Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив: - встановити факт постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] на час відкриття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а саме на день його смерті - [INFO] . - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] померлого [INFO] право власності на: - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0868 га, що розташована на території Утконосівської сільської, колишнє КСП «Вікторія», (державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД №070695 виданий 13 жовтня 2005 року), кадастровий номер - 5122086900:01:001:0658; - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2160 га, що розташована на території Утконосівської сільської, колишнє КСП «Вікторія», (державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД №070695 виданий 13 жовтня 2005 року), кадастровий номер - 5122086900:01:002:1379; - мотоцикл з коляскою К-750, державний номер [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , рама № [NUMBER] , чорного кольору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що заява про прийняття спадщини від [PERSON] надійшла 19.09.2019 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що позивача знає добре. За рік до смерті спадкодавця [PERSON] позивач [PERSON] проживав разом із ним та здійснював за ним догляд. Підтвердив факт постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] на час відкриття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а саме на день його смерті - [INFO] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що позивача знає добре та що він дійсно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Підтвердила факт постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] на час відкриття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а саме на день його смерті - [INFO] . Вислухавши пояснення представника позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.11.2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало наступне майно: - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0868 га, що розташована на території Утконосівської сільської, колишнє КСП «Вікторія», згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І - ОД № 070695 від 13.10.2005 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації ради народних депутатів № 240`/А - 2003 від 31 березня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.521.00907, кадастровий номер - 5122086900:01:001:0658; - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2160 га, що розташована на території Утконосівської сільської, колишнє КСП «Вікторія», згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І - ОД № 070695 від 13.10.2005 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації ради народних депутатів № 240`/А - 2003 від 31 березня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.521.00907, кадастровий номер - 5122086900:01:002:1379; - мотоцикл з коляскою К-750, державний номер [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , рама № [NUMBER] , чорного кольору. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.07.2017 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 57614652 від 19.09.2019 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є його син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.09.1954 року, виданого Суворовським районним бюро РАЦСу Одеської області. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] на час відкриття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а саме на день його смерті - 22 липня 2017 року був підтверджений поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] допитаними в судовому засіданні. Таким чином, [PERSON] вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved