Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради (далі - Позивач) звернувся до суду в інтересах неповнолітньої [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON], про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтували тим, що на обліку в Управлінні - службі у справах дітей Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради, знаходиться неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], яка опинилася в складних життєвих обставинах. Мати дитини - [PERSON], померла [INFO]. Батько дитини - [PERSON], 1981 року народження, тривалий час з дитиною не проживає, вихованням та матеріальним утриманням доньки не займається, не піклується про стан здоров'я, не цікавиться навчанням, не створює належних умов для проживання та розвитку дитини, тим самим ухиляється від виконання батьківських обов'язків. У зв'язку з чим, позивач просить суд в уточненій позовній заяві позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] у відношенні його неповнолітньої дитини, доньки - [PERSON], [INFO], та стягнути з [PERSON], [INFO] аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. 00 коп. на особистий рахунок дитини в Державному ощадному банку України. Представник позивача надала суду письмову заяву, в якій підтримує уточнені позовні вимоги та просить їх задовольнити в повному обсязі, розгляд справи провести без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 22-24). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв чи клопотань від нього не надходило, причин неявки суду не повідомив. Прокурор Ленінського району м. Дніпропетровська проти позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої дитини, доньки - [PERSON], [INFO], не заперечував. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розглянути справу у її відсутність (а.с. 16). У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Так судом встановлені наступні обставини справи та визначені виниклі відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Із матеріалів справи вбачається, що мати дитини - [PERSON], померла [INFO] (а.с. 6). Судом встановлено, що батько дитини - [PERSON], 1981 року народження, тривалий час з дитиною не проживає, вихованням та матеріальним утриманням доньки не займається, не піклується про стан здоров'я, не цікавиться навчанням, не створює належних умов для проживання та розвитку дитини, тим самим ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Місце його фактичного проживання невідоме. Як вбачається із матеріалів справи, неповнолітня [PERSON], [INFO], закінчила у 2013 році 9 класів Комунального закладу освіти «СЗШ № 97 ім. Шкідченка» Дніпропетровської міської ради, та на час розгляду справи навчається на 1 курсі у Дніпропетровському політехнічному коледжі. Судом встановлено, що названа неповнолітня дитина перебуває на обліку як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Дівчина на даний час проживає в сім'ї родичів за адресою: [ADDRESS], які піклуються про дитину, займаються її вихованням, матеріально утримують. Згідно з висновком Органу опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради за № 1/14-93 від 17.03.2014 року доцільно в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] позбавити батьківських прав [PERSON], 1981 року народження (а.с.4). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на викладені обставини та здобуті докази, враховуючи названі норми чинного законодавства, суд доходить висновку, що відповідач вихованням дитини не займається, в матеріальному забезпеченні, навчанні та розвитку участі не приймає, що свідчить про відсутність у відповідача наміру займатись вихованням своєї дитини. Такі дії відповідача прямо свідчать про те, що така особа ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини, у зв'язку з чим вимоги про позбавлення [PERSON], 1981 року народження батьківських прав у відношенні його неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], є законними та обґрунтованими. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, самоухиляється від виховання та матеріального забезпечення дитини, не піклується про її життя та здоров'я, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача повністю, у тому числі й вимогу щодо стягнення з відповідача аліментів, оскільки відповідач, в силу вимог ст. 180 СК України будучи батьком дитини, зобов'язаний її матеріально утримувати, та передати неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] до органу опіки та піклування Ленінського району м. Дніпропетровська для подальшого влаштування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач є працездатним, доказів неможливості сплачувати аліменти із об'єктивних, незалежних від нього причин, суду не надав, як і не надав доказів перебування в нього на утриманні будь-яких інших осіб. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язаний і спроможний надавати матеріальну допомогу своїй неповнолітній дочці. Не бажання відповідача надавати таку матеріальну допомогу не може бути підставою для відмови в задоволенні позову. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням вказаних конкретних обставин справи, матеріального становища сторін, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки, [PERSON], [INFO], у розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. щомісячно (з наступною індексацією відповідно до закону) до досягнення дитиною повноліття на особистий рахунок дитини в Державному ощадному банку України, починаючи з 24 березня 2014 року. Суд зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з'явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з тим, що позивач в силу п.7 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судових витрат, то в силу ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved