Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що спірне спадкове майно складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд (згідно технічного паспорту БТІ), розташованого за адресою вул. Роздольна, №50 с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області. Згідно висновку про грошову оцінку даного майна, його ринкова вартість станом на 16.02.2018 р., складає 67000.00 грн. Спірний житловий будинок був збудований її матір'ю [PERSON], яка прожила у ньому все життя. Згідно даних погосподарського обліку [PERSON] сільської ради власником спірного житлового будинку і всього домоволодіння є [PERSON]. Зазначені обставини підтверджуються довідкою [PERSON] сільської ради від 15.02.2018 р. №582. Відповідно до довідки Павлоградського МБТІ від 26.01.2018 р., право власності на будинок по вул. Роздольна, №50 в с. Миколаївка не зареєстровано. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на житловий будинок та земельну ділянку по вул. Роздольна, №50 с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області не зареєстровано. Згідно з довідкою [PERSON] сільської ради від 15.02.2018 року №583 земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку за вищевказаною адресою на даний час не приватизована але належним чином виділена. [PERSON] померла 23.07.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №752677 від 24.07.2017 р. За життя спадкодавець - [PERSON] склала заповіт, який посвідчений 20.07.2017 року [PERSON] сільською радою, що зареєстрований у реєстрі за №105, згідно з яким усе належне їй майно вона заповідала позивачці. Факт родинного зв'язку між нею та померлою [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ №279114 від 10.01.1972 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІУ-КИ №295378 від 06.04.1990 р. Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради від 11.01.2018 р., №178, на дату смерті спадкодавець [PERSON] була зареєстрована у спірному житловому будинку разом з співмешканцем - [PERSON], який також помер 07.01.2018 р. Вона спадщину після смерті матері - [PERSON] прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу, що підтверджується постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.02.2018 р. 15.02.2018 року вона звернулася до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу з питання отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, але нотаріус своєю постановою від 15.02.2018 р., відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок у з звязку ненаданням оригіналу правовстановлюючого документа на це майно. Також нотаріус у своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії роз'яснив їй про необхідність звернення до суду для визнання права власності на спадкове майно. Тобто, вона через відсутність правовстановлюючого документу на ім'я померлої не може оформити вказане спадкове майно у нотаріальному порядку, тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить позовні вимоги задовольнити. Від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу без участі їх представника, позов визнають. Третя особа про розгляд справи належним чином повідомлена, але заяви про відкладення розгляду справи чи заперечення щодо позову до суду не надійшло, суд приходить до висновку про розгляд справи у їх відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що спадкодавець померла 23.07.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно до Заповіту складеного 20.07.2017 року померла, [PERSON] заповідала усе своє майно на випадок смерті [PERSON]. Відповідно до постанови приватного нотаріуса від 15.02.2017 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді житлового будинку за адресою: вул. Роздольна №50 с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого 26.01.2018р. та довідки від 26.01.2018 року, померла [PERSON] є власником зазначеного домоволодіння. Згідно звіту про оцінку майна від 16.02.2017 року, вартість домоволодіння складає 67000 грн. Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради від 11.01.2018 року №178 з померлою був зареєстрований та проживав на день смерті співмешканець [PERSON], який помер 07.01.2018 року. Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, позивачка спадщину прийняла. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі та листа нотаріуса №125/01-16 від 29.03.2018 року позивачка є єдиною хто прийняла спадщину після смерті [PERSON] Таким чином позивачка є фактично єдиним спадкоємцем за законом та юридично за заповітом після смерті померлої матері. Відповідно до діючого законодавства позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом у вигляді житлового будинку, після смерті [PERSON] Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок нотаріусом позивачці було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на даний житловий будинок. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Інформаційному листі "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, у період чинності Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася в сільській місцевості, а право власності на житловий будинок підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради. В даному інформаційному листі також вказано, що суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав. Відповідно до вивчених в судовому засіданні документів [PERSON] дійсно була головою домогосподарства за адресою вул. Роздольна №50 с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її на час відкриття. Від спадщини у вигляді житлового будинку позивач не відмовлялася, прийняла її, оскільки проживає в спадковому будинку, звернулася до нотаріуса з відповідною заявою, проте через відсутність правовстановлюючого документу на ім'я померлої не може оформити вказане спадкове майно на свої ім'я та розпоряджатися ним на правах власника. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши докази позивачки, надані нею на підтвердження своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved