Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк», який є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом, який в подальшому був уточнений, до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 09.08.2004р. за № 901-К/Р, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], яка в подальшому у зв'язку із укладенням шлюбу змінила прізвище на [PERSON], в розмірі 17000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 10.00% річних, згідно якого, відповідач отримала кредит з обов'язком його повернення у строки визначені графіком погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору, з кінцевим терміном повернення - 08.08.2019р. Умови вищезазначеного кредитного договору змінювалися та доповнювалися додатковими договорами від 05.08.2006р., та 23.08.2008р. В той же день, в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором від 09.08.2004р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки за № 901-К/Р/З-1, відповідно до умов якого, відповідач [PERSON] передав АКІБ «УкрСиббанк» в іпотеку двокімнатну квартиру [ADDRESS] яка належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 26 липня 2004р. виданого Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради а також витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №4271894 від 28.07.2014р. (реєстраційний номер 6756008, номер запису 38839 в книзі 281). Однак, відповідачка [PERSON] не в повному обсязі виконувала умови кредитного договору, тому, за нею утворилася заборгованість, яку представник позивача, з урахуванням уточнень, просить суд стягнути з неї і станом на 06.05.2015р., відповідно курсу НБУ, заборгованість за кредитним договором від 09.08.2004р. за № 901-К/Р становить - 7020,74 доларів США що еквівалентно 148369,71 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 6188,66 доларів США, що еквівалентно 130785,32грн, суми заборгованості по процентам - 832,08 доларів США, що еквівалентно 17584.40 грн., нарахованої пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів становить 7515,36 грн. з яких 5209,09 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та 2306,27 грн. - пені за прострочення сплати процентів. Крім того, представника позивача просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру [ADDRESS] яка належить іпотекодавцю - [PERSON] на праві приватної власності. У листопаді 2014 року на адресу відповідачів було направлено досудову вимогу про добровільне погашення заборгованості за кредитним договором у зв'язку з його порушенням, за результатами якого, в добровільному порядку заборгованість погашена не була. Тому, банк змушений був звернутися з позовом до суду для стягнення з відповідача [PERSON], як позичальника суми заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки - який належить відповідачу [PERSON] Крім того, представник позивача просить суд стягнути з відповідачів судові витрати, які були понесені при зверненні із позовом до суду: суму судового збору. Представник позивача Стадніченко С.В. в судовому засіданні на задоволенні уточнених позовних вимог банку наполягав в повному обсязі, просив суд стягнути заборгованість з [PERSON] за кредитним договором у валюті договору - доларах США та звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру яка належить відповідачу [PERSON],. та не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] жодного разу в судові засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені вчасно рекомендованою та простою кореспонденцією, у зв'язку з чим суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, на підставі ст. 224 ЦПК України., згідно якої, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав: відповідно умов кредитного договору від 09.08.2004р. за № СNL -№ 901-К/Р [PERSON] від АКІБ «Укрсиббанк» отримала кредит в розмірі 17000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 10.00% річних, з обов'язком його повернення у строки визначені графіком погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору, шляхом зарахування суму кредиту на рахунок [NUMBER] відкритий у Запорізькій філії АКІБ «УкрСиббанк», з кінцевим терміном повернення - 08.08.2019р. /а.с.14-18,19-20/. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 09.08.2014р. між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір іпотеки за №901-К/Р/З-1 відповідно до умов якого, АКІБ «УкрСиббанк» було передано в іпотеку двокімнатну квартиру [ADDRESS] яка належить [PERSON]. на праві свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 26 липня 2004р. виданого Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради а також витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно№4271894від 28.07.2014р. (реєстраційний номер 6756008, номер запису 38839 в книзі 281) /а.с. 24-29/. 04.08.2006 р, у зв'язку з реєстрацією шлюбу відповідачка [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом серія [NUMBER], про укладення шлюбу виданим Комунарським відділом РАЦС 04.08.2006р. /а.с. 34/. Додатковим угодою №1 від 05.08.2006 р., до кредитного договору укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було внесено зміни, а саме визначено метод нарахування процентів, встановлено черговість погашення заборгованості за договором та встановлено порядок нарахування штрафних санкцій за несвоєчасне виконання умов кредитного договору /а.с.21-22/. Додатковою угодою №2 від 23.05.2008р. до кредитного договору укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] пункт. 1.3.1 викладено в новій редакції, згідно якого за використання кредитних коштів у межах встановленого терміну кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 14% річних /а.с.23/. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка не в повному обсязі виконувала умови кредитного договору, тому, за нею утворилася заборгованість, яку представник позивача просить суд стягнути з відповідачки [PERSON], і з урахуванням уточненої позовної заяви, станом на 06.05.2015р., відповідно курсу НБУ, заборгованість за кредитним договором від 09.08.2004р. за № 901-К/Р становить - 7020,74 доларів США що еквівалентно 148369,71 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 6188,66 доларів США, що еквівалентно 130785,32грн, суми заборгованості по процентам - 832,08 доларів США, що еквівалентно 17584.40 грн., нарахованої пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів становить 7515,36 грн. з яких 5209,09 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та 2306,27- пені за прострочення сплати процентів. Крім того, представник позивача просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру яка належить [PERSON] /а.с.79-91./ У листопаді 2014 року на адресу відповідачів були направлені досудові вимоги про добровільне погашення заборгованості за кредитним договором та інших нарахувань, що підтверджується поштовим штампом проставленим в реєстрі поштових відправлень, відправлених з рекомендованим повідомленням, які станом на дату розгляду справи відповідачами виконані не були /а.с.39-40,41-42, 43,44,45,46/. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 5.7 кредитного договору від 09.08.2004р. за № 901-К/Р у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту та плати за кредит банк має право стягнути з позичальника суму боргу в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення. Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору, а відповідно до ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Суд вважає що вимоги банку про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача [PERSON] в доларах США є законними та обґрунтованими, оскільки відповідно ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом, та підтверджується позицією викладеною в п. 12 постанови пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» згідно якого у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості з відповідача за тілом кредиту, заборгованості по процентам, пені яка в свою чергу складається з пені за прострочення сплати кредиту та пені за прострочення сплати процентів є обґрунтованими та такими, що підтверджені представленими по справі доказами, тому, підлягають задоволенню. Згідно п. 2.1.1 іпотечного договору укладеного між іпотекодержателем [PERSON] та АКІБ «Укрсиббанк» у разі невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором зазначеним в п. 1.3 цього договору, банк має право задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги у порядку зазначеному в розділі 5 цього договору у повному обсязі, включаючи основну суму боргу, процентів за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих відстрочкою (розстрочкою) виконання або простроченням виконання, неустойки та необхідні витрати на отримання предмету іпотеки та його реалізацію. Правові наслідки невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою визначені ст. 589 ЦК України, згідно якої, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Суд вважає що, у зв'язку з наявністю заборгованості за кредитним договором, яка на час розгляду справи судом відповідачами не погашена, є всі підстави для задоволення вимог банку щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.11 ЗУ «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Відповідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом , заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 42 постанови пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України "Про іпотеку" (або статті 589 ЦК щодо заставодавця). Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які підлягають стягненню з відповідачів в рівних частинах.

Outcome: approved