overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 27.12.2019 року [PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просила шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 26.12.2015 року виконкомом Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області, актовий запис № 26 - розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, визнав позовні вимоги в повному обсязі. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 26.12.2015 року виконкомом Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області, актовий запис № 26 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують з листопада 2019 року, сімейні відносини припинені, домашнього господарства не ведуть, мешкають окремо. V. Оцінка Суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. З`ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально - правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивач не вимагає компенсації за понесені нею судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 28.02.2020 року [PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просила шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 07.06.2014 року Калініським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 123 - розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 07.06.2014 року Калініським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 123 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують з грудня 2015 року, сімейні відносини припинені, домашнього господарства не ведуть, спільно не мешкають. V. Оцінка Суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. З`ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально - правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивач не вимагає компенсації за понесені нею судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У листопаді 2021 року [PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просила шлюб, укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований 11.08.1994 року у Билбасівській селищній раді, актовий запис № 22 - розірвати. Крім того, просить суд залишити за нею прізвище " [PERSON] ". Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 11.08.1994 року у Билбасівській селищній раді, актовий запис № 22 (а.с.11). Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Майнового спору між позивачем та відповідачем не існує. Шлюбні стосунки припинені у серпні 2021 року, з того часу позивач та відповідач сімейні відносини не підтримують, домашнього господарства не ведуть, спільно не мешкають. V. Оцінка Суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. З`ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально - правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Положенням ст. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, за бажанням позивачки їй зберігається прізвище « [PERSON] ». VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивач не вимагає компенсації за понесені нею судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів. 20.08.2019 року [PERSON] звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просив шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 28.11.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 698 - розірвати. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - " [PERSON] ". ІІІ. Процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 28.11.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 698 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.8,9). Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують з березня 2019 року, сімейні відносини припинені, домашнього господарства не ведуть, мешкають окремо. V. Оцінка Суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. З`ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально - правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивач не вимагає компенсації за понесені ним судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 25.01.2019, мають сина [PERSON] , [INFO] , який протягом півроку проживає з матір`ю в с.Варковичі, а відповідач у с.Мокре. Шлюбно-сімейні стосунки фактично припинені, почуття втрачені, збереження шлюбу неможливе. Просить шлюб розірвати, прізвище залишити " [PERSON] ", а судові витрати покласти на відповідача. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала клопотання, згідно якого просила проводити розгляд без її участі, позов підтримала, просила судові витрати стягнути з відповідача на її користь (а.с.26). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої позов визнав та просив його задовольнити, дитину лишити проживати з матір`ю (а.с. 35-36). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 25 січня 2019 року Виконавчим комітетом Варковицької сільської ради Дубенського району Рівненської області, актовий запис №1, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Подружжя має сина [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , який проживає з маті`рю, що підтверджується довідкою Варковицької сільської ради №92 від 23.03.2021, довідою про місце проживання позивачки №22 від 05.03.2019 та довідкою від 27.08.2021 відділу обілку та моніторингу інформації реєстрації місця проживання УДМС України в Рівненській області щодо міцсця реєстрації відповідача (а.с. 5-7, 12). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Позивачка стверджує, що шлюбно-сімейних відносин не існує. Відповідач позов визнає. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та позов задовольняє. Щодо місця проживання дитини, то суд переконався, що спору з даного приводу немає і це питання позивачка перед судом не піднімала, тому відповідно воно і не підлягає вирішенню. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Кам'янець - Подільський національний університет імені Івана Огієнко звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виселення з кімнати [ADDRESS]. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що студентський гуртожиток може використовуватись для проживання студентів. Відповідач не є студентом та працівником навчального закладу. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Подав заяву про слухання справи у його відсутності. Позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і пояснив, що він працює в Республіці Польща реабілітологом. На протязі останніх п'яти місяців в країні не проживав, повернувся 24 грудня 2013 року. Відповідач має житловий будинок в селі Маків Дунаєвецького району, але в тому будинку ніхто не проживає. Заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи в повному об'ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі наказу ректора Кам'янець - Подільського державного педагогічного університету, правонаступником якого є позивач від 01 листопада 2001 року за № 255 позивачу було надано для проживання кімнату [ADDRESS]. З довідки позивача від 21 червня 2013 року за № 234 вбачається, що позивач зареєструвався по постійному місцю проживання в даній кімнаті 27 квітня 2005 року. З листа Міністерства освіти та науки від 14/5-203 від12 травня 2011року вбачається. що гуртожиток [ADDRESS] є державною власністю та закріплений за позивачем. Відповідно до п. 14 "Примірного положення про студентський гуртожиток вищого навчального закладу", затвердженого Наказ Міністерства освіти і науки України 13.11.2007 N 1004 проживання в студентських гуртожитках сторонніх осіб, розміщення підрозділів вищого навчального закладу, а також інших організацій забороняється. Враховуючи, що студентський гуртожиток може використовуватись для проживання студентів, відповідач не є студентом та працівником навчального закладу він підлягає виселенню з кімнати гуртожитку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

КВЖРЕП № № звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за надання послуг з утримання будинку, спорудита прибудинкової території в сумі 3402,60 грн. При цьому зазначає, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Вказана квартира знаходиться на балансі КВЖРЕП № 3. Відповідно Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою КМУ № 869 від 01.06.2011 року [PERSON] надається ряд послуг. Витрати на утримання житла зобов"язані оплачувати як квартиронаймачі, та і власники викуплених та приватизованих квартир. Відповідачка своєчасно не вносить плату за отримані послуги і станом на 10.02.2014 року за нею рахується заборгованість в розмірі 3402,60 грн. В добровільному порядку відповідачка не сплачує вказану заборгованість. Тому позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідачки 3402,60 грн. заборгованості за комунальні послуги та судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. В попередньому судовому засіданні представник позивача Хоміна Т.К. позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день розгляду справи повідомлялась належним чином. В попередньому судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки надані напередодні та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Вказана квартира знаходиться на балансі КВЖРЕП № 3. Відповідно Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій, затвердженого Постановою КМУ № 869 від 01.06.2011 року [PERSON] надається ряд послуг. Витрати на утримання житла зобов"язані оплачувати як квартиронаймачі, та і власники викуплених та приватизованих квартир. Відповідачка своєчасно не вносить плату за отримані послуги і станом на 10.02.2014 року за нею рахується заборгованість в розмірі 3402,60 грн., що стверджується особовим рахунком [NUMBER]. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України споживач зобов'язаний своєчасно, тобто щомісячно вносити плату за комунальні послуги та квартплату. За таких обставин позов обґрунтований і підлягає задоволенню. При цьому також підлягають задоволенню вимоги про стягнення судових витрат, так як вони підтверджуються письмовими матеріалами справи, а саме: платіжними дорученнями № 87 від 11.02.2014 року та № 506 від 31.07.2013 року. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

КЗ «Гайворонська ЦРЛ» в особі лікаря-психіатра Максімцової Ю.А. відповідно до Закону України "Про психіатричну допомогу" і в порядку глави 10 ЦПК України звернулася в суд із заявою про надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON], [INFO], що проживає [ADDRESS]. Заява про продовження амбулаторної психіатричної допомоги обґрунтовується наявністю у [PERSON] психічного розладу: шизофринія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, помірно виражений дефект особистості по змішаному типу, на даний час психічний стан не являється стабільним. В судовому засіданні представник заявника, лікар психіатр Максімцова Ю.А. подану заяву підтримала, вказавши, що [PERSON] на даний час потребує нагляду та лікування в амбулаторних умовах. [PERSON], в судовому засіданні не заперечував проти задоволення даної заяви. Заслухавши лікаря психіатра, [PERSON], думку прокурора, який вважає, що [PERSON], потребує нагляду та лікування в амбулаторних умовах, вивчивши матеріали справи суд вважає необхідним заяву задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] страждає психічним розладом: шизофринія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, помірно виражений дефект особистості по змішаному типу і може завдати шкоди своєму здоров»ю у зв»язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання йому психіатричної допомоги та може вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку собі чи оточуючим. Статтею 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року За таких обставин, на підставі ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

КЗОЗ"Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3" звернулось до суду з заявою про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в порядку Закону України «Про психіатричну допомогу» [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник ХОКПЛ №3 [PERSON], яка є лікарем-психіатром та що діє на підставі доручення, пояснила, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад в формі хронічного маячного розладу, лікування якого можливе тільки в умовах стаціонару, тому до нього доцільно застосувати примусову госпіталізацію. [PERSON] заперечував проти примусової госпіталізації, пояснив, що його бажають вбити, травлять газом, сусіди та спецслужби, він є членом банди, лікування не потребує. Прокурор підтримав думку лікаря - психіатра, та вважає за необхідне застосувати примусову госпіталізацію до хворого [PERSON] Адвокат Велика О.А., яка діє на підставі доручення Центру безоплатної вторинної правової допомоги від 01.08.2016 року, яка представляє інтереси [PERSON], не заперечувала проти застосувати до [PERSON], [INFO], примусову госпіталізацію в умовах психіатричного стаціонару. Суд, вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 14.07.2016 року [PERSON] був госпіталізований до Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 3. Направлення на госпіталізацію було видане фельдшером Клімко БШД № 204, супровідний листок 1085/204, який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у зв'язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для оточуючих, та через суттєву шкоду його здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо не буде надана психіатрична допомога. (а.с.10) Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON] Також 14.07.2016 року [PERSON] був оглянутий лікарем - психіатром приймального відділення Зінченко, який підтвердив висновок про необхідність його госпіталізації. (а.с.9) Актом психіатричного огляду особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні у примусовому порядку, від 15.07.2016 року, підтверджена необхідність госпіталізації [PERSON], який страждає на тяжкий психічний розлад в формі хронічного маячного розладу, лікування якого можливе тільки в умовах стаціонару. Відповідно до даного акту, у [PERSON] в даний час є виражена галюцинаторно-параноїдна та афективна симптоматика, він має наявність маячних ідей переслідування, у нього відсутнє розуміння хвороби, що обумовлює невпорядковану поведінку хворого, має агресивність і ворожість направлену на оточуючих, імпульсивність, відсутня критика до свого стану в результаті чого виникає небезпека для оточуючих. (а.с. 2-4) У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне застосувати у відношенні [PERSON] примусову госпіталізацію до психіатричного стаціонару. На підставі викладеного ,

Outcome: approved