Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Третя Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якого зазначив наступне. [INFO] року померла [PERSON], бабуся позивача. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. Після смерті бабусі, позивач у передбачений законом строк не звернувся до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, а прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживав разом з бабусею з 1995 року та по теперішній час продовжує проживати в зазначеній квартирі. Також позивач останні роки життя бабусі надавав їй сторонній догляд, оскільки вона мала першу групу інвалідності та потребувала стороннього догляду. Позивач отримати спадщину через нотаріальну контору не має можливості, оскільки є втрачений правовий документ на квартиру, який є необхідним для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. За вказаних обставин, позивач просить суд визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягаючи на задоволені позову. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи Третьої Запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за представника. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно до свідоцтва про смерть, виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 5366 серія [NUMBER], вбачається, що [INFO] року померла [PERSON]. Згідно до Свідоцтва про право власності на житло № 1566, виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради від 17.11.2005 року вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON] - в рівних частках, по 1\\2 частині кожному. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] у відповідності зі ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина у вигляді ? частки квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Судом встановлено, що заповіту [PERSON] не залишила, в зв'язку з чим спадщина здійснюється за законом. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її донька - відповідач по справі та мати позивача. Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Дослідженими в судовому засіданні матеріалами спадкової справи встановлено, що відповідач в нотаріальну контору у строк, передбачений законом із заявою про прийняття спадщини не зверталась, із спадкодавцем постійно не проживала, проти позову не заперечує, тому в зв'язку з чим відповідно до ст. 1272 ч.1 ЦК України вважається такою, що не прийняла її. Наданими позивачем доказами встановлено, що з 1995 року він мешкав разом із [PERSON] однією сім'єю, він з нею спільне господарство, приватизував квартиру [ADDRESS] разом з бабусею, надавав їй догляд, оскільки вона була інвалідом першої групи та потребувала постійного догляду, що дає суду підстави для визнання позивача спадкоємцем четвертої черги за законом. Згідно зі ст. 1264 ЦК України особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини мають право на спадкування за законом у четверту чергу. Суд, на підставі матеріалів справи встановив, що позивач відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦКУ незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", роз'яснено, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. З урахування того, що відповідач проти позову не заперечує, а інших спадкоємців, другої та третьої черги за законом після смерті [PERSON] немає, тому позивач є єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом спадкового майна у вигляді ? частки квартири [ADDRESS], суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved