Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Згідно з поданим позовом в ході здійснення представницьких повноважень прокуратурою області встановлено факт безпідставного вибуття з комунальної власності територіальної громади м. Дніпро об`єктів нерухомого майна шляхом їх відчуження на користь приватних підприємств, в тому числі нежитлового [ADDRESS], розташованого за адресою: [ADDRESS] . Зазначене нежитлове приміщення перебувало на балансі виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур- Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська (ВРЖЕП АНД району), яке було зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 13.09.1991. Рішенням Дніпропетровської міської ради народних депутатів №46 від 27.11.1991 «Про комунальну власність Дніпропетровської міської ради народних депутатів», яке доповнено рішенням Дніпропетровської міської ради № 26/23 від 26.09.2001 затверджено перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Дніпро. Факт належності об`єктів, зазначених у переліках (розділи І - XIII), що додаються до рішення Дніпропетровської міської ради народних депутатів №46 від 27.11.1991 територіальній громаді м. Дніпропетровська, встановлений рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі N200/5829/13-ц від 14.05.2013 за заявою Дніпропетровської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення. Державна реєстрація права комунальної власності територіальної громади міста на нежитлове приміщення [ADDRESS] , проведена Дніпропетровським міським управлінням юстиції 05.07.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 98542412101. Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (ст. 144 Конституції України). Відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції пленарного засідання міської ради відноситься прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж тих повноважень та умов їх здійснення. Рішенням Дніпропетровської міської ради № 16/9 від 02.03.2011 об`єкти нерухомого майна з балансу комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, зокрема, ВРЖЕП АНД району передано на баланс КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю». Вказане обґрунтовувалось реорганізацією комунальних житлово - експлуатаційних підприємств, необхідністю забезпечення ефективності управління комунальним майном та пов`язувалось з визначенням єдиного підприємства, наділеного повноваженнями з управління комунальним майном та корпоративними правами територіальної громади міста в особі КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю». 06.08.2012 ухвалою господарського суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі №38/5005/6637/2012 про банкрутство ВРЖЕП АНД району. Однак, на час відкриття провадження у справі про банкрутство рішення сесії Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02.03.2011 ВРЖЕП АНД району в повному обсязі виконано не було, внаслідок чого нерухоме майно обліковувалося на балансі підприємства за відсутності правових підстав. Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2012 у справі №38/5005/6637/2012 ВРЖЕП АНД району визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. На підставі вказаної постанови ліквідатором ВРЖЕП АНД району призначено арбітражного керуючого [PERSON], яким, всупереч чинного законодавства та рішень Дніпропетровської міської ради з питань управління об`єктами комунальної власності, нежитлове [ADDRESS], що розташоване за адресою: [ADDRESS] з метою продажу було включено до ліквідаційної маси підприємства - банкрута, а в подальшому реалізовано шляхом проведення 27.12.2012 товарною біржею «Регіональна універсальна біржа» торгів з продажу зазначеного нерухомого майна, переможцем у яких визнано ТОВ «Солярис.». На підставі протоколу проведення біржових торгів 24.07.2013 між ВРЖЕП АНД району та ТОВ «Солярис.» укладено договір купівлі-продажу нежитлового [ADDRESS] , що розташоване [ADDRESS] , який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мудрецькою І.В., зареєстрованого в державному реєстрі за №1247. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2018 у справі №38/5005/6637/2012 про банкрутство ВРЖЕП АНД району задоволено скаргу прокуратури області на дії ліквідатора та визнано неправомірними його дії щодо включення до ліквідаційної маси банкрута об`єктів нерухомого майна комунальної власності, продажу його з відкритих біржових торгів та визнано недійсними договори купівлі-продажу, укладені на їх підставі. Зокрема, рішенням суду визнано неправомірними дії ліквідатора ВРЖЕП АНД району арбітражного керуючого [PERSON] щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута нежитлового [ADDRESS], що розташоване за адресою: [ADDRESS] , та продажу його з відкритих біржових торгів, визнано недійсними результати біржових торгів, проведених 27.12.2012 товарною біржею «Регіональна універсальна біржа» з продажу зазначеного нерухомого майна та визнано недійсним договір купівлі-продажу № 1247 від 24.07.2013, зареєстрований приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мудрецькою І.В., укладений між ліквідатором - арбітражним керуючим Саричевою Н.В. та ТОВ «Солярис.». Нежитлове [ADDRESS], що розташоване за адресою: [ADDRESS] за договором купівлі - продажу № 1322 від 30.07.2013, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мудрецькою І.В. , було відчужено на користь [PERSON] На переконання позивача при реалізації спірного майна не було дотримано процедури його відчуження, останнє вибуло від власника поза волею останнього, а тому підлягає поверненню у власність територіальної громади м. Дніпро на підставі ст. 321, ч. 1 ст. 319, ст.ст. 387, 388 та ст. 658 ЦК України. Предмет позову становить вимога про витребування від [PERSON] на користь територіальної громади м. Дніпро в особі Дніпровської міської ради нежитлове [ADDRESS], що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих суду у порядку ст.ст. 77-80 ЦПК, нежитлове [ADDRESS] у буд. [ADDRESS] належить [PERSON] , що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мудрецькою І.В. 30.07.2013 року (реєстр 1322), який був укладений між [PERSON] та ТОВ «Солярис.» (а.с. 31-34). Згідно вказаного договору купівлі-продажу (п. 1.2) відчужуване продавцем майно належить йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого 24.07.2013 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мудрецькою І.В., реєстровий номер 1247. Згідно договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 24.07.2013, який був укладений між Виробниче ремонтним житлово-експлуатаційним підприємством Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська та ТОВ «Солярис.», останнє набуло право власності на нежитлове [ADDRESS] (а.с. 27-30), зазначене нерухоме майно належало територіальній громаді в особі Дніпропетровської міської ради згідно з Рішенням №46 Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 27.11.1991 року та Рішенням №26/23 Дніпропетровської міської ради від 26.09.2001 р. (а.с. а.с. 12 та 13). Рішенням Дніпропетровської міської ради від 02.03.2011 №16/9 проведено реорганізацію комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, підпорядкованих Департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради шляхом передачі з їх балансу на баланс комунальним житлово-експлуатаційним підприємствам, підпорядкованим департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради (а.с. 14-15), що підтверджується відповідним рішенням. Фактично рішення сесії Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02.03.2011 ВРЖЕП АНД району в повному обсязі виконано не було, внаслідок чого спірне нерухоме майно обліковувалося на балансі ВРЖЕП АНД району. 06.08.2012 ухвалою господарського суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі №38/5005/6637/2012 про банкрутство ВРЖЕП АНД району. Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2012 у справі №38/5005/6637/2012 ВРЖЕП АНД району визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. На підставі вказаної постанови ліквідатором ВРЖЕП АНД району призначено арбітражного керуючого [PERSON], яким, всупереч чинного законодавства та рішень Дніпропетровської міської ради з питань управління об`єктами комунальної власності, нежитлове [ADDRESS], що розташоване за адресою: [ADDRESS] з метою продажу було включено до ліквідаційної маси підприємства - банкрута, а в подальшому реалізовано шляхом проведення 27.12.2012 товарною біржею «Регіональна універсальна біржа» торгів з продажу зазначеного нерухомого майна, переможцем у яких визнано ТОВ «Солярис.» (а.с. 24-26). Дослідив докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 317 ЦК України встановлена належність власникові права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно норм ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, наявність у діях власника майна волі на передачу цього майна виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. Відповідно до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Виходячи з наведених приписів та норм ст.ст. 19, 143 Конституції України, ст. 327 ЦК України, ч. 5 ст. 16, п. 30 ч. 1 ст. 26, ч. 1, ч. 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" - стосовно повноважень територіальних громад, уповноважених представницьких органів таких громад, у тому числі стосовно майна, що є у власності цієї громади та є комунальним майном (об`єктів комунальної власності), права таких представницьких органів на володіння, користування та розпорядження об`єктами комунальної власності відповідної територіальної громади, у тому числі права на вилучення на користь інших суб`єктів права власності, порядку здійснення такого вилучення (відчуження), колегія суддів зазначає, що лише за наявності волевиявлення органу місцевого самоврядування, оформленого рішенням, прийнятим виключно на пленарному засіданні Міськради, можливе розпорядження спірним нерухомим майном. Так, за нормами ст. 388 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього (ст. 330 ЦК України). Частиною 1 ст. 388 ЦК України визначені випадки витребування майна від добросовісного набувача власником. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, зокрема, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (ч. 3 ст. 388 ЦК України). Таким чином, виходячи з аналізу наведених норм, встановлених обставин справи та оскільки спірне нерухоме майно вибуло з володіння Дніпровської міської ради поза її волею, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Outcome: approved