Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» звернулось до суду з позовом у якому просить стягнути із [PERSON] страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 9 198,25 грн. та судовий збір. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 23.04.2018 р. між [PERSON] та ПАТ НАСК «Оранта» укладений Договір №УБ 1318022 добровільного страхування транспортного засобу, предметом якого є страхування транспортного засобу «Kia Optima», д.н.з. [NUMBER] . Позивач зазначає, що 03.05.2018 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Kia Optima», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Hyundai Elantra», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху, тобто вчинення правопорушення, яке передбачене ст. 124 КУпАП. До ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою звернувся страхувальник з приводу виплати страхового відшкодування у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування. Позивач вказує, що виходячи із розрахунку ТОВ «Дункан Моторс» ПАТ «НАСК «Оранта» на підставі страхових актів № СТО-18-5703/1 від 14.05.2018 р., № СТО-18-5703/2 від 24.05.2018 р., № СТО-18-5703/3 від 03.09.2018 р. розраховано суму страхового відшкодування у розмірі 33 256,04 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент скоєння вищезгаданої дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «СК «Універсальна», відповідно до полісу № АК/003405441. Після звернення 16.10.2018 р. ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування до ПАТ «СК «Універсальна» останнє сплатило 21.11.2018 р. на рахунок позивача кошти в сумі 24 057,79 грн., а саме фактичний збиток за вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу. 26.11.2018 р. ПАТ «НАСК «Оранта» звернулось до боржника з регресною вимогою на суму 9 198, 25 грн., проте кошти не сплачені. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу різницю між виплаченим потерпілій особі страховим відшкодуванням та сплаченою страховиком відповідача сумою. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.08.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання на 19.10.2020 року та залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» (а.с. 36, 37). Представник позивача, відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача [PERSON] суду подала заяву з проханням розглянути справу без участі представника ПАТ «НАСК «Оранта» за наявними в матеріалах справи документами з урахуванням поданої заяви відповідача про визнання позову. 28.09.2020 року до суду надійшла заява відповідача [PERSON] про визнання позову в повному обсязі. Про причини неявки в судове засідання відповідача та третьої особи суд повідомлено не було. Відповідно норми частини 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. З урахуванням викладеного суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та третьої особи на підставі наявних у справі доказів. Згідно положень частини 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи у їх сукупності, приходить до наступного висновку. За нормою пункту п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Судом встановлено, що [PERSON] 03.05.2018 року о 20 год. 40 хв. в м. Києві на Залізничному шосе, керуючи автомобілем марки «Hyundai», державний реєстраційний номер [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Кіа», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Печерського районного суду м. Києва від 26.09.2018 року у справі № 757/24042/18-п по вищевказаній події дорожньо-транспортної пригоди визнано, що [PERSON] порушив пункт 13.1 Правил дорожнього руху та відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України (а.с. 9). Відповідно положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль «Kia Optima», д.н.з. [NUMBER] , був застрахований в ПАТ «НАСК «Оранта» відповідно до Договору добровільного страхування транспортного засобу за програмою «Престиж» від 23.04.2018 року № 100-38 № 1318022, укладеного з [PERSON] , строк дії договору з 24.04.2018 р. до 23.04.2019 р. (а.с. 16-22). Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ч. 1 ст. 979 ЦК України). 25.05.2018 р. [PERSON] звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 23). На підставі протоколів (актів) огляду транспортного засобу (а.с. 24, 26), рахунку ТОВ «Дункан Моторс» від 22.08.2018 р. (а.с. 27), страхових актів № СТО-18-5703/1 від 14.05.2018 р., № СТО-18-5703/2 від 24.05.2018 р., № СТО-18-5703/3 від 03.09.2018 р. (а.с. 10, 12, 14), розрахунків страхового відшкодування (а.с. 10 зв., 14 зв.) ПАТ «НАСК «Оранта» виплатило на рахунок ТОВ «Дункан Моторс» та потерпілій особі [PERSON] для відновлення автомобіля кошти на загальну суму 33 256,04 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 44101 від 06.09.2018 р. на суму 27 736,62 грн. (а.с. 15), реєстрами безготівкових термінових переказів № 91 від 21.05.2018 р. на суму 4 441,65 грн. (а.с. 11 зв.), № 97 від 30.05.2018 р. на суму 1 077,77 грн. (а.с. 13 зв.). Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На підставі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «СК «Універсальна» відповідно до полісу № АК/003405441. На рахунок позивача ПАТ «СК «Універсальна» перерахувало страхове відшкодування у розмірі 24 057,79 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 157336 від 21.11.2018 року (а.с. 6). Відповідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). ПАТ «НАСК «Оранта» зверталось до [PERSON] із регресною вимогою від 26.11.2018 р. (а.с. 8), проте, вимога залишилась без задоволення. Отже, позов знайшов своє підтвердження під час розгляду справи. Відповідач суду подав заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті. За викладених обставин з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачене останнім страхове відшкодування в розмірі 9 198,25 грн., що становить суму фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу та складає різницю між перерахованою позивачу ПАТ «СК «Універсальна» (страховиком відповідача) страховою виплатою (24 057,79 грн.) та сплаченою сумою потерпілій особі в дорожньо-транспортній пригоді (33 256,04 грн.), яка сталася з вини відповідача. При подачі позову ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» було сплачено судовий збір у розмірі 2 102 грн., відповідно платіжного доручення № 31852 від 07.07.2020 р. (а.с. 4). Відповідно положень частини 1 ст. 142 ЦПК України, що кореспондується з частиною 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладені норми чинного законодавства України та ту обставину, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме у розмірі 1 051 грн. В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню судовий збір у розмірі 1 051 гривні, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Outcome: approved