Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 серпня 2000 року Ленінським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкову, актовий запис №278. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони перестали розуміти один одного, в результаті чого втрачені почуття поваги. В позивача склалися відносини з іншою жінкою. Позивач, вважає, що подальше перебування в шлюбі недоцільно, суперечить інтересам сторін. Майновий спір та спір щодо місця проживання дитини відсутній. У судове засідання позивач, не з`явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Однак надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить шлюб розірвати (Вх №14903, від 25.06.2018 року). Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу залишити прізвище "Івенко" без змін. (Вх №14902, від 25.06.2018 року). Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Згідно\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26 серпня 2000 року Ленінським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис № 278 (свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ № 112939 від 26 серпня 2000 року). Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 189633 від 26 жовтня 2001 року). Згідно\~ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надавав. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач заявила клопотання, що після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін - «Івенко». Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved