Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач Виконавчий комітет Лубенської міської ради в особі Органу опіки та піклування звернувся до суду в інтересах малолітньої [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що на обліку Служби у справах дітей виконкому Лубенської міської ради перебуває малолітня дитини [PERSON], [INFO], як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах, оскільки її одинока мати [PERSON], [INFO] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а саме: не цікавиться життям, здоров'ям, успіхами та долею своєї дитини, не забезпечує їй необхідного медичного догляду, лікування та харчування, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не надає їй доступ до культурних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальноприйнятих норм моралі. Відповідачка неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов'язків; вона ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. В квартирі, де проживає відповідачка разом зі своїм співмешканцем, не створені умови для життя та розвитку дитини, оскільки ліжко та місце для виконання уроків та зберігання шкільного приладдя відсутні. На неодноразові проведення бесід щодо зміни своєї поведінки та належного піклування про дитину з відповідачкою, результатів не надали. Позивач прохає суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], уродженку м.Лубни Полтавської області батьківських прав щодо її малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та передати Службі у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради як органу опіки та піклування, відповідно до рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради №64 від 28.02.2007 року малолітню [PERSON], [INFO], для подальшого її влаштування. Судові витрати прохає покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача в особі Парнюк І.В. позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити. Щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON], будучи повідомленою про дату, місце та час слухання справи належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади України, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, проігнорувавши виклик до суду. 20.12.2018 року суд ухвалив провести заочний розгляд справи, згідно ст.280 ЦПК України, оскільки вважає що маються підстави для проведення заочного розгляду справи. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов'язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК ( 2947-14 ). Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язкам. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками Встановлено, що відповідачка по справі [PERSON] є одинокою матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.7), однак, відповідачка не цікавиться життям, здоров'ям, успіхами та долею своєї дитини, не забезпечує їй необхідного медичного догляду, лікування та харчування, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не надає їй доступ до культурних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальноприйнятих норм моралі, чим ухиляється від батьківських обов'язків. Частинами 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Суду надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], 2009 року народження (а.с.5-6). . Таким чином, після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, суд дійшов переконання про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON], 2009 року народження, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачка не піклується життя та здоров'я дитини, про її фізичний і духовний розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкується з ними у обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, нехтуючи батьківськими правами та обов'язками. Отже, відповідачка свідомо самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, а тому захищаючи права та інтереси малолітньої дитини, необхідно позбавити [PERSON] батьківських прав. Позивач при подачі до суду матеріалів позовної заяви був звільнений від сплати судових витрат, при таких обставинах судовий збір в розмірі 704,80 гривень слід стягнути з відповідачки на користь держави, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved