Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою в якій просить визнати недієздатною її доньку [PERSON] 11.04.1997 р..н., так як вона страждає психічним захворюванням, є інвалідом першої групи, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Визнання дитини недієздатною потрібно для оформлення опіки та належного догляду за нею. У судовому засіданні заявник повністю підтримала заяву та пояснила, що з народження дитина є тяжко хворою через родову травму, вона нерухома, потребує постійного догляду, який забезпечують батьки дитини. Представник заінтересованої особи, згідно доручення в справі, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки наявні матеріали справи вказують на недієздатність [PERSON] Заслухавши пояснення заявника, представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Так, по справі встановлено, що заявник являється мамою [PERSON], доглядає хвору, що стверджується матеріалами даної справи (а\\с 9). Як вбачається з довідки Білоцерківського психонаркологічного територіального медичного обєднання від 29.05.2015 року [PERSON] [INFO] перебуває під диспансерним наглядом лікаря-психіатра з приводу глибокої розумової відсталості (а\\с11). Відповідно до проведеної стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 08.07.2015 року, підтверджений встановлений медичним закладом діагноз захворювання [PERSON] та у висновку зазначено, що вона у силу свого психічного стану не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Також, судом береться до уваги подання органу опіки і піклування Білоцерківського міськвиконкому про встановлення опіки над [PERSON] [INFO] у разі визнання її недієздатною та про призначення опікуном її матір [PERSON], заявника по даній справі (а\\с 4). Заявник за місцем роботи характеризується виключно позитивно ( а\\с 13). [PERSON] на обліку, під диспансерним наглядом лікаря- психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а\\с 10). За ст. 60 п. 1 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. За ст.39 п.1 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та не може ними керувати. Відповідно до ч.3 ст.237 ЦПК України заява про визнання особи недієздатною може бути подана членами її сімї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. За ч.1 ст.241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування признчає їй піклувальника чи опікуна. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Заявник є мамою [PERSON], здійснює за нею догляд, просить суд призначити її опікуном своєї доньки. А тому, суд вважає за можливе встановити опіку над [PERSON] та призначити її опікуном заявника по справі [PERSON] Згідно ч.2 ст.240 ЦПК України судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави. Відповідно до п.9 ст.2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання заяви про визнання фізичної особи недієздатною. Враховуючи наведене та

Outcome: approved