Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Тарутинського району Одеської області треті особи [PERSON], [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту володіння житловим будинком та визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що за життя його бабусі [PERSON], померлої 30 листопада 2010 року на праві власності належав житловий будинок №41, розташований в селі Виноградівка по вулиці Лісова (Радянська) Тарутинського району Одеської області. 26 листопада 2010 року його бабуся [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №2579, яким заповідала його батьку [PERSON] належний їй житловий будинок з надвірними спорудами під №41, розташований в селі Виноградівка по вулиці Лісова (Радянська) Тарутинського району Одеської області. 21 лютого 2016 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з вищезазначеного житлового будинку. [PERSON] фактично прийняв спадщину у вигляді будунку, але не встиг оформити належним чином, у звязку з розбіжностями його прізвища з прізвищем матері. При зверненні до приватного нотаріуса Тарутинського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право власності, позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правоустановчих документів на вказаний вище житловий будинок. Враховуючи вище викладене позивач просить в судовому порядку встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] є сином [PERSON], факт володіння [PERSON] будинком №41, який розташований за адресою вулиця Лісова (Радянська), село Виноградівка, Тарутинський район, Одеська область та визнати за ним право власності на вище вказане майно. Представник позивача на підставі договіру-доручення [PERSON] в судове засідання не зявилася, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.59). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Тарутинського району Одеської області у судове засідання не зявився. Надав суду заяву про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без його участі (а.с.58), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися. Надали суду заяви про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без їх участі (а.с.23,24). В звязку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Згідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законих підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. 25 грудня 1953 року народився [PERSON], його батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України (а.с.9). 30 листопада 2010 року померла [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №240470 (а.с.10). 21 лютого 2016 року помер [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №440727 (а.с.11). Той факт, що [PERSON], померлий [INFO] є рідним сином [PERSON], померлої 30 листопада 2010 року, підтверджується показами свідків, мешканців смт. Тарутине Тарутинського району Одеської області [PERSON] (а.с.44) та [PERSON] (а.с.47). Факт, про встановлення якого просить позивач, має для нього юридичне значення, оскільки надасть останньому змогу отримати право на спадок, який залишився після смерті батька. Згідно абзацу другого п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, наведений в ст.273 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності необхідних умов, суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факт володіння будівлею на праві приватної власності. З копії витягу з погосподарської книги №01 села Виноградівка Тарутинського району Одеської області вбачається, що згідно особистого рахунку №48 за [PERSON] значиться житловий будинок №41 по вулиці Лісова (Радянська) в селі Виноградівка Тарутинського району Одеської області (а.с.37-43). 26 листопада 2009 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2579, яким заповідала своєму синові [PERSON] належний їй житловий будинок з надвірними спорудами під №41, розташований в селі Виноградівка по вулиці Лісова (Радянська) Тарутинського району Одеської області (а.с.36). 30 листопада 2010 року померла [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №240470 (а.с.10). 21 лютого 2016 року помер [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №440727 (а.с.11). Згідно довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Тарутинського району Одеської області №873 від 26 червня 2017 року [PERSON] за життя був зареєстрований за адресою: будинок №41, вулиця Лісова (Радянська), село Виноградівка, Тарутинський район, Одеська область (а.с.35). Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як зазначено у [PERSON] спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.3.3, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками N 32 та N 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. У період чинності Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року, державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. Таким чином, на підставі вищевказаних письмових доказів, суд приходить до висновку, що [PERSON] володів будинком №41, який розташований за адресою: вулиця Лісова (Радянська), село Виноградівка, Тарутинський район, Одеська область, а тому вважає встановленим за ним факт володіння вищевказаним будинком. Відповідно до ст.ст. 1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право на спадщину або має право не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З копії технічного паспорту на будинок №41 по вулиці Лісова (Радянська) в селі Виноградівка Тарутинського району Одеської області видно, що власник відсутній (а.с.13-15). Однак факт володіння [PERSON] будинком №41, який розташований за адресою: вулиця Лісова (Радянська), село Виноградівка, Тарутинський район, Одеська область було встановлено в судовому засіданні. 21 лютого 2016 року помер [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №440727 (а.с.11). В день його смерті відкрився спадок на вказане вище майно. Спадкоємцями майна померлого є : позивач [PERSON] як син померлого, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії ІІІ-ЖД №440622 (а.с.12); третя особа [PERSON] як дружина померлого, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії VІІ-УР №293477 (а.с.26); третя особа [PERSON] як донька померлого, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії ІІІ-ЖД №301019 (а.с.30), рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 березня 2015 року (а.с.31). 11 серпня 2016 року третя особа [PERSON] у приватного нотаріуса Тарутинського районного нотаріального округу [PERSON] відмовилася від спадщини, що підтверджується заявою про відмову від спадщини яку зареєстровано у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №156 від 11.08.2017 року о 12 годині 22 хвилин (а.с.27). 16 травня 2017 року третя особа [PERSON] у державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] відмовилася від спадщини, що підтверджується заявою яку зареєстровано в реєстрі за №1568 (а.с.32). Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини допускається в межах строку встановленому законодавством для її прийняття. Оскільки [PERSON] подала заяву до нотаріуса поза межами строку встановленого законодавством, а також той факт, що вона фактично не проживала разом зі спадкодавцем на день смерті вважається такою, що не прийняла спадщину. Приватний нотаріус Тарутинського районного нотаріального округу [PERSON] постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 квітня 2017 року відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю документів, що підтверджують право власності померлому [PERSON] на вказаний будинок (а.с.8). Враховуючи зазначені вище обставини, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадок у вигляді вищезазначеного будинку. На підставі викладеного,

Outcome: approved