Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

КП «Комсервіс» звернулося до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою, в якій на підставі ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.12.2014 по 01.03.2019 у сумі 37001,69грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Комунальне підприємство «Комсервіс» Куп`янської міської ради Харківської області є виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення у місті Куп`янську. Між відповідачем [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , та КП «Комсервіс» 06.12.2012 укладено договір про надання послуг, в порушення зобов`язань за яким плата за надані послуги проводиться не у повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості. Ухвалою суду від 26.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 20.05.2019 в порядку ст.ст. 280-281 ЦПК України вирішено провести заочний розгляд справи. У судове засідання представник КП «Комсервіс» Глушко О.А. надала заяву про розгляд справи по суті у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила, відзиву не надала. Частина третя статті 223 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки учасника справи, належним чином повідомленого про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Ухвалою суду від 20.05.2019 відповідачеві [PERSON] роз`яснено право подати відзив, у якому вона повинні викласти заперечення проти позову у визначений судом строк та роз`яснено наслідки неподання такого відзиву. Відзив до суду відповідачем не подано. На підставі ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. Встановлено, що рішенням Куп`янської міської ради Харківської області за № 660 від 02.03.2012 Комунальне підприємство «Комсервіс» Куп`янської міської ради Харківської області (код ЄДРПОУ 37813203) визначено виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення територіальній громаді міста Куп`янська (а.с. 3). Відповідач [PERSON] є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору № 5-127 від 06.12.2012. Суб`єктами користування послуг є [PERSON] , [INFO] , р.н.о.к.п.п. - [NUMBER] та її шестеро дітей (а.с. 9). Згідно з розрахунком станом на 01.03.2019 по особовому рахунку [NUMBER] , відкритого за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.12.2014 по 01.03.2019 утворилася заборгованість у розмірі 37001,69грн. (а.с.6-7). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005року № 630, та п.9 договору від 06.12.2012 встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; споживач щомісяця сплачує за надані послуги не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Щомісяця з 01.12.2014 по 01.03.2019 позивач нараховував відповідачці плату за послуги водопостачання та водовідведення, однак остання кошти за вказані послуги не сплачувала у повному об`ємі, внаслідок чого склалася заборгованість. Статтею 526 ЦК України встановлені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Докази щодо звернення відповідача в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання неякісних житлово-комунальних послуг у матеріалах справи відсутні. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за спожиті послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 37001,69грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, сплачений п озивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1921грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved