Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Згідно позовної заяви та технічного паспорта [PERSON] являється власником житлового будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS]. Відповідачка по справі з часу свого народження (1983 року) була зареєстрована та проживала за вище вказаною адресою у будинку [PERSON]. В 2012 році [PERSON] разом зі своїми дітьми та чоловіком виїхала на постійне місце проживання в Старосинявський район, де проживає по даний час. З 2012 року відповідачка жодного разу не з'являлась у будинку позивачки, проте на адресу [PERSON] надходили претензії із банківських установ оскільки [PERSON] отримувала кредити, проте їх не сплачувала. На неодноразові звернення та прохання знятися з реєстрації із будинку [PERSON] відповідачка під різними приводами не реагує. У зв'язку з тим, що [PERSON] зареєстрована у будинку, проте з 2012 року у ньому не проживає, на даний час проживає в Старосинявському району, [PERSON] та її представник просить визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, проте представник подав до суду заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена згідно вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомила, письмові заперечення проти позову до суду не надходили. Третя особа представник Летичівського районного сектору УДМС України в Хмельницькій області в судове засідання не з'явився, проте також подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність і при вирішення справи покладається на думку суду. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Права членів сім'ї власника на користування житловим приміщенням врегульовані ст. 405 ЦК України, відповідно до вимог якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із паспортом громадянина України серії [NUMBER], виданим 06.12.1996 року, [PERSON] зареєстрована в с. Подільське, Летичівського району; згідно технічного паспорта на житловий будинок за адресою [ADDRESS], власником будинку за вказаною адресою являється [PERSON]; З акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 03.12.2014 року вбачається, що по [ADDRESS] зареєстрована і проживає власник [PERSON], також встановлено, що за вказаною адресою зареєстрована [PERSON], проте з 2012 року не проживає. Таким чином, досліджені докази в їх сукупності та взаємному зв'язку дають суду підстави для висновку, що [PERSON] не проживала і не проживає у будинку без поважних причин понад один рік, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування житловим будинком. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

Outcome: approved