Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та просить стягнути з останнього 28210,00 грн. матеріальної шкоди та 5000,00 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що серпні 2012 року придбав автомобіль [NUMBER] в гр. [PERSON] згідно генеральної довіреності за ціною 25000грн. (курс гривні до долара США на той момент дорівнював 8 грн. за 1 долар). Своїми діями відповідач пошкодив його автомобіль та завдав позивачу матеріальну та моральну шкоду. Зокрема згідно вироку Сокальського районного суду від 24.11.2016р. [PERSON] визнано винним за ч.2 ст.289 КК України. В ході судового розгляду встановлено, що обвинувачений [PERSON] 17.12.2015 близько 21.00 год.00 хв. з корисливих мотивів, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та знаходячись поблизу залізнодорожнього вокзалу станції «Сокаль», пошкодивши шибку водійської дверки, проник в салон автомобіля марки «ВАЗ-2108», та експлуатував вказаний автомобіль у власних потребах, рухаючись по вулицях смт. Жвирка, після чого залишив його поблизу станції шиномонтажу на вулиці Дорошенка. Згідно показань засудженого [PERSON] відомо, що керуючи автомобілем він не впоравшись з керуванням, з'їхав з дороги і в'їхав у придорожні кущі. Потім він заглушив двигун і пішов до помешкання свого товариша [PERSON] за допомогою, на що останній погодився. Так, [PERSON] сів за кермо вказаного автомобіля та виїхав з кущів на дорогу. Вони разом поїхали в с. Завишень, однак [PERSON], будучи за кермом не впоравшись з керуванням в'їхав в паркан шино монтажу. Після цього, вони залишили вказаний автомобіль на місці, де відбулось зіткнення і розійшлися кожен до свого дому. Постановою Сокальського районного суду від 18.02.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Такими неправомірними діями та з вини [PERSON] позивачу завдано матеріальних збитків на суму 28210 гривень, яка розрахована в акті №4 від 27.01.2016 року згідно вартості ринкових цін та вартості робіт станцією технічного обслуговування автомобілів в м. Сокаль. Також позивач зазнав моральної шкоди, яка полягає в тому, що відбулось порушення налагодженого стану його життя, адже він залишився без засобів пересування з моменту події, і з того часу по сьогоднішній день не має чим добиратися на роботу в смт. Жвирка Сокальського району. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, проте надав суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON]. в судове засідання 27.06.2017р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, хоча належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з таких підстав: Ст. 3, 15,16 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право у встановленому цим Кодексом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Способами захисту можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 28 КПК України, особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальній справі, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно вироку Сокальського районного суду від 24.11.2016р. №454/586/16-к [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України, а цивільний позов потерпілого [PERSON] в частині стягнення матеріальної шкоди залишено без розгляду. Згідно вказаного кримінального провадження [PERSON] являється потерпілим по даній справі, так як [PERSON] 17.12.2015 о 21.00 год.00 хв. з корисливих мотивів незаконно заволодів автомобілем марки «ВАЗ-2108», державний реєстраційний номер [NUMBER], однак не впорався з керуванням, з'їхав з дороги і в'їхав у придорожні кущі. Після чого заглушив двигун і пішов до помешкання свого товариша [PERSON] за допомогою, на що останній погодився. Так, [PERSON] сів за кермо вказаного автомобіля та виїхав з кущів на дорогу. Вони разом поїхали в с. Завишень, однак [PERSON], будучи за кермом не впоравшись з керуванням та в'їхав в паркан шино монтажу. Після цього, вони залишили вказаний автомобіль на місці, де відбулось зіткнення і розійшлися кожен до свого дому. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно акту огляду транспортного засобу №4 від 27.01.2016р. проведеного ПП [PERSON] встановлено, що згідно ринкових цін вартість робіт та запчастин для автомобіля марки "ВАЗ 2108" становить 28210.00грн. З абз.1 п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абз.1 п.2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі. Окрім того згідно постанови Сокальського районного суду від 18.02.2016р. №454/295/16-п [PERSON] визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зокрема керував автомобілем [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого пошкодив огорожу та автомобіль. Так ч. 1 ст. 40 КУпАП передбачено якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В частині 3 вказаної статті зазначено, що в інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.1, ч.2 п.3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Частина 1 ст.1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. В судовому засіданні встановлено, що протиправними діями відповідача [PERSON] завдано моральну шкоду, оскільки у нього викрали та пошкодили автомобіль, внаслідок чого позивач зазнав душевних страждань, порушився його спосіб життя. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, суд враховує характер вчиненого діяння, яке характеризується необережною формою вини, глибину фізичних та душевних страждань позивача, а також вимоги розумності та справедливості, тому, позовну вимогу позивача про відшкодування моральної шкоди в сумі 5000грн. суд задовольняє повністю.

Outcome: approved