Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] директора ДНЗ «Канівське ВПУ» про відшкодування шкоди заподіяної в адміністративних правопорушеннях передбачених ч.2 ст. 212-3 КУпАП, в якій зазначив, що постановою Канівського міськрайонного суду від 15.11.2016 року у справі № 697/2121/16-п (№ пров. 3/697/794/2016) громадянин [PERSON], який займає посаду директора Державного навчального закладу «Канівське вище професійне училище», був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст. 212-3 КУпАП. Постанова Канівського міськрайонного суду набула чинності 25.11.2016 року. Внаслідок протиправних дій директора [PERSON] ним зазнано моральних втрат, які призвели до позбавлення його можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які він міг би реалізувати не витрачаючи часу на підготовку заяв і звернень до розпорядника публічної інформації (8 шт.), до Уповноваженого ВРУ (7 шт.) та національної поліції і прокуратури (5 шт.) і нарешті подання судового позову. Загальна сума витрат становить 174,00 грн., що підтверджується копіями фінансових документів. Користуючись принципами розумності та справедливості і враховуючи той факт, що адміністративні правопорушення з боку посадової особи директора училища [PERSON] чинилися ним умисно (ст. 10 КУпАП) на протязі тривалого часу з жовтня 2015 року до середини листопада 2016 року, то розмір його моральної шкоди може дорівнювати пяти мінімальних зарплат за кожне адміністративне порушення у відповідності до 2 складених Уповноваженим УВР з прав людини протоколів від 27.09.2016 року, що становить: (1450 грн. * 5 мін. зарпл.) 2 протоколи на загальну суму 14500 грн. Загальна ціна позову складає 14640,00 грн. Просить стягнути з відповідача на його користь 174,00 грн. матеріальних збитків та 14500,00 грн. моральної шкоди. Судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Повідомлення про причину неявки в засідання відповідача до суду не надійшло, а тому суд вважає за можливе відповідно до п.4 ст. 169 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15.11.2016 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-3 ч.2 КУпАП України. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України: майнова шкода завдана діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Відповідно до наданих копій чеків, що підтверджують відправку листів, які відправлялись позивачем для захисту своїх прав, встановлено суму матеріального збитку спричинену [PERSON] (а.с.3-8), яка підлягає відшкодуванню. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 14500 грн. 00 коп., суд приходить до наступного. В силу ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і ця моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступенем вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. П. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 говорить, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року N 5) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягає обов'язковому з'ясуванню наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної шкоди, відповідно до розяснень, що містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Обґрунтовуючи наявність і розмір моральної шкоди у розмірі 14500 грн. позивач зазначив, що через злочинні дії посадової особи директора училища [PERSON], [PERSON] зазнав приниження честі та гідності, психологічного тиску, не отримав доступу до інформації. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діяння заподіювача, та вини останнього в її заподіянні. Факт заподіяння моральної шкоди, на думку суду, є доведеним і очевидним, оскільки є наслідком протиправних дій відповідача. На підставі вищевикладеного, виходячи з принципу розумності і справедливості, врахувавши емоційні переживання позивача, суд дійшов висновку, що внаслідок даного правопорушення, позивачу дійсно була завдана моральна шкода, оскільки були порушені його нормальні життєві стосунки, заподіяні психологічні страждання. Суд дійшов висновку, що сума відшкодування моральної шкоди в розмірі 14500 грн. відповідає обсягу моральних страждань позивача. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved