Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що 24 лютого 2001 року, вона уклала шлюб з Відповідачем. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей. З початку їхнього подружнього житття вони проживали добре. Пізніше чоловік почав їй зраджувати. Відповідач вже тривалий час живе своїм життям, сімєю зовсім не цікавиться, вони не підтримують шлюбні відносини, примирення між ними неможливе, а тому Позивач звертається до суду і просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем та після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]» Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте подала суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був у встановленому законом порядку повідомлений про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення у відсутності сторін в порядку ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у матеріалах справи доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розлучення, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову з таких мотивів: Сторони уклали шлюб 24 лютого 2001 року, який вони зареєстрували у Новояворівській міській раді Яворівського району Львівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №35. Від спільного подружнього життя у них [INFO] народився син [PERSON], та [INFO] дочка [PERSON]. Діти проживають разом з Позивачем, що підтверджується матеріалами справи. Сімейне життя сторін у зареєстрованому між ними шлюбі не склалося. Тривалий час вони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вони відділились один від одного. На даний час Позивач -2- втратила будь-які почуття любові та не має наміру в подальшому перебувати у шлюбі. Сторони примирення не бажають, оскільки це не виправить стан їхніх шлюбних відносин. Спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечить інтересам Позивача. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу Позивач бажає залишити прізвище "[PERSON]". Спору щодо місця проживання дітей та майнового спору на час подання до суду заяви про розірвання шлюбу судом не встановлено. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що спроби примирення сторін неможливі і не в найкращих інтересах сім'ї. Конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на життя, шлюб та сім'ю. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати.

Outcome: approved