Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просить суд встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу на час відкриття спадщини. В обґрунтування посилається на те, що встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю з [PERSON] має значення для захисту законних інтересів заявника та майнових прав як спадкоємця, а також прав що пов'язані з виконанням її обов'язків які пов'язані з моральними засадами суспільства та обов'язком як дружини після смерті чоловіка (утримання та догляд за місцем поховання чоловіка, тощо). Заявник та представник заявника в судовому засіданні зазначили, що заяву підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Заінтересована особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ткаченко Людмила Іванівна, надіслала до суду відзив та поклалась на розсуд суду, щодо задоволення заяви. Суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.08.2011 (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на 1/4 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності на житло від 29.06.2011 № [NUMBER] (а.с. 6) та витяг про державну реєстрацію прав від 18.07.2011 № 30649587 (а.с. 7). [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 1987 року по 16 листопада 1999 року (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 05.09.1987 (а.с. 8) та свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 16.11.1999 р. (а.с. 9). Разом зі спадкодавцем [PERSON] та своїм сином [PERSON], заявник проживала та до 10.11.1999 року була зареєстрована у [ADDRESS], що в м. Києві, про, що свідчить відмітка про реєстрацію місця проживання в паспорті заявника (а.с. 10-11). Як встановлено в судовому засіданні, на момент приватизації квартири [ADDRESS], що Києві, спадкодавець та заявник досягли усної домовленості щодо участі у приватизації Спадкодавця та сина Заявника [PERSON] із сім'єю: [PERSON] та [PERSON], - у рівних частках кожному. Спадкодавець за життя заповіту не склав. Інших спадкоємців, крім Заявника немає. А тому, з метою оформлення прав на спадкове майно, виникла необхідність встановлення факту проживання однією сім'єю Спадкодавця - [PERSON] та Заявника - [PERSON] без шлюбу. 07 серпня 2018 року заявник звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ткаченко Л.І. з питання відкриття спадкової справи для подальшого оформлення спадкових прав на майно (а.с. 12). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив факт родинних відносин між заявником та померлим [PERSON] та пояснив, що після розірвання шлюбу в 1999 року і до смерті [PERSON] в 2011 р. [PERSON] продовжувала проживати однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу вести з ним спільні витрати, спільний бюджет, купілю побутових речей для спільного користування, брати участь у витратах, утриманні житла, його ремонт, тобто залишилася пов'язаною з ним спільним побутом, мала зі спадкодавцем взаємні права та обов'язки. Ні заявник, ні спадкодавець у будь-якому іншому шлюбі в цей час не перебували. Статтею 234 Цивільно процесуального кодексу України, визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п. 7 вищезазначеної Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин. Частиною 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За приписами ч. ч. 3, 4 ст. 4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім'ї та на повагу до свого сімейного життя. За позицією Верховного Суду України, викладеною п. 21 Постанови Пленуму "Про судову практику у справах про спадкування" за N 7 від 30.05.2008 р., зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Разом з тим, при застосуванні наведених приписів чинного законодавства слід враховувати, що у повсякденному житті може скластися правова ситуація, коли особи проживають разом, ведуть спільне господарство, ведуть спільний побут, набувають певних взаємних прав та обов'язків, притаманних сім'ї. Судом встановлено, що заявник та [PERSON] проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, наведене свідчить, що між заявником та [PERSON] склалися відносини, що притаманні сім'ї. За таких обставин, суд вважає доведеним факт проживання однією сім`єю заявника та [PERSON] на час відкриття спадщини. Досліджуючи питання юридичною значущості встановлення вказаного факту та мету його встановлення, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, встановлення факту проживання однією сім`єю заявника та [PERSON] на час відкриття спадщини - має юридичне значення для визначення спадкоємців за законом, які можуть претендувати на цю спадщину після смерті [PERSON] Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved