Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач 31.03.2020 року звернувся до Баришівського районного суду Київської області із зазначеним позовом. Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 18.01.2017 року о 11 год. 45 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Subaru», державний номерний знак [NUMBER] у м. Києві допустив зіткнення з транспортним засобом «Volvo», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до Постанови Дніпровського районного суду міста Києва - справа № 755/1759/17 від 20.02.2017 року Відповідач винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-ІV (далі - Закон України № 1961-ІV), вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п.«а» п.41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та через те, що відповідачем не було оформлено полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, власник пошкодженого автомобіля звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. Після розгляду зазначеної заяви та зібраних аварійним комісаром документів по ДТП, МТСБУ було прийнято рішення (Наказ № 8245 від 12.09.2017 року) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та сплачено [PERSON] , грошові кошти в розмірі 5152,74 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1259552, від 13.09.2017 року. Просять суд стягнути з [PERSON] , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, в порядку регресу, грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 5152,74 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, до суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений своєчасно та у встановлений законом спосіб. Про причини неявки суд він не повідомив, відзив на позов і заяву про розгляд справи за його відсутності до суду теж не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 18.01.2017 року о 11 год. 45 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Subaru», державний номерний знак [NUMBER] у м. Києві допустив зіткнення з транспортним засобом «Volvo», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до Постанови Дніпровського районного суду міста Києва - справа № 755/1759/17 від 20.02.2017 року Відповідач винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-ІУ (далі - Закон України № 1961-ІУ), вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п.«а» п.41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та через те, що відповідачем не було оформлено полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, власник пошкодженого автомобіля звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. Після розгляду зазначеної заяви та зібраних аварійним комісаром документів по ДТП, МТСБУ було прийнято рішення (Наказ № 8245 від 12.09.2017 року) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та сплачено [PERSON] , грошові кошти в розмірі 5152,74 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1259552, від 13.09.2017 року. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У підпункті 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За змістом п. 40.3 ст. 40 Закону № 1961-IV МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що МТСБУ відшкодувало потерпілій особі майнову шкоду, завдану з вини [PERSON] , який всупереч вимогам закону свою цивільно-правову відповідальність не застрахував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги МТСБУ про стягнення із [PERSON] на його користь в порядку регресу суми виплаченого відшкодування в розмірі 5152,74 та витрат на підготовку до суду 500 грн., всього майнової шкоди в загальному розмірі 5652,74 ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Нормою ч.141 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved