Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Керівник Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області в інтересах Бершадської окружної лікарні інтенсивного лікування звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення. Позовні вимоги мотивовані тим, що вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 31 травня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України. Потерпілим від даного злочину є [PERSON]. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Бершадської окружної лікарні інтенсивного лікування з 20.10.2015 по 07.12.2015. Згідно довідки Бершадської окружної лікарні інтенсивного лікування хворим проведено 48 ліжко-днів. Ліжко-день на час лікування потерпілого склав 168 грн. 50 коп., таким чином загальна вартість перебування у лікарні [PERSON] складає 8088 грн. ( 168 грн. 50 коп. х48 ліжко / днів), однак в добровільному порядку дані кошти відповідачем не відшкодовано, тому прокурор просить стягнути з [PERSON] на користь Бершадської окружної лікарні інтенсивного лікування витрати на лікування потерпілого від злочину в сумі 8088 гривень. Представник позивача прокурор Бершадської місцевої прокуратури - [PERSON] надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю. Представник особи, в інтересах якої заявлено позов - Бершадської окружної лікарні інтенсивного лікування в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з'явився, надав суду заяву в якій просив суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги не визнає у повному обсязі. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. Вироком Бершадського районного суду Вінницької області справі № 126/599/16-к від 31 травня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину , передбаченого ч.1 ст. 122 КК України. Судом встановлено, що потерпілим від даного злочину є [PERSON], який внаслідок отриманих тілесних ушкоджень знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Бершадської окружної лікарні інтенсивного лікування з 20.10.2015 року по 07.12.2015 року, що підтверджується довідкою Бершадської окружної лікарні інтенсивного лікування № 2760 від 18.12.2015 року. Згідно довідки Бершадської окружної лікарні інтенсивного лікування хворим проведено 48 ліжко-днів. Ліжко-день на час лікування потерпілого склав 168 грн. 50 коп., таким чином загальна вартість перебування у лікарні [PERSON] складає 8088 грн. ( 168 грн. 50 коп. х48 ліжко / днів). Згідно із ст. 1166 ч. 1 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, повинна відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до п.3постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Пунктом 6 даної постанови також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що між діями [PERSON] та перебуванням потерпілого на лікуванні існує причинний зв'язок. Відповідно до довідки Бершадської окружної лікарні інтенсивного лікування № 577 від 16.03.2017 року витрати на лікування [PERSON], [INFO], жителя [INFO], який знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 20.10.2015 року по 07.12.2015 року не були відшкодовані. Фінансування Бершадської окружної лікарні інтенсивного лікування проводиться з районного місцевого бюджету за рахунок медичної субвенції. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що на момент розгляду справи не надано доказів на підтвердження відшкодування витрат лікарні на лікування потерпілого з боку відповідача у справі, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, в звя'зку з чим підлягають задоволенню. Крім того, оскільки позивача при поданні позовної заяви звільнено від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1600 гривень.

Outcome: approved