Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила: - встановити факт постійного проживання [PERSON] разом з батьком [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що заява про прийняття спадщини від [PERSON] надійшла 28.11.2019 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Представник відповідача Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайоннго суду Одеської області від 20.02.2020 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі - продажу, зареєстрованого в книзі записів нотаріальних дій за № 128 від 27.03.1991 року, посвідченого виконавчим комітетом Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.12.2017 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №58522297 від 28.11.2019 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є: - чоловік [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.12.1956 року, виданого Вулканештським відділом РАЦСу МРСР; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.12.1972 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17.10.1990 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 22.11.2019 року за № 1669, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. В свою чергу [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживала та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, тому вважається такою, що фактично не прийняла спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.05.2019 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації акті цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , який він фактично прийняв після смерті дружини, але юридично не встиг оформити своїх спадкових прав. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 58522332 від 28.11.2019 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Спадкоємицєю за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є: - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.12.1972 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17.10.1990 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Факт постійного проживання [PERSON] разом з батьком [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] за адресою: [ADDRESS] підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 16.01.2020 року за № 68, згідно якої [PERSON] дійсно проживала зі своїм батьком [PERSON] , померлим [INFO] , без реєстрації з серпня 2018 року по день його смерті за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позивач [PERSON] вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved