Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просила суд усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] , встановивши порядок користування квартирою [ADDRESS] , згідно якого виділити їй, [PERSON] , разом з неповнолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] в користування ізольовану кімнату житловою площею 15,0 кв.м. з лоджією площею 1,4 кв.м., а відповідачу [PERSON] виділити в користування ізольовану кімнату житловою площею 12,3 кв. м з балконом площею 0,9 кв.м. Кухню площею 7,4 кв.м., ванну кімнату 2,6 кв.м., вбиральню 1,4 кв.м. , коридор 7,9 кв.м. залишити в спільному з відповідачем користуванні. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2008 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Вона з відповідачем 29 травня 2009 року купили в рівних частках квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу. В квартирі зареєстровані та проживають вона та їх з відповідачем неповнолітня донька. 20 серпня 2019 року шлюб з [PERSON] був розірваний Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. В даний час в квартирі фактично проживають тільки вона з донькою, а відповідач в спірній квартирі не зареєстрований та не проживає. Колишній чоловік зареєстрований та мешкає в [ADDRESS] . Незважаючи на те, що відповідач в спірній квартирі не зареєстрований та не проживає, на всю загальну площу квартири нараховуються комунальні платежі за управління спільним майном багатоквартирного будинку та прибудинкової території, за технічне обслуговування ліфту та за теплопостачання. Відповідач припинив виконувати обов`язки співвласника по утриманню належного йому на праві спільної часткової власності нерухомого майна. Оскільки порядок користування житловою площею квартири між ними з відповідачем не встановлений і особовий рахунок не розділений, вона змушена платити комунальні платежі та експлуатаційні розходи по утриманню будинку, ліфту та опалення квартири як за себе, так і за відповідача, оскільки передбачена солідарна відповідальність співвласників квартири по оплаті комунальних платежів. Тому тягар самостійного утримання квартири ставить її у тяжке матеріальне становище. Вона просила відповідача сплачувати комунальні платежі або добровільно визначити порядок користування квартирою та розділити фінансово-особовий рахунок на квартиру, але згоди від нього не отримала. Нею була письмово направлена пропозиція відповідачу щодо домовленості про встановлення порядку користування спірною квартирою, але на мою письмову пропозицію згоди він не надав. Тому вважає, що необхідно встановити порядок користування квартирою та в подальшому поділити особовий рахунок на квартиру з тим, щоб кожен із співвласників міг оплачувати комунальні платежі за те приміщення, яке передане йому в користування. Ухвалою суду від 24 грудня 2019 року відкрито провадження у даній справі та постановлено провести розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача [PERSON] О [PERSON] В. не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі , позовні вимоги підтримує, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.ч.7, 8 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Вивчивши матеріали справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори. Право власності на 1/2 частку вищевказаної кватири за кожним із них було зареєстровано Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації і записано у реєстрову книгу 139 в книзі: 61ж-139. Відповідно до Технічного паспорту спірна квартира має загальну площу 48,90 кв.м., жилою площею 27,3 кв.м., складається з двох кімнат: ізольована кімната житловою площею 15,0 кв.м., кімната житловою площею 12,3 кв.м. Квартира має кухню площею 7,4 кв.м., ванну кімнату 2,6 кв.м., вбиральню 1,4 кв.м., коридор 7,9 кв.м., лоджію площею 1,4 кв.м, та балкон площею 0.9 кв.м. та двох суміжних, кімната № 6 має площу 10,8 кв.м., кімната № [NUMBER] має площу 17,7 кв.м., кімната №8\~17.2 кв.м., має кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридор. Отже, на кожного співвласника спірної квартири припадає по 13,65 кв.м. жилої площі. У позасудовому порядку сторони не дійшли згоди щодо встановлення порядку користування спірною квартирою. Сторони мають право на користування квартирою відповідно до своїх часток, однак сторони мають спірні відносини щодо користування квартирою. Відповідно до ст.47 Конституції України, ч.3 ст. 9 Житлового кодексу Україникожен громадянин має право на житло та ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням. Відповідно до ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.\~155\~Житлового кодексу УРСР жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Відповідно до ч.1 ст.\~358\~ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.\~358\~ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" зазначено, що у випадку неможливості виділити сторонам у натурі ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, може бути встановлений порядок користування приміщеннями квартири. Спірна квартира не може бути поділена між співвласниками у натурі, однак для усунення спорів та конфліктів між співвласниками можна встановити порядок користування спільною частковою власністю. Враховуючи, наявність спірних відносин між сторонами щодо користування квартирою, а також те, що кімната, площею 15,0 кв.м. з лоджією 1,4 кв.м. є ізольованою, а з позивачкою проживає ще неповнолітня дитина, суд вважає можливим виділити позивачці у користування вказану кімнату. При цьому право власності відповідача не порушується, так як вищезазначена кімната не виділяється позивачці у власність і даним рішенням не проводиться поділ спірної квартири між співвласниками у натурі. Відповідно до Правової позиції висловленої Верховним Судом України у постанові № 6-1500цс15 від 17 лютого 2016 року, яка також підтверджена у Постанові Верховного суду від 03.10.2018р. по справі №363/928/16-ц зводиться до наступного: У даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири,а встановлення порядку спільного користування нею. Тому критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальному зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог Відповідачем суду не надано. Виходячи з наведеного, враховуючи ту обставину, що питання про встановлення порядку користування жилим приміщенням мирним шляхом сторонами не вирішено, між сторонами існують спірні відносини, суд дійшов висновку про те, що оскільки виділ квартири кожному власнику в натурі неможливий, а встановлення порядку користування квартирою не порушує права власності кожного з власників так як вищезазначені кімнати не виділяються позивачу у власність і даним рішенням не проводиться поділ спірної квартири між співвласниками у натурі, та є єдиним вирішенням виниклої між сторонами спірної ситуації, встановлення порядку, при якому позивачу у користування буде виділено кімнату площею 15,0 кв.м. з лоджією площею 1,4 кв.м., а відповідачу кімнату площею 12,3 кв.м. з балконом площею 0,9 кв.м., не буде порушувати та обмежувати прав відповідача, у зв`язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при звернені з позовом до суду в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved