overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач 02.09.2014 року звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові, посилаючись на різні характери з відповідачем, постійні сімейні скандали, що явилось причиною розпаду їх сім`ї, яку, на її погляд поновити не можливо, просить суд їх шлюб, що зареєстрований 15.04.1989 року Гур"ївською сільською радою народних депутатів Новоодеського району, Миколаївської області, актовий запис № 09 - розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися. До суду надійшла письмова заява від позивачки, в якій вона підтримує свої позовні вимоги та просить суд слухати справу у її відсутності та можливістю розгляду справи в порядку заочного розгляду, у випадку неявки в судове засідання без поважних причин відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату і час розгляду справи, про що свідчать поштові картки зворотніх повідомлень. Відповідно до ст.. 74 ч.5 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи. Неявка відповідача в судове засідання визнана судом без поважних причин. Справа розглянута у відсутність відповідача, у відповідності до вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду справи, так як позивач наполягає на такому порядку розгляду справи. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15.04.1989 року. Їх шлюб зареєстровано Гур"ївською сільською радою народних депутатів Новоодеського району, Миколаївської області, актовий запис № 09 . Від спільного подружнього життя подружжя має двох спільних повнолітніх дітей. Спільне майно подружжя вирішило за спільною згодою розділити в добровільному порядку. Згідно ст.. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Подружжя припинили шлюбні відносин через різні характери, різні погляди на життя, через незнаходження спільної мови з питань спільного сімейного життя, ведення спільного домашнього господарства, в результаті чого подружжя втратило почуття поваги та любові один до одного і їх сім`я остаточно розпалась та її не поновити. За таких вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, а тому шлюб на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України між подружжям слід розірвати. У відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач 02 березня 2015 року звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 06 березня 2012 року станом на 31 січня 2015 року у загальному розмірі 17714 грн. 06 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17 березня 2011 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було укладено анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, отримав кредитну картку «Універсальна». 06 березня 2012 року між сторонами переоформлено кредитну картку з «Універсальна» на «Gold» та укладено кредитний договір, що складався з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, за яким позивач надав відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою 30,00 % річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобов'язання щодо надання [PERSON] кредитних коштів, однак відповідач не здійснив повернення частини кредиту, порушивши умови та правила надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 31 січня 2015 року, у нього виникла заборгованість у загальній сумі 17714 грн. 06 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 12615 грн. 40 коп.; заборгованості за відсотками - 3378 грн. 94 коп.; заборгованості з комісії за користування кредитом - 400 грн. 00 коп.; штрафу (фіксована частина) - 500 грн.; штрафу (процентна складова) - 819 грн. 72 коп. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача підлягає судовий збір сплачений позивачем в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач 03.02.2014 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 25.02.2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось з причини різних поглядів на життя та виховання дитини. З грудня 2012 року вони з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Дитина проживає з нею. Вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливим та таким, що суперечать їх інтересам та інтересам дитини. Майнового спору немає. Між нею та відповідачем наявний спір щодо утримання та виховання дитини, оскільки відповідач впевнений, що цим повинна займатись вона-позивач або її майбутній чоловік. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Просить шлюб розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.13). Вказала, що шлюбні відносини припинені з листопада 2012 року. Майнового спору немає. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „[PERSON]". Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.14). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з листопада 2012 року. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Просить після розірвання шлюбу залишити йому прізвище „[PERSON]". Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 25.02.2009 року зареєстрували шлюб, від якого вони мають одну малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з листопада 2012 року з причини різних поглядів на сімейне життя та виховання дитини. Сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведеться. Майнового спору немає. Примирення між ними неможливе. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач 03.02.2014 року звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 24.04.1988 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації Чапаєвської сільської ради зроблено запис за № 1. Від даного шлюбу у них є неповнолітні діти : дочка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO]. Через постійні непорозуміння, сварки, погрози їх взаємовідносини з відповідачем ускладнились, сумісне проживання та збереження шлюбу, є не можливим. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON]". В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду подала заяву від 05.03.2014 року, відповідно до якої просить справу розглядати у її відсутність, так як в судове засідання з»явитись не має можливості. Позов підтримує повністю, просить задоволити. Примирення між ними не можливе. Термін на примирення не потрібен. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду подав заяву від 05.03.2014 року, відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність, так як в судове засідання з»явитись не має можливості. Позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення., оскільки примирення між ними не можливе. Термін на примирення не потрібен. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявних для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів для розгляду справи по суті та постановлення рішення, і вважає, що за даних обставин збереження сім'ї є неможливе і недоцільне, шлюб носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує, а також з урахуванням положень ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому позов підлягає до задоволення повністю. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного ст. ст. 24, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач 03.02.2014 року звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей. Підставою своїх вимог вважає те, що 24 червня 2005 року вона із відповідачем зареєстрували шлюб, про, що в книзі реєстрації актів цивільного стану виконавчий комітет Митківської сільської ради Барського району Вінницької області, Україна, зробив запис № 4. Від даного шлюбу є неповнолітні діти: син-[PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають із нею та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Івахнянської сільської ради від 24.01.2014 року № 65. Вона не працює, отримує соціальну допомогу на дітей в розмірі 2638,36 грн. в середньому. Відповідач участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги на утримання дітей не дає. Осіб, які перебувають на утриманні відповідача, не має. Просить стягнути аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, наслідки визнання відповідачем позову їй зрозумілі. У судовому засіданні відповідач позов визнав повністю, наслідки визнання ним позову йому зрозумілі. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд постановляє рішення про його задоволення при наявності до того законних підстав. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України обов"язок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обов"язку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і вважає, за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача на підставі ч.3 ст.181 СК України, але не менше встановленого діючим законодавством мінімуму, щомісячно. Судові витрати підлягають стягненню із відповідача на підставі ст.88 ЦПК України. Рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць на підставі ст.367 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач 03.03.2014 року звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Підставою своїх вимог вважає те, що 23 березня 2012 року вона із відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про, що в книзі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зроблено запис за №343. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина: син, [PERSON], [INFO], який проживає із нею та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Монастирищенської міської ради від 26.02.2014 року № 983. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, отримує допомогу по догляду за дитиною до 3-х років в розмірі 1156,45 грн., інших доходів не має. Відповідач участі у вихованні сина не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Осіб, які перебувають на утриманні відповідача, немає. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, із якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною 3-х років. Відповідач матеріальної допомоги на утримання не надає в добровільному порядку, інших видів доходів вона не має, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Просить стягнути аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів його доходів та стягнути аліменти на її утриманні в розмірі ? частини всіх видів його доходів. У судове засідання позивач не з»явився, позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задоволити, про, що подав заяву. У судове засідання відповідач не з»явився, позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти їх задоволення, про, що подав заяву. Розгляд справи судом проведено без фіксації технічними засобами на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України обов"язок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обов"язку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, жружина із якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка- батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і вважає, за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів в розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача на підставі ч.3 ст.181 СК України, але не менше встановленого діючим законодавством мінімуму, щомісячно та вважає за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів на утримання дружини в розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача на підставі ст.84 СК України щомісячно. Судові витрати підлягають стягненню із відповідача на підставі ст.88 ЦПК України. Рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць на підставі ст.367 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач 03.11.2014 року звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Підставою своїх вимог вважає те, що 07 червня 2012 року вона із відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про, що в книзі реєстрації актів цивільного стану Аврамівською сільською радою Монастирищенського району Черкаської області зроблено запис за №06. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина: син, [PERSON], [INFO], який проживає із нею та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Аврамівської сільської ради №2056 від 29 жовтня 2014 року. На даний час вона безробітна і знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, інших доходів не має. Відповідач участі у вихованні сина не приймає, матеріальної допомоги на її утримання, як дружину, і їх сина не надає. Осіб, які перебувають на утриманні відповідача, немає. Просить стягнути аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів його доходів та стягнути аліменти на її утриманні в розмірі ? частини всіх видів його доходів. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити.Наслідки визнання відповідачем позову їй зрозумілі. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав повністю, наслідки визнання ним позову йому зрозумілі та пояснив, що він сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини на утримання ще однієї його дитини. Розуміє, що розмір стягуваних аліментів в загальному при задоволенні позову буде перевищувати максимальний розмір відрахувань. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд постановляє рішення про його задоволення при наявності до того законних підстав. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України обов"язок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обов"язку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина із якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.128 КзпП України максимальний розмір відрахувань із заробітної плати встановлюється в розмірі 70%. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення і вважає, за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача на підставі ч.3 ст.181 СК України, але не менше встановленого діючим законодавством мінімуму, щомісячно, та вважає за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів на утримання дружини в розмірі 20% з усіх видів доходів відповідача на підставі ст.84 СК України та ст.128 КзпП України щомісячно. В задоволенні позову в іншій частині відмовити. Судові витрати підлягають стягненню із відповідача на підставі ст.88 ЦПК України. Рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць на підставі ст.367 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач 03.12.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що сторони з 02.04.1987 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина - [PERSON],[INFO] Через різні погляди на шлюб та сім`ю, сімейне життя не склалося, шлюбні відносини припинені, у звязку з чим позивач просить суд: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 02.04.1987 року виконкомом Одеської міської ради народних депутатів Палацом урочистих подій, актовий запис № 482. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує (а.с.18). Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує (а.с.19). Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК Українита ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.04.1987 року сторони зареєстрували шлюб (актовий запис №482), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Виконкомом Одеської міської ради народних депутатів Палацом урочитих подій (а.с.2). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON],[INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Позивач у своєму позові зазначає, що між сторонами фактично припинені шлюбно-сімейні відносини, шлюб носить формальний характер, сторони не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведеться. Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved