Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

позивач [PERSON] (проживає за адресою: [INFO]) звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] (зареєстрованого за адресою: [INFO]) на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 з усіх видів заробітку починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 29.07.2006 позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них народилось двоє дітей син [PERSON], 14.08.2007р.н. та донька [PERSON], 21.01.2010р.н. Зазначила, що відповідач не бере належної участі у вихованні і забезпеченні розвитку спільних дітей. Всі витрати, що стосувались і стосуються дітей несе вона та її батьки. Вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на її користь в розмірі 1/3 з усіх видів його заробітку. У зв'язку з наведеним, просить позов задовольнити. Ухвалою від 06.12.2018 відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно з ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. 15.02.2019 позивачем подано до суду заяву, в якій просить провести судове засідання за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. 15.02.2019 відповідачем подано до суду заяву про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. У звязку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, постановляючи рішення, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.07.2006 міським відділом реєстрації актів цивільного стану зареєстровано шлюб між сторонами, про що зроблений актовий запис №2135. Із свідоцтв про народження серій 1-СГ №118555 від 12.09.2007 та 1-СГ №231916 від 05.02.2010 про народження вбачається, що позивач та відповідач є батьками: [PERSON],14.08.2007р.н., та [PERSON], 21.01.2010р.н. Відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований, працює на посаді експедитора ТзОВ "Юрія-Фарм". Згідно з ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За змістом ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Так, відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи із\~вищенаведеного,\~з врахуванням\~визнанням позовних\~вимог відповідачем,\~суд вважає,\~що на\~утримання неповнолітнього\~сина:\~[PERSON],\~14.08.2007р.н.\~та неповнолітньої\~доньки:\~[PERSON],\~21.01.2010р.н., з\~відповідача в\~користь позивача\~на утримання\~неповнолітніх дітей\~слід стягувати\~аліменти в\~розмірі 1/3\~частини із\~всіх видів\~доходу,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~починаючи з\~часу подачі\~позову до\~суду,\~тобто з\~15.11.2018\~і до\~досягнення дітьми\~повноліття, оскільки обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. У відповідності до\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. в дохід держави. На підставі ст.ст.\~141, 180, 182, 184, 191, 192 СК України\~та

Outcome: approved