Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати за нею право власності на квартиру № 324, що складається з двох окремих кімнат, кухні, коридору, туалету, ванної кімнати, балкону, загальною площею 45,7 кв.м., житловою площею 29,9 кв.м. у будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] За життя [PERSON] згідно ордеру № [NUMBER] серія «Г» від 29 вересня 1972 року, виданого на підставі рішення виконкому Печерської ради м. Києва № 522 & від 10 липня 1972 року, отримав кооперативну квартиру за адресою: [ADDRESS] на сім'ю із 3-х чоловік, а саме: [PERSON], його дружину [PERSON] і сина [PERSON] Квартира ізольована, складається з двох окремих кімнат, кухні, коридору, туалету, ванної кімнати, балкону. Загальна площа квартири становить 45,7 кв.м., житлова - 29,9 кв.м. [PERSON] являвся членом ЖБК «Будіндустрія-2» на підставі рішення виконкому Печерської районної Ради депутатів трудящих м. Києва від 10 травня 1971 року. 05 травня 1971 року [PERSON] вніс вступний внесок в ЖБК «Будіндустрія-2». Сума пайового внеску за квартиру становила 4 137 крб. 92 коп. і сплачена [PERSON] у повному обсязі станом на 12 жовтня 1987 року. Таким чином, [PERSON] за життя відповідно до закону набув право власності на квартиру [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] на вказану квартиру відкрилася спадщина. Вона являється рідною донькою [PERSON], а отже спадкоємицею за законом. [PERSON] розірвав шлюб із [PERSON], яка не зверталась за встановленням права власності на частку у квартирі, що є предметом даного позову, і не бажає встановлювати своє право на даний час. Строк звернення за встановленням такого права [PERSON] пропустила і не має наміру його відновлювати. [PERSON], син померлого, 29 січня 2013 року склав нотаріально засвідчену заяву, у якій зазначив, що він в установлені законом строки не прийняв спадщину, та не бажає звертатися до суду за продовженням цього строку. Тільки вона виявила бажання прийняти спадщину після смерті свого батька [PERSON] та фактичного вступила в права спадкування, частково оформивши право на спадкове майно, а саме: на ? частину квартири [ADDRESS]. Вона звернулася до Десятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено в отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а також з тієї причини, що вказана квартира за померлим [PERSON] не зареєстрована. У зв'язку з зазначеним, державним нотаріусом винесена постанова від 13 січня 2015 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивач в судовому засіданні 02 липня 2015 року заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. В подальшому, в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Уповноважений представник відповідача - Київської міської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду пояснення, в яких просив справу слухати у відсутність представника та прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів згідно чинного законодавства. Представник відповідача - Житлово-будівельного кооперативу «Будіндустрія-2» в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій не заперечувала про розгляд справи без присутності представника, заперечень стосовно визнання права власності у порядку спадкування за законом не заперечує. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні 02 липня 2015 року проти позову не заперечувала, пояснила, що 31 липня 1970 року вона вийшла заміж за померлого [PERSON] В подальшому, у жовтні 1972 року йому була надана квартира [ADDRESS], в 1987 року [PERSON] було внесено повністю пайовий внесок за дану квартиру. В 1994 році вона розлучилася з [PERSON] Зазначила, що їй відомо, що спірна квартира, є спільною сумісною власністю її та померлого, однак вона не зверталася та не буде звертатися з заявами про виділення у її власність ? частини спірної квартири, як спільна сумісна власність подружжя. бажає, що спірну квартиру у повному обсязі успадкувала донька померлого. В подальшому, в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні 02 липня 2015 року проти позову не заперечував, зазначив, що він є спадкоємцем майна померлого [PERSON], однак спадщину приймати не буде та не заперечує. що б спірну квартиру успадкувала позивач. В подальшому в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, представників відповідачів, третіх осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до довідки № 324 від 10 травня 1971 року, виданої Відділом обліку та розподілу житлової площі Виконавчого комітету Київської міської ради, [PERSON], на підставі рішення виконкому Печерської районної Ради депутатів трудящих м. Києві від 10 травня 1971 року, був затверджений членом житлово-будівельного кооперативу «Будіндустрія-2» і йому дозволено внести кошти на двохкімнатну квартирі на розрахунковий рахунок кооперативу в сумі 2007 карб. (а.с.8). В подальшому, [PERSON] було внесено вступний внесок, про що свідчить квитанція до прибуткового ордеру № 130 від 05 травня 1971 року (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення виконкому Печерської Ради від 10 липня 1972 року № 522 в 3, на ім'я [PERSON] 29 вересня 1972 року було видано ордер № Г [NUMBER] на сім'ю з трьох осіб на право заняття двох кімнат 30,67 кв.м. квартири [ADDRESS] (а.с.8). 09 жовтня 1983 року народилася [PERSON], батьками якої записані - [PERSON] та [PERSON] Відповідно до довідки № 777, виданої 15 травня 2013 року Житлово-будівельним кооперативом «Будіндустрія-2», сума пайового внеску за квартиру [ADDRESS] в розмірі 4 137 карб. 92 коп. була сплачена [PERSON] 12 жовтня 1987 року у повному обсязі, що складає суму паєнакопичення (а.с.7). Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] квартира розташована на дев'ятому поверсі дев'ятиповерхового будинку та складається з двох кімнат житловою площею 29,2 кв.м., у тому числі: одна кімната - 18,5 кв.м., друга кімната - 10,7 кв.м., кухні площею 6,9 кв.м., вбиральні площею 1,1 кв.м., ванної кімнати площею - 2,0 кв.м., коридору площею - 6,4 кв.м.. Квартира обладнана балконом 30 % (терасою) - 1,0 кв.м. Загальна площа квартири - 46,6 кв.м. 10 лютого 1994 року шлюбі між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про шлюб, 27 вересня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.14). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За час свого життя, [PERSON] заповіту не складав, єдиними спадкоємцями майна померлого є його діти - [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до довідки № 915 від 23 лютого 2015 року, виданої Житлово-будівельним кооперативом «Будіндустрія-2», у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON] Власником особового рахунку на дану житлову площу являється [PERSON], який помер [INFO] (а.с.5). За вимог ст.ст. 1268-1270 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців (ст. 1297 ЦК України). 08 жовтня 2012 року позивачем до Десятої Київської державної нотаріальної контори було подано заяву про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] 13 січня 2015 року позивач звернулася до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на квартиру [ADDRESS]. 29 січня 2013 року [PERSON] було подано відповідну заяву, засвідчену приватним нотаріусом Київської міського нотаріального округу [PERSON], в якій останній повідомив, що є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], проте спадщину в установлені законом строки він не прийняв, за продовженням цього строку до суду звертатися не буде. Відповідно до постанови державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори Гладкової О.П., позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], оскільки в матеріалах спадкової справи відсутні правовстановлюючі документи на вказану квартиру. Крім цього, в матеріалах спадкової справи наявна довідка Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 31 липня 2014 року № 69098, з якої вбачається, що квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], за померлим [PERSON] не зареєстрована. Частиною першою статті 1298 Цивільного кодексу України визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.18. п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Так, відповідно до інформаційної довідки від 31 липня 2014 року № 69098, виданої Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, квартира [ADDRESS] на праві власності не зареєстрована. Відповідно до ст. 86 Цивільного кодексу Української РСР, 1963 року, відносини власності регулюються Законом України "Про власність"цим Кодексом, іншими законодавчими актами. ( Із змінами, внесеними Законом № 3718-12 від 16.12.93) Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про власність», (1991 р. та був чинним до 20.06.07р.), член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до ч. 3 ст. 384 Цивільного кодексу України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Як роз`яснено в п.п. б п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» слід враховувати, що при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Як встановлено судом, на час сплати [PERSON] в повному обсязі суми пайового внеску за квартиру [ADDRESS], виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації. Так, зокрема діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Обов'язковість такої реєстрації була встановлена з набранням чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, в разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 12 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом (частина 1 та 2). При здійснення своїх прав особа зобов'язана утриматись від дій, які могли б порушувати права інших осіб. (частина 2 статті 13 Цивільного кодексу України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 Цивільного кодексу України). Таким чином, розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS]. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до Київської міської ради, Житлово-будівельного кооперативу «Будіндустрія-2», треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved