Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до Угринівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, вказуючи, що після смерті її діда - [PERSON] , залишилось спадкове майно, у вигляді Ѕ частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що в [ADDRESS] та земельна ділянка площею 1,2559 га., з кадастровим номером 6124887700:01:001:0560, яка розташована на території Угринівської сільської ради Підгаєцького району. У підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених у позовній заяві, просить їх задовольнити. Крім того, додала, що інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні, що залишилось після смерті її діда, окрім її батька та тітки [PERSON] , які відмовились від прийняття спадкового майна, немає. У підготовче судове засідання представник відповідача не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце його проведення. Крім того, визнання ним позовних вимог та прохання про розгляд справи у його відсутності викладено у заяві, яка долучена до матеріалів справи, що не суперечить вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідачем відзиву на позов не подано. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. За змістом ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності із ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Положенням ч. 1 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що дідо та баба позивача, відповідно [PERSON] та [PERSON] , 12 березня 1971 року зареєстрували шлюб, у зв`язку з чим баба позивача змінила прізвище із дошлюбного [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 12 березня 1971 року. Діду позивачки - [PERSON] належала Ѕ частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що в [ADDRESS] та земельна ділянка площею 1,2559 га., з кадастровим номером 6124887700:01:001:0560, яка розташована на території Угринівської сільської ради Підгаєцького району, що видно із довідки виданої виконкомом Угринівської сільської ради Підгаєцького району за вих.№191 від 24 лютого 2020 року, довідки виданої Підгаєцьким РБТІ за вих.№66 від 27 лютого 2020 року, витяга з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24 лютого 2020 року та витяга із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки сформованого 14 вересня 2020 року відділом у Підгаєцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області. Баба позивача [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11 березня 2020 року. Дідо позивача [PERSON] 26 серпня 1999 року в Угринівській сільській раді Підгаєцького району Тернопільської області склав заповіт, розпорядженням якого все належне йому майно заповів позивачу. Вказаний заповіт зареєстровано в реєстрі за №12. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , що вбачається із свідоцтва смерть серії [NUMBER] від 01 лютого 2007 року виданого Угринівською сільською радою Підгаєцького району Тернопільської області. Рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 26 червня 2020 року, яке не оскаржувалось та набрало законної сили, встановлено, що позивач постійно з грудня 2006 року проживала разом із спадкодавцем [PERSON] в [ADDRESS] , аж до дня його смерті, тобто до [INFO] . Позивач прийняла спадщину після смерті свого діда [PERSON] , у вигляді вищезазначеного спадкового майна, шляхом постійно проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї, що підтверджується вищезазначеним. Також даний факт, визнано відповідачем і така процесуальна дія відповідає принципу диспозитивності цивільного процесу, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Спадкоємці, які мали право на обов`язкову частку у спадковому майні, що залишилось після смерті [PERSON] , а саме його син - [PERSON] та дочка - [PERSON] , відмовились від спадкування майна, про що свідчать їх нотаріально посвідчені заяви відповідно від 10 та 11 листопада 2020 року. Позивач зверталась в нотаріальну контору із питанням видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті свого діда, однак в цьому їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та пропуском строку для прийняття спадщини, що вбачається із відмови завідувача Підгаєцької державної нотаріальної контори за вих.№187/01-16 від 11 березня 2020 року. Той факт, що правовстановлюючий документ на спадкове майно, втрачено, підтверджується публікацією в газеті "Земля Підгаєцька" за №9 від 06 березня 2020 року. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підставний, а тому підлягає до задоволення. Судові витрати слід покласти на позивача в межах нею понесених. На підставі наведеного,

Outcome: approved