Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Любешівської селищної ради Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його тітка [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається, зокрема, з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . Померлою [PERSON] було зроблено заповітне розпорядження, посвідчене приватним нотаріусом Любешівського районного нотаріального округу Волинської області Добровольською Г.Ф., відповідно до якого вказаний вище житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами вона заповіла [PERSON] . Вказав, що інших спадкоємців за заповітом та за законом - не має. Відповідач у даній цивільній справі - Любешіська селищна рада Волинської області не має заперечень щодо визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . Від прийняття спадщини позивач не відмовлявся і своєчасно звернувся в нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини за заповітом. На даний час позивач не може оформити право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] На розгляд справи в судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, у поданій до суду заяві позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, справу розглядати без його участі. Судові витрати просить залишити за ним. Представник відповідача Любешівської селищної ради Волинської області в суд на розгляд справи не з`явився, але секретарем ради В. Сергійчуком подано до суду заяву, згідно якої відповідач не заперечує проти задоволення позову та визнання за позивачем [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] та просить справу розглядати без участі представника відповідача. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши по справі письмові докази, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п.24 постанови від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України визначено, що право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. У відповідності до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно частин 1 та 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З позовної заяви, поданих позивачем та витребуваних судом доказів вбачається, що покійній [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 24 листопада 2016 року. Відповідно до заповіту, посвідченого 12 червня 2014 року приватним нотаріусом Любешівського районного нотаріального округу Волинської області Добровольською Г.Ф., [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, згідно якого усе своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] заповіла [PERSON] .. З оглянутих в суді матеріалів спадкової справи №322/2018 вбачається, що позивач [PERSON] як спадкоємець за заповітом, в установленому порядку звернувся до державного нотаріуса Любешівської державної нотаріальної контори Волинської області Куха В.І. з приводу оформлення права на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] .. В суді доведено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину після смерті спадкодавця, звернувшись в установленому порядку до державного нотаріуса Любешівської державної нотаріальної контори Волинської області Куха В.І. по питанню оформлення права власності на спадкове майно, однак постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на вказаний житловий будинок. Таким чином в суді доведена та обставина, що позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину та звернувся в установленому порядку по питанню оформлення права власності на спадкове майно, тому житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , перебувають у правомірному володінні позивача. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved