Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

ПАТ «Страхова група «ТАС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 14 006, 42 грн., а також суми судових витрат в розмірі 243,60 грн. В позові представником позивача зазначено, що 07.12.2012 року об 11-15 год. по пр. Пролетарському в м. Бердянську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів - Опель Вектра д/н [NUMBER], яким керував [PERSON] та Пежо 308 д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження. На момент ДТП між відповідачем та позивачем був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30.08.2012 року № АВ/7363968, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні ним свого автомобіля. 31.07.2013 року ПАТ «СК «АХА Страхування» звернувся до ПАТ «Страхова група «ТАС» з заявою про настання страхового випадку та 26.12.2012 року суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] проведено оцінку транспортного засобу та складено звіт № 3840 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, на підставі якого позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 14 006, 42 грн. Вина відповідача у вчиненні ДТП доведена. Відповідачу 02.04.2014 року було направлено лист з вимогою сплатити суму страхового відшкодування, але [PERSON] вказану суму до цього часу не сплатив. Посилається на ст.1188 ЦК України, Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначив, що позов підтримує в повному обсязі (а.с.37). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Суду пояснив, що дійсно 07.12.2012 р. мала місце дорожньо-транспортна пригода за його участі, в результаті якої було пошкоджено його автомобіль - Опель Вектра д/н [NUMBER] та автомобіль Пежо 308 д/н [NUMBER]. Його було притягнуто до адміністративної відповідальності та визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Разом з тим, зазначив, що вартість відновлювальних робіт з ремонту пошкодженого автомобіля, яку вказує позивач, є занадто зависокою та такою, що ґрунтується не на реальних цінах. Зазначає, що він повідомляв позивача про ДТП, але доказів про це надати не може. Просить стягнути суму страхового відшкодування в меншій сумі. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 07.12.2012 року в м. Бердянськ по пр. Пролетарському на автомийці Атлантида сталася дорожньо-транспортна пригода, за участі автомобіля Опель Вектра д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля Пежо 308 д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок зазначеного ДТП обидва автомобіля було пошкоджено, що підтверджується копією відомості № 9120510 про ДТП від 11.12.2012 р.(а.с.6). Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.12.2012 р. [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340 грн. (а.с. 7). Даною постановою встановлено, що [PERSON] 07.12.2012 р. об 11год 15 хвил. в м. Бердянську на території автомийки «Атлантида» по пр. Пролетарський, керуючи автомобілем Опель Вектра д/н [NUMBER], рухаючись заднім ходом, не переконався у безпеці для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Пежо 308 д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті ДТП були пошкоджені обидва автомобілі. Постанова не оскаржувалася. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 30.08.2012 року між АТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким забезпечено транспортний засіб Опель Вектра д/н [NUMBER], що підтверджується копією полісу № АВ/7363968 (а.с. 5). 31.07.2013 р. ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулася до ПАТ «СГ ТАС» з претензією про відшкодування у порядку регресу шкоди, заподіяної в результаті ДТП (а.с.8). 30.08.2013р. був складений страховий акт №18610Р/08/2013 (а.с.26) і визначено страхове відшкодування у розмірі 14006, 42 грн. Відповідно до відомостей в зазначеному акті, відповідач [PERSON] не звертався в СК з заявою про настання страхового випадку. Позивачем було сплачено страхове відшкодування АТ «СК АХА Страхування» в сумі 14006,42 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 112202 від 27.09.2013 року (а.с. 27). Листом від 02.04.2014 р. № 325 ТАС відповідача повідомлено про його заборгованість в сумі 14006,42 грн. в якості регресної заборгованості, зазначений лист він отримав 11.04.2014 р., що підтверджується копією листа та повідомлення про вручення поштового відправлення(а.с.28). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою Згідно ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.п. 26,27 постанови N 4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз'яснив наступне: до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України, виплата страхового відшкодування - регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування. Згідно ст. 33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Відповідачем не було повідомлено позивача про настання страхового випадку у строки, передбачені вказаною статтею. Доказів про повідомлення позивача про настання страхового випадку відповідачем в супереч вимогам ст. 60 ЦПК України суду не надано, з відповідним клопотання до суду відповідач також не звертався. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункту 33.1.4 ст. 33 Закону. Аналізуючи викладені обставини справи та беручи до уваги в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Страхова група «ТАС» підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved