Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позивних вимог посилається на те, що в [ADDRESS] розміщений житловий будинок садибного гину, який належав в цілому [PERSON] , як єдиному члену колгоспного двору, оскільки вона проживала і була зареєстрована в даному житловому будинку станом на 15.04.1991 року, проте, за життя не зареєструвала право власності на вищевказаний житловий будинок. [PERSON] померла [INFO] . Його батько [PERSON] прийняв спадщину після її смерті, в силу ст.549 ЦК України (1963 року), проте не оформив своїх спадкових прав. [INFO] помер його батько [PERSON] , залишивши заповіт, відповідно до якого, все своє майно він заповів йому. У встановлений законодавством строк позивач прийняв спадщину, так як звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, при звернені до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав на майно, яке належало спадкодавцю [PERSON] , йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне майно, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця. А тому, просить суд визнати за ним право власності на спірне нерухоме майно, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] .. Позивач в підготовче засідання не з`явився, однак, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у відсутності представника відповідача. Позовні вимоги визнають. Відповідно до ст. 200 ч. 4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в підготовчому судовому засіданні в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 липня 1966 року. Житловий будинок господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року належав до типу «колгоспного» двору, членами якого на той час були: [PERSON] , що підтверджується довідкою Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області № 215 від 30.06.2020 року. Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] належав на праві приватної власності [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , повторно виданим 11 січня 2018 року Гусятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і житловий будинок господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] у вищезазначеному будинку разом із нею проживав та був зареєстрований син [PERSON] , що стверджується довідкою Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області № 217 від 30.06.2020 року. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування". Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Спадкові відносини виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, що є підставою для застосування правил Цивільного кодексу Української PCP (в ред. від 18 липня 1963 року). Відповідно до ст.549 ЦК України (1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст.548 ЦК України (1963 року), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном в порядку ст. 549 ЦК України (1963 року). [INFO] помер [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Яблунівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області 21 квітня 2012 року. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] у вищезазначеному будинку разом із ним проживала та була зареєстрована внучка [PERSON] , що стверджується довідкою Яблунівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 319 від 26.07.2018 року. Проте, як вбачається із заяви [PERSON] від 27 липня 2018 року, посвідченої секретарем виконкому Яблунівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області Тхір Н.С. 27 липня 2018 року, зареєстрованої в реєстрі за №104, вона відмовляється від прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] , спадкувати не бажає. Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , так як 03 жовтня 2012 року подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, яка зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №517, на підставі якої заведено спадкову справу №238/2012 до майна померлого [PERSON] .. Проте, [PERSON] нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірне нерухоме майно на ім`я спадкодавця, що підтверджується довідкою інформаційного характеру, виданою в.о. державного нотаріуса Гусятинської державної нотаріальної контори Дідик І.О. від 26.02.2020 року за №167/02-14. Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, позивач являється єдиним спадкоємцем за законом майна померлого [PERSON] , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, а тому набув права на спадкування майна покійного за законом. Позивач прийняв спадщину, однак, не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за законом, права власності на нерухоме майно судом не встановлено, відповідач позов визнає, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок садибного типу, загальною площею 56,8 м2, житловою площею 44,1 м2, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі наведеного, ст.ст. 120, 548, 549, 553 ЦК УРСР від 1963 року, ст. ст. 392, 1223, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved