Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 16.06.2017 р. вона уклала шлюб із відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалось по причині того, що між ними виникають постійні непорозуміння та конфлікти, з вини відповідача. Сімя фактично розпалась, шлюбні відносини припинені, проживають окремо одне від одного. Спільного господарства не ведуть . Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї неможливе, воно суперечить її інтересам та інтересам сімї. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася надавши через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просить: розглянути справу у її відсутність. Позовні підтримує та просить їх задовольнити, не надавати термін на примирення, після розірвання шлюбу просить відносити їй дошлюбне прізвище «Табачук» (а.с. 22 ). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився подавши до канцелярії суду заяву відповідно до якої просить розгляд справи провести у його відсутність. Позов визнає та не заперечує проти його задоволення (а.с. 20 ). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. За положенням ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви сторін та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 16.06.2017 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 196951, виданим 16.06.2017 р. Уладівською сільською радою Літинського району Вінницької області (а.с. 4). Враховуючи причини позову про розірвання шлюбу, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до п.10 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно ст.ст.104,105, 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного із подружжя. Відповідно до положень ст.ст.111-112 СК України, суд, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, - постановляє рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.

Outcome: approved