Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом, який був уточнений до [PERSON], [PERSON], третя особа - Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора, про визначення частки померлого у спільному сумісному майні. Позовні вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її син [PERSON], який був зареєстрований та проживав у [ADDRESS]. Згідно розпорядження № 15/66 від 21.03.2017 року виданого Івано-Франківською КЕЧ району 05.05.2017 року свідоцтва про право власності йому належала 1/4 частка права спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] міської ради. Після смерті сина 15.06.2018 року позивач звернулася до нотаріуса Першої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Листом від 20.08.2018 року нотаріус Федина А.М. повідомила, що свідоцтво про право на спадщину на майно померлого не може бути видано, оскільки частка померлого [PERSON] у спільній сумісній власності на квартиру не визначена. Просила суд визначити, що частка [PERSON], який помер [INFO], в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становила 1/4 частину. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, якою просила дану справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задоволити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви, відповідно до яких позов визнали, просили розглядати справу без їх участі. Представник третьої особи - Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника. Дослідивши матеріали справи та перевіривши всі докази в їх сукупності, судом встановлено. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого домом урочистих подій м. Івано-Франківськ 21.06.1979 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно свідоцтва про право власності від 05.05.2017 року квартира за адресою: [ADDRESS] на праві спільної власності належить [PERSON] та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON], що також підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8-9). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим 19.01.2018 року виконавчим комітетом Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина (а.с.10). Згідно довідки № 1341 виданої Крихівецькою сільською радою 23.08.2018 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], до складу її сім'ї входять: [PERSON], [PERSON] (а.с.11). З матеріалів спадкової справи № 445/2018, заведеної першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] вбачається, що з заявами про прийняття спадщини після померлого, звернулася 15.06.2018 року [PERSON] - матір спадкодавця. Як вбачається з листа № 2283 від 20.08.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина, померлого [INFO], на 1/4 частку квартири, що знаходиться в [ADDRESS], оскільки частка померлого [PERSON] у спільній сумісній власності на квартиру не визначена (а.с.10). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 1 ст. 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як роз'яснено в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством за наявності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі. Частиною 1 статті 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з положеннями ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Статтею 1226 ЦК встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Суд вважає, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі місту ст.357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що вимога [PERSON] про визначення, що частка померлого [INFO] [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становила 1/4 частку, є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.12,81,263-265 ЦПК України,

Outcome: approved