Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного Підприємства «Вугільна Компанія «Краснолиманська» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачем по справі перебував у трудових відносинах з 05.10.2006 року, працюючи з 26.04.2018 року помічником начальника дільниці підземним з повним робочим днем на шахті. Наказом № 3635/к від 24.10.2018 року він був звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, в зв»язку з переходом на пенсію. На момент звільнення відповідач був зобов»язаний сплатити заробітну плату за жовтень 2018 року у розмірі 10515,76грн. та компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 8641,01грн., а всього 19156,77грн., які сплатив йому не в день звільнення, а лише 28.11.2018 року. В зв»язку з чим повинен сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку, відповідно до ст.117 КЗпП України, який складає 19\~118,40грн. Просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 19\~118,40грн. В судове засіданні позивач надав заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги, просить справу розглядати без його участі (а.с.23). Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, підтвердив, що позивач звільнився 24.10.2018 року, в зв»язку з переходом на пенсію, а суми, що підлягають сплаті при звільненні, в сумі 55720,77 грн. були перераховані позивачу 28.11.2018 року. Позивач при звільненні не заявляв вимоги про виплату йому нарахованих сум. Вважає його вимоги безпідставними та просить відмовити в позові. Згідно наданої заяви просив винести рішення на розсуд суду, та провести розгляд справи без його участі (а.с. 17-18,19). Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач з 05.10.2006 року по 24.10.2018 року перебував у трудових відносинах з ДП «ВК «Краснолиманська», де працював гірничим монтажником з повним робочим днем в шахті, а з 26.04.2018 року працював помічником начальника дільниці підземним з повним робочим днем в шахті. ( а. с. 2-5). Наказом № 3635/к від 24.10.2018 року позивач [PERSON]М був звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, в зв»язку з переходом на пенсію ( а. с.5). Як вбачається з матеріалів справи підприємство розрахувалось з позивачем із заборгованістю по заробітній плати 28.11.2018 року ( а.с. 17) \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до положень\~ст. 115 КЗпП України,\~ст. 24 Закону України "Про оплату праці"\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.\~116\~КЗпП України\~при звільненні\~працівника виплата\~всіх сум,\~що належать\~йому від\~підприємства,\~установи,\~організації,\~провадиться в\~день звільнення.\~Якщо працівник\~в день\~звільнення не\~працював,\~то зазначені\~суми мають\~бути виплачені\~не пізніше\~наступного дня\~після пред»явлення\~звільненим працівником\~вимоги про\~розрахунок. Статтею 117 КЗпП України встановлено обовязок власника або уповноваженого ним органу виплатити працівникові у разі затримки розрахунку при звільненні його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, при цьому визначальним є такі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку . Підставою відповідальності власника відповідно до ст.. 117 КЗпП, на яку посилається позивач, обґрунтовував свої вимоги, є склад правопорушення, який включає два юридичних факта: порушення власником строків розрахунку при звільненні та вина власника. Оскільки відповідач не виплатив позивачу вчасно суми, що належать йому у зв»язку із звільненням, згідно ст.. 117 КЗпП України відповідач має виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отже, суд приходить до висновку і погоджується з доводами позивача, викладеними в позовній в заяві про те, що остаточний розрахунок був здійснений відповідачем саме 28.11.2018 року. Середньоденний заробіток позивача становить 796,60 грн. ( а.с. 6). Середній заробіток за час затримки розрахунку становить 19\~118,40грн. (796,60 грн х24=19\~118,40грн.). Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав задоволення позовних вимог, зокрема про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 19\~118,40грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ На\~підставі викладеного,\~

Outcome: approved