Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом у якому за уточненими вимогами просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість у розмірі 133 532,29 грн. та судові витрати (а.с. 58-60). Вимоги мотивує тим, що 04.06.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», яке перейменоване у ПАТ «Альфа-Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 490075033, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредитні кошти у сумі 13 446,09 дол. США, що підтверджується випискою з особового рахунку. [PERSON] порушує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 18.03.2015 року становить у розмірі 133 532 грн. 29 коп., що включає: заборгованість за кредитом - 5363,34 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає суму 124 948,59 грн.; заборгованість за відсотками - 159,22 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає суму 3 709,31 грн., та пеню - 209,23 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає суму 4 874,39 грн. У забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вищевказаним кредитним договором між ЗАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] 04 червня 2008 року був укладений договір поруки № 490075033-П за яким поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань позичальника. Відповідно повідомлення ГУДМС України у м. Києві від 19.06.2015 року відповідач [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 82). Представником відповідача [PERSON] [PERSON] був поданий зустрічний позов до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа [PERSON] про визнання договору поруки припиненим (а.с. 65-67). Вимоги зустрічного позову мотивовані тим, що відповідно до отриманого листа від 08.08.2008 року [PERSON] було повідомлено про зміну відсоткової ставки за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON], проте [PERSON], як поручитель, згоди на такі зміни не давала та не підписувала ніяких угод. Проте згідно наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором з 04.06.2008 року використовувалася процентна ставка 14,6 % річних, а з 01.09.2008 року - 16,5 % річних. У зв'язку з цим відповідно до вимог закону порука припиняється після зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.07.2015 року вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Альфа-Банк», третя особа [PERSON] про визнання договору поруки припиненим об'єднано в одне провадження з первісним позовом ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 73, 74). В судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. При цьому представником ПАТ «Альфа-Банк» суду подавалася заява з проханням розглянути справу без участі представника банку. Представником [PERSON] [PERSON], який також є представником [PERSON], суду подана заява про розгляд справи у його відсутності. Також представником відповідачів за первісним позовом [PERSON] подана заява про залишення без розгляду позовної заяви ПАТ «Альфа-Банк» у частині вимог до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.11.2015 року клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] задоволено, позовну заяву ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості у частині заявлених вимог до відповідача [PERSON] залишено без розгляду на підставі вимог п. 6 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов не підлягає задоволенню, зустрічний позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Як убачається з матеріалів справи, 04 червня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 490075033, відповідно до умов якого останньому було надано кредитні кошти у сумі 13 446,09 дол. США строком повернення до 04.06.2013 року зі сплатою 14,5 % річних за користування кредитом (надалі по тексту - кредитний договір, а.с. 6). Договором про внесення змін і доповнень № 1 від 20.03.2009 року до кредитного договору дату остаточного повернення кредиту було змінено на 04 червня 2017 року (а.с. 7). Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вищевказаним кредитним договором між ЗАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] 04 червня 2008 року був укладений договір поруки № 490075033-П, відповідно до якого поручитель зобов'язувався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань позичальника [PERSON] (а.с. 15, 15 зв.). Також між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 20.03.2009 року було укладено договір про внесення змін і доповнень № 1 до договору поруки № 490075033-П від 20.03.2009 року, відповідно до умов якого строк повернення кредиту було визначено 04 червня 2017 року (а.с. 16). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором порушує, у зв'язку з чим ПАТ «Альфа-Банк» станом на 18.03.2015 року нарахована заборгованість у розмірі 133 532 грн. 29 коп., яка включає: заборгованість за кредитом - 5363,34 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає суму 124 948,59 грн.; заборгованість за відсотками - 159,22 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає суму 3 709,31 грн., та пеню - 209,23 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає суму 4 874,39 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 21, 21 зв.). За зустрічним позовом [PERSON] просить визнати припиненим договір поруки, посилаючись на те, що ПАТ «Альфа-Банк» з 01.09.2008 року застосовується підвищена процентна ставка за кредитним договором у розмірі 16,5 % річних, хоча договором визначена у розмірі 14,6 % річних, на що вона згоди не надавала та щодо цього будь-яких угод не підписувала. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшуються обсяг його відповідальності. Згідно пункту 3.1 договору поруки [PERSON] зобов'язувалася солідарно відповідати перед ЗАТ «Альфа-Банк» у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Як зазначено вище, умовами кредитного договору процентна ставка визначена у розмірі 14,5 % річних (а.с. 6). На адресу поручителя [PERSON] ЗАТ «Альфа-банк» надсилався лист-погодження від 08.08.2008 року про зміну умов кредитного договору у якому банк інформував про те, що зважаючи на зміну ситуації на світових фінансових ринках, в тому числі на фінансовому ринку України, на підставі кредитного договору від 06.04.2008 року відсоткова ставка за користування кредитом змінюється та встановлюється на рівні 16,5 % річних, у зв'язку з чим Додаток № 1 до кредитного договору, який додається до листа, викладається у новій редакції та є обов'язковим для виконання позичальником. У цьому ж листі банк просив поручителя поставити особисті підписи в передбаченому для цього місці в кінці листа-погодження та на Додатку № 1 і поряд з підписом додатково від руки написати «Я, ПІБ, з графіком ознайомлений») та підписані лист-погодження з Додатком № 1 до кредитного договору передати до відділення «Альфа-Банк» (а.с. 72, 72 зв.). Пунктом 5.4 договору поруки обумовлено, що у разі збільшення обсягу відповідальності боржника за основним договором передбачена цим договором порука діє тільки у випадку, якщо поручитель надасть свою згоду на таке збільшення (а.с. 15 зв). За повідомленням [PERSON] вона не надавала згоди на підвищення відсоткової ставки за кредитним договором та з приводу цього ніяких угод не підписувала. Проте, як убачається із розрахунку заборгованості, ПАТ «Альфа-Банк» з 04.06.2008 року за користування кредитом нараховував відсотки за ставкою 14,50 % річних та з 01.09.2008 року застосовує підвищену відсоткову ставку у розмірі 16,50 % річних (а.с. 21). Відповідно до статті 11, частини 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з договорів та інших правочинів. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У відповідності до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визнані законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір поруки має похідний характер від забезпечуваного ним зобов'язання і покликаний забезпечувати належне виконання боржником основного зобов'язання. Для договорів поруки істотними умовами є конкретизація зобов'язання, виконання якого забезпечується, а саме: повернення основної суми кредиту та розмір процентів, строки їх повернення, розмір збитків, неустойки. Відтак, у даному випадку саме договір поруки є підставою виникнення забезпечувального зобов'язання в силу норм ст. ст. 11, 509 ЦК України, тому зміна вказаних вище елементів змісту забезпечувального зобов'язання може відбуватися виключно у формі зміни умов договору поруки. За нормою статті 547 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Згідно статті 654 ЦК України, зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Отже, згода позивача за зустрічним позовом на подальшу зміну умов основного зобов'язання, внаслідок якої збільшиться обсяг її відповідальності, як поручителя, набуває чинності тільки після відповідного волевиявлення позивача, здійсненого у письмовій формі, зокрема, шляхом погодження тексту додаткових угод до кредитного договору власним підписом, надання погоджувального листа, підписанням додаткової угоди до договору поруки, тощо. Відповідна зміна умов договору поруки здійснюється лише за умови волевиявлення усіх сторін договору поруки на таку зміну у письмовій формі. ПАТ «Альфа-Банк» суду не доведено надання згоди поручителя [PERSON] на збільшення процентної ставки за кредитним договором, укладеним між відповідачем за зустрічним позовом та третьою особою [PERSON] Отже, у зв'язку із збільшенням розміру відповідальності боржника [PERSON], права позивача за зустрічним позовом, як поручителя, було порушено і такі зміни у основному зобов'язанні тягнуть для неї, як поручителя, несприятливі наслідки, що є беззаперечною підставою для припинення поруки. Пунктом 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 р. № 5 роз'яснено про те, що якщо в договорі поруки умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. За викладених обставин зустрічний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. У зв'язку з припиненням поруки у задоволенні первісного позову слід відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача за зустрічним позовом підлягає стягненню на користь [PERSON] сплачений останньою судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн. (а.с. 64).

Outcome: approved