Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Орган опіки та піклування Братської районної державної адміністрації Миколаївської області звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в інтересах малолітньої дитини: [PERSON]. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з 01.09.2016 року малолітню [PERSON] влаштовано до комунального закладу «Первомайський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради в зв'язку із складними життєвими обставинами в сім'ї. Батьки [PERSON] та [PERSON] зовсім не створили умов для проживання, виховання та навчання доньки по місцю проживання. Будинок складається з 2-х житлових кімнат, але придатна до проживання тільки одна кімната. Опалення у будинку пічне, груба та плита потребують проведення ремонту. Сім'я має обмежений запас продуктів харчування. В кімнатах повна антисанітарія і безлад, на підлозі різний непотріб. [PERSON] офіційно не працевлаштований з 08.06.2004 року, на даний час перебивається тимчасовими заробітками по найму у людей. Протягом 2015-2016 років мав зауваження стосовно неналежного виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої доньки, утримання в незадовільному стані будинку, недопущення вживання алкогольних напоїв. [PERSON] офіційно не працевлаштована з 19.05.2014 року, перебивається тимчасовими заробітками, помічена у вживанні алкогольних напоїв. [PERSON] та [PERSON] притягувалися до відповідальності за ст.184 КУпАП в зв'язку із неналежним виконанням батьківських обов'язків по відношенню до дитини, а також за ст. 178 КУпАП за перебування у стані алкогольного сп'яніння у громадських місцях. Під час судового засідання представник позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Під час судового засідання відповідачі заперечували проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи під час судового засідання вважав, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному об'ємі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити викладені в позові вимоги з наступних підстав. [PERSON], [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4). [PERSON] була доставлена до Центру соціалльно-психологічної реабілітації 01.09.2016 року за направленням ССД Миколаївської ОДА та ССД Братської РДА з причини: складні життєві обставини. За період перебування дитини у центрі соціально-психологічної реабілітації, батьки дитини жодного разу не відвідували дитину в закладі, за телефоном її справами та станом здоров'я не цікавляться (а.с. 20). Постановою Братського районного суду Миколаївської області від 04 лютого 2016 року [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді попередження (а.с. 21). Постановою Братського районного суду Миколаївської області від 04 лютого 2016 року [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді попередження (а.с. 22). Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] від 24.12.2015 року, 12.11.2015 року, 26.08.2016 року, сім'я [PERSON] проживає в будинку, який складається з 2-х житлових кімнат, але придатна до проживання тільки одна кімната. Опалення у будинку пічне, груба та плита потребують проведення ремонту. Сім'я має обмежений запас продуктів харчування. В кімнатах повна антисанітарія і безлад, на підлозі різний непотріб. Батьки дитини знаходилися в стані алкогольного сп'яніння, дитина до навчального року не підготовлена (а.с. 16-18). Згідно з висновком акту № 41 від 10.05.2017 року щодо обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї зовсім не створені умови для проживання, навчання та виховання неповнолітньої доньки [PERSON], 2003 року народження. Умов для повернення дівчини до біологічної сім'ї не має. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Братської райдержадміністрації від 22.02.2017 року, є доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с 24-25). Свідки [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що дана сім'я перебуває на обліку вже давно, з ними проводилася профілактична робота, але нічого не змінилося. Батьки вживають алкогольні напої, не працюють, будинок в поганому стані та непридатний для проживання. Після того як відібрали дитини батьки продовжують пити та нічого не робити. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 СК України, передбачено, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у судовому порядку, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей, або зловживають своїми батьківськими правами, завдають шкідливого впливу дітям своєю аморальною, антигромадською поведінкою. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки, та є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому питання про застосування такого заходу впливу до батьків нерозривно пов'язане з питанням захисту прав та інтересів дитини. Пункт 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначає, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Під час розгляду справи судом роз'яснювалося відповідачам їх обов'язок по відношенню до дитини, проте [PERSON] та [PERSON] не надали належних доказів щодо виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та розвитку дитини, яка на даний момент з ними не проживає, її вихованням та навчанням не займаються, отже, позбавлення батьківських прав відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі.

Outcome: approved