Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивач - [PERSON] 09 березня 2017 року звернулась до Київського районного суду міста Одеси з позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить суд визнати виконавчий напис №17972, виданий 05 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., про звернення стягнення на квартиру [NUMBER], загальною площею 95,6 кв.м., житловою площею 51,3 кв.м., в будинку [ADDRESS] таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26 липня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» було укладено кредитний договір №5529057 про надання кредиту в розмірі 118336 доларів США, за умовами якого кредит надавався для придбання нерухомості, а саме трьохкімнатної квартири, загальною площею 95,6 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS], та іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. про забезпечення іпотекою зобов'язань за кредитним договором №5529057 від 26 липня 2007 року. 21 лютого 2017 року [PERSON] дізналась про те, що 28 листопада 2016 року головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом № 17972, виданим 05 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про звернення стягнення на квартиру, що розташована за адресою : [ADDRESS], на підставі загальної суми заборгованості 1125204 гривні 43 копійки. Як стверджує позивачка, вона не згодна з вказаним виконавчим написом, оскільки [PERSON] заперечує проти того, що заборгованість та розрахунок заборгованості є безспірними у зв'язку з тим, що ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь - яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Як стверджує позивач, вона не отримувала жодних вимог від ПАТ «ПУМБ», у зв'язку з чим вважає виконавчий напис №17972, виданий 05 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 15 березня 2017 року відкрито провадження по цивільній справі на підставі вказаної позовної заяви та призначено дату, час і місце проведення попереднього судового засідання. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 15 березня 2017 року вжито заходи забезпечення позову по цивільній справі №520/2883/17 за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №17972, виданого 05.10.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, у тому числі в межах виконавчого провадження ВП №52986088, відкритого 28.11.2016 року головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про звернення стягнення на квартиру [NUMBER], загальною площею 95,6 кв.м., в будинку [ADDRESS] яка належить [PERSON]. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 30 березня 2017 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича належним чином завірену копію виконавчого напису, вчиненого 05.10.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрований в реєстрі за №17972, в якому запропоновано звернути стягнення на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON], та надати до суду належним чином звірені усі копії документів, які стали підставою (та стосуються) для вчинення вказаного виконавчого напису. 03 травня 2017 року, у зв'язку з невиконанням приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем вказаної копії ухвали суду, судом було повторно направлено на адресу приватного нотаріуса копію вказаної ухвали суду та на адресу Головного територіального управління юстиції в місті Києві з проханням вручення копії ухвали суду приватному нотаріусу Чуловському В.А. для виконання. 07.06.2017 року на адресу суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира\~Анатолійовичана виконання ухвали Київського районного суду міста Одеси від 30 березня 2017 року надійшла належним чином завірена копія виконавчого напису, вчиненого 05.10.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрований в реєстрі за №17972, та належним чином звірені копії документів, які стали підставою для вчинення вказаного виконавчого напису. 22 червня 2017 року до суду надійшли від представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» письмові заперечення проти задоволення позову, в яких представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] посилаючись на їх необґрунтованість та недоведеність. В обґрунтування посилань викладених в запереченнях проти позову представник відповідача посилається на те, що під час звернення до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису №КНО- 44.4.2/1427 від 04.10.2016 року, представник банку надав усі необхідні та достатні документи для вчинення виконавчого напису. Зокрема, як стверджує відповідач, він надав нотаріусу наступні документи: заяву про вчинення виконавчого напису №КНО-44.4.2/1427 від 04.10.2016 pоку; оригінал іпотечного договору від 26.07.2007 року; засвідчену копію кредитного договору №5529057 від 26 липня 2007 року; засвідчену копія вимоги про усунення порушення основного зобов'язання (за вих. №1367 від 29.03.2016 року) та докази надіслання боржнику вимоги про усунення порушення основного зобов'язання (за вих. №1367 від 29.03.2016 року); довідку про ненадходження платежів станом на 04.10.2016 року та розрахунок заборгованості позичальника. У зв'язку з чим, представник вважає доводи позивача щодо ненадання відповідачем приватному нотаріусу належних доказів на підтвердження безспірності заборгованості необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевказаними обставинами. Також представник відповідача вважає необґрунтованими твердження [PERSON], що банк не звертався до позивача з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки відповідачем цінним листом з описом вкладення на адресу [PERSON] було направлено вимогу про усунення порушення основного зобов'язання за вих. № 1367 від 29.03.2016 року. На підставі викладеного, представник відповідача стверджує, що висновки позивача викладені в позовній заяві не відповідають дійсності та спростовуються доводами представника відповідача. 08 червня 2017 року судом було ухвалено закінчити проведення попереднього судового засідання та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні 30 червня 2017 року представник позивача надав до суду заяву [PERSON], в якій позивачем викладені додаткові пояснення до позову. Так, позивачка в обґрунтування позовних вимог додатково посилається на те, що 20 березня 2015 року, вона - [PERSON], як боржник та ПАТ «ПУМБ» уклали додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 5529057 від 26 липня 2007 року, якою внесли зміни до кредитного договору та узгодили новий порядок його виконання, яка є невід'ємною частиною кредитного договору. Як стверджує позивачка, в наданих до суду копіях матеріалів за виконавчим написом №17972, виданим 05.10.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., посилання на вказану додаткову угоду відсутні. Виконання [PERSON] умов додаткової угоди підтверджується довідкою про стан та історією заборгованості за кредитним договором від 03 червня 2016 року. Позивач зазначила, що відповідно до частини ІV додаткової угоди до кредитного договору № 5529057 внесені зміни, зокрема, відповідно до п. 7 частини ІV угоди, сторони узгодили зміни до графіку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом за кредитним договором № 5529057, зазначеного у додатку 1 до кредитного договору, узгодивши повернення кредиту за кредитним договором до червня 2027 року. Однак, в матеріалах справи відсутні докази наявності вимог банку (відповідача) до позивача про усунення порушення виконання зобов'язання та вимог про повернення кредиту, оформлених після 20.03.15 року, тобто після дати укладання додаткової угоди № 1 до кредитного договору та внесення відповідних змін до кредитного договору. За вказаних обставин, позивач вважає рішення відповідача звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності позивачеві, безпідставним та таким, що суперечить вимогам ч.1 ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» та умовам договору іпотеки від 26.07.07 року, зокрема пункту 3.3.5. договору іпотеки, а виконавчий напис нотаріуса № 17972, виданий 05.10.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., таким, що зроблений у порушення ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», вимог Постанови КМУ від 29.06.99 року за № 1172 та іпотечного договору, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з урахуванням пояснень викладених у позові та додаткових заявах. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» - Шишлюк Максим Олексійович в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на підставі викладені в запереченнях проти задоволення позову. Представник третьої особи Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з'явився, однак 30 березня 2017 року надав до суду заяву, в якій вирішення питання щодо розгляду справ залишив на розсуд суду, розгляд справи просить суд провести за його відсутності. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Судом в судовому засіданні було ухвалено провести розгляд справи за відсутності третіх осіб. Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши усі докази наявні в матеріалах справи в їх сукупності, суд вважає позов [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягаючим задоволенню, з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 26 липня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір №5529057, за умовами якого банк надав позичальнику - [PERSON] кредит у розмірі 118336 доларів США 00 центів, зі платою процентів за користування кредитом у розмірі 11,90 % річних, в строк до 26 липня 2027 року. У забезпечення виконання умов вказаного договору, 26 липня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк») та [PERSON] був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., зареєстрований в реєстрі за №2448 за умовою якого [PERSON] з метою повного виконання основного зобов'язання за кредитним договором №5529057 від 26 липня 2007 року, передала в іпотеку, а іпотекодержатель - Банк прийняв в іпотеку на умовах, визначених у цьому договорі - нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 26.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., зареєстрованого в реєстрі за №2242757. 20 березня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору №5529057 від 26 липня 2007 року, за умовами якої сторони прийшли до згоди про додаткове надання до умов кредитного договору позичальнику другого траншу кредиту в розмірі 39108 гривень 96 копійок, що еквівалентно частині заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті в розмірі 1448 доларів 48 центів США. Також вказаною угодою внесено зміни до кредитного договору. Доповнено пункт 1.3 статті 1 підпунктом 1.3.1. наступного змісту: «1.3.1. Незважаючи на положення п.1.3. договору (з врахуванням всіх попередніх підпунктів цього пункту договору); за умови належного виконання. Позичальником зобов'язань, передбачених цим договором, за користування першим траншем кредиту встановлюється інша процентна ставка: а) на період з 20.03.2015р. по 20.03.2016р. включно процентна ставка за користування першим траншем кредиту встановлюється в розмірі 6% (шість) процентів річних. При цьому у випадку порушення позичальником зобов'язань з повернення кредиту чи сплати процентів або інших зобов'язань, встановлених цим Договором, процентна ставка за користування кредитом за рішенням Банку (з наступним письмовим повідомленням про це Позичальника) встановлюється в розмірі 11,9% процентів річних на період з дня, наступного за днем такого порушення і до 20.03.2016р. включно. 2. Доповнено пункти 3.1.2., 3.4., 3.5.3., 3.5.4. статті 3 Кредитного договору умовами наступного змісту: «3.1.2. Проценти за користування другим траншем кредиту розраховуються виходячи з залишку заборгованості за цим траншем на початок кожного розрахункового періоду згідно з Графіком повернення другого траншу кредиту та сплати процентів за користування ним, та виходячи з 360 (Триста шістдесят) днів у році та однакової кількості днів у кожному розрахунковому періоді, протягом всього строку користування кредитними коштами починаючи з дня надання такого траншу кредиту (включаючи цей день) по день повного погашення заборгованості за ним (не враховуючи цей день). Нарахування процентів здійснюється щоденно». «3.4. Надані Банку у порядку, передбаченому п.3.3. цього Договору, грошові суми за другим) траншем кредиту зараховуються на рахунок обліку коштів для погашення заборгованості за цим Договором №29093100034479, відкритий у валюті цього траншу кредиту в ПАТ «ПУМБ» в м. Київ, код банку 334851, з якого далі списуються у рахунок повернення другого траншу кредиту та сплати процентів і тим самим здійснюється погашення заборгованості Позичальника за цим Договором. Погашення заборгованості позичальника за другим траншем кредиту здійснюється виключно в день та у розмірі, що визначається в графіку повернення такого траншу кредиту та сплати процентів за користування ним, наведеному у додатку №1 до цього Договору. Погашення заборгованості за основною сумою другого траншу кредиту, яку не було своєчасно повернуто Позичальником відповідно до Графіку повернення другого траншу кредиту та сплати процентів за користування ним, закріпленим в Додатку № 1 до цього Договору, та нарахованих на таку заборгованість, відповідно до п. 3.1.4. цього Договору, процентів, здійснюється в день надходження коштів на рахунок обліку коштів для погашення заборгованості за цим траншем кредиту, зазначений в п. 3.4. договору. В день погашення заборгованості, грошові кошти, надані понад суми заборгованості, термін повернення якої вже настав, зараховуються Банком як дострокове повернення кредиту відповідно до п. 3.5. цього Договору». «3.5.3. Достроково надані Банку кошти за другим траншем кредиту спрямовуються у рахунок повернення кредиту виключно в день чергового платежу в рахунок погашення заборгованості за цим договором, що визначається в Графіку повернення другого траншу кредиту та сплати процентів за користування ним, наведеному у Додатку №1 до цього Договору, при цьому з цього дня пропорційно зменшуються всі наступні частини кредиту, які підлягають поверненню Позичальником відповідно до графіку, наведеного у Додатку №1 до цього Договору». «3.5.4. З метою повного дострокового повернення всієї суми залишку заборгованості за другим траншем кредиту Позичальник зобов'язаний письмово повідомити Банк про такий намір та одночасно з наданням коштів для погашення основної суми кредиту надати Банку кошти для сплати процентів, розрахованих по дату повного дострокового погашення заборгованості за Цим траншем кредиту. В такому випадку, кошти, надані Позичальником для повного дострокового погашення заборгованості за таким траншем кредиту та процентам, спрямовуються в рахунок погашення в день їх надходження на рахунок обліку коштів для погашення заборгованості, що зазначений у п. 3.4 цього Договору, при цьому датою повного дострокового погашення заборгованості Позичальника за другим траншем кредиту вважається дата такого надходження». 3. Доповнено пункт 3.8.1.статті 3 Кредитного договору реченням наступного змісту: «Позичальник цим надає Банку дозвіл на зміну вказаної черговості за рішенням Банку без додаткового погодження з позичальником.». 4. Доповнено пункт 4.2. статті 4 пунктами 4.2.5. та 4.2.6. наступного змісту: «4.2.5. В разі несвоєчасної сплати грошових зобов'язань за цим Договором надавати інформацію про позичальника та його прострочену заборгованість перед Банком до Єдиної інформаційної системи "Реєстр позичальників", що ведеться Національним банком України. 4.2.6. Відмовити у проведенні операцій з зарахування коштів у рахунок погашення заборгованості за им Договором, у випадку, якщо: а) така відмова буде обумовлена необхідністю дотримання фінансових санкцій (ембарго) або інших обмежень, встановлених Україною, Радою Безпеки ООН та/або іншими міжнародними організаціями, рішення яких є обов'язковими для України, та/або внутрішніми документами Банку; б) Банком буде визначено, що операція, проведення якої ініціює Позичальник, підлягає фінансовому моніторингу відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, отриманих злочинним шляхом, або фінансового тероризму», а також у випадку неможливості здійснити ідентифікацію Позичальника згідно з вимогами чинного законодавства України.». 5. Доповнено статтю 5 Кредитного договору пунктом 5.7. наступного змісту: «5.7. Пеня та інші штрафні санкції за порушення (невиконання чи неналежне виконання) Позичальником своїх зобов'язань розраховуються Банком у валюті кредиту та сплачуються Позичальником у національній валюті України (гривні) на курсом Національного банку України на дату здійснення платежу.» 6. Статтю 6 доповнено пунктами 6.10 - 6.12. наступного змісту: «6.10. Цей Договір може бути розірваний достроково за погодженням Сторін та/або в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. 6.11. Шляхом підписання цього Договору Позичальник, як суб'єкт персональних даних, добровільно, без застережень та обмежень надає згоду Банку на обробку та використання його особистих персональних даних з метою надання йому банківських послуг, передбачених цим Договором, а також з метою надання/пропонування йому банківських та інших фінансових послуг, не передбачених цим Договором. Також Позичальник надає згоду на передачу його персональних даних з правом їх обробки та використання третім особам, залученим Банком на договірній основі до процесу обслуговування Договору та/або повернення його заборгованості перед Банком за цим Договором. Обсяг персональних даних Позичальника, які оброблятимуться у базі персональних даних Банку, визначається Банком відповідно до вимог чинного законодавства України. Позичальник зобов'язується надавати Банку у найкоротший термін в порядку, визначеному п. 6.5 цього Договору, уточнену інформацію та подавати оригінали відповідних документів при зміні його персональних даних, якими зокрема є паспортні дані, у т.ч. дані про громадянство, місце проживання (фактичне та за даними паспорту або іншого документу, що посвідчує особу), а також інші відомості в межах, визначених чинним законодавством України для ідентифікації фізичної особи, для внесення його нових персональних даних до бази персональних даних. Підписанням цього договору Позичальник підтверджує, що він/вона отримав/ла від Банку повідомлення про володільця персональних даних, склад та зміст зібраних персональних даних, права суб'єкта персональних даних та іншу інформацію згідно Закону України «Про захист персональних даних». 6.12. Банк гарантує Позичальнику збереження банківської таємниці щодо операцій, проведених відповідно до цього Договору, відомостей про Позичальника, що стали відомі Банку у зв'язку з укладенням цього Договору, інших відомостей, що становлять банківську таємницю відповідно до закону, та несе відповідальність за їх незаконне розголошення та використання відповідно до чинного законодавства України.». 7. З дати набуття чинності цією Додатковою угодою, Додаток № 1 до Кредитного договору «Графік повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом» змінено. У зв'язку з невиконанням позивачем умов кредитного договору №5529057 від 26 липня 2007 року, 05 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №17972, про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 26 липня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., зареєстрованим в реєстрі за №2448, а саме на квартиру [NUMBER], загальною площею 95,6 кв.м., житловою площею 51,3 кв.м., в будинку [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №5529057 від 26 липня 2007 року, яка за період з 19 лютого 2016 року по 29 березня 2016 року складає в сумі 42606 доларів 48 центів США, з яких: заборгованість за сумою кредиту складає 42053,83 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ, встановленого станом на 29.03.2016 року, становить 1105180,71 гривень; заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом складає 552,65 долари США, що згідно офіційного курсу НБУ, встановленого станом на 29.03.2016 року становить 14523,72 гривень; сума плати за вчинення виконавчого напису - 5500 гривень 00 копійок, що в загальному розмірі становить 1125264 гривні 43 копійки та сума плати за вчинення виконавчого напису. 28 листопада 2016 року головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52986088 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса. Судом встановлено, що оспорюваний виконавчий напис, вчинений 05 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за №17972, зроблений на підставі Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та на підставі Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Згідно з ч.1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 20 Закону України «Про заставу», звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріуса у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Відповідно до ст. 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно із ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.5, п.3 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. За змістом п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, для одержання виконавчого напису по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. У відповідності з п. 2 вказаного Переліку, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Пунктом 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №2 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» роз'яснено, що однією з об'єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред'явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з'ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Слід пам'ятати, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Розрахунок банку не є документом, який підтверджує безспірність вимог банку. Належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, могли бути первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України від 16 липня 1999 року «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Верховний суд України в Постанові від 20 травня 2015 року в справі №6-158цс15 дійшов висновку, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 30 березня 2017 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича належним чином завірену копію виконавчого напису, вчиненого 05.10.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрований в реєстрі за №17972, в якому запропоновано звернути стягнення на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON], та надати до суду належним чином звірені усі копії документів, які стали підставою (та стосуються) для вчинення вказаного виконавчого напису. З наданих до суду документів, на виконання ухвали Київського районного суду міста Одеси від 30 березня 2017 року, вбачається, що 29 березня 2016 року ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» направило вимогу на ім'я [PERSON] про усунення порушення основного зобов'язання. Даною вимогою банк повідомив позивача, що станом на 29.03.2016 року у неї утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 42606 доларів 48 центів США, та банк вимагав усунути порушення зобов'язань за кредитним договором. Також банк повідомив, що у випадку невиконання законних вимог банку, він буде вимушений через 60 днів з моменту отримання цієї вимоги розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки. Судом встановлено, що ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» було направлено вказану вимогу на ім'я [PERSON], за адресою: м. Одеса, 3-ий Моторний провулок, 14, за якою останньою не було отримано вказану вимогу, що підтверджується повернутим конвертом на адресу ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» з зазначенням причини невручення: «за закінченням терміну зберігання». Однак, судом встановлено, що зареєстрованим місцем мешкання позивача [PERSON], є: [ADDRESS]. У зв'язку з чим, судом встановлено, що [PERSON] належним чином не отримувала вимогу ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» про повернення заборгованості за кредитним договором №5529057 від 26 липня 2007 року та не була повідомлена про можливе звернення стягнення на предмет іпотеки. В подальшому 05 жовтня 2016 року ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича з заявою про вчинення виконавчого напису, в якій зазначено, що станом на 29 березня 2016 року сума заборгованості за кредитним договором №5529057 від 26 липня 2007 року складає 42606 доларів 48 центів США. До вказаної заяви, ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» було надано нотаріусу наступні документи: оригінал іпотечного договору від 26 липня 2007 року; засвідчену копію кредитного договору №5529057 від 26.07.2007 року; засвідчену копію вимоги про усунення порушення основного зобов'язання (вих. №1367 від 29.03.2016 року) та докази надіслання боржнику вимоги про усунення порушення основного зобов'язання (вих. №1367 від 29.03.2016 року; довідку про ненадходження платежів станом на 04.10.2016 року та розрахунок заборгованості позичальника; копія паспорту та ідентифікаційного коду іпотекодавця; документи, що підтверджують правонаступництво ПАТ «ПУМБ». З доданого, до вказаної заяви про вчинення виконавчого напису, розрахунку заборгованості, вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором №5529057 від 26.07.2007 року станом на 29 березня 2016 року складає: заборгованість за сумою кредиту в сумі 42053 долара 83 центів США; заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом в сумі 552 долара 65 центів США. На підставі вказаних документів, 05 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №17972, про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 26 липня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., зареєстрованим в реєстрі за №2448, а саме на квартиру [NUMBER], загальною площею 95,6 кв.