Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Заявник звернулася в Вугледарський міський суд Донецької області з заявою про встановлення факту смерті його батька. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що він є сином [PERSON], [INFO]. З початку АТО, він разом з батьком виїхали для проживанняна контрольовануУкраїною територію у м. Вугледар, де і зареєструвалися, але відвідували місто Донецьк. 06.09.2015 року його батько в кардіологічному відділенні центральної міської лікарні №14 м. Донецьк помер, про що було видано лікарське свідоцтво про смерть форми №106/о, затвердженої наказом міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим в міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №102.08.09.2015 року. Заявник звертався до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьк, за місцем їх проживання для реєстрації факту смерті його батька, і отримання свідоцтва про смерть, і в той же день, був зареєстрований факт смерті його батька [PERSON], і видане свідоцтво про смерть, але на бланку невизнаної «республіки ДНР». І воно не є дійсним.У звязку з відсутністю можливості, під час переміщення, не були вивезені бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану цих відділів.Станом на 01.12.2014 переміщені відділи державної реєстрації актів цивільного стану, зокрема і орган, який видав йому свідоцтво про смерть батька не приступив до виконання своїх повноважень на контрольованій територій, а діє на непідконтрольній. У звязку з цим, факт предявлення оформлених від його імені після01.12.2014 документів про державну реєстрацію актів цивільного стану свідчитиме про видачу цих документів не територіальними органами Міністерства юстиції України, що забезпечують реалізацію повноважень Державної реєстраційної служби України.Отже видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьк свідоцтво про смерть [PERSON] є недійсним. Водночас громадяни, які проживають на тимчасово окупованій території України, можуть реалізувати свої права у сфері державної реєстрації актів цивільного стану у будь-якому відділі державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території на їх вибір.Заявник звернувся до медичної установи за місцем смерті батька, і отримав дублікат медичного свідоцтва про смерть зі штампом, але без печатки. Заявник надав Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вугледарськогоміського управління юстиції в Донецькій області, для реєстрації фактусмерті [PERSON], дублікат медичного свідоцтва про смерть, але там йому було відмовлено, бо цей документ не відповідає вимогам закону, бо лікарня в якій він помер, також підпорядкована «Донецькій народній республіці», яка не визнана ніким, окрім Російської Федерації, на яку як на державу-окупанта відповідно до норм і принципів міжнародного права, покладено відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території, що передбачено ст.5 ч. З Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», і печатку лікарні може бути тільки ДНР.З метою захисту законних прав та інтересів заявника, який є спадкоємцем померлого батька [PERSON] 06.09.2015 року, вважає за необхідним та можливим встановити факт смерті [PERSON] Мифодієвича, для можливості отримання належного свідоцтва про смерть, та настання наслідків, відповідно до законодавства України.Заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON] [INFO] на тимчасово окупованій території в м. Донецьк 06.09.2015 року та зобовязати Відділ Реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції зареєструвати факт смерті. Заявник в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав просив суд її задовольнити Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти встановлення факту смерті заперечень не мав, просив винести рішення на розсуд суду. Судом встановлено, що заявник є сином [PERSON] (а. с. 7). [PERSON], [INFO], помер 6 вересня 2015 року, місце смерті: Україна, Донецька область, Петровський район, місто Донецьк, в кардіологічному відділені Центральної міської лікарні №14, що підтверджується інформацією з лікарського свідоцтва про смерть №56 та довідки про причину смерті до форми №106/о №56, але які не можуть бути визнані дійсним на території України (а. с. 8. 9). Суд, розглянувши матеріали справи, вивчивши всі наявні по справі докази, їх допустимість та належність, і приймаючи вищенаведені обставини, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ч .2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до пп. 2 п. 2 Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Згідно цього наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були перемістися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та переєструватися там. Всі акти та документи, виданні органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та непереєстровані, з 1 грудня 2014 року вважаються не дійсними. Лікарське свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO], який помер помер 6 вересня 2015 року, видане 7 вересня 2015 року, та зовні відповідає актам органу МОЗ України, відповідно до вищенаведеного Наказу Міністерства юстиції України не може бути дійсним, так як виданий після спливу терміну перереєстрації. Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Відповідно до ст. 8 ЦК якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права). Статтею 3 ЦК України визначено перелік загальних засад цивільного законодавства. Загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Суд вважає за можливим врегулювати відповідні правовідносини за аналогією, визначеною в Цивільному кодексі України, у звязку з тим, що ці правовідносини не врегульовані нормативно-правовими актами України. Судом встановлено факт смерті [PERSON], [INFO], інформацією з лікарського свідоцтва про смерть, виданого 7 вересня 2015 року, Центральною міською лікарнею №14 м. Донецьк, на підставі ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та визнання тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», також ці відомості підтверджені сином померлого і документами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved