Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач 10.12.2015 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.3,4), який уточнював (а.с.26-28,87), посилаючись на наступні обставини.\~\~\~\~\~ Він є власником домоволодіння № 1 по вул. Багратіона в м. Нікополі, що належить йому на підставі договору дарування ВМА № 396287, р.№ 133 від 26.03.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу, розташованого на земельній ділянці, площею 599 кв.м. Відповідач [PERSON] є власником домоволодіння № 20 по вул. Кутузова в м. Нікополі на підставі договору купівлі-продажу від 08.07.1986 року, р.№ 2-1592, розташованого по сусідству (на межі) з його домоволодінням. Земельна ділянка площею 599 кв.м, на якій розташовано його домоволодіння, була\~\~виділена за рішенням виконкому Нікопольської міської ради народних депутатів № 222 від 21.05.1987 року «Про вилучення та виділення земельних ділянок під будівництво індивідуальних житлових будинків та господарських будівель» [PERSON] - колишньому власнику, для будівництва житлового будинку. \~При переході права власності на будови і спорудження в 2007 році, власником вказаного домоволодіння став [PERSON] на законних підставах, а саме на підставі правовстановлюючого документу, і йому перейшло право власності та право користування тією ж земельною ділянкою. У 2015 році він звернувся до Нікопольської міської ради для отримання дозволу на виготовлення землевпорядної документації для подальшої приватизації землі, яка надана для будівництва та обслуговування вищевказаного житлового будинку. 27.03.2015 року Нікопольською міською радою було прийнято рішення про видачу йому дозволу на розробку техдокументації по землевпорядженню відносно складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруджень. З документами для здійснення приватизації він звернувся до ТОВ «Домінант» для підготовки землевпорядної документації. Серед документів, які необхідно було надати землевпорядній організації, повинен бути акт про узгодження меж земельної ділянки, у звязку з чим він звернувся до суміжних землекористувачів з метою узгодження і отримав узгоджувальні підписи від суміжних землекористувачів - від сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Однак, відповідач [PERSON] (суміжний землекористувач) безпідставно відмовилась підписати зазначений акт встановлення меж земельної ділянки, у звязку з чим він не має можливості продовжити процес приватизації. З акту встановлення меж земельної ділянки в натурі від 22.04.2015 року, підписаного головою квартального комітету № 29, вбачається факт безпідставної відмови [PERSON] в підписанні акту встановлення меж земельної ділянки в натурі з метою приватизації. Листом землевпорядного підприємства ТОВ «Домінант» йому повідомлено про те, що ними були проведені землевпорядні роботи для приватизації земельної ділянки і 22.04.2015 року був виписаний акт на встановлення меж на земельній ділянці по вул. Багратіона, 1 в м. Нікополі, але роботи були призупинені в звязку з відмовою власника суміжного землекористувача [PERSON], що мешкає по вул. Кутузова, 20 в м. Нікополі, що суперечить діючому законодавству та перешкоджає приватизації земельної ділянки. На підставі викладеного, позивач вважає, що дії відповідача [PERSON] відносно її безпідставної відмови від підпису в акті узгодження меж земельної ділянки є протиправними: вони порушують положення ч.2\~ст.152 ЗК України\~та його, позивача, особисті конституційні права на приватизацію земельної ділянки. Тому, просить визнати протиправною відмову [PERSON] у підписанні [PERSON] від 22.04.2015 року та визнати за ним право на приватизацію земельної ділянки по вул. Багратіона, 1 в м. Нікополі Дніпропетровської області без узгодження меж земельної ділянки з [PERSON], дозволивши йому подальшу приватизацію земельної ділянки у відповідності з чинним законодавством; стягнути з відповідача судовий збір та судові витрати, повязані з виконанням геодезичної зйомки. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.02.2016 року (а.с.32), провадження по справі було відкрито у відповідності до ст.122 ЦПК України (в редакції, яка діяла на той час). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.07.2016 року (а.с.70,71), було зобовязано ФОП «Шевченко» провести по справі геодезичну зйомку меж земельних ділянок згідно фактичного користування з привязкою всіх надвірних будівель і споруд, з усіма габаритними розмірами та каталогам координат, що знаходяться за адресою: вул. Багратіона, буд.1 в м. Нікополі Дніпропетровської області та вул. Кутузова, буд.20 м. Нікополь Дніпропетровської області, на паперовому та електронному носіях; геодезичну зйомку меж земельних ділянок, що знаходяться за адресою: вул. Багратіона, буд.1 в м. Нікополі Дніпропетровської області та вул. Кутузова, буд.20 м. Нікополь Дніпропетровської області, проводити з обовязковою явкою власників даних домоволодінь. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.07.2016 року (а.с.72), було залучено до участі у справі в якості третьої особи Управління Держгеокадастру у м. Нікополі Дніпропетровської області. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2016 року (а.с.119) цивільну справу № 182/8527/15-ц було передано у провадження судді Рибакової В.В. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.04.2017 року (а.с.137), було залучено до участі у справі третьою особою Нікопольську міську раду. 15.12.2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким\~ЦПК України\~викладено у новій редакції. Згідно п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила стягнути судовий збір та витрати на проведення геодезичної зйомки. Пояснила, що виконкомом було дозволено позивачу розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, в 2015 році розпочали процес приватизації земельної ділянки, проте розробка документації призупинена із-за відмови відповідача у підписанні [PERSON] узгодження меж земельної ділянки. Ні у позивача, ні у відповідача земля не приватизована. У відповідача площа земельної ділянки більша ніж їй відведено. На земельній ділянці позивач нічого не міняв, користується земельною ділянкою у тому стані як залишив колишній власник. Відповідач у судовому засіданні просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Пояснила, що у 1978 році виконкомом було проведено перепис земель, розмір земельної ділянки позивача мінявся, сусідка [PERSON] міняла межу. Паркан передвинули, а залізобетонний фундамент залишився на її території посеред саду. Позивач не хоче убрати фундамент. Зазначила, що позивач вже звертався з таким же позовом до суду, апеляційний суд прийняв нове рішення про відмову в позові. У матеріалах справи наявні письмові заперечення відповідача проти позову (а.с.37-41). Представник Відділу Держгеокадастру у м. Нікополі Дніпропетровської області Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, був повідомлений. Представник Нікопольської міської ради надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просив прийняти у відповідності до вимог діючого законодавства (а.с.238). Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оглянувши інвентаризаційну справу на нерухоме майно за адресою будинок № 1 по вул. Багратіона в м. Нікополі Дніпропетровської області, інвентаризаційну справу на нерухоме майно за адресою будинок № 20 по вул. Кутузова в м. Нікополі Дніпропетровської області прийшов до наступного. Відповідно до ч.1,2\~ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ч.1\~ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок, споруду чи будівлю, переходить право власності (право користування) на земельну ділянку, на якій вони розташовані, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до\~ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно зі\~ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»\~передбачено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга\~статті 3 ЦПК (в редакції закону 2004 року),\~\~то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Як вбачається з копії виписки з рішення виконкому Нікопольської міської ради народних депутатів № 222 від 21.05.1987 року «Про вилучення та виділення земельних ділянок під будівництво індивідуальних житлових будинків та господарських побудов» та договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку (а.с.55,56), земельна ділянка площею 599 кв.м. по вул. Багратіона, 1, була\~\~виділена [PERSON]. Як вбачається з копії виписки з рішення виконкому Нікопольської міської ради народних депутатів № 164 від 22.03.1990 року «Про відчуження житлових будинків в м. Нікополі» (а.с.57), [PERSON] було дозволено продаж житлового будинку по вул. Багратіона, 1, готовністю 11%, [PERSON] та наділено її земельною ділянкою площею 599 кв.м. Право власності на незакінчений будівництвом житловий будинок, що знаходиться за адресою м. Нікополь, вул. Багратіона, 1, перейшло [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу від 16.05.1990 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON], копією [PERSON] з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.155-160). \~Як вбачається з договору купівлі-продажу від 14.05.2007 року [PERSON] купив у [PERSON] незавершений будівництвом житловий будинок № 1, готовністю 11 %, який знаходиться в м. Нікополі, вул. Багратіона, що розташованій на земельній ділянці площею 599 кв.м (а.с.161,161-на звороті,163). Право власності на вказаний будинок було зареєстровано за [PERSON] Комунальним підприємством «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» 11.06.2007 року, номер запису 205, в книзі 18, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.162). Як вбачається з договору дарування ВМА № 396287 від 26.03.2009 року, зареєстровано в реєстрі за № 133, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] прийняв у дар житловий будинок, незавершений будівництвом, готовністю 11%, під № 1 по вул. Багратіона в м. Нікополі, розташований на земельній ділянці, площею 599 кв.м. (а.с.8,165,165 на звороті). Право власності на вказаний будинок було зареєстровано за [PERSON] Комунальним підприємством «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» 16.06.2009 року, номер запису 241, в книзі 22, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.20,166). Вказане підтверджується іншими матеріалами справи (а.с.10-12,167-172). 28.04.2010 року головним архітектором м. Нікополя було затверджено робочий проект будівництва житлового будинку, гаражу та сараю на ділянці домоволодіння № 1 по вул. Багратіона в м. Нікополі (а.с.131-134). 27.03.2015 року Нікопольською міською радою було прийнято рішення № 19-60/VІ про надання [PERSON] дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність в м. Нікополь для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.13-15). З документами для здійснення приватизації позивач звернувся до ТОВ «Домінант» для підготовки землевпорядної документації. Серед документів, які необхідно було надати землевпорядній організації, повинен бути акт про узгодження меж земельної ділянки. Як вбачається з [PERSON] прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 22.04.2015 року (а.с.16,51), власники (користувачі) суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявили, про свідчать узгоджувальні підписи від суміжних землекористувачів - від сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Суміжний землекористувач [PERSON] відповідач по справі відмовилась підписати зазначений акт встановлення меж земельної ділянки. Як вбачається з протоколу № 8 засідання комісії по вирішенню земельних спорів від 10.06.2015 року (а.с.21,52-53), розглядалася заява представник позивача [PERSON], яка просила винести на комісію з вирішення земельних спорів питання щодо відмови сусіда [PERSON] погодити межі земельних ділянок (а.с.50) та яка повідомила, що є дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Багратіона, 1 у розмірі 0,0599 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а сусід категорично відмовляється погодити межі земельних ділянок. [PERSON] на засідання комісії не зявилась, представнику позивача [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання. Листом № 161 від 10.12.2015 року (а.с.9), Товариство з обмеженою відповідальністю «Домінант», повідомило [PERSON] про те, що виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Багратіона,1 в м. Нікополі, не можливо, у звязку з відсутністю погодження акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання суміжними землекористувачами (землевласниками) земельної ділянки. Відповідач [PERSON] є власником домоволодіння № 20 по вул. Кутузова в м. Нікополі: 5/9 частин вказаного домоволодіння належать відповідачу на підставі свідоцтва на право приватної власності на житловий будинок від 12.04.1972 року (а.с.144), 2/9 частин вказаного домоволодіння належать відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.06.1972 року (а.с.146), 2/9 частин вказаного домоволодіння належать відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 08.07.1986 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори (а.с.145-на звороті,147,148). У судовому засіданні судом оглянуті інвентаризаційна справа на нерухоме майно за адресою будинок № 1 по вул. Багратіона в м. Нікополі Дніпропетровської області та інвентаризаційна справа на нерухоме майно за адресою будинок № 20 по вул. Кутузова в м. Нікополі Дніпропетровської області, копії документів з інвентаризаційних справ наявні в матеріалах справи (а.с.54-66,138,141,а.с.153-172, а.с.173-227). Як вбачається з копії рішення Нікопольської міської ради № 19 від 18.01.1978 року (а.с.114-117), наданого на запит суду Державним архівом Дніпропетровської області (а.с.113), за адресою вул. Кутузова, 20, при замірах площа земельної ділянки становить 1023 кв.м, зареєстровано за землекористувачем 910 кв.м, надлишки (113 кв.м), виявленні залишки залишено в користуванні землекористувачів до виникнення потреби в них. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.09.2013 року (а.с.142-143), рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.07.2013 року скасовано і ухвалено нове, яким [PERSON] в задоволенні його позову до Нікопольської міської ради Дніпропетровської області та [PERSON], треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю та [PERSON], - про усунення перешкод в приватизації земельної ділянки під будівництво житлового будинку відмовлено. Вказаним рішенням встановлено, що суд проігнорував той факт, що відповідач відмовилась підписати акт встановлення (відновлення) меж земельної ділянки позивача не безмотивно, а з тих причин, що в ньому не було вказано: її розмір; місця, де повинно бути вказано розмір земельної ділянки, яку хоче приватизувати позивач, були незаповнені. З цього приводу відповідач пояснила, що вона безумовно підписала б акт, якби площа земельної ділянки позивача була вказана згідно розмірів плану БТІ та його правовстановлюючих документів (а.с.142 на звороті). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.07.2016 року (а.с.70,71), було зобовязано ФОП «Шевченко» провести по справі геодезичну зйомку меж земельних ділянок згідно фактичного користування з привязкою всіх надвірних будівель і споруд, з усіма габаритними розмірами та каталогам координат, що знаходяться за адресою: вул. Багратіона, буд.1 в м. Нікополі Дніпропетровської області та вул. Кутузова, буд.20 м. Нікополь Дніпропетровської області, на паперовому та електронному носіях; геодезичну зйомку меж земельних ділянок, що знаходяться за адресою: вул. Багратіона, буд.1 в м. Нікополі Дніпропетровської області та вул. Кутузова, буд.20 м. Нікополь Дніпропетровської області, проводити з обовязковою явкою власників даних домоволодінь. На виконання вказаної ухвали суду 06.07.2016 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір № 0019-Т-Н про виконання робіт, а саме геодезичної зйомки меж земельних ділянок, які знаходяться в м. Нікополь, вул. Багратіона, буд.1 та в м. Нікополь, вул. Кутузова, буд.20 на території Нікопольської міської ради Дніпропетровської області (а.с.88). Вартість робіт становила 2000,00 грн., які оплатила [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с.89,90,91). Згідно акту від 13.07.2016 року (а.с.92), 13.07.2016 року геодезист ФОП [PERSON] не був допущений на земельну ділянку за адресою м. Нікополь, вул. Кутузова,20 для виконання робіт [PERSON] Платіжним дорученням № 312 від 25.08.2016 року [PERSON] було повернуто грошові кошти в сумі 1000,00 грн. за невиконані роботи по договору 019-Т-Н від 06.07.2016 року (а.с.93-95). [PERSON] надала до суду заяву про проведення геодезичної зйомки її ділянки без її участі, без допуску у домоволодіння (а.с.101). Товариством з обмеженою відповідальністю «Домінант» були проведені геодезичні роботи на земельних ділянках, які знаходяться в м. Нікополь, вул. Багратіона, буд.1 та в м. Нікополь, вул. Кутузова, буд.20 (а.с.96,106-111). Як вбачається з матеріалів справи (а.с.77-85,128,129) між сусідами, які мешкають за адресами м. Нікополь, вул. Багратіона, буд.1 та м. Нікополь, вул. Кутузова, буд.20, існує спір щодо захоплення частини земельної ділянки. Листом № 1242 від 15.06.2012 року (а.с.82), Нікопольська міська рада повідомила [PERSON] про те, що за рахунок надлишків її земельної ділянки [PERSON] була виділена частина земельної ділянки площею 15 кв.м. Листом № 44 від 05.01.2017 року (а.с.127) начальник відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю повідомив [PERSON] про те, що не є можливим встановити власників залишків сталої будівельної господарської споруди на присадибній земельній ділянці домоволодіння №22 на вул. Кутузова, власників конструкції з фундаментних блоків на земельній ділянці будинку № 20 на вул. Кутузова поряд з будинком № 1 на вул. Багратіона. Відповідно до ч.ч.1,2\~ст. 118 ЗК України,\~громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122\~цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. З огляду на те, що порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено\~ст.118 ЗК України, то із вимог закону вбачається, що для приватизації земельної ділянки необхідним є встановлення та узгодження її розмірів. Згідно вимог ч.1\~ст. 106 ЗК України,\~власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Детально дана процедура врегульована Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затверджена\~наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року № 376 (далі за текстом Інструкція). З п.2.8\~Інструкції\~вбачається, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі включає зокрема план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками по межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів). На бажання замовника замість плану меж земельної ділянки може складатися кадастровий план земельної ділянки. Відповідно до п.3.12 Інструкції, закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення, якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Відповідно до п.б ч.2\~ст.198 ЗК України, кадастрова зйомка включає погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. У випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документу - акту погодження меж - слід вважати, що погодження меж не відбулося. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акту, а із мотивів відмови, якщо вони озвучені. Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем акт визначення та погодження меж не підписаний (а.с.16). Частиною 2 статті 16 ЦК України\~визначено перелік способів захисту порушених прав та інтересів в судів, а способи захисту порушених прав на земельні ділянки встановлені\~ст. 152 ЗК України. Відповідно до ч.ч.2,3\~ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угод недійсними; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно з частиною 3\~ст. 158 ЗК України, земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, які перебувають у власності і користуванні громадян, вирішують органи місцевого самоврядування. Як вбачається з матеріалів справи, звернення представника позивача 08.05.2015 року до комісії по вирішенню земельних спорів Нікопольської міської ради Дніпропетровської області щодо непогодження меж земельної ділянки результатів не дало (а.с.50,52-53). Їй було рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не було надано жодного доказу в обґрунтування заперечень проти позовних вимог позивача, обставин викладених в письмових запереченнях відповідач не довів. Приватизація позивачем земельної ділянки без погодження меж із власником суміжної земельної ділянки [PERSON] не позбавляє останньої права звернутися до суду за захистом своїх прав у випадку, якщо відповідач вважає, що приватизація земельної ділянки у таких межах порушує його права. Враховуючи викладене, обставини справи, беручі до уваги те, що позивач вже звертався до відповідача з позовом про усунення перешкод в приватизації земельної ділянки щодо відмови [PERSON] в підписанні акту встановлення меж земельної ділянки в натурі від 15.07.2012 року, встановлені рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.09.2013 року обставини, що відповідач відмовилась підписати акт встановлення (відновлення) меж земельної ділянки позивача з тих причин, що в ньому не було вказано: її розмір; місця, де повинно бути вказано розмір земельної ділянки, яку хоче приватизувати позивач, були незаповнені, те, що відповідач пояснила, що безумовно підписала б акт, якби площа земельної ділянки позивача була вказана згідно розмірів БТІ та правовстановлюючих документів (а.с.142,143), те, що в [PERSON] прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 22.04.2015 року вказано розмір земельної ділянки, місце знаходження земельної ділянки, суд вважає, що відповідач безмотивно відмовляється узгодити межі земельної ділянки з позивачем, що унеможливлює реалізувати позивачу право на приватизацію земельної ділянки, суд вважає за можливе позов [PERSON] задовольнити та визнати протиправною відмову [PERSON] у підписанні [PERSON] прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 22.04.2015 року та визнати за [PERSON] право на приватизацію земельної ділянки по вул. Багратіона, 1 в м. Нікополі Дніпропетровської області без узгодження меж земельної ділянки з [PERSON], дозволивши [PERSON] подальшу приватизацію земельної ділянки у відповідності з чинним законодавством. На підставі ст.133,ч.1,2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп., сплаченого останнім при подачі позову (а.с.2), та витрат, повязаних з виконанням геодезичної зйомки в розмірі 1000 грн. 00 коп. (а.с.91,95).

Outcome: approved