Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та Харківської міської Ради, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, просила визначити громадянці РФ [PERSON] , як спадкоємцю за законом в порядку ст.1265 Цивільного кодексу України після гр. України [PERSON] , який помер [INFO] , додатковий трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, який рахувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Позивач зазначає, що вона, [PERSON] , є троюрідною сестрою [PERSON] ,який народився [INFO] та помер [INFO] у м. Харкові.Позивач зазначає, що вищезазначені обставини підтверджуються наступним: [PERSON] , народилася [INFO] та мала дошлюбне прізвище « [PERSON] ; її мати, [PERSON] , народилася [INFO] , мала дошлюбне прізвище " [PERSON] " та померла [INFO] ; її дід по матері - [PERSON] , народився [INFO] у м.Майкопі та помер [INFO] ; Батьками [PERSON] були [PERSON] та ( [PERSON] ; її двоюрідна бабка по матері (рідна сестра діда) - [PERSON] народилася [INFO] та померла [INFO] ; Її батьками відповідно були [PERSON] та [PERSON] . На момент своєї смерті [PERSON] перебувала; шлюбі з [PERSON] та мала прізвище [PERSON] ; [PERSON] перебувала у трьох шлюбах: від першого шлюб з [PERSON] вона мала доньку - [PERSON] , яка народилася [INFO] та померла [INFO] .. На час своєї смерті [PERSON] мала прізвище [PERSON] за другим своїм шлюбом з [PERSON] ; [PERSON] від першого шлюбу з [PERSON] мала сина - [PERSON] , який народився [INFO] помер [INFO] . Таким чином, [PERSON] через свою рідну матір [PERSON] (в дів. [PERSON] , на момент смерті - [PERSON] , свою рідну бабку [PERSON] (у 1-му шлюбі - [PERSON] , на момент смерті за третім чоловіком - [PERSON] , свого рідного прадіда [PERSON] та свого рідного двоюрідного діда [PERSON] (рідного брата своєї рідної бабки доводився троюрідним братом позивачеві, [PERSON] . Рідна бабка [PERSON] - [PERSON] перебувала у трьох шлюбах: з [PERSON] , від якого народила доньку [PERSON] (рідну матір [PERSON] ); з [PERSON] ; з [PERSON] , який доводився по матері рідним дядьком Відповідачці - [PERSON] . На момент своєї смерті [PERSON] проживав, був зареєстрований та володів на праві приватної власності Ѕ частиною квартири [ADDRESS] . У цій же квартирі проживав, був зареєстрований та володів Ѕ частиною квартири [PERSON] . Позивач стверджує, що [PERSON] 06.09.2005 р. у ПН [PERSON] склав заповіт, за яким все належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповів [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , а його спадкоємець - [PERSON] - помер менш як за два місяці після цього - 21.03.2016 р. Оскільки [PERSON] проживав та був зареєстрований за тією ж адресою, що й спадкодавець - [PERSON] , то відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦКУ він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] за заявою [PERSON] у 4-й ХДНК було відкрито спадкову справу за № у реєстрі 58890018 (номер у нотаріуса 372/2016. копія витягу зі Спадкового реєстру та копія заяви [PERSON] про прийняття спадщини від 22.04.2016 про це свідчить). Позивач зазначає, що вона та її мати [PERSON] про існування своїх родичів ( [PERSON] , його матері [PERSON] , її матері і бабусі [PERSON] (рідної тітки [PERSON] ) [PERSON] у м. Харкові не тільки знали, а й підтримували з ними контакт. Вони спілкувалися та неодноразово приїздили до них у Бєлгородську область в гості. Після смерті [PERSON] у 2005 р. та [PERSON] у 2012 р., вони продовжували підтримувати зв`язок з [PERSON] , який продовжував приїздити до них в Бєлгородську область. Самі вони їздити до Харкова не мали змоги, бо з 2008 року її мати була інвалідом 2-ї групи та пересувалася на інвалідному візку (копія посвідчення інваліда та довідки про стан здоров`я та нетранспортабільність додає). Через інвалідність її матері, вона мешкала разом з нею та щоденно її доглядала.Позивач зауважує, що з 2014 року - після анексії Криму та початку військових дій на Донбасі, [PERSON] припинив приїздити до них в РФ і продовжував з ними спілкування, зрідка телефонуючи до її матері з різних мобільних телефонних номерів, які він постійно змінював, пояснюючи це зміною пакетів мобільного зв`язку на більш вигідні за тарифами. В останнє, зазначає позивач, вони спілкувалися взимку 2016 року, коли [PERSON] повідомив їм про смерть [PERSON] (чоловіка своєї бабусі і двоюрідної бабки позивача [PERSON] ), якого любив як рідного діда. З весни/літа 2016 року [PERSON] перестав їм телефонувати, останній його відомий телефонний номер не відповідав. Вони вирішили, що його мобілізували через військові дії на Донбасі, він не може через це їм зателефонувати та продовжували чекати на його телефонний дзвінок. Восени 2018 року, не дочекавшись від нього відомостей, вони вирішили, що з ним щось трапилося, та через знайомих отримали контакт юриста у м.Харкові, якому доручили розшукати їх зниклого родича. Від цього юриста на початку 2019 року вони дізналися про смерть [PERSON] , а також про те, що племінниця [PERSON] - [PERSON] - намагається через суд успадкувати після [PERSON] належну йому квартиру, і що [PERSON] заповів [PERSON] належну йому на праві приватної власності Ѕ частину квартири.З огляду на вищезазначені обставини зазначає позивач, її мати як ближча за ступенем споріднення родичка звернулася до 4-ї ХДНК з власною заявою про прийняття спадщини після смерті свого двоюрідного племінника (копії заяви та відповіді 4-ї ХДНК додає). Вона подала заяву про прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України (тобто пропустила строк для прийняття спадщини) через поважні причини, а саме тому, що дізналася про смерть свого двоюрідного племінника лише через 2 роки після його смерті. Отримати цю інформацію раніше вона не мала змоги, оскільки проживала у РФ, була інвалідом 2-ї групи та прикута до інвалідного візка, а повідомлень про смерть двоюрідного племінника від [PERSON] не отримувала. Інших родичів чи знайомих у м.Харкові вона не мала.Через вищенаведені обставини, зазначає позивач, її мати [PERSON] була змушена звернутися суду з позовом до [PERSON] (як до особи, яка прийняла спадщину після [PERSON] у встановлений законодавством строк) про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування через втрату оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру, які потрібні оформлення спадщини в органах нотаріату.В процесі розгляду справи, незадовго до фінальної стадії судового розгляду, [INFO] її мати [PERSON] померла (копія свідоцтва про смерть а/з 170199310024502441008 від 01.10.2019 р. додає) і вона вступила в справу в порядку процесуального правонаступництва, як особа, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] .Рішенням по справі № 644/436/19 (суддя Зяброва О.Г.) позов [PERSON] (процесуальний правонаступник через смерть позивача - її донька [PERSON] ) [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , було задоволено.Харківським апеляційним судом рішення Орджонікідзевського суду по справі 644 / 436/19 скасовано. На сьогодні, стверджує позивач, на розгляді касаційної інстанції перебуває касаційна скарга [PERSON] шодо встановлення факту її постійного проживання з [PERSON] (справа № 644/ 3386/18). Посилаючись на ст. ст. 1258, 1272 ЦК України, правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, у постанові 26.06.2019 р. по справі № 565/1 145/17, «вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, ЗОКРЕМА: 1) тривала хвороба спадкокоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність повіту ТОЩО» , звертаючи увагу суду на те, що під час викладення своєї правової позиції Верховний Суд двічі наголосив на тому, що наведений ним перелік поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини не є вичерпним та суди, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, самостійно досліджують та встановлюють поважність такої причини, позивач наголошує на поважність пропуску строку для прийняття спадщини нею, [PERSON] , після [PERSON] .. Обумовлює це твердження наступними обставинами: 1. На час смерті [PERSON] його єдиними кровними родичами були [PERSON] та [PERSON] , які не знали й не могли дізнатися своєчасно про його смерть через проживання зі спадкодавцем у різних країнах; 2.В зв`язку з анексією Російською Федерацією Автономної Республіки Крим частини Донецької та Луганської областей відносини між Україною та РФ з весни 201 ускладнені; 3. [PERSON] була інвалідом 2-ї групи, не здатною до самостійного пересував та проживання без сторонньої допомоги, через що вона не мала змоги приїхати до іншого міста й країни для з`ясування долі свого родича. Щоденний догляд за Божковою А1 здійснювала позивач - її донька - [PERSON] , яка через необхідність постійного щоденне догляду за матір`ю також була позбавлена можливості приїхати до України та відшукати свого троюрідного брата, який перестав виходити на зв`язок. 4.Дізнавшись про смерть [PERSON] . [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, чим виявила своє бажання прийняти спадщину після свого двоюрідного племінника (копія нотаріально посвідченої заяви про прийняття спадщини та відповіді 4-ї ХДНК додає). 5. [INFO] [PERSON] померла, не встигши оформити своїх спадкових після [PERSON] . Після смерті [PERSON] найближчим та єдиним кровним родич [PERSON] є позивач, [PERSON] . У судове засідання представник позивача - [PERSON] надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, судове засідання, призначене на 17.05.2021 року о 13-30 провести у їх відсутність. Відповідач [PERSON] надала в судове засідання нотаріально посвідчену заяву про визнання позовних вимог [PERSON] про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON] ( [NUMBER] ). Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надав в судове засідання заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність та ухвалити рішення, заперечень проти задоволення позову не надав. Представник відповідача - ХМР у судове засідання не з`явився, заперечень проти позову не надав, повідомлений належним чином про дату та час і місце розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання повістки, прийнятої 19.04.2021 року Департаментом діловодства Відділу з питань звернень юридичних осіб Харківської міської ради. Представник громадянки [PERSON] ( [PERSON] ), яка раніше ( ВХ № 1612/21) надала до справи заяву про залучення її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, надав у судове засідання заяву про залишення вказаної заяви без розгляду, тобто не просить залучити [PERSON] до участі у справі в якості 3 особи. Вивчивши пояснення позивача, матеріали справи, дослідив надані докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з доведеністю позовних вимог, наданням позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження викладених ним фактичних обставин справи та за відсутністю будь-яких доказів сторони відповідачів на спростування наведеного позивачем. Тобто, кожна фактична обставина, викладена вище, має документальне підтвердження ( том. 1). При дослідженні судом наданих доказів, у суду не виникло жодного сумніву у їх належності та допустимості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та врахувавши її фактичних обставин. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони справи на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов`язками щодо предмета спору , а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти застосуванню таких прав та виконанню обов`язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Звертаючись до суду із даним позовом, [PERSON] надала належні та допустимі докази того, що є поважні причини пропуску надання заяви про прийняття спадщини, що її проживання за межами України в указаний період було пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк, у зв`язку із чим позивач виконала свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилася як на підставу своїх вимог. На спростування даних, що Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом на майно, що залишилося після померлого [INFO] громадянина України [PERSON] , відповідачами належних доказів не надавалося суду, іншими особами такої інформації не повідомлялося. У встановлений законом 6-місячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини позивач пропустила з поважних причин, що підтверджено допустимими та відносними доказами, про що викладено вище. На підставі ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved