Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач 19.08.2020 р. звернулась до суду з позовом в якому просила визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи тим, що вона є власником спірного житлового приміщення у якому зареєстрований відповідач, який є її сином. Після закінчення загальноосвітньої школи, син виїхав за межі України на навчання та отримав громадянство Канади, більше п`яти років він не повертається на територію України. Комунальні послуги не сплачує, витрат по утриманню квартири не несе. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08 вересня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Просив не вирішувати питання про стягнення з відповідача судових витрат. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду електронною поштою заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідив матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності належить позивачу [PERSON] , що підтверджено витягом про державну реєстрацію прав №31774402 від 24.10.2011 р., витягом з Державного реєстру правочинів №10539046 від 21.10.2011 р. (арк. справи 6-7). Згідно довідки ОСББ "Лавреньова 24" №35 від 16.07.2020 р., [PERSON] більше чотирьох років не проживає за адресою: [ADDRESS] (арк. справи 14). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав об`єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинила, покинув житло добровільно, майно та речі відповідача в квартирі відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало, крім того, відповідач позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 09 листопада 2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved