Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач 29 листопада 2013 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Дніпропетровської міської ради, треті особи: Житлово-будівельний кооператив №231, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом (а.с.2-4). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] яка належала померлій. За життя [PERSON] склала заповіт , яким усе своє майно заповіла позивачу. У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті матері, але приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння. Уточнивши свої позовні вимоги позивач просив суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. Позивач в особі свого представника за довіреністю - [PERSON], в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. До суду надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.111). Відповідач в особі свого законного представника в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки свого представника не повідомляв. Письмових заяв про розгляд справи без свого представника до суду не надсилав. Третя особа - приватний нотаріус ДМНО [PERSON], в особі свого представника, в судове засідання не з'явилась. Про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причини своєї неявки не повідомила. Письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю до суду не надсилала. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Суд, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року у батьків [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №235 (а.с.5,6-9). Кооперативна квартира [ADDRESS] належала [PERSON], згідно реєстраційного посвідчення від 22 квітня 1996 року за реєстровим №22, яка будучи членом Житлово-будівельного кооперативу №231 повністю викупила дану квартиру (а.с.16). Відповідно до ст. 384 ЦК України, член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. [INFO] року [PERSON] померла (а.с.11). За життя [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно заповіла [PERSON] (а.с.10). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як зазначено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1233 ЦК України, заповітом є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, позивач звернувся до приватного нотаріуса ДМНО [PERSON], але нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру [ADDRESS], яка входить до спадкового майна (а.с.8,78). Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Згідно п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно п.8 постанови Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. За ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, суд оцінивши в сукупності наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Житлово-будівельного кооперативу №231, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом, є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними, а тому за позивачем слід у судовому порядку визнати право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Вирішуючи питання щодо судових витрат, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, так як позовні вимоги задоволено в повному обсязі, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 2 314,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved