Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Любешівська районна державна адміністрація звернулася в суд з позовом до [PERSON]про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO]. В поданій до суду заяві зазначають, що батьками неповнолітньої дитини [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. 22 жовтня 2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживала з матір"ю [PERSON], яка [INFO] померла. Зазначають, що 23 січня 2018 року до служби у справах дітей Любешівської райдержадміністрації звернулась служба у справах дітей Локачинської райдержадміністрації з повідомленням про дитину, [PERSON], [INFO], яка залишилась без батьківського піклування, в якому просила встановити особу батька дитини, провести з ним роз'яснювальну бесіду щодо його участі у вихованні дитини та у разі необхідності вирішити питання щодо позбавлення його батьківських прав з метою надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та влаштування дитини під опіку та піклування. Вказують, що батько неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] проживає за адресою в [INFO], за місцем проживання зарекомендував себе з позитивної сторонни, не одружений, проживає у будинку батька, сім'я займається веденням сільського господарства, скарг та нарікань на його поведінку не надходило. Разом з цим, згідно інформації Замличівської сільської ради Локачинського району Волинської області від 22.01.2018 року №10/01-15 [PERSON] протягом останніх дев'яти років вихованням сина не займався. 29.01.2018 року [PERSON] написав пояснення до служби у справах дітей Любешівської райдержадміністрації, в якому вказав, що згідний з позбавленням його батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO], так як не визнає його своїм сином і не має бажання займатися його вихованням та утриманням. З метою захисту прав та інтересів неповнолітнього [PERSON], Любешівська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] В судовому засіданні представник позивача Любешівської районної державної адміністрації [PERSON] позовні вимоги із зазначених підстав підтримав та дав пояснення аналогічні тим, що вказані в позовній заяві, просить позов задовольнити повністю - позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON]. Разом з цим подав до суду заяву, в якій вказав, що згідний з позбавленням його батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO], так як не визнає його своїм сином і не має бажання займатися його вихованням та утриманням. Оскільки відповідач визнає позов повністю, суд на підставі ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд визнає їх доведеними. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. З оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 10 квітня 2006 року Бірківською сільською радою Любешівського району Волинської області встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. З дослідженої судом довідки Замличівської сільської ради Локачинського району Волинської області від 22.01.2018 року за №36 слідує, що [PERSON], [INFO], разом з матір"ю [PERSON], яка померла [INFO], проживали та були зареєстровані [INFO]. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.01.2018 року, виданого виконавчим комітетом Замличівської сільської ради Локачинського району Волинської області, стверджується, що мати неповнолітнього [PERSON] - [PERSON], [INFO] померла. З оглянутої судом довідки Замличівської сільської ради Локачинського району Волинської області від 22.01.2018 року за №10/01-15 та повідомлення служби у справах дітей Локачинської райдержадміністрації від 23.01.2018 року за №16/23/2-18 слідує, що в с. Залужне Локачинського району Волинської області залишилась неповнолітня дитина [PERSON] без батьківського піклування, оскільки мати дитини [PERSON] померла [INFO] року, а батько дитини [PERSON] протягом останніх дев'яти років вихованням сина не займався. З письмового пояснення [PERSON] вбачається, що він згідний з позбавленням його батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO], так як не визнає його своїм сином і не має бажання займатися його вихованням та утриманням. Наведене вище відповідач визнав у судовому засіданні, що свідчить про його байдужість та свідоме ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини. Як наслідок 01 лютого 2018 року орган опіки і піклування Любешівської райдержадміністрації надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно наданої Любешівською селищною радою Волинської області характеристики [PERSON] за місцем проживання характеризуються позитивно. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. З урахуванням викладеного, враховуючи досліджені судом докази, процитовані положення закону, суд приходить до висновку, що [PERSON] свідомо не виконує своїх батьківських обов'язків і за час розгляду справи не змінив своє відношення до даного обов'язку, а тому є всі підстави для задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON]. Питання про розподіл судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. 164 СК України,

Outcome: approved