Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що 02 липня 2021 року між сторонами укладено шлюб. Від спільного шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося з причин різних поглядів на життя та обовязків чоловіка і дружини. На протязі останнього часу сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вказує, що відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім?ї, не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім?ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між сторонами та іншими членами сім?ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Посилаючись на положення ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, позивач просила шлюб розірвати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 03 березня 2021 року справу передано головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою суду від 10 березня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи на 23 березня 2021 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав позов не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Вислухавши пояснення сторін, та дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 липня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис № 29, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від спільного шлюбу сторон мають неповнолітнью доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с. 6). На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Клопотань про надання терміну для примирення сторони не заявляли. Судом встановлено, що з червня 2019 сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Враховуючи те, що позивач не просила суд змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] » після розірвання шлюбу залишити прізвище без змін. У відповідності до положень ч. 4 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" та ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи положення ст. 142 ЦПК України та те, що відповідач визнав позов, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп., а з державного бюджету підлягає поверненню позивачу судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved