Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно - житловий будинок. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Позивачка є спадкоємцем після його смерті за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно (житловий будинок). Позивач в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності та задоволити позовні вимоги. Відповідач - Андріївська сільська рада Буського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, позовні вимоги не оспорив. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно Буським РВ ДРАЦС головного територіального управління юстиції у Львівській області, [PERSON] помер [INFO] . З довідки Андріївської сільської ради Буського району Львівської області № 709 від 22.04.2019 року вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] належала [PERSON] . З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Обласник комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 26.03.2019 року вбачається, що такий складений на житловий будинок [ADDRESS] . За таких обставин, в судовому засіданні є достовірно встановлено, що спірний житловий будинок належав померлому [PERSON] , побудований на законних підставах, перебував у його володінні та користуванні, а останній на законних підставах була зареєстрований в цьому будинку та проживав в ньому до дня смерті, проте на момент такої не встиг оформити права власності на нього. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.01.1991 року Андріївською сільською радою Буського району Львівської області вбачається, що [PERSON] був батьком [PERSON] . Зважаючи на викладене, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. Спадкоємцями до даної спадщини за законом є брати та сестри позивачки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , однак вони відмовилися від оформлення спадкових прав, що підтверджується відповідними заявами, які знаходяться в матеріалах справи. Із листа завідувача Буської державної нотаріальної контори № 301/01-16 від 06.05.2020 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права. Норма статті 316 цього Кодексу визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права. Норма статті 316 цього Кодексу визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved