Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що 14 січня 2010 року між нею\~та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Камяницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис за № 01. У шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і знаходяться на її утриманні. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося\~ через відсутність взаємопорозуміння, втрата почуття любові і поваги один до одного. Оскільки подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, позивач просить суд ухвалити рішення,\~ яким\~ шлюб між\~нею та відповідачем [PERSON] , що зареєстрований 14 січня 2010 року виконкомом Камяницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області - розірвати; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « Хохлова»; визначити місце проживання дитини разом з нею. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі,\~ просила\~ їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Пояснила, що основною причиною розірвання шлюбу є небажання проживати спільно . Зазначила, що вона фактично створила нову сім'ю з іншим чоловіком . Вказала, що строк на примирення наданий судом не дав результатів. Відповідач у судовому засіданні не заперечив проти розірвання шлюбу. В подальші судові засідання після відновлення провадження у справі не зявився , про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Як встановлено в судовому засіданні, сторони уклали шлюб 14 січня 2010 року, який зареєстрований виконкомом Камяницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, за актовим записом № 1, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 062947, виданого 14.01.2010 року , приєднаним до матеріалів справи (а.с. 6). У даному шлюбі\~ у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується\~ свідоцтвом про народження серії І-ФМ №159039 від\~ 17.03.2010 р. , копія\~ якого приєднана до матеріалів справи. Шлюбні відносини між подружжям, як стверджено позивачем в судовому засіданні, припинені. Майновий спір між сторонами відсутній. Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України. Суд\~враховує, що\~регулювання\~шлюбно-сімейних\~ правовідносин\~ здійснюється\~ на\~ принципах\~ добровільності,\~взаємоповаги,\~взаєморозуміння, а\~держава\~забезпечує\~ принцип\~свободи\~ шлюбу\~та\~ принцип\~ свободи\~розірвання\~шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~За\~змістом\~ст.\~55\~СК\~України\~дружина\~та\~чоловік\~ зобовязані \~спільно\~ піклуватись\~про\~ побудову\~ сімейних\~відносин\~між\~собою\~та\~ іншими\~членами\~сімї\~на\~почуттях\~ взаємної\~любові,\~ поваги,\~ дружби,\~ взаємодопомоги.\~Чоловік\~зобовязаний \~утверджувати\~ в\~сімї\~повагу\~до\~ матері.\~ Дружина\~ зобовязана утверджувати\~в\~сімї\~повагу\~ до\~батька.\~Дружина\~ та\~чоловік\~відповідальні\~ один\~ перед\~одним,\~перед\~іншими\~членами\~сімї\~за\~свою\~поведінку\~в\~ній. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно положення ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Основною причиною припинення сімейних відносин є відсутність взаємопорозуміння та відсутність бажання зі сторони позивача продовжувати спільне життя з відповідачем по справі [PERSON] та фактичне створення позивачем нової сім'ї. Збереження\~шлюбу\~можливе\~на\~паритетних\~засадах,\~на\~почуттях\~взаємної\~любові\~ та\~ поваги,\~ взаємодопомоги\~та\~підтримки,\~ тобто\~на\~тому,\~що\~є\~моральною\~ основою\~шлюбу,\~а\~ позивач\~не\~ має\~ наміру\~ зберегти\~шлюб\~з\~відповідачем. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ При таких обставинах суд приходить до висновку, що дана сімя розпалася остаточно, примирення між подружжям є неможливим, є всі підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу. Задовольняючи позовні вимоги про\~ розірвання шлюбу, суд\~ виходить з того, що\~ добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз,\~ при цьому\~ слово\~ „сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово „союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Згідно\~ст.\~56\~ч.3\~СК\~України\~кожен\~із\~подружжя\~має\~право\~припинити\~шлюбні\~відносини,\~а\~ч.4\~цієї\~ж\~статті\~передбає,\~що\~примушування\~до\~збереження\~шлюбних\~відносин\~є\~порушенням\~ права дружини, чоловіка\~на\~особисту\~свободу\~і\~може\~мати\~наслідки,\~встановлені\~законом. Окрім того, обгрунтованими є і вимоги позивача про визначення місця проживання спільної дитини разом з матірю. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved