Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Згідно позовної заяви [PERSON] та усних пояснень представника позивачки в судовому засідання, 11 грудня 1997 року сторони зареєстрували шлюб. [INFO] від шлюбу народилась донька [PERSON]. З 2004 року шлюбні відносини сторін погіршились, вони почали проживати окремо, що призвело до того, що в 2006 році шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Відповідач не цікавився розвитком дитини з моменту її народження та не приймав участі у її вихованні та утриманні, не сплачує у встановлені строки та у визначеному судом розмірі аліменти на утримання дитини. З моменту припинення сімейних відносин, відповідач, як батько [PERSON], жодного разу не відвідував дитину, а ні в садочку, а ні в школі, не цікавився її справами, не вітав на свята та дні народження, не відвідував дитину у лікарнях, коли та хворіла. Не витримавши постійних принижень зі сторони відповідача, безвідповідального та нахабного поводження до своєї дитини, позивачка, попередньо з'ясувавши думку дочки, звернулась до органів опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради із заявою про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]. Відповідач, будучи повідомлений про дату засідання, навіть в такий вирішальний для нього та [PERSON] чає, на розгляд питання про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав не з'явився. Відповідач свідомо ухилявся та продовжує ухилятися від виконання батьківських обов'язків щодо своєї неповнолітньої дитини, маючи при цьому реальну можливість їх виконувати. За таких обставин позивачка ставить питання про позбавлення відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої дочки [PERSON]. Позивачка [PERSON], будучи допитаною в якості свідка показала, що відповідач відразу після народження дитини не проявляв до неї батьківської любові. Після народження дитини відвіз її та дочку в село, де вони перебували протягом трьох місяців. За весь цей час він жодного разу їх не провідав. Відповідач не водив дитину в садочок та школу. Коли дочка хворіла, не цікавився її здоров'ям, не провідував у лікарні. 09.12.2013 року прийшов за місцем їх проживання, образив її, після чого дитина плакала. Жодного разу відповідач не відвозив дитину на оздоровлення. Враховуючи всі ці обставини, вважає, що відповідач, як батько дитини, повинен бути позбавлений батьківських прав відносно його дочки [PERSON]. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що любить свою доньку та має бажання займатись її вихованням, не ухиляється від виконання батьківських обов'язків та матеріально утримує . За рішенням суду з нього стягнуто аліменти, які він сплачує. Позивачка чинить перешкоди в спілкуванні з донькою, не дає можливості з нею зустрічатися, змінила номер телефону. Послався на відсутність доказів того, що щодо нього застосувалися заходи впливу, притягнення до встановленої законом відповідальності за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків. З днем народженням та святами дочку не вітав, подарунків не передавав. Про хворобу дитини не знав, а тому і не провідував її у лікарні. Представник відповідача [PERSON] щодо задоволення позову заперечив вказавши на те, що зазначені позивачкою обставини не є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Представники третьої осби Єльява А.А. та Смолій Є.В. вважають, що позовні вимоги позивачки є обгрунтованими, відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання неповнолітньої дочки, а тому останнього доцільно позбавити батьківських прав. 09.12.2013 року відповідач звертався в орган опіки з заявою про визначення порядку спілкування з дочкою, однак в подальшому відмовився від її розгляду. Прокурор вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON], оскільки в судовому засіданні зннайшов підтвердження той фак, що [PERSON], як батько дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Класний керівник неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] показала, що батько життям та здоров'ям дитини не цікавиться, з дитиною не спілкується. [PERSON] скаржилась на те, що їй дуже боляче через те, що має батька, який уникає спілкування з нею. Свідок [PERSON] показала, що знає [PERSON] з 2000 року. Ще перебуваючи в шлюбі з відповідачем [PERSON] працювала в магазині продавцем, дитина завжди була з нею, неодноразово і засинала в магазині бо батько не приходив і не забирав її. Після розлучення відповідач забрав з кімнати, де вони проживали, всі меблі. Позивачка змушена була позичати гроші аби облаштувати кімнату. Дитиною відповідач не цікавився. Їй відомо про випадок, який стався в громадському транспорті, коли [PERSON] і відповідач їхали в одному автобусі, батько сидів з іншою жінкою, а дитина стояла, при цьому батько не поступився місцем і не взяв її на руки. Дитина після цього дуже плакала. Судом з'ясовано і думку неповнолітньої [PERSON], яка пояснила, що батько ніколи не забирав її з дитячого садка, зловживав спиртними напоями. Після розлучення з мамою ніколи не спілкувався з нею, не вітав у дні народження, не відвідував коли хворіла, хоча знав про це. Був випадок коли навіть не поступився місцем в автобусі. В грудні 2013 року прийшов до них додому, кричав, ображав, говорив, що не буде давати гроші. Мама ніколи не перешкоджала спілкуватись з батьком. Вона вважає, що батька доцільно позбавити батьківських прав щодо неї. Свідок [PERSON] показала, що її дитина та дочка позивачки разом відвідували дитячий садочок і до цього часу спілкуються. Батько участі у вихованні дитини ніколи не приймав. Їй відомо, що відповідач після виселення з кімнати гуртожитку забирав меблі, де було дитяче взуття, однак взуття так і не повернув. [PERSON] розповідала їй, що колядувала у баби - матері відповідача, однак вони навіть не запросили її до хати. Свідок [PERSON] показала, що є матір'ю позивачки. Онука на вихідні та канікули завжди знаходилась у неї, оскільки дочка працювала. Відповідач дитину не провідував не спілкувався з нею хоча є їх односельцем і проживає неподалік. Свідок [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, показали, що є матір'ю та братом відповідача, відповідач дочку любить, після розлучення спілкувався з нею. На даний час позивачка перешкоджає спілкуватись з дитиною намовляючи її не спілкуватися з ним. Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Шлюб між батьками дитини, [PERSON] та [PERSON], розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 12.09.2006 року. Відповідно до довідки будинкоуправління КП НМР «ЖКО» № 2807 від 09.10.2013 року неповнолітня [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] в кімнаті [ADDRESS]. Відповідно до інформаційної довідки вихователя ДНЗ № 3, який відвідувала [PERSON] протягом 2004-2006 років, батько у всіх навчально-виховних заходах участі не приймав, вихованням дитини займається мати. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов дитини [PERSON] від 07.10.2013 року, дитина проживає разом з матір'ю в кімнаті гуртожитку [ADDRESS]. Батько у вихованні дитини участі не приймає. Умови для проживання дитини задовільні. Згідно довідки-розрахунку ВДВС Нетішинського МУЮ в Хмельницьукій області від 12.02.2014 року станом на 01.02.2014 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дочки [PERSON] складає 21108 грн.17 коп. За період з 2004 по 2014 роки [PERSON] сплачено 10826 грн. аліментів. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетшинської міської ради від 10.10.2013 року за № 12/01-14/13 визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Про байдуже ставлення відповідача до дочки і небажання виконання батьківського обов'язку по відношенню до неї та її подальшої долі свідчить поведінка відповідача в ході розгляду справи. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач 06.12.2013 року звертався до органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради з заявою про визначення порядку спілкування з дочкою, від розгляду якої в подальшому відмовився, що підтверджено представником органу опіки в судовому засіданні. Згідно п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її вихавання, захист її інтересів, та відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які грунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень ст. 12 ч. 1 Конвенції ООН від 20 листопада 1989 року "Про права дитини", ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Згідно з положеннями ст. 171 Сімейного кодексу України думка дитини має бути врахована при вирішенні питань, що стосуються її життя. З огляду на наведене, враховуючи думку неповнолітньої [PERSON], якій на час розгляду справи виповнилось 14 років, суд приходить до висновку, що поведінка відповідача свідчить про ухилення його від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до дочки, що виражається в тому, що він будучи батьком дитини не піклується про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, ніяким чином не цікавиться нею, а тому має бути позбавлений батьківських прав. Таким чином, в судовому засіданні встановлені та підтверджені матеріалами справи переконливі докази винної поведінки [PERSON] щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дочки [PERSON] Обов'язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про його намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. Викладене свідчить про відсутність будь-яких поважних причин, які б перешкоджали вихованню дочки відповідачем, про його ухилення від виконання своїх обов'язків, а тому суд приходить до висновку про необхідність позбавити [PERSON] батьківських прав в інтересах неповнолітньої [PERSON] Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] належить стягнути на користь позивачки судовий збір в розмірі 114,70 грн.

Outcome: approved