Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

Позивач - [PERSON], звернувшись до суду з позовом, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,8229 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Киданівської сільської ради, Богуславського району Київської області. Свої вимоги позивач [PERSON] обґрунтувала тим, що [INFO] помер її брат [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим 11 листопада 2014 року виконавчим комітетом Киданівської сільської ради Богуславського району Київської області (а.с.9). Після смерті брата відкрилась спадщина у вигляді вищевказаної земельної ділянки. Вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку, що підтверджується постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 5). Про факт того, що дана земельна ділянка належала її померлому брату [PERSON] підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3211911002018 (а.с. 13, 15-17). Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, не дивлячись на те, що про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Позивач направила до суду свого представника з належним чином оформленою довіреністю (а.с.18), тому суд вважає за можливе розглянути справи у її відсутності. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, натомість звернулась із заявою в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просила розглянути справу без її участі і позов задовольнити (а.с.25). Відповідач Киданівська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнають та просили розглянути справу без участі їх представника (а.с. 24). Зважаючи на те, що сторони по справі не з'явились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про те, щоб розгляд справи відбувався без їх участі та без фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами, суд, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем, суд, за результатами підготовчого провадження ухвалює судове рішення в порядку, встановленому ст.206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч.3 ст. 200, ч.4 ст.206 ЦПК України, ст.ст. 392, 1218, 1225, 1258, 1262, 1268 ЦК України та те, що відповідач повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача про визнання права власності на спадкове майно ухваливши рішення у підготовчому судовому засіданні. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 коп.

Outcome: approved