Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

ПАТ АК «Укргазбанк» (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати договір оренди, укладений з відповідачем та стягнути з останнього заборгованість в розмірі 570 861,51грн, з яких: 398 041,36грн - заборгованість за договором; 29 654, 08грн - пеня; 134 189, 69грн - інфляційні збитки; 8 976, 38грн - 3 % річних, посилаючись на те, що між сторонами укладено договір оренди, внаслідок невиконання відповідачем вимог якого виникла заборгованість. В судове засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи повідомлявся належним чином, зокрема і через офіційний веб-портал «Судова влада України». Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечував представник позивача. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позову з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 01.07.2014 року між сторонами було укладено договір оренди №20/06-2014, згідно п.1.1 якого Орендодавець (позивач), а Орендар (відповідач) приймає в тимчасове платне користування нежитлові приміщення загальною площею 365,8кв.м., що знаходяться за адресою: м. Севастополь, вул.Вороніна, 10, відмічені на поетажному плані в Додатку № 1 до договору та рухоме майно згідно з переліком зазначеним в Додатку №2 до Договору. Відповідно до п.5.1 договору оренди укладено на строк 11 календарних місяців. При цьому якщо за 30 днів до закінчення строку його дії жодна зі сторін не подасть заяви про намір припинити даний договір, строк його дії буде автоматично продовжено на наступні 11 календарних місяців на тих же умовах. Пунктом 2.1 договору передбачено, що за користування об'єктом оренди Орендар щомісячно сплачує Орендодавцеві орендну плату в розмірі 41 462,64грн, крім того НДС 20% - 8 292, 53грн, а всього 49 755, 1 грн. Згідно п.2.2 договору передбачено, що орендну плату Орендар перераховує самостійно згідно Договору шляхом зарахування коштів на розрахунковий рахунок Орендодавця не пізніше 10-го числа поточного місяця, складаючи акт наданих послуг по орендним платежам до 25 числа поточного місяця. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: "якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк." Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Частинами 1, 2 ст. 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Як встановлено ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Відповідно вимог ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Повідомлення позивача про необхідність усунути порушення умов договору доводилися до відома відповідача, однак останнім не було вчинено жодних дій, які б свідчили про намір у добровільному порядку сплатити прострочену заборгованість. Станом на 24.06.2015 орендар не виконав зобов'язання згідно п.2 Договору, а саме не здійснив перерахування щомісячної орендної плати за 8 місяців, що призвело до виникнення заборгованості за договором за період з липня 2014р. по березень 2015р. у розмірі 398 041,36 гривень. Відповідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пунктом 4.1 Договору сторони передбачили, що у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань за Договором, Сторони несуть відповідальність у відповідності з чинним законодавством України. За несвоєчасну оплату орендної плати Орендар сплачує Орендодавцеві пеню в розмірі 0,1% від загальної суми за кожен день прострочення. Згідно наведеного в позовній заяві розрахунку з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня, що становить 29 654,08 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а згідно з ч. 2 цієї статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Підставою відповідальності за ст. 625 ЦК є сам факт порушення грошового зобов'язання. Оскільки боржник зобов'язання за договором не виконує позивач скористалась своїм правом та перерахував суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних за період їх невиконання. Виходячи з вище наведеного, розрахунок суми заборгованості: сума заборгованості у відповідності - 398 041,36грн; 3 % річних = 8 976, 38грн; індекс інфляції за час прострочення виконання зобов'язання з 11.08.2014р. по 20.03.2015р. = 134 189, 69грн. Виходячи з наведеного, суд вважає, що вимоги щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за договором оренди в розмірі 570 861,51грн, з яких: 398 041,36грн - заборгованість за договором; 29 654, 08грн - пеня; 134 189, 69грн - інфляційні збитки; 8 976, 38грн - 3 % річних є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок розірвання договору. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідач порушив умови договору та не виконав взяті на себе зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Невиконання відповідачем зобов'язань по договору оренди, а саме не здійснення перерахування щомісячної орендної плати є істотним порушенням договору. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання законної сили рішенням суду про зміну або розірвання договору. З огляду на те, що відповідачем не були виконані умови договору, доказів протилежного відповідачем суду не надано, за таких обставин позовні вимоги в частині достроково розірвання договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved