Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування свої позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі судового наказу Іванківського районного суду Київської області від 23 квітня 2018 року у справі № 366/749/18 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 27 березня 2018 року і досягнення дітьми повноліття. Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 18.09.2019 року у справі № 366/2231/18 позов [PERSON] про оспорювання батьківства задоволено та ухвалено: виключити з Актового запису про народження № 5 [PERSON] , [INFO] , проведений Виконавчим комітетом Розважівської сільської ради Іванківського району Київської області від 18 березня 2008 року відомості про його батька, [PERSON] , [INFO] , громадянина України. Оскільки рішенням суду встановлено, що [PERSON] не є батьком [PERSON] , тому наявні всі правові підстави для припинення аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] . Позивач просить припинити стягнення аліментів на підставі судового наказу Іванківського районного суду Київської області від 23 квітня 2018 року у справі № 366/749/18 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Зменшити розмір аліментних зобов`язань [PERSON] визначених судовим наказом Іванківського районного суду Київської області від 23 квітня 2018 року у справі № 366/749/18 шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Ухвалою суду від 01 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання (а.с.19). 20 вересня 2021 року до суду надійшла заява [PERSON] про визнання позову та просить розгляд справи проводити без її участі (а.с.21). Розгляд підготовчого судового засідання, призначеного на 11 жовтня 2021 року, було відкладено у зв`язку з неявкою позивача на 15 листопада 2021 року на 10 год. 02 листопада 2021 року на адресу суду від [PERSON] надійшла заява про підтримання своїх позовних вимог. Просить суд розглядати справу без його участі. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомленні вчасно, заяв та клопотань до суду не надіслали. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач позов визнав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За вимогами ч. ч. 2,3 ст.181 СК України той з батьків хто проживає окремо може брати участь в утриманні дитини в грошовій чи натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 23 вказаної Постанови, а також положеннями ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Судом встановлено, що на підставі судового наказу Іванківського районного суду Київської області від 23 квітня 2018 року у справі № 366/749/18 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 27 березня 2018 року і досягнення дітьми повноліття (а.с.12). Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 18.09.2019 року у справі № 366/2231/18 позов [PERSON] про оспорювання батьківства задоволено та ухвалено: виключити з Актового запису про народження № 5 [PERSON] , [INFO] , проведений Виконавчим комітетом Розважівської сільської ради Іванківського району Київської області від 18 березня 2008 року відомості про його батька, [PERSON] , [INFO] , громадянина України (а.с.10-11). Оскільки [PERSON] не є батьком дитини, [PERSON] , тому наявні всі правові підстави для припинення аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] . Відповідач [PERSON] не заперечує, щодо задоволення позовних вимог [PERSON] , та погодилася на зменшення розміру аліментів, що підтвердила своєю заяву про визнання позовних вимог. Відповідно до положення ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи зміст ст.ст.181, 182,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вбачає те, що позивач не є батьком дитини, а тому суд вважає, що вимоги [PERSON] щодо зменшення розміру аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved