Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: 1) позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно її малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] ; 2) позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно його малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] ; 3) стягнути з [PERSON] , [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј від усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття з кожного. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є рідним братом по матері неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Приблизно шість років тому, їхня матір [PERSON] покинула дітей та виїхала до Російської Федерації, де постійно мешкає по теперішній час. Позивач проживає в [ADDRESS] без реєстрації разом зі своєю родиною та рідним неповнолітнім братом - [PERSON] . Раніше позивач та його брат [PERSON] проживали з бабусею [PERSON] , яка [INFO] померла. За життя [PERSON] опікувалась всіма дітьми відповідачки [PERSON] , оскільки остання вела спосіб життя, який суперечив інтересам дітей: зникала на деякий час, зловживала спиртними напоями та зовсім виїхала. [PERSON] не оформляла належним чином своє опікунство. Батько неповнолітнього [PERSON] , відповідач [PERSON] батьківство не визнає, участі у вихованні та в утриманні дитини не приймає. Відповідачі свідомо усунулись від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини та фактично існують лише за документами. Рішення суду про позбавлення батьківських прав необхідно дитині для реалізації своїх прав у повсякденному житті, а саме: виїзд за кордон без згоди батьків, отримання певних пільг та гарантій, як дитині, яка повністю позбавлена батьківського піклування, а також для виключення у повнолітньої дитини обов`язку у подальшому щодо утримання своїх непрацездатних батьків. В судове засідання сторони не з`явились, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.39), відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечує, посилається на те, що він ні є батьком неповнолітнього [PERSON] (а.с.40); представник третьої особи позовні вимоги підтримує (а.с.41); відповідач [PERSON] належно була повідомлена про час розгляду справи (а.с.37), про причини неявки суду не повідомила. За таких обставин суд розглядає справу без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10.03.1990, актовий запис №2, після реєстрації шлюбу прізвище сторін [PERSON] (а.с.15). Згідно з свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , який народився в с. Єлизаветівка Приморського району Запорізької області, його батьками є: [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.12). Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію від 10.06.2020, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , актовий запис №40 від 22.05.2002 (а.с.13). Згідно з свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , який народився в с. Єлизаветівка Приморського району Запорізької області, його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.14). У заяві [PERSON] від 11.10.2019 зазначено, що вихованням її дітей, у тому числі неповнолітнього [PERSON] займалась [PERSON] , яка померла в квітні 2019 року . Неповнолітній [PERSON] проживає з [PERSON] . Вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав (а.с.16). У свідоцтві про смерть зазначено, що [PERSON] , [INFO] , дійсно померла [INFO] (а.с.11). Згідно з довідкою про склад сім`ї від 09.06.2020, виданою Єлизаветівською сільською радою Приморського району Запорізької області [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] разом з співмешканкою - [PERSON] , падчеркою - [PERSON] , пасинком - [PERSON] , донькою - [PERSON] , братом - [PERSON] (а.с.10). Актом обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] встановлено, що створені належні умови для проживання та виховання дитини (а.с.18). Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] є інвалідом, не працює, проживає разом з матір`ю [PERSON] , 1955 року народження, пенсіонеркою, у приватному газифікованому будинку. В будинку чисто, тепло, є продукти харчування, засоби особистої гігієни, ліки. Біля будинку обробляють земельну ділянку, вирощують овочі та фрукти для харчування. В особистому господарстві утримують птицю (а.с.19). Згідно з громадською характеристикою [PERSON] , наданою Долинською сільською радою Бердянського району Запорізької області, він характеризується за місцем мешкання посередньо, власного житла не має, проживає з матір`ю, зловживає спиртними напоями (а.с.22). У роз`ясненні від 29.01.2020 та в заяві від 24.12.2019 [PERSON] зазначив, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, батьківство щодо неповнолітнього [PERSON] не визнає (а.с.17, 20). Згідно з характеристикою [PERSON] , наданою «Долинською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів» Бердянської районної ради Запорізької області [PERSON] навчається в 7 класі. Батьки не приймають участь у вихованні сина (а.с.21). У висновку органу опіки та піклування Приморської районної державної адміністрації Запорізької області від 30.01.2020 вказано про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с.23-24). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду із дня пред`явлення позову. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками: жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконують, не беруть педагогічної, матеріальної, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. З дитиною не спілкуються взагалі, не піклуються про неї, не проявляють заінтересованості до її подальшої долі, не цікавляться її станом здоров`я, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не підтримують ніяких зв`язків та не прагнуть з нею зустрічі. Дитина проживає з братом, знаходиться на його забезпеченні, батьки усунулись від її виховання. Крім того необхідно вирішити питання щодо стягнення аліментів з відповідачів. Відповідачі не надають матеріальну допомогу на утримання дитини. При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги, що відповідачі в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, та достатнім буде 1/4 частини заробітку (доходу) на утримання дитини, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з кожного. Доводи відповідача [PERSON] про те, що він ні є батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO] , не заслуговують на увагу та повністю спростовуються свідоцтвом про народження [PERSON] в якому його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.14). Враховуючи викладене, суд вважає позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір 420,40 грн. з кожного.

Outcome: approved