Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень представника органу опіки та піклування Нетішинської міської ради в судовому засіданні, третя особа [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі. Через погіршення подружніх стосунків у 2002 році [PERSON] залишила відповідача та виїхала на заробітки до м.Москви, де [INFO] у неї народилася дочка є [PERSON]. Оскільки на той час сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в свідоцтві про народження дитини відповідач зазначений батьком. 14.02.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Малолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON], яка самостійно виховує та утримує її, дбає про забезпечення усіх необхідних потреб дитини. Зі слів матері відповідач не є біологічним батьком [PERSON], але з невідомих причин не звертається до суду про скасування батьківства. Він не визнає її своєю дочкою, не цікавиться життям, здоров'ям, навчанням та інтересами дитини, родинних стосунків з нею не підтримує, не вітає з святами, не відвідує батьківські збори, не надає матеріальної допомоги на її утримання і взагалі жодного разу її не бачив. Службою у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради неодноразово робилися спроби залучити [PERSON] до участі у вихованні дочки [PERSON], проводилися бесіди з його матір'ю, направлялися листи до соціальних служб за місцем його проживання, однак батько жодного разу не відгукнувся. Враховуючи наведене, рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, думку малолітньої, висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 09.08.2016 року визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої дочки [PERSON] Представник позивача вважає, що вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідач свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, не вчиняє відповідних дій по вихованню та догляду за дитиною, тому позбавлення його батьківських прав відповідатиме інтересам дитини. На підставі наведеного представник позивача просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON] та стягнути з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся згідно вимог ст.ст.74, 76 ЦПК України. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради в судовому засіданні позов підтримала. Пояснила, що службою ведеться контроль за сім'єю, в якій проживає малолітня [PERSON], батько дитини з сім'єю не проживає, малолітня жодного разу його не бачила, не вважає його своїм батьком. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, участі у її вихованні не приймає, її життям та здоров'ям не цікавиться. Вважає, що з метою захисту прав та законних інтересів дитини відповідача слід позбавити батьківських прав, так як він свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків та стягнути з нього аліменти з метою належного матеріального забезпечення малолітньої [PERSON] Третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Пояснила, що з 2000 року жодних стосунків з відповідачем не підтримує, він не є біологічним батьком її дочки [PERSON], однак в свідоцтві про її народження дочки записаний батьком, оскільки на момент народження дитини вони перебували в зареєстрованому шлюбі. Про скасування батьківства відповідач до суду не звертався. Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступних міркувань. Згідно свідоцтва про народження, відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки № 2 від 10.06.2016 року про реєстрацію місяця проживання особи, виданої Мощаницькою сільською радою [PERSON], [INFO] уродженка м.Москва Російська Федерація зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. З акту обстеження житлово - побутових умов дитини від 19.07.2016 року вбачається, що малолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] та братами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в задовільних побутових умовах. Зі слів [PERSON] відповідач батьком [PERSON] не являється, а записаний таким, оскільки на момент її народження вони перебували у шлюбі. Згідно довідки № 394 від серпня 2016 року, виданої Нетішинською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 1, малолітня [PERSON] навчається в 7-А класі Нетішинської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1. За період навчання її батько [PERSON] жодного разу на батьківських зборах присутнім не був, успіхами у навчанні та іншими питаннями перебування дитини в школі не цікавився. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 22.08.2016 року визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], оскільки він належним чином не виконує батьківські обов'язки щодо дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться її життям, здоров'ям, навчанням, не підтримує з нею родинних стосунків, не здійснює належний догляд за нею, не надає матеріальну допомогу на її утримання. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень викладених в п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Під час розгляду справи судом встановлені незаперечні факти винних дій відповідача [PERSON] щодо ухилення від належного виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої дочки [PERSON], так як з народження дитини не піклується про її фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, а саме: не цікавиться її життям, здоров'ям, навчанням, не спілкується з нею, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює нормальних умов для її повноцінного розвитку, що негативно впливає на її виховання. Дитиною опікуються мати, яка займається її виховання та утриманням. Вказані обставини свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, свідоме нехтування ним своїми обов'язками. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідача слід позбавити батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], оскільки переконаний, що таке є доцільним та відповідає інтересам дитини, сприятиме її повноцінному фізичному та духовному розвитку. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181, ч.2 ст.182, ч.1 ст.183, ч.3 ст.193 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що права дитини підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача аліментів на її утримання до досягнення нею повноліття в розмірі, який просить представник органу опіки та піклування Нетішинської міської ради. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що позов задоволено повністю, позивача орган опіки та піклування Нетішинської міської ради, який діє в інтересах малолітньої [PERSON] звільнено від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1102 гривні 40 копійок. На підставі наведеного,

Outcome: approved