Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

позивач [PERSON] 01 серпня 2019 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 20 березня 2006 року вона знаходиться із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народився син [PERSON] , а [INFO] - син [PERSON] . Діти мешкають разом з ними, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не оказує. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 06 серпня 2019 року провадження в справі було відкрито та справу призначено до підготовчого судового засідання на 03 вересня 2019 року (а.с.10-11). Ухвалою Дружківського міського суд Донецької області від 03 вересня 2019 року підготовче провадження в справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 20 вересня 2019 року (а.с.20-21). В судове засіданні позивачка [PERSON] не з`явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини, проти винесення рішення при заочному розгляді справи не заперечує (а.с.19). Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином судовими повістками, про що в справі є розписки (а.с.15,16). З огляду на це, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, без фіксації судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 280 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 12, 13,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Сторони з 20 березня 2006 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі, про що складений актовий запис №77 від 20.03.2006 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до актового запису № 203 від 15 травня 2006 року, батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до актового запису №46 від 02 лютого 2010 року, батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (а.с.6). Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтями 181,191 СК України пеоредбачені способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину, які визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються (за загальним правилом) за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вибачається із ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.3 ст. 70 ЗУ "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Розмір аліментів, при цьому, за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян та 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом. Відповідно до ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача треба стягнути судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп. на користь держави.

Outcome: approved