Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

\~\~\~\~\~\~Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,\~\~ вказавши,\~\~ що [PERSON] та [PERSON] це її батьки. Після одруження вона змінила своє дівоче прізвище з «Чернишова» на «Коновал». 20.09.1992 року помер її батько [PERSON] 11.11.1994 року її матір [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй, а 08.09.2012 року матір померла у звязку з чим відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] (колишня ХХІІ Партз'їзду). На час відкриття спадщини вона постійно проживала зі спадкодавицею, прийняла спадщину та фактично користується нею відповідно до цільового призначення, повністю утримує. За отриманням свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса у визначений законом строк вона не зверталася, у звязку з чим їй приватним нотаріусом [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено. Окрім цього причиною відмови нотаріуса було також що спадкоємець зареєстрований за іншою адресою. Встановлення факту постійного проживання має для неї юридичне значення так як це необхідно для отримання спадщини після смерті матері, у звязку з чим змушена звертатися до суду за захистом своїх прав тому просить встановити факт постійного проживання, більше 5-ти років її разом зі спадкодавицею [PERSON] за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича (колишня ХХІІ Партз'їзду)[ADDRESS]. Заявник\~звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, свою заяву про встановлення \~ факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити. Заінтересована \~ особа\~ - приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], раніше надіслала до суду повідомлення, відповідно до якого заперечень щодо встановлення факту постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] не має та просить розглянути справу у її відсутності. Суд дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За нормою\~ст. 234 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст.\~1218,\~1220,\~1221,\~1223,\~1258 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ст.\~1269, ч.1 ст.1270 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін з часу відкриття спадщини. Ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні " передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження заявниці [PERSON] та [PERSON] є її батьками. Після реєстрації шлюбу заявниця змінила своє дівоче прізвище з «Чернишова » на «Коновал» (а.с. 7 копія свідоцтва про народження, а.с. 8 копія свідоцтва про укладення шлюбу). 21.09.1992 року помер [PERSON], та 08.09.2012 року померла [PERSON] (а.с. 9-10 - копії свідоцтв про смерть). За життя [PERSON] на праві приватної власності належала квартира за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича (колишня ХХІІ Партз'їзду)[ADDRESS], та 11.11.1994 року вона склала заповіт, яким усе своє майно заповіла своїй донці - [PERSON] (заявнику по справі ) (а.с. 11 копія заповіту, а.с.12 копія свідоцтва про право власності на житло ). Після звернення до приватного нотаріуса [PERSON], заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її матері [PERSON] (а.с. 14 - постанова ). За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем. З акту мешканців будинку № 44 вулиці Віталія Матусевича (колишня ХХІІ Партз'їзду) від 13.06.2017 року вбачається, що заявниця [PERSON] проживала разом зі своєю матір'ю з 2008 року за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича (колишня ХХІІ Партз'їзду)[ADDRESS] по день смерті матері, та вела з нею спільне господарство. За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, оскільки заявник є спадкоємцем за заповітом, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича (колишня ХХІІ Партз'їзду)[ADDRESS], більше пяти років знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. Враховуючи те, що підтвердити вищевказаний факт у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує. \~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved