Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вимогами до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання за ним права власності на гаражний бокс [NUMBER] площею 19,3 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] за набувальною давністю, а також визнання права власності на гаражний бокс [NUMBER] площею 19,4 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в такому ж порядку за позивачем. Також позивач доповнив свої вимоги та просив визнати недійсними свідоцтва про право власності ПАТ «Укрсоцбанк», що видані Головним управлінням житлового забезпечення 16 лютого 2005 року, видані на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 09 лютого 20105 року №190С/ЮНП/А та зареєстровані в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 18 лютого 2005 року з вчиненням реєстраційного запису в реєстрову книгу №209 за реєстровим №№41520 та 41519. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є єдиним користувачем вищевказаних гаражних боксів з грудня 2003 року. В листопаді 2015 року позивачу стало відомо про те, що ПАТ «Укрсоцбанк» намагається вчинити дії на позбавлення його вказаного права, проте позивач зазначає , що він не знав і не міг знати про відсутність у ньому підстав для набуття права власності на бокси, він не приховував факт знаходження боксів в його володінні , більш того уклав договори з експлуатантом підземного паркінгу, до того ж володіння тривало більше дванадцяти років. ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось із зустрічними вимогами до [PERSON] і просить усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження нерухомим майном, а саме: гаражним боксом [NUMBER], площею 19,3 кв.м., який розташований в підземному паркінгу по [ADDRESS]; гаражним боксом [NUMBER], площею 19,4 кв.м., який розташований в підземному паркінгу по [ADDRESS], шляхом зобов'язання [PERSON] звільнити незаконно займані нежитлові приміщенні - гаражні бокси. Зустрічні вимоги обґрунтовані тим, що у вересні 2015 року працівники ТОВ «Парк Сервіс-7» почали чинити перешкоди у доступі та користуванні представників Банку до вищевказаних боксі, заборонили відкриття та зрізання замків з гаражних боксів, які належать Позивачу. Як з'ясувалось пізніше вищезазначеним майном без законних підстав користується [PERSON] Під час судового розгляду представники позивача та третьої особи [PERSON], а в подальшому [PERSON] підтримали вимоги позову [PERSON]., просили їх задовольнити, вказуючи на доведеність вимог, та просили відмовити у задоволенні зустрічного позову, посилаючись на його безпідставність. Представник відповідача Гудзевич І.А. вимоги не визнала, зустрічні вимоги підтримала, просила задовольнити, в своїх поясненнях посилаючись на обставини викладені у зустрічному позові та письмових запереченнях проти вимог позивача [PERSON] Суд вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові докази надані сторонами, прийшов до наступного висновку. Встановлено, що рішенням Господарського суду м. Києва від 08 червня 2004 року було задоволено вимоги АКБ соцрозвитку «Укрсоцбанк» до ПП «[INFO]» , за участі третьої особи ТОВ «Ремакс-Груп» про звернення стягнення на заставлені майнові права у сумі 369 000,00грн. , а саме було звернуто стягнення на майнові права Приватного підприємства „[INFO]" на користь Акціонерно- комерційного банку соціального розвитку „Укрсоцбанк" на отримання у власність 4 (чотирьох) гаражних боксів на першому рівні площею кожного боксу 18 кв.м., за [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], що розташовані за адресою: [ADDRESS], вартістю одного гаражного боксу 92 250 (дев'яносто дві тисячі двісті п'ятдесят) грн., а всього на суму 369 000 (триста шістдесят дев'ять тисяч) грн., що виливають з договору №ПП про інвестування у будівництво гаражних боксів (100% інвестування) від 25.12.2002 р. Крім цього, ухвалою суду від 07 грудня 2004 року було внесено зміни та викладено пункт 2 резолютивної частини рішення таким чином: Перевести майнові права ПП «Ентерпрайс» на користь АКБ соцрозвитку «Укрсоцбанк» на отримання у власність чотирьох гаражних боксів на першому рівні площею кожного боксу 18 кв.м.. за [NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER], що розташовані в [ADDRESS], вартістю одного гаражного боксу 92 250грн., а всього 369 000гр. , що випливають з договору №ПП про інвестування у будівництво гаражних боксів (100%інвестування) від 25.12.20102р. На підставі наказу №190-С/ЮНП/А від 09 лютого 2005 року Головного управління житлового забезпечення було оформлено та видано свідоцтва про право власності на гаражні бокси [NUMBER],[NUMBER] за адресою [ADDRESS]. При цьому встановлено, що 25 грудня 2002 року ПП «[INFO]» в особі [PERSON] уклало договір з ТОВ «Ремакс груп» щодо виконання послуг по знесенню складського приміщенні . Крім цього 25 грудня 2002 року між вказаними особами було укладено договір №ПП про інвестування у будівництво гаражних боксів , відповідно до якого ПП «[INFO]» виступило інвестором у будівництво гаражних боксів : [NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER], що в [ADDRESS] на першому рівні площею 18 кв.м. Протоколом про проведення заліку зустрічних вимог від 14 лютого 2003 року вказані сторони домовились провести залік зустрічних грошових вимог, в результаті якого борг ТОП «Ремакс груп» перед ПП «Фокін -Ентерпрайс» в розмірі 442 800,00грн., та борг ПП «[INFO]» перед ТОВ «Ремакс груп» в сумі 442 800,00грн. вважаються повністю погашеними. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно п.9 Постанови Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Вирішуючи даний спір суд виходить з того, що позивач [PERSON] міг знати про відсутність у нього права для набуття права власності, оскільки позивач укладав угоди від імені ПП «[INFO]» щодо інвестування будівництва гаражних боксів, та в подальшому мав можливість отримати судове рішення щодо переведення майнових прав на забезпечене договором застави майно ( 4 гаражних бокси за [NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER] по [ADDRESS]) на користь Банку внаслідок несплати кредитних коштів. Отже володіння позивача не було добросовісним. Крім цього суд критично відноситься до наданих договорів про надання послуг з ТОВ «Паркс Сервіс7», оскільки само по собі укладення вказаних правочинів не свідчить про здійснення позивачем витрат протягом всього періоду володіння. З урахуванням встановленого слід визнати вимоги позивача безпідставними, а зустрічні вимоги такими, що підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено здійснення перешкод власнику у користуванні та розпорядженні належним йому майном. На підставі викладеного та

Outcome: approved