Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, в сумі 19598,98 грн. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області 19.02.2018 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено у справі судове засідання. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що відповідач 03.08.2015 року, рухаючись в м. Сєвєродонецьку та керуючи транспортним засобом Мазда д.н.з. АН 4231 AM, на неврегульованому перехресті нерівнозначних доріг, не надала перевагу у русі іншому транспортному засобу, в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до їх пошкодження, чим порушила ст. 124 КУпАП. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мала чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеного ДТП підтверджується постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 11.08.2015 року. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до висновку № 195 про оцінку автомобіля [NUMBER] складає 22918,05 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7692466 з терміном дії - з 22.04.2015 року до 21.04.2016 року. Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У зв'язку з настанням зазначеної події позивач 24.11.2015 року здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 19598,98 грн. Після проведення виплати [PERSON] у позивача виникло право зворотної вимоги до [PERSON] 23.11.2015 року № 3/1-05/32870 позивач звернувся до [PERSON] з листом про компенсацію витрат у добровільному порядку, який залишено без задоволення. З огляду на викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду. Учасники справи, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Причини неявки відповідача суду не відомі. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області у справі №428/6979/15-п [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В тексті постанови вказано, що 03.08.2015 року, о 12-50 год., [PERSON], в м. Сєвєродонецьку, керуючи транспортним засобом легковим автомобілем [NUMBER], на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг, не надала переваги у русі іншому транспортному засобу легковому автомобілю [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі. В результаті ДТП транспортний засоби отримали механічні ушкодження. У відповідності до копії висновку експертного автотоварознавчого дослідження №195, складеного 29.01.2015 року ТОВ «ЛЕНКОР», вартість матеріальної шкоди, з технічної точки зору, спричиненої власнику автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER], на момент ДТП складає 22918,05 грн. Згідно копії полісу №АІ/7692466 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Договір (поліс) набирає чинності з початку зазначеного строку його дії з 00:00 22.04.2015 року по 21.04.2016 року. Страхувальник: [PERSON], [INFO] Забезпечений транспортний засіб: «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER]. Страховик: Моторне (транспортне) страхове бюро України. 30.09.2015 року [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталася 03.08.2015 року. Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України №5981 від 20.11.2015 року зобовязано фінансове управління сплатити на рахунок [PERSON] суму 19598,98 грн. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Згідно платіжного доручення №5981рв від 24.11.2015 року вищевказана грошова сума перерахована [PERSON] 23.11.2015 року за №3/1-05/32870 департамент врегулювання Моторного (транспортного) страхового бюро України надіслав [PERSON] листа-вимогу про компенсацію витрат компенсації шкоди, завданої [PERSON], в сумі 19598,98 грн. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП. Пунктом 41.1 «а» ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Частиною 1 ст. 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності з ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Аналізуючи викладене вбачається, що відповідачем з його вини заподіяна шкода майну [PERSON] у результаті дорожньо-транспортної пригоди. У звязку зі здійсненням позивачем виплати відшкодування потерпілій особі, у нього виникло право зворотної вимоги до відповідача з відшкодування витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. З огляду на зазначене, вбачається, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, є достовірними та обґрунтованими, сумніву у суду не викликають, а тому, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням №1260707 від 20.11.2017 року про сплату судового збору в сумі 1600 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved