Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями по [ADDRESS], в порядку набувальної давності. Свої вимоги обгрунтовує тим, що він та його дружина [PERSON] проживають по [ADDRESS] у житловому будинку. Вказаний будинок по КП Конотопське МБТІ не зареєстрований, однак у сільській раді він значиться за [PERSON], яка померла [INFO]. Вказане також вбачається з технічного паспорту на будинок та інших довідок. Оскільки [PERSON] померла [INFO] і спадщину після її смерті ніхто не оформляв та з заявою про прийняття спадщини не звертався, він домовився з родичами померлої, що буде проживати в будинку померлої та буде його хозяїном. Проти такого ніхто не заперечував, а родичі померлої отримали від нього кошти за вказаний будинок, однак спадщина не була оформлена і договір купівлі-продажу також не укладали. Таким чином з 2006 року і по даний час він постійно проживає у будинку по [ADDRESS], сплачує земельний податок та комунальні послуги. Отже більше 10 років він відкрито та безперервно володіє будинком [ADDRESS] і тому набув право власності на нього за набувальною давністю. У зв'язку з вищевикладеним і звернувся з вказаним позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON], кожен окремо, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач: Гружчанська сільська рада Конотопського району в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, заперечень проти позову не має ( а.с. 19). Третя особа: Конотопська районна рада в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій заперечень проти позову не має ( а.с. 18). Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно довідки-характеристики, виданої КП Конотопське МБТІ 12.04.2017 року за № 330, право власності на житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями по [ADDRESS] не зареєстровано ( а.с. 6). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в с. Грузьке Конотопського району ( а.с. 4). З копії довідки виконкому Гружчанської сільської ради № 102 від 31.03.2017 року вбачається, що [PERSON] по [ADDRESS] належить житловий будинок на підставі запису в погосподарській книзі № 6 стор. № 502; заборгованість відсутня; заборони на майно [PERSON] по Гружчанській сільській раді не зареєстровано; з дня смерті [PERSON] [INFO] по даний час в будинку ніхто не зареєстрований; земельна ділянка приватизована (а.с. 7). Згідно копії довідки комунального підприємства "Проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро" № 84 від 09.06.2017 року житловий будинок та господарські споруди, розташовані по [ADDRESS], зведені з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм ( а.с. 8). Позивач [PERSON] сплачує земельний податок по [ADDRESS], що також вбачається з податкового повідомлення-рішення від 18.04.2016 року та квитанції № 34/1675 ( а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно з ч.4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди мають враховувати, що для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до зазначеної статті повинні існувати наступні ознаки: володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю; володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння має бути безперервним протягом визначених законом строків. У відповідності до вищенаведених норм матеріального права, ознаками володіння, необхідними для набуття права власності за набувальною давністю є добросовісне, відкрите та безперервне володіння, які повинні мати місце одночасно. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Зокрема, володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено в ч. 1 ст. 344 ЦК України (особа заволоділа чужим майном). Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею та незалежно від волі колишнього власника. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно. При вирішенні спорів про набувальну давність необхідно враховувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися у повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Позов про право власності за давністю володіння не може пред'явити законний володілець, тобто особа, яка володіє майном з волі власника і завжди знає хто є власником. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Така правова позиція викладена у п.6 Постанови спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» за №24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року. Свідки [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, пояснили, що є сусідами позивача. Дійсно [PERSON] більше 10 років проживає в будинку [ADDRESS]. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомили свідки. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні та показання підтверджуються і доповнюються іншими зібраними по справі доказами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які стверджують, що позивач протягом більше десяти років добросовісно заволодів майном, продовжував відкрито, безперервно володіти ним, інші особи на вказане майно не претендують, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved