Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON]\~звернулася до\~суду із\~позовом,\~у якому\~просила суд\~провести розподіл\~спільного подружнього\~майна між\~нею та\~відповідачем [PERSON]М\~посилаючись на\~те,\~що вона\~перебувала в\~зареєстрованому шлюбі\~з відповідачем\~та під час сімейного життя, подружжям було придбано транспортний засіб, а саме автомобіль марки RENAULT KANGOO, рік випуску 2010, номер кузова VF1FW0GB543780857, номер двигуна K9KE808D003779, номерний знак АС2583ВМ (попередній реєстраційний номер [NUMBER]), який вона вважає спільним майном подружжя. Але, після фактичного припинення шлюбних відносин відповідач сховав всі документи на придбане майно, а в подальшому здійснив відчуження спірного транспортного засобу, на що вона (позивач) згоди не давала, про що не знала. Враховуючи отриману інформацію про відчуження спірного автомобіля та відмову відповідача в добровільному порядку здійснити поділ майна подружжя, звернулася до суду з позовом та просила стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію по втраті права спільної сумісної власності на майно в розмірі 90540 (Девяносто тисяч пятсот сорок грн.) грн. 00 коп. Представник позивача надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду письмові заперечення на позов та докази на які він посилається як на підставу своїх заперечень. У запереченнях на позов відповідач вимоги позову не визнав та пояснив, що дійсно автомобіль було придбано під час шлюбу і він був спільною сумісною власністю подружжя. Разом із тим зазначив, що автомобіль було придбано на гроші, які були взяти в борг (що підтверджується розпискою доданою до заперечень) і в подальшому він дійсно продав спірний автомобіль, але попереджав позивачку про продаж автомобіля, а після продажу передав кошти, які були отримані за автомобіль своєму брату в розрахунок боргу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.11.2003 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 14.12.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. У період\~перебування в\~шлюбі,\~а саме\~15.04.2015\~року сторонами\~були придбано\~автомобіль марки\~RENAULT\~KANGOO,\~рік випуску\~ 2010,\~номер кузова\~ VF1FW0GB543780857,\~номер двигуна\~ K9KE808D003779,\~номерний знак\~ АС2583ВМ\~(попередній\~реєстраційний номер\~[NUMBER]),\~ зареєстрований на відповідача. Документи на придбання спірного автомобілів сторона позивача не має, оскільки, вони всі знаходяться у відповідача. Стороною відповідача, надавалися письмові заперечення до яких була додана копія техничного паспорту з датою реєстрації спірного автомобіля на відповідача.\~Сторони не заперечують, що вказане майно придбано ними під час шлюбу. Суд критично відноситься до посилань відповідача, про те, що автомобіль було придбано на гроші, які були взяти в борг і після продажу автомобіля були передані брату в розрахунок боргу, а також те, що він попереджав позивача про продаж автомобіля, оскільки таке твердження не підтверджено жодним належним доказом. Так, у доданій до своїх заперечень розписці від 04.04.2015 року, на яку відповідач посилається. як на підставу своїх заперечень, відсутній підпис позивача [PERSON] Відповідно до\~ст.60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин 2, 3 статті 325 ЦК України\~ можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири; садові будинки; земельні ділянки та насадження на них; продуктивна і робоча худоба; засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери; паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірний автомобіль є спільним майном сторін і кожен з них має право власності по 1/2 частини. Оскільки, автомобіль є річчю неподільною, то при розподілі майна має виділятися автомобіль, і при необхідності вирішуються питання щодо компенсації. Однак,\~з відповіді\~Центру №1\~УДАІ ГУМВС\~України в\~Одеській області\~від 26.09.2015\~року,\~копії реєстраційної\~картки ТЗ,\~а також\~Довідки-рахунку\~№032664\~від 19.09.2015\~року слідує,\~що 19.09.2015\~року була\~здійснена перереєстрація\~автомобіля марки RENAULT KANGOO, рік випуску 2010, номер кузова VF1FW0GB543780857, номер двигуна K9KE808D003779, номерний знак АС2583ВМ (попередній реєстраційний номер [NUMBER])\~ з відповідача на [PERSON]. Відповідно до п.п. 12,14 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційни номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 року № 1200, п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), довідка-рахунок підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності на транспортний засіб від продавця до покупця та є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу. Відповідно до ч. ч. 1-3\~ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Згідно з положеннями ч. З\~ст.. 65 СК України, для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Відповідно до положень ст. ст.\~55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові №6-7цс15 від 8 квітня 2015 року законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому при розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження такого без письмової згоди одного з подружжя, за умови наявності іншої згоди, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім'ї майна. Постановою ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" визначено, що у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя встановлено, що один із подружжя здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на потреби сім'ї або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Статтями\~69,\~70 СК України\~передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи, що відповідач розпорядився спільним майном на власний розсуд, доказів того, що цей автомобіль належав йому на праві особистої власності, або що автомобіль було відчужено за згодою позивача чи в інтересах сім'ї (в якій є малолітня дитина) до суду не надав, а поділ відчуженого майна (автомобіля) на даний час неможливий, оскільки вимоги про витребування майна не заявлені. Середня ринкова\~вартість транспортного\~засобу,\~а саме\~автомобіля марки RENAULT KANGOO, 2010 року випуску, VIN VF1FW0GB543780857, попередній реєстраційний номер [NUMBER], відповідно до висновку № 18-2241 судової автотоварознавчої експертизи по визначенню ринкової вартості КТЗ від 01 серпня 2018 року станом на 01 серпня 2018 року, визначається рівною 181080 (Сто вісімдесят одна тисяча вісімдесят гривень) 00 коп. При цьому, враховується, що відповідач не спростував ніякими документами вказану інформацію, клопотань про призначення судової експертизи не заявляв. Суд вважає, що позивач [PERSON] має право на отримання 1/2 частини грошової компенсації вартості спірного майна та враховуючи, що таке право позивача відповідачем не визнається, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON], в частині стягнення грошової компенсації за належну їй частку автомобіля в розмірі 90540\~(Девяносто\~тисяч пятсот\~сорок грн.)\~грн.\~00\~коп., підлягають задоволенню. Також,\~з відповідача\~[PERSON]\~на користь\~позивача [PERSON]\~підлягають стягненню\~витрати пов'язані\~з проведенням судової автотоварознавчої експертизи по визначенню ринкової вартості КТЗ в розмірі 3775 (три тисячі сімсот сімдесят пять) грн.. 20 коп. (квитанція № ПН9681 від 19.07.2018 р.). Згідно\~зі ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених\~ЦПК України\~випадках. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved