Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/16 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , відповідний актовий запис 1883, та стягнути з [PERSON] суму сплаченого судового збору у розмірі 3791,0 грн. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з 1/4 частини квартири [ADDRESS] , яка належала померлій матері на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного фонду від 27.12.1993 року, згідно з розпорядженням № 31320 від 27.12.1993 року, зареєстрованого у Харківському міському бюро технічної інвентаризації 10.01.1994 року за № П-7-3134. Крім того після смерті матері залишилася 1/2 частина житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що 27 жовтня 1999 року його батьком [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, що знаходиться на території [ADDRESS] , посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстровим номером 166. 07 грудня 2000 року батько отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок, що був побудований на земельній ділянці, та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , видане Циркунівською сільською радою 07.12.2000 року за № 605 та зареєстрованого Харківським міжміським бюро технічної інвентаризації 07.12.2000 року за реєстровим номером 1054, записане у реєстрову книгу за № 4. Позивач вказує, що вищезазначене майно, а саме: земельна ділянка та житловий будинок, які розташовані за адресою: [ADDRESS] було набуте в період зареєстрованого шлюбу його померлої матері та батька, який було зареєстровано 08.05.1982 року. Позивач зазначає, що після смерті матері спадкоємцями на спадкування стали його батько [PERSON] - чоловік померлої та її діти, він - позивач у справі - [PERSON] та [PERSON] , вони прийняли спадщину, та у четвертій Харківській міській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за № 253/2010. 30 квітня 2010 року [PERSON] , позивач та його рідний брат отримали свідоцтва про право на спадщину, після смерті матері, за законом на 1/12 частку (кожний) квартири [ADDRESS] , виданого Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою. Позивач зазначає, що він звернувся до Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , які придбані на ім`я [PERSON] у період зареєстрованого шлюбу з [PERSON] , померлою [INFO] . Постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори від 27 травня 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку та на 1/2 частину земельної ділянки, що знаходяться за адресою [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] з тих підстав, що за життя, [PERSON] свою частку в вищевказаному майні, згідно ст. 60-65 Сімейного кодексу України, як дружина не виділяла та померла [INFO] , документи, що підтверджують її право власності, відсутні. За вказаних обставин він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 серпня 2019 року позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. 20 грудня 2021 року позивачем [PERSON] подана заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить визнати за ним [PERSON] право власності на 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , відповідний актовий запис 1883; визнати за право власності на 1/6 частину земельної ділянки, площею 0,15 гектарів, код кадастру 6325185001:00:06007, що розташована по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , відповідний актовий запис 1883; стягнути з [PERSON] суму сплаченого судового збору у розмірі 4559,40 грн. Також 20 грудня 2019 року до суду подано зустрічний позов третьої особи [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, відповідно до якого просить визнати за ним [PERSON] право власності на 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , відповідний актовий запис 1883; визнати за право власності на 1/6 частину земельної ділянки, площею 0,15 гектарів, код кадастру 6325185001:00:06007, що розташована по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , відповідний актовий запис 1883; стягнути з [PERSON] суму сплаченого судового збору у розмірі 4559,40 грн. В обгрунтування зустрічних позовних вимог позивач зазначає,що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з 1/4 частини квартири [ADDRESS] , яка належала померлій матері на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного фонду від 27.12.1993 року, згідно з розпорядженням № 31320 від 27.12.1993 року, зареєстрованого у Харківському міському бюро технічної інвентаризації 10.01.1994 року за № П-7-3134. Крім того після смерті матері залишилася 1/2 частина житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що 27 жовтня 1999 року його батьком [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, що знаходиться на території [ADDRESS] , посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстровим номером 166. 24 квітня 2000 року батько отримав державний акт на право приватної власності на землю. 07 грудня 2000 року батько отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок, що був побудований на земельній ділянці, та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , видане Циркунівською сільською радою 07.12.2000 року за № 605 та зареєстрованого Харківським міжміським бюро технічної інвентаризації 07.12.2000 року за реєстровим номером 1054, записане у реєстрову книгу за № 4. Позивач вказує, що вищезазначене майно, а саме: земельна ділянка та житловий будинок, які розташовані за адресою: [ADDRESS] було набуте в період зареєстрованого шлюбу його померлої матері та батька, який було зареєстровано 08.05.1982 року. Позивач зазначає, що після смерті матері спадкоємцями на спадкування стали його батько [PERSON] - чоловік померлої та її діти, він - позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його брат [PERSON] , вони прийняли спадщину, та у четвертій Харківській міській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за № 253/2010.Вказує, що 30 квітня 2010 року його батько, він та його рідний брат отримали свідоцтва про право на спадщину, після смерті матері, за законом на 1/12 частку (кожний) квартири [ADDRESS] , виданого Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою. Позивач зазначає, що у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановчих документів на нерухомість, та за життя його мати [PERSON] свою частку у майні, а саме: земельної ділянки, що знаходиться на території Циркунівської сільської ради, [ADDRESS] , а також житлового будинку, який знаходиться за цією ж адресою, згідно статей 60-65 СК України, якдружина не виділяла, а тому документи, що підтверджують її право власності відсутні, тому він позбавлений можливості офіційно у нотаріуса отримати свідоцтво про право на спадщину, так як не має необхідних документів для оформлення спадщини, а нотаріус без правовстановчих документів та без виділеної їй (матері) долі не має права видати йому свідоцтво про право на спадщину. За вказаних обставин він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2020 року прийнято заяву позивача [PERSON] про збільшення розміру позовних вимог у цивільній справі запозовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.Зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом прийнято до спільного розгляду з позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та призначити до судового розгляду по суті. 16.11.2020 до суду надійшла заява представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про залучення у якості третьої особи як правонаступника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», відповідно до якої просить повернутися до розгляду справи у підготовчому провадженні, продовжити його строк та вирішити питання про залучення до участі «Альфа-Банк», в якості третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача. 01.12.2020 року надійшла заява представника [PERSON] - адвоката Ярьоменко Р.Р. про витребування доказів, відповідно до якої просить витребувати у Четвертій Харківській міській державній нотаріальній конторі належним чином засвідчену копію спадкової справи №253/2010, де спадкоємцями є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 грудня 2020 року клопотання Акціонерне товариство «Альфа-Банк» задоволено частково. По цивільній справі №635/5479/19 (провадження 2/635/1089/2020) за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, залучити у якості третьої особи Акціонерне товариство «Альфа-Банк» до участі у справі в якості правонаступника відповідача ПАТ «Укрсоцбанк». У задоволенні іншої частни клопотання відмовити. Витребувано у Четвертій Харківській міській державній нотаріальній конторі належним чином засвідчену копію спадкової справи №253/2010, де спадкоємцями є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В судове засідання позивач за первісним позовом/третя особа за зустрічним позовом не з`явився, надійшла заява представника позивача - адвоката Ярьоменко Р.Р. про слухання справи у відсутність її та позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять позов задовольнити. Зустрічний позов визнає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до якої просив слухати справу у його відсутність, позов визнає та просить його задовольнити. Також відповідач [PERSON] надав заяву, відповідно до якої зустрічний позов визнає та просить його задовольнити. Третя особа за первісним позовом/позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, позов визнає, просить його задовольнити, зустрічний позов підтримує та просить задовольнити. Представник третьої особи Акціонерного товариства «Альфа-Банк» в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 25 серпня 2021 року на підставі ч. 4 ст. 268 ЦПК України вступна і резолютивна частини рішення підписані без проголошення. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши надані докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судовим розглядом встановлено наступне. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 08 травня 1982 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , актовий запис №371, вданим відділом (бюро) запису актів громадянського стану Харківським палацем одруження «Дзержинський». Родинні стосунки між [PERSON] та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Палацем новонароджених 26.11.1982 року, актовий запис №10872, із якого вбачається, що батьками [PERSON] є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Родинні стосунки [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Палацем новонароджених 01.04.1988 року, актовий запис №2332, із якого вбачається, що батьками [PERSON] є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану №4-2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №1883. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного фонду від 27.12.1993 року, згідно з розпорядженням № 31320 від 27.12.1993 року, зареєстрованого у Харківському міському бюро технічної інвентаризації 10.01.1994 року за № П-7-3134 на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] . Зазначене також підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно. 30 квітня 2010 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 1/12 частку (кожний) квартири [ADDRESS] , видані Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером: [PERSON] за реєстровим номером 3-1319, яке зареєстроване у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації 03.08.2010 року, реєстраційний номер 30216418, номер запису П-7-3134 в книзі 1, про що наданий Витяг про реєстрацію Права власності на нерухоме майно № 26906370 - [PERSON] за реєстровим номером 3- 1321, зареєстроване у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 03.08.2010 року, реєстраційний номер 30216418, номер запису П-7-3134, про що наданий Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26906075 - [PERSON] за реєстровим номером 3-1323, зареєстроване у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 03.08.2010 року, реєстраційний номер 30216418, номер запису П-7-3134, про що наданий Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26906227. Як вбачається із договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 27 жовтня 1999 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстровим номером 3-2166, [PERSON] купив земельну ділянку площею 0,15 га, розміщену на землях, що знаходяться у віданні [ADDRESS] . 24 квітня 2000 року [PERSON] отримав державний акт на право приватної власності на землю серія 111-ХР №078743, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №3007. На підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Циркунівською сільською радою 07.12.2000 року за № 605 та зареєстрованого Харківським міжміським бюро технічної інвентаризації 07.12.2000 року за реєстровим номером 1054, записане у реєстрову книгу за № 4, [PERSON] належить житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини за ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. «г» ч. 1ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється у способи, передбачені ст. 152 ЗК України, в тому числі і шляхом визнання права. Статті 1268, 1269 ЦК України обумовлюють порядок прийняття спадщини, так, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Позивач, виконавши всі вимоги законодавства з приводу прийняття спадщини, звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після матері [PERSON] , померлої [INFO] . Постановою державного нотаріусу Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Козелько Т.М. від 27.05.2019 року, [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину житлового будинку та на Ѕ частину земельної ділянки, що знаходяться за адресою [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] відмовлено у зв`язку з тим, що за життя [PERSON] свою частку у вищезазначеному майні, згідно ст. 60-65 Сімейного кодексу як дружина, не виділяла, документи, що підтверджують її право власності відсутні. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). На день смерті [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , тож спадкоємцями першої черги після її смерті є - чоловік [PERSON] , та сини померлої - [PERSON] та [PERSON] . З матеріалів справи, а саме копії договору купівлі-продажу земельної ділянки, що знаходиться на території [ADDRESS] , посвідченого 27 жовтня 1999 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстровим № 166, копії свідоцтва про право власності на житловий будинок, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , виданого Виконкомом Циркунівської сільської ради 07 грудня 2000 року за № 605 та зареєстрованого Харківським міжміським бюро технічної інвентаризації 07 грудня 2000 року за реєстровим № 1054, записане у реєстрову книгу за № 4, вищевказане майно було набуте в період зареєстрованого шлюбу, який був укладений 08 травня 1982 року зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною першої ст. 64 Сімейного кодексу України визначено, що дружина та чоловік мають право на укладення між собою усіх договорів, які не заборонені законом, як щодо майна, що є їхньою особистою приватною власністю, так і щодо майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Частиною першої статті 70 Сімейного кодексу України визначено розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема зазначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, судом встановлено, що [PERSON] набула право власності на [ADDRESS] , а також 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,15 гектарів, код кадастру 6325185001:00:06007, що розташована по [ADDRESS] . Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частина частину житлового будинку [ADDRESS] , а також 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,15 гектарів, код кадастру 6325185001:00:06007, що розташована по [ADDRESS] . Статті 1268, 1269 ЦК України обумовлюють порядок прийняття спадщини, так, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї. Згідно до положень статей 1268,1269 ЦК України позивачі є такими, що прийняли спадщину після смерті батьків, так як в шестимісячний строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач [PERSON] виконав цей обов`язок щодо спадкування, так як своєчасно, в установлений законом строк звернувся та подав відповідну заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері. На даний час він прийняв спадщину, отримав свідоцтво спадщину на частину квартири, але частку спадщини на будинок не отримав. Відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Підпунктом 4. 18 пункту 4 глави 10 розділу ІІ вказаного порядку передбачено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до вимог пункту 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», який узгоджується з положеннями пункту 1 глави 13 розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України частки у спільній власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до ч.1ст.86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Більш детальне регулювання відповідних правовідносин передбачене ст. ст. 370 - 372 ЦК України, які також виходять із рівності часток у праві спільної сумісної власності, допускаючи, проте, винятки із цього правила «з урахуванням обставин, що мають істотне значення». Як роз`яснено п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Абзацом 1 пункту 21 наведеної постанови Пленуму Верховного Суду України також передбачено, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок. Листом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу у спосіб, передбачений ст.16 ЦК України. Зокрема, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, а також враховуючи, що позивачі за первісним та зустрічним позовом, а також відповідач, є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька матері та дружини [PERSON] , та не заперечували проти задоволення первісних та зустрічних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав задоволенні позову. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем [PERSON] у розмірі 3400,00 грн. та 768,40 грн., та позивачем за зустрічним позовом [PERSON] у розмірі 4559,40 грн., документально підтверджуються квитанціями відповідно №1-2278К від 11.06.2019, квитанцією №1-1666К від 19.12.2019 та квитанцією №1-1651К від 19.12.2019. Оскільки [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача за первісним та зустрічним позовами [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4559,40 грн. та на користь [PERSON] у розмірі 4559,40 грн.

Outcome: approved