюб зареєстровано Нивецькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис №02 (а.с. 5). Судом встановлено, що батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є відповідач - [PERSON], що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 6,7). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 26 березня 2018 року вбачається, що батько неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], [PERSON] з дітьми не проживає, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Діти перебувають на повному утриманні матері, яка самостійно їх виховує (а.с.10). Згідно частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, способом виконання батьками обов'язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити в повному обсязі та призначити відповідачу аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, із проведенням індексації розміру аліментів відповідно до Закону, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, оскільки такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дітей, обставинам справи і вимогам Закону. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно вимог частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved