Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.10.2017р звернулася до суду з дійним позовом, вказуючи, що з 29.09.1990 року на підставі свідоцтва про право на спадщину вона володіє 1/9 часткою житлового будинку [ADDRESS], іншими частками даного будинку володіють [PERSON] (5/18 часток), [PERSON] (5/18 часток), відповідачі у справі, та її дядько - [PERSON] (1/3 частка), який помер [INFO]. Зазначає, що ніхто з них ніколи не користувався даним будинком. Спірний будинок належав її матері - [PERSON], яка померла [INFO]. Свій позов мотивує тим, що вона постійно мешкала разом з матір'ю і до сьогоднішнього дня продовжую проживати в зазначеному будинку, а спадщину після смерті матері прийняла вона, та відповідачі [PERSON], [PERSON] Вказує, що після смерті її дядька ([PERSON].) спадщину ніхто не прийняв, а на її намагання оформити свідоцтво про право на спадщину, від нотаріуса отримала відмову, з посиланням на те, що не надано доказів постійного проживання разом з померлим. Вважає, що з 29.09.1990р вона добросовісно заволоділа чужим майном, а саме частками житлового будинку [ADDRESS], які належать [PERSON] та [PERSON], відкрито користується ним з указаної дати і у зв'язку з цим вважає, що набула права власності на 1/3 частку, яка належала [PERSON], 5/18 часток, які належать [PERSON] та 5/18 часток, які належать [PERSON] Просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/3 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] що залишилась після смерті [PERSON], який помер [INFO]; на 5/18 часток вищевказаного житлового будинку, що належать [PERSON]; та на 5/18 часток спірного житлового будинку, які належать [PERSON] Представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні та в судовому засіданні надав пояснення, зазначені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON], які про дату, час і місце слухання справи повідомлені належним чином у відповідності зі ст.ст.128, 130 ЦПК України, в судове засідання не з'явилися без повідомлення причини неявки. Відзив на позовну заяву, письмові, електронні докази та зустрічний позов до суду не надавали. Суд, згідно до ст.280 ЦПК України, з урахуванням представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухав пояснення представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника майна. Судом достовірно встановлено, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, спадкоємцями в рівних долях на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], являються [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно повідомлення із БТІ м.Краматорська від 06.07.2017р за №1075 убачається, що право власності на вищевказаний житловий будинок зареєстровано в КП «БТІ» м.Краматорська: за [PERSON] - 1/3 частка (на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 09.06.1989р нотаріусом Другої краматорської ДНК); за [PERSON] (1/9 частка), [PERSON] (1/9 частка) та [PERSON] (1/9 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.09.1990р нотаріусом Другої Краматорської ДНК); за [PERSON] (1/6 частка), [PERSON] (1/6 частка) - на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 06.10.1990р нотаріусом Другої Краматорської ДНК). Як вбачається з відмови державного нотаріусу Другої краматорської державної нотаріальної контори Костюкової Н.С. у вчиненні нотаріальної дії від 10.07.2017р, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її рідного дядька - [PERSON], який помер [INFO], у зв'язку з тим, що на дату смерті померлого, позивачка надала довідку із зазначенням, що спадкодавець був зареєстрований один. Крім того, [PERSON] не своєчасно подала заяву про прийняття спадщини та не надала доказів щодо проживання разом з спадкодавцем на день його смерті. Свідок [PERSON], донька позивачки, в судовому засіданні пояснила, що в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] власником якого являється її бабуся - [PERSON], протягом всього свого життя проживала її мати [PERSON] Зазначає, що після смерті бабусі власниками будинку були: її мати, дядько матері [PERSON], та два її рідних брата [PERSON], [PERSON] Вказує, що [PERSON] помер, а брати матері [PERSON] і [PERSON] приблизно з 1994р роз'їхалися й з того часу в будинку ніколи не проживали, зв'язку з ними не має. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що являється біля 20 років сусідкою позиваки [PERSON], відомо, що остання все своє життя мешкала в будинку за адресою: [ADDRESS] [PERSON] і [PERSON] ніколи не бачила та не знає їх. Відповідно до положень ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», - при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга ст.344 ЦК України). Відповідно до пункту 14 Постанови ВССУ виходячи зі змісту частини першої ст.344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності,оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). З урахуванням вищевикладеного, суд вважає встановленим, що [PERSON] добросовісно, відкрито та безперервно на протязі 28 років користується та володіє спірним житловим будинком, який належав її матері - [PERSON], тому суд вважає, що наявні законні підстави для визнання за позивачем право власності за набувальною давністю на частки спірного житлового будинку, які належали [PERSON] (1/3 частку), [PERSON] (5/18 частки); та [PERSON] (5/18 частки), що є підставою для державної реєстрації права власності позивача на вказаний будинок. За таких обставин суд приходить до переконання про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved