Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Згідно позовної заяви та усних пояснень позивачки в судовому засіданні, з серпня 2011 року вона проживала в цивільному шлюбі з відповідачем у Грецькій Республіці. В подальшому вони разом переїхали на постійне місце проживання до м.Нетішин Хмельницької області. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження батьком дитини значиться [PERSON]. Після народження дитини стосунки з відповідачем поступово погіршувалися. В 2013 році відповідач вибув з зареєстрованого місця проживання в м.Нетішин та до сьогодні місце його фактичного перебування є невідомим. Син проживає разом з нею, є інвалідом з народження, має вади розвитку, хворіє на ДЦП. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не спілкується з нею, не цікавиться її життям, здоров'ям та уподобаннями, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. Позивачка ніколи не створювала перешкод у спілкуванні батька з дитиною, однак він такого бажання не виявляв. Позивачка вважає, що вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, хоча має таку можливість, але не вчиняє відповідних дій, тому позбавлення його батьківських прав відповідатиме інтересам дитини. На підставі наведеного позивачка просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Позивачка не заперечила щодо проведення заочного розгляду справи. Представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області Карназей А.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зазначивши, що підтримує висновок органу опіки та піклування Нетішинської міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітнього сина, оскільки це відповідатиме інтересам дитини. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 31.07.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 24.10.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. На офіційному веб-сайті суду ьуло опубліковано оголошення про виклик. В строк встановлений судом відповідач відзив на позовну заяву не подав. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Нетішинської міської ради №789 від 23.01.2017 року [PERSON], [INFO], проживає [ADDRESS] разом з матір'ю [PERSON] та бабою [PERSON] Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради №12/14-02-03/18 від 06.06.2018 року визнано за доцільне позбавлення батьківських [PERSON] щодо його малолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки він свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень даних в п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, під час розгляду справи в судовому засіданні судом встановлено, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу не піклуються про фізичний та духовний розвиток сина, підготовку до самостійного життя, а саме: не цікавиться його життям, здоров'ям, не спілкується з ним, не створює нормальних умов для його повноцінного розвитку, не забезпечує лікуванням. Ці обставини свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітнього сина, свідоме нехтування ним своїми обов'язками. Дитина проживає разом з матір'ю [PERSON], яка опікується ним, займається його виховання та утриманням. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідача слід позбавити батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки переконаний, що таке є доцільним та відповідає інтересам дитини, сприятиме її повноцінному фізичному та духовному розвитку. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи наведене, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає 704,80 гривень судового збору сплачених позивачкою при зверненні до суду з вимогою про позбавлення батьківських прав. На підставі наведеного,

Outcome: approved