м., житловою площею 51,3 кв.м., в будинку [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №5529057 від 26 липня 2007 року, яка за період з 19 лютого 2016 року по 29 березня 2016 року складає в сумі 42606 доларів 48 центів США, з яких: заборгованість за сумою кредиту складає 42053,83 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ, встановленого станом на 29.03.2016 року, становить 1105180,71 гривень; заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом складає 552,65 долари США, що згідно офіційного курсу НБУ, встановленого станом на 29.03.2016 року становить 14523,72 гривень; сума плати за вчинення виконавчого напису - 5500 гривень 00 копійок, що в загальному розмірі становить 1125264 гривні 43 копійки та сума плати за вчинення виконавчого напису. Суд зазначає, що як вже встановлювалось, 20 березня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору №5529057 від 26 липня 2007 року, за умовами якої сторони прийшли до згоди про додаткове надання до умов кредитного договору позичальнику другого траншу кредиту в розмірі 39108 гривень 96 копійок, що еквівалентно частині заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті в розмірі 1448 доларів 48 центів США. Отже судом встановлено, що до поданої 05 жовтня 2016 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича заяви про вчинення виконавчого напису, ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» не надав копію додаткової угоди №1 від 20 березня 2015 року, укладеної до кредитного договору №5529057 від 26 липня 2007 року, яка в свою чергу є невід'ємною частиною кредитного договору. Отже, ПАТ «ПУМБ» не були надані усі належним чином завірені копії документів, необхідні для вчинення виконавчого напису, у відповідності до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Крім того, в матеріалах справи наявна довідка про стан та історію заборгованості за кредитним договором №5529057 від 26 липня 2007 року, видана ПАТ «ПУМБ» 03 червня 2016 року, відповідно до якої у [PERSON] відсутня заборгованість за вказаним кредитним договором. Отже, після видачі вказаної довідки про відсутність у [PERSON] заборгованості за кредитним договором №5529057 від 26 липня 2007 року, ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» 05 жовтня 2016 року звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича з заявою про вчинення виконавчого напису, до якої надано розрахунок заборгованості, відповідно до якого станом на 29 березня 2016 року сума заборгованості за кредитним договором №5529057 від 26 липня 2007 року складає 42606 доларів 48 центів США, тобто надано розрахунок заборгованості за ранній період, після видачі довідки про відсутність заборгованості. На підставі вищевикладеного судом встановлено, що сума заборгованості, яка банком була запропонована погасити позивачу у вимозі та зазначену у спірному виконавчому написі не є безспірною. Крім того, як встановлено судом, здійснюючи виконавчий напис приватний нотаріус не отримав ні від відповідача, ні від позивача первинних бухгалтерських документів про видачу кредиту і здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позичальника перед банком, а також суми нарахованих процентів за користування кредитом, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Здійснена працівником Банку розрахунок заборгованість за кредитним договором є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача. Незважаючи на це, всупереч вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» приватний нотаріус вважав розрахунок заборгованості, здійснений Банком, документом, який підтверджує безспірність заборгованості позичальника. Таким чином, нотаріусом вчинено виконавчий напис на заборгованості, яка не є безспірною. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Згідно зі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Доказів, які б спростовували зазначені твердження позивача відповідач ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» суду не надав. Отже, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису належним чином не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим припустився порушень вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що вчинений виконавчий напис 05 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за №17972, про звернення стягнення на квартиру [NUMBER], загальною площею 95,6 кв.м., житловою площею 51,3 кв.м., в будинку [ADDRESS] не може підлягати виконанню, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті останнім судового збору в сумі 640 гривень 00 копійок. При вищевикладених обставинах та

Outcome: approved