Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] в його користь 2000 доларів США за договором позики, що за офіційним курсом НБУ, на момент подання позову еквівалентні 43566 гривням 05 копійкам, просить стягнути 425,26 доларів США - відсотків за користування позикою, що за офіційним курсом НБУ станом на 01 липня 2015 року становить 8932 гривням 67 копійкам, також просить стягнути 75,94 долари США - трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов»язання, що на момент подання позову нараховує суму 1595 гривень 13 копійок. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] позичила у нього 2000 доларів США, з терміном повернення валюти до 25 березня 2014 року, про що свідчить письмова розписка про отримання коштів. У зв"язку із закінченням терміну позики, він неодноразово нагадував відповідачу [PERSON] про повернення заборгованої суми, але всі його нагадування залишилися без реагування. Тобто, станом на 25 березня 2014 року і до часу подання ним позовної заяви до суду, тобто станом на 01 липня 2015 року, загальна заборгованість відповідача [PERSON] за договором позики нараховує 43566 гривень 05 копійок. Крім цього, відповідач [PERSON] зобов»язана сплатити в його користь відсотки за користування позикою в сумі 425, 26 доларів США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 01 липня 2015 року, нараховує 8932 гривні 67 копійок. Також, за прострочення виконання грошового зобов»язання, відповідно до умов договору позики, з врахуванням трьох відсотків річних, [PERSON] повинна ще сплатити 75,94 долари США, що на момент подання позову нараховує суму 1595 гривень 13 копійок. Відповідно до статті 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або іншмй документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно вимог статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] за довором позики нараховує 52538 гривень 25 копійок. До суду представник позивача подав письмове клопотання в якому підтримав позовні вимоги позивача [PERSON], збільшивши розмір заборгованої суми, просить позов задовольнити в повному об»ємі і просить також справу слухати у його відсутності. Відповідач [PERSON], в судове засідання повторно не з"явилася, причини неявок суду не повідомила, хоч про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити з наступних підстав. Із письмової розписки вбачається, що відповідач [PERSON] отримала від позивача [PERSON] гроші в сумі 2000 доларів США, зобов»№язавшись повернути їх до 25 березня 2014 року. Відповідно до частини 1 статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини 1 статті 1050 Цивільного Кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму, відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно частини 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин суд приходить до висновку, що між сторонами було укладено договір позики на 2000 доларів США, про що свідчить письмова розписка відповідача [PERSON], а тому заявлений позов підлягає до задоволення. З відповідача [PERSON] слід також стягнути відсотки за користування позикою та відсотки за прострочення виконання грошового зобов»язання, а також судові витрати по справі.

Outcome: approved