Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до [PERSON] до відповідачів Територіальних громад в особі Пустовійтівської та Лознянської сільських рад Хмільницького району Вінницької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору: [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, відповідно до якого просить визнати за нею право на право на земельну частку (пай) розміром 1,91 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату серії [NUMBER], що знаходиться на території Лознянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, посилаючись на те, що [INFO] помер спадкодавець - [PERSON]. З приводу оформлення спадщини, у визначений законом термін позивач звертався до нотаріуса, однак йому було рекомендовано питання щодо визнання права власності на майно вирішувати в судовому порядку у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, відповідач не заперечує проти їх задоволення, а треті особі заперечень щодо заявленних позовних вимог не мають. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14 липня 1999 року підтверджується, що [INFO] у віці 35 років, в с. Пустовійти Хмільницького району Вінницької області помер [PERSON], про що 14 липня 1999 року складено відповідний актовий запис № 19. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, а саме: право на право на земельну частку (пай), розміром 1,91 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 8351 грн., згідно сертифікату серії [NUMBER], виданого спадкодавцю - [PERSON] на підставі рішення Хмільницької райдержадміністрації від 23.02.2000 року №438, по колишньому КСП «Орбіта» на території Лознянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Хмільницькою районною державною адміністрацією Вінницької області, за №74. На час подання даної позовної заяви, ніяких правовстановлюючих документів на спадкове майно, належне спадкодавцю [PERSON], не збереглось, однак при огляді старих документів позивач ознайомилась з довідкою про те, що її покійний батько, являвся членом КСП «Орбіта» с. Хутора Кривошиїнські і був включений у списки за №74 для отримання земельного паю. Як стало відомо, що відповідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Хмільницькою районною державною адміністрацією Вінницької області, на ім'я [PERSON] по колишньому КСП «Орбіта» на території Лознянської сільської ради, був виготовлений та виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], площею 1.91 в умовних кадастрових гектарах. Після смерті спадкодавця [PERSON], залишилися спадкоємці за законом першої черги: позивач по справі - [PERSON] та дочка - [PERSON], що підтверджується довідкою виданою Пустовійтівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області, в яких з моменту відкриття спадщини, виникло право на спадкування за законом, відповідно з положеннями ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який був чинний на час відкриття спадщини - «при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках діти, дружина і батьки і померлого». Дочка спадкодавця - [PERSON] спадщини не приймала та на її прийняття не претендує, що підтверджується її заявою наявною в матеріалах позовного провадження, відповідно ч. 2 ст. 553 ЦК УРСР, вважається таким, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини ( стаття 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року), так як, фактично не вступив в управління та володіння спадковим майном та до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, заяви про її прийняття не подавав, що буде підтверджено в судовому засіданні інформацією витребуваною з нотаріальної контори. В свою чергу, позивач по справі, дочка - [PERSON] на момент відкриття спадщини являлась неповнолітньою та мала право на обов'язкову частку в спадщині, згідно ст. 535 ЦК УРСР від 1963 року. На протязі останніх років життя батька, вона проживала поряд з ним, після його похоронів, прийняла у користування та використовую за цільовим призначенням по даний час майно покійного, тобто вчинила дії, що свідчать про прийняття спадщини, так як відповідно з положенням п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР від 1963 року, які були чинні на час відкриття спадщини, визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, в позивача по справі, не представилось можливим, в зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на спадкове майно. В зв'язку з чим нотаріусом їй було надано роз'яснення, що земельні ділянки та будь -яке інше нерухоме майно підлягають реєстрації і на них відсутній відповідний сертифікат, дії нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на таке майно суперечать діючому законодавству України, тому нотаріус не вправі вчиняти такі нотаріальні дії. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач являється спадкоємцем за законом, інші спадкоємці на спадщину не претендують, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджує його право на успадкування майна спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки питання про розподіл судових витрат позивачами не ставиться, понесені судові витрати по оплаті судового збору необхідно залишити за останніми. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved