Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивач в позовній заяві та його представник в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Ямпільським районним судом Вінницької області просять суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача в користь відповідачки на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON] , згідно рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 24.01.2011 року по справі №2-28/11/1905 та судового наказу Заліщицького районного суду Тернопільської області від 17.12.2018 року №597/1561/18. Вищевказаними судовими рішеннями, як стверджує позивач та його представник з позивача в користь відповідачки стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки всіх його видів щомісячного доходу на утримання дочки та в розмірі 1/4 частки всіх його видів щомісячного доходу на утримання сина, що в загальноому становить 1/2 частку всіх видів його щомісячного доходу і суперечить положенням ст.183 ч.5 Сімейного кодексу України. Ухвалою суду 16.09.2019 року про відкриття провадження у справі відповідачці надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин. Відповідачка відзиву на даний позов у визначений судом строк не подала, в судовому засіданні визнала позов повністю, просить його задоволити. Відповідно до ст.206 ч.1 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задоволити позов, виходячи із наступного: В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 14.11.2006 року по 04.02.2011 року. Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області 24.01.2011 року по справі №2-29/11/1905 шлюб між сторонами розірвано. У сторін відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 24.12.2008 року [INFO] народилася дочка [PERSON] та [INFO] народився син [PERSON] , згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 30.12.2015 року. Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області 24.01.2011 року по справі №2-28/11/1905 з позивача вирішено стягувати в користь відповідачки аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів його щомісячного доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття, починаючи з 11.01.2011 року, або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін. Судовим наказом Заліщицького районного суду Тернопільської області від 17.12.2018 року по справі №597/1561/18 з позивача вирішено стягувати в користь відповідачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів його щомісячного доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до його повноліття, починаючи з 12.12.2018 року, або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін. Відповідно до положень ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до положень ст.192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних пістав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", зокрема п.11 абз.6, судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд вважає, що визнання відповідачкою даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. А тому, суд вважає, що з урахуванням вищенаведених обставин даний позов слід задоволити, зменшити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] в користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON] , згідно рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 24.01.2011 року по справі №2-28/11/1905 та судового наказу Заліщицького районного суду Тернопільської області від 17.12.2018 року №597/1561/18. Вирішуючи, відповідно до ст.141 ЦПК України, питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: approved