Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

КС "ІСТОК" звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 25 жовтня 2017 року позивач та відповідач уклали договор про споживчий кредит №ДКХ- 1912. 7 листопада 2017 року, відповідно до п. 1.1. кредитного договору, позичальник отримав кредит у сумі 23000 (Двадцять три тисячі) грн. 00 коп і зобов`язався повернути одержаний кредит в повному обсязі до 7 листопада 2018 року. Позивач належним чином виконав зобов`язання, передбачені умовами Договору, що підтверджується видачею позичальнику кредиту відповідно до умов Договору (копія видаткового касового ордера №2199 від 07.11.2017 року про видачу Відповідачу суми кредиту в розмірі 23000,00 грн. Відповідач, у порушення п. п. 4.1., 4.3. Договору, припинив здійснювати погашення кредиту та нарахованих відсотків, тобто зобов`язання з його боку не виконано. Останній платіж був зроблений 19 квітня 2018 року, хоча, згідно з графіком повернення кредиту він повинен був сплачувати до 07 листопада 2018 року включно. Відповідно п. 6.2.2. Кредитного договору, у разі затримання Позичальником сплати частини кредиту та/або відсотків більш як на один календарний місяць кредитор набуває права вимагати від Позичальника дострокового погашення кредиту та нарахованих плати та відсотків згідно з умовами Договору до дня повного виконання зобов`язань за Договором; вимагати відшкодування збитків, завданих Кредитору внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником умов цього Договору. 26 травня 2018 року Позивачем і Відповідачем внесені зміни в Кредитний договір шляхом укладання Додаткового договору №1 до Договору про споживчий кредит № ДКХ-1912 від 25.10.2017 року, згідно з яким плата становить 133,59 грн., та який є невід`ємною частиною Кредитного договору. Внаслідок неналежного виконання Відповідачем своїх зобов`язань, станом на 30 листопада 2018 року, загальна заборгованість становить 69494,71 грн., яка складається з наступного: 13802,15 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту; 26417,96 грн. - заборгованість за платою; 0,24 грн. - заборгованість по відсотках; 100 % відсотки річних, згідно зі ст. 625 ЦК та п. 4.7.3. кредитного договору - 20826,43 грн.; інфляційні нарахування - 1447,93 грн.; штраф - 7000,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача 69494,71 грн. заборгованості за договором про споживчий кредит та судові витрати в розмірі 1762,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги він підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позовну заяву не подав, а тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.10.2017 року [PERSON] звернувся до Кредитної Спілки «ІСТОК» із заявою про прийняття його до членів спілки. Відповідно до витягу з протоколу засідання правління Кредитної спілки «ІСТОК» №199 від 25.10.2017 року [PERSON] був прийнятий до членів КС «ІСТОК». Того ж дня він сплатив обов`язковий пайовий та вступний внески, що підтверджено прибутковими касовими ордерами № 2002-13 і № 2002-14 від 25.10.2017 року та надав заявку на отримання кредиту члена кредитної спілки «ІСТОК». На засіданні кредитного комітету спілки було прийнято рішення щодо надання кредиту та укладено Договір про споживчий кредит № ДКХ-1912, за умовами якого кредитор КС «ІСТОК» надає позичальнику грошові кошти в сумі 23 000 грн. строком на 12 календарних місяців, (а.с 10-18). Із копії Додаткового договору №1 від 26 травня 2018 року вбачається, шо сторони внесли зміни в Кредитний договір №ДКХ-1912 від 25.10.2017 року, згідно з яким плата за надання кредиту становить 133,59 грн. щоденно, (а.с. 32). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», п. 6.2.2. Договору про споживчий кредит № ДКХ-1912 від 25.10.2017 року, кредитор у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів більш як на один календарний місяць, набуває право: вимагати від позичальника дострокового повного погашення кредиту та нарахованих плати та відсотків згідно умов Договору до дня повного виконання зобов`язань за договором; вимагати відшкодування збитків, завданих кредитору внаслідок невиконання та/або неналежного виконання позичальником умов цього договору. Відповідно до п.п. 4.7.3. Договору на позичальника покладена відповідальність за прострочення сплати чергового платежу, повернення позичальником суми боргу (основної суми кредиту, плати та процентів), з урахуванням встановленого індексу інфляції та 100 % річних від простроченої суми за весь час прострочення сплати зобов`язань за договором. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України, так доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд, дослідивши письмові докази в справі, дійшов висновку, що відповідач допустив порушення зобов`язань, встановлених договором, які порушили права позивача, доказів належного виконання кредитного договору не надав, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved