Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 20 102,31 грн., з яких: 9 232, 92 грн. - тіло кредиту; 4 872, 13 грн. - прострочене тіло кредиту; 5 997, 26 грн. - заборгованість за відсотками, посилаючись на те, що між сторонами було укладено кредитний договір, внаслідок невиконання відповідачем вимог якого виникла зазначена заборгованість. Від представника позивача в судове засідання надійшла заява про розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Зокрема, просив включити до судових витрат у справі витрати пов'язані з викликом відповідача до суду, а саме публікацією оголошення в пресі в розмірі 420 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи повідомлявся належним чином, а саме через оголошення у пресі. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечував представник позивача. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 03.03.2015 р. в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації. 19.04.2011 між позивачем (правонаступник ТОВ «КБ «Дельта») та відповідачем було укладено кредитний договір №005-29076-190411, згідно з умовами якого позичальнику банком відкрито картковий рахунок в національній валюті України, відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 100 000 грн., з лімітом на рахунку в сумі 14 105,05 грн. Відповідач, не сплативши у вказаний договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: " Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк." Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок розірвання договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник має повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позивачем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та не виконав взяті на себе зобов'язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов'язань. Виходячи з наведеного, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 20 102,31 грн., з яких: 9 232, 92 грн. - тіло кредиту; 4 872, 13 грн. - прострочене тіло кредиту; 5 997, 26 грн. - заборгованість за відсотками, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім зазначених витрат, позивачем понесено витрати по розміщенню оголошення у пресі з метою виклику до суду відповідача, вартість зазначених послуг становить 420 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved