Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про виділ 1/2 частки з спільного майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частку квартири. В обґрунтування вимог вказав, що просить суд виділити сторонам по 1/2 частки квартири, та визнати право власності. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі посилаючись на те, що спірна квартира придбана під час шлюбу, але оформлена на відповідача і тому він просить суд задовольнити позову повному обсягу. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином в установленому законом порядку. Суд, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача у порядку ст.169 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 28 квітня 1990 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 430.Від шлюбу сторони мають спільну дитину - повнолітню доньку Юлію. В березні 1999 року, сторони сумісно придбали трьохкімнатну квартиру № 33 будинку № 78 на мікрорайоні Індустріальний Жовтневого району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, загальною площею 69,9 кв. метрів, житловою площею 37,7 кв. метрів, яка розташована на дев'ятому поверсі десятиповерхового житлового будинку. Договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, та оформлений на ім'я відповідача по справі - [PERSON], та зареєстрований у КП ДОР "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" також на ім'я відповідача по справі. Згідно вимог ст. 22 КпШС України, яка відповідає ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Вищевказана квартира є сумісної власністю сторін. 20 серпня 2013 року шлюб між сторонами був розірваний (свідоцтво про розірвання шлюбу видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 110). Однак відповідно до вимог ст. 68 ч. 1 СК України розірвання шлюбу не припинає право спільної сумісної власності на майно, яке придбане за час шлюбу. Згідно до ст. 370 ч. 2 ЦК України у випадку виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Стаття 28 КпШС України, яка відповідає ч. 1 ст. 70 СК України передбачає, що у випадку розділу майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними чи шлюбним договором. Вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що при зазначених обставинах позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України при постановлені рішення суд, повинен вирішити питання про розподіл судових витрати, а саме з відповідача стягуються судові витрати на користь позивача, та на користь держави за вимоги майнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: approved