Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи позов тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 січня 2004 року. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні та вихованні позивача. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вони з самого початку сімейного життя мають різні погляди на життя, втратили довіру та порозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Зазначає, що вони більше року не спілкуються, сімейним життям не живуть. Відповідач переважну частину свого часу проводить на заробітках в Угорщині, тому їх сім'я фактично розпалася, подальше спільне проживання, відновлення сімейних стосунків або збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей. Шлюб існує лише формально, а тому просить шлюб розірвати. Оскільки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивач просить щомісячно стягувати з відповідача аліменти в його користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак згідно заяви просив розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами припинилися шлюбні відносини, і сім'я фактично перестала існувати, що дає для суду підстави вважати, що припинення шлюбних відносин між сторонами носить не тимчасовий, а постійний характер, що унеможливлює їх примирення. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 10.01.2004 року, сторони зареєстрували шлюб 10 січня 2004 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Берегівського рай управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 01. Подружжя від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на повному утриманні та вихованні позивача. Встановлено, що відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання дітей не надає. Згідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виконання передбачених ст. 150 СК України обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов'язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини, здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Враховуючи вищенаведене щодо стягування аліментів, суд вважає необхідним задовольнити позов та щомісячно стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 1500 гривень, щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого, для дитини відповідного віку і до досягнення ними повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, що відповідає вимогам закріпленим ч. 1 ст. 191 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Судові витрати по справі відповідно до ст.141 ЦПК слід стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач при пред'явленні позову щодо вимоги про стягнення аліментів, була звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп..

Outcome: approved