Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Подану заяву мотивує тим, що її батько [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме, житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 04.06.2020 року заявниця звернулась до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] .. Проте постановою державного нотаріуса Колодій Г. М. від 10.06.2020 року [PERSON] було відмовлено в зв`язку з тим, що пропущено встановлений чинним законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини, а також не надано підтверджуючих документів, які б вказували на факт постійного проживання разом із спадкодавцем - батьком [PERSON] на час смерті. [PERSON] проживав за адресою [ADDRESS] з 28 вересня 1989 року по дату смерті. Заявник посилається на те, що хоча її місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , проте з 1998 року вона фактично проживала разом із батьком за адресою: [ADDRESS] у тому числі і на дату його смерті [INFO] , і на теперішній час продовжує проживати за вказаною адресою. На підставі викладеного, заявник просить встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 квітня 2021 року відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] та заявник [PERSON] заяву підтримали у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Письмові матеріали справи містять заяву про розгляд справи у його відсутність та заяву про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтримав у повному обсязі. Вислухавши вступне слово сторони заявника, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 20.08.1969 року (а.с. 8). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть (а.с. 10). З копії свідоцтвом про право власності від 18.09.2003 року серії [NUMBER] виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації вбачається, що квартира [ADDRESS] , складається з 2 кімнат, житловою площею 29,8 кв.м., загальною площею 53,3 кв.м., належала [PERSON] на праві приватної власності (а.с.14). З копії договору дарування квартири від 05 жовтня 2004 року посвідченим державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Петченко Ю.А., зареєстрований в реєстрі за № 10-696 вбачається, що [PERSON] подарував квартиру [ADDRESS] своїй доньці [PERSON] (а.с.15). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.06.2020 року № 1944/02-31/2 державного нотаріуса Колодій Г.М. заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого, оскільки заявник у встановлений строк не прийняла спадщину після смерті [PERSON] .. Одночасно заявнику рекомендовано звернутись до суду за визначенням додаткового строку на прийняття спадщини та/або за встановленням факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.13). З копії паспорту серії [NUMBER] , вбачається, що з 28 вересня 1989 року зареєстроване місце проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] по дату смерті. Як вбачається з довідки, виданої ЖБК «Хімік-16», [PERSON] проживала з 1998 року з батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , по день його смерті [INFO] і продовжує проживати. В судовому засіданні допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , показали, що [PERSON] проживала з 1998 року з батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , по день його смерті [INFO] і продовжує проживати. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після смерті батька в зв`язку з пропуском строку, встановленого для прийняття спадщини. Таким чином, метою звернення заявника до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Суд приймає до уваги ухвалу № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року, Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, відповідно до якої, постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. Судом достовірно встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, оцінивши отримані в ході розгляду справи докази в їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що заявник [PERSON] постійно проживала разом із батьком [PERSON] , який помер [INFO] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Оскільки спору про майнове або особисте немайнове право не існує, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані вимоги обґрунтованими, які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved