Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Описова частина До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 11 вересня 2020 року надійшла позовна заява адвоката Яковлева Дениса Серігйовича від імені та в інтересах [PERSON] (надалі - Позивач) до Акціонерного товариства «Банк Форвард» (надалі - Відповідач), третя особа, приватний нотаріус Разумова Ольга\~Іванівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с. 3-9). Позов пред`явлено за правилами альтернативної підсудності - за місцем виконання виконавчого напису (частина 12 статті 28 ЦПК України). Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ від 11 вереснґ 2020 року визначено головуючого - суддю Чайкіну О.В. Ухвалою судді від 15 вересня 2020 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та задоволено клопотання Позивача про витребування доказів (а.с. 38,50). На виконання вимог статтей 178, 191, 278 ЦПК України Відповідач відзив на позов не надав. В матеріалах справи міститься докази отримання Відповідачем ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками , про що свідчить поштове повідомлення про вручення за № 50074036661603 (а.с. 55). Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова О.І., не скористались процесуальним правом подачі письмового пояснення на позовну заяву у встановлений ухвалою суду строк, на виконання ухвали суду від 15 вересня 2020 надала до суду належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис (а.с. 58-93) Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стислий виклад позовних вимог та заперечень відповідача. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що йому стало відомо, що за заявою відповідача приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумова О.І. вчинено виконавчий напис, яким утримується з заробітної плати позивача на користь відповідача певна сума. Позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено незаконно, за відсутності документів, що підтверджують безспірність вимог стягувача та з порушенням процедури його вчинення, проти виконавчого напису заперечує та просить суд визнати останній таким, що не підлягає виконанню. Відзив на позов не надавався. Короткий виклад обставин справи, встановлених судом. На підставі заяви про вчинення виконавчого напису від 29.08.2019 року (а.с. 71), приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою О.І., на підставі\~ст.\~87-91\~Закону України\~«Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, було вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] , який народився [INFO] , місце народження: місто Кривий Ріг Дніпропетровської області, місце роботи: ПАТ "Арселор Міттал Кривий Ріг", реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , паспорт: [NUMBER] виданий 24.12,1996 року Центр-Міським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровський (далі - Боржник), який є Боржником за Кредитним договором № 92517575 від 18.10.2011 року, укладеним ним із ПАТ «Банк Руский Стандрт», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД», ідентифікаційний код юридичної особи 34186061, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 105. З виконавчого\~напису встановлено,\~що стягнення\~заборгованості проводиться\~за період\~з 03.12.2017\~року по\~03.03.2018\~року.\~Сума повної\~заборгованості складає\~44507,05\~гривень (сорок чотири тисячі п`ятсот сім гривень 05 копійок) в тому числі: заборгованість за сумою кредиту становить 43039,69 гривень; заборгованість за процентами становить 1467,36 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» отримано плати із Стягувача АТ «БАНК ФОРВАРД» в розмірі 850,00 гривень, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувана. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника, яким є [PERSON] на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» складає 45357,05 гривень. Виконавчий напис вчинено тридцятого серпня дві тисячі дев`ятнадцятого року . З наданих нотаріусом документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис щодо безспірності заборгованості, судом встановлено, що кредитний договір між сторонами було укладено у простій письмові формі у вигляді підписаної [PERSON] \~анкети-заяви №\~92517575\~про отримання кредиту в сумі 6349,93 грн зі строком дії з 18.10.2011 року по 18.10.2012 року (а.с.59, 60-61,62-63). Також сторонами було підписано графік платежів, як додаток до договору №92517575 (а.с.65-66), заява на відкриття поточного рахунку (а.с.64), довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту (а.с. 70). Таким чином, для вчинення виконавчого напису відповідачем надано приватному нотаріусу [PERSON] кредитний договір, укладений між\~сторонами у простій письмові формі у вигляді підписаної Авер`яновим анкети-заяви №\~ [NUMBER] \~про отримання кредиту та підписані графік платежів і довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту. Нормативно-правове обґрунтування Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. \~\~Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. \~Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені. Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до частини 2 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Оцінка аргументів сторін та наданих доказів Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всім доказам, якими суд керувався при вирішенні позову. З витребуваних матеріалів у приватного нотаріуса встановлено, що Відповідач , звернувся до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису з метою стягнення заборгованості з Позивача та на підтвердження безспірність своєї вимоги надано заяву-анкету, заяву на відкриття рахунку, графік платежів, замовлення, видаткова накладна, чек на 1600 грн, довідка про умови кредитування. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначено, що: при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. У спірному виконавчому написі сума заборгованості складає 45357,05грн, однак жодних доказів стосовно розрахунку саме такої суми заборгованості відповідачем суду не надано. Не підтверджується розмір заборгованості і наданими до заявами додатками. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед Відповідачем є безспірним. Висновки за результатами розгляду матеріалів справи На суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено\~статтею 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Встановлені судом обставини свідчать, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник не мав безспірної заборгованості перед стягувачем, оскільки надані Відповідачем до заяви про вчинення виконавчого напису документи не дозволяють визначити існування заборгованості саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, а також відсутній факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не надано належних доказів безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, доказів, що заявлена сума в межах строку позовної давності, чим порушено норми ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, суд вважає, що\~укладений між сторонами у простій письмові формі кредитний договір у вигляді підписаної [PERSON] \~анкети-заяви №\~92517575\~про отримання кредиту не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц, провадження № 61-12629св19. Оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, в розумінні вказаних норм, а тому підлягають задоволенню в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.\~Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо судових витрат Суд звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137\~Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частин 4-6\~ст. 137\~Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.\~У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.\~Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Судом встановлено, що 08 вересня 2020 року між [PERSON] та адвокатом Яковлевим Денисом Сергійовичем укладено Договір про надання правової допомоги № ФО-08-09-01/20, відповідно адвокат зобов`язалось надавати замовнику правову допомогу, необхідну для розгляду справи або підготовки до її розгляду, представлення інтересів замовника в органах, зокрема, судової влади. Замовник зобов`язався прийняти та оплатити послуги виконавця на умовах цього Договору (а.с.31). Суду також представлено Додаткові угоди про надання правової допомоги (а.с.33,34) та Квитанції до договору № ФО-08-09-01/20, зокрема від 08 вересня 2020 року на суму 5000,00 грн (а.с.35) та від 01 жовтня 2020 року також на суму 5000,00 грн. (а.с.98). Однак матеріали справи не містять Звіту про використаний час, з якого можливо встановити розрахунок витрат на правову допомогу та перелік виконаних робіт щодо позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання, який повинен містити підписи виконавця, тобто адвоката та замовника - [PERSON] . \~ Крім того, долучені квитанції до матеріалів справи оформлені не в установленому законом порядку, та не підтверджують реальність сплати грошових коштів. Надавши оцінку наданим позивачем доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн., оскільки позивачем до матеріалів справи не долучено Акту приймання-передачі наданих послуг з зазначенням детального розрахунку погодинної вартості послуг та загальної кількості годин обслуговування та доказів оплати позивачем та отримання його представником вартості наданих послуг адвоката у заявленому позивачем розмірі, що позбавляє суд надати оцінку реальності таких витрат, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved