Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Орган опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], звернувся в суд з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що відповідач у справі є матір'ю двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що [PERSON] неналежно виконує батьківські обов'язки, зловживає спиртними напоями, ніде не працює, домашнього господарства не веде, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя дітей, виражаючи турботу про дітей, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей та стягнути з відповідача аліменти на їх утримання в розмірі по 450 грн. щомісячно на кожну дитину. У судовому засіданні представник позивача Дейна О.В. позов підтримала в повному об'ємі, давши пояснення за обставинами, викладеними в ньому, та просить його задовольнити. Представник Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокурату Бондар О.В. в судовому засіданні, захищаючи соціальні і майнові права неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], підтримала заявлені органом опіки і піклування Ківерцівської райдержадміністрації вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей та стягнення аліментів на їх утримання. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася та не повідомила про причини неявки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі;не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 01.07.2003 року, серії [NUMBER] від 05.07.2000 року, матір'ю неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зазначена відповідач [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00012978537 від 01.11.2013 року, державна реєстрація народження [PERSON], проведена на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.10.2012 року батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] (а.с.11). Вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.10.20113 року та ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 10.01.2014 року [PERSON] засуджена за ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 1 ст. 321, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Згідно розпорядження Ківерцівської райдержадміністрації від 07.11.2013 року за № 293 опікуном над неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] призначена їх бабуся [PERSON] На підставі ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.05.2015 року [PERSON] звільнена умовно-достроково на відбутий строк покарання 07 місяців 28 днів. (а.с.6, 15). Після чого, розпорядженням Ківерцівської райдержадміністрації від 01.09.2015 року за № 254 опіка [PERSON] над неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] була припинена, у зв'язку з передачею дітей на виховання матері [PERSON] Факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків стверджується, характеристикою виконавчого комітету Дідичівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області (а.с.12), актом обстеження матеріально-побутових умов проживання дітей у сім'ї від 10.03.2016 року, характеристикою [PERSON], виданою 14.04.2016 року загальноосвітньою школою І-ІІ ступеня с. Залісоче від 22.01.2014 року (а.с 38), повідомленням Ківерцівського медичного коледжу № 01-06/163 від 19.04.2016 року (а.с.39), з яких вбачається, що [PERSON] протягом останніх чотирьох місяців вдома не проживає, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, зовсім не приділяє уваги вихованню та матеріальному забезпеченню дітей, не цікавиться навчанням та поведінкою сина у школі та доньки, яка навчається у Ківерцівському медичному коледжі, не відвідує батьківські збори. Свідок [PERSON], 16.06.2000 року в судому засідання підтвердила, що її мати [PERSON] не піклується про неї і про її брата [PERSON], не підтримує ні морально, ні матеріально. Останній раз бачила матір 17.01.2016 року. Вона, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, вдарила її. Про те, що [PERSON] після звільнення з місць позбавлення волі 21.10.2015 року покинула дітей і зникла в невідомому напрямку, в судовому засіданні ствердила свідок [PERSON] 15.01.2016 року [PERSON] разом зі співмешканцем приїзджали до дому. Постійно перебували в стані алкогольного сп'яніння. Піднімала руку на дочку. З часу останнього приїзду [PERSON] до дому не поверталася. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ківерцівської райдержадміністрації № 12/02-18 від 08.04.2016 року позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] є доцільним і відповідає інтересам дітей. Зазначений висновок в судовому засіданні підтримав представник служби у справах дітей Ківерцівської РДА. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року в постанові № 3, позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Оцінюючи в сукупності здобуті докази, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітніх дітей, оскільки не піклується про [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], не дбає про їх фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя. Наведені обставини передбачені законом, як підстава для позбавлення батьківських прав, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Враховуючи те, що бабуся [PERSON] і раніше здійснювала опіку над неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] та, беручи до уваги її згоду, суд задовольняє вимоги позивача про залишення неповнолітніх дітей на утримання бабусі [PERSON] до вирішення питання про встановлення опіки. Згідно ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 450 грн. щомісячно на кожну дитину підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідачів в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. Тому з [PERSON] слід стягнути в доход держави судовий збір в розмірі 1102 грн. 40 коп. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць.

Outcome: approved