Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.07.2008 року помер батько позивача та відповідачів [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді домоволодіння №15, розташованого по вул.Довженка в с.Олексіївка Кодимського району Одеської області, право власності на яке посвідчено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВА №426173 від 02.03.2004 року, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 1.56 га, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №007969, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 1.51 га, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №078398. Позивач та її брати [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями після померлого [PERSON] і звернулися до Кодимської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, однак добровільно поділити спадкове майно сторони не можуть. У зв'язку з тим, що між спадкоємцями виник спір, позивач не може захистити своє порушене право в позасудовому порядку, а тому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати за нею право власності на 1/3 частину домоволодіння №15, розташованого по вул.Довженка в с.Олексіївка Кодимського району Одеської області, на 1/3 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 1.56 га та 1/3 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 1.51 га. В підготовче засідання позивач не зявилася, від її представника до суду надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність. Відповідачі в підготовче засідання не зявилися, надавши до суду заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги визнають. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п. 24 Постанови № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України дав розяснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження обставин справи. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачами, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування, а тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved