Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до відповідача з даним позовом. Уточнивши позовні вимоги заявою від 25.11.2016 року, позивач на підтвердження позовних вимог зазначила, що вона на підставі договору іпотеки № 225302-ІДІ від 12.12.2011року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за номером 5409; договору про відступлення права за договором іпотеки, від 10.09.2015,посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за номером 2300, є власником домоволодіння № 132, по вулиці Кривоноса в місті Дніпрі. Згідно п. 2.2. договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно: - домоволодіння, загальна площа - 241,6 кв. м., що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Кривоноса, буд. 132, реєстраційний номер: 13118364 та земельна ділянка, загальна площа - 493 кв. м., що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Кривоноса, буд. № 132, кадастровий номер: 1210100000:04:145:0017. Відповідно до п. 6.1. договору іпотеки іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення позичальником та/або іпотекодавцем умов кредитних договорів чи договору та в інших випадках, передбачених законодавством. Відповідно до п.п. 7.1., 7.1.1. сторони домовилися, що іпотекодержатель, у випадку набуття права звернення стягнення на предмет іпотеки вправі на власний вибір задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Право власності переходить до іпотекодержателя на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, яким є дане застереження, з моменту виконання іпотекодержателем усіх, передбачених законодавством дій, необхідних для звернення стягнення у такий спосіб, без необхідності вчинення іпотекодавцем будь-яких додаткових дій чи документів. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Морефрост 2004», [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором були задоволені та стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» заборгованість за рамковою угодою № FW 1501.226 від 12 грудня 2011 року, договором про надання траншу № 1501.42220/ FW1501.226 від 12 грудня 2011 року, договором про надання траншу №1501.42597/FW1501.226 від 20 липня 2012 року в сумі 3 265 грн.65 коп. 10.09.2015 року між нею, [PERSON], та Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» було укладено договір відступлення прав за договором іпотеки. Відповідно до п. 3 договору відступлення прав за договором іпотеки від 10.09.2015 року, у зв'язку із укладенням між сторонами договору про відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов'язанні від 10.09.2015 року, згідно якого первісний кредитор передав новому кредитору, а останній прийняв усі права вимоги за основними зобов'язаннями - рамковою угодою та кредитними договорами, відповідно до ст. 24 Закону України "Про іпотеку" первісний кредитор, як первісний іпотекодержатель, передає новому кредитору, як новому іпотеко держателю, а останній приймає усі права за договором іпотеки, і набуває усі права нового іпотекодержателя, які мав первісний іпотекодержатель. Проте з моменту укладення договору відступлення права за договором іпотеки від 10.09.2015 року та до теперішнього часу вона не може потрапити до домоволодіння № 132 по вулиці Кривоноса в місті Дніпрі, оскільки там без реєстрації проживає [PERSON], яка є для неї сторонньою особою. Вона неодноразово зверталася до відповідачки з наміром домовитись з нею про добровільне вирішення питання щодо виселення та звільнення домоволодіння, однак остання не бажає виселятися. Оскільки, після набуття нею, позивачем, права власності на указане домоволодіння відповідачка втратила право користування вище зазначеним житловим приміщенням і своїм проживанням перешкоджає їй у здійсненні права власності, а саме у користуванні майном та розпорядженням ним, просила суд усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення відповідача із указаного домоволодіння і вселення її, [PERSON], у зазначений будинок. В судовому засідані представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON], будучи присутньої в судовому засіданні 22.12.2016 року, самовільно покинула залу судового засідання. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2015 року задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Морефрост 2004», [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» заборгованість за рамковою угодою № FW 1501.226 від 12 грудня 2011 року, договором про надання траншу № 1501.42220/ FW1501.226 від 12 грудня 2011 року, договором про надання траншу №1501.42597/FW1501.226 від 20 липня 2012 року в сумі 3 265 751 грн. 65 коп.( а.с.24-26). Судом встановлено, що 12.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» ( іпотекодержатель) та [PERSON]Б.( іпотекодатель) укладений договір іпотеки № 225302-ІДІ, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] , зареєстрований в реєстрі за номером 5409 ( а.с.16-20). Згідно п. 2.2. договору іпотеки предметом іпотеки є домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Кривоноса, буд. 132,загальною площею 241,6 кв.м., реєстраційний номер: 13118364 та земельна ділянка, загальною площею - 493 кв. м, розташована за цією ж адресою, кадастровий номер: 1210100000:04:145:0017. Відповідно до п. 6.1. договору іпотеки іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення позичальником та/або іпотекодавцем умов кредитних договорів чи договору та в інших випадках, передбачених законодавством. Відповідно до п.п. 7.1., 7.1.1. сторони домовилися, що іпотекодержатель, у випадку набуття права звернення стягнення на предмет іпотеки вправі на власний вибір задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Право власності переходить до іпотекодержателя на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, яким є дане застереження, з моменту виконання іпотекодержателем усіх, передбачених законодавством дій, необхідних для звернення стягнення у такий спосіб, без необхідності вчинення іпотекодавцем будь-яких додаткових дій чи документів. Судом встановлено, що 10.09.2015 року між Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та [PERSON] укладений договір відступлення права за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу,[PERSON]Є.( а.с.21,22). За цим договором первісний кредитор -Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк» передав новому кредитору - [PERSON] усі права за договором іпотеки, новий кредитор набув всі права іпотекодержателя ( п.3 Договору). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об*єктів нерухомого майна від 02.03.2016 року [PERSON] є власником домоволодіння № 132 по вул. Кривоноса в місті Дніпрі на підставі договору іпотеки № 225302-ІДІ від 12.12.2011року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за номером 5409; договору про відступлення права за договором іпотеки, від 10.09.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу,[PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за номером 2300 (а.с. 10,11). Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини пешої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Зазначені положення Цивільного кодексу України кореспондуються з положеннями статті 41 Корнституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в яких закріплено принцип непорушності права приватної власності, право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд. За встановлених в судовому засіданні обставин, приймаючи до уваги , що [PERSON] є власником домоволодіння № 132 по вулиці Кривоноса у місті Дніпрі, суд вважає, що є законні підстави для задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК Украіїни суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved