Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та уточнивши позовні вимоги просить суд стягнути з відповідача на її користь 994, 47 грн. матеріальної шкоди, поштові витратив сумі 178, 23 грн. і ксерокопії документів в сумі 130, 50 грн. та зобовязати ВАТ «Західшляхбуд» в особі арбітражного керуючого [PERSON] виконати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області по справах №2-550/10 і №2-551/10 від 04.03.2010 р., рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області по справі №456/20/16-ц від 22.04.2016 року та рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області по справі №456/25/18 від 23.05.2018 року в конкретні терміни. Свої вимоги позивач мотивує тим, що Стрийським міськрайонним судом Львівської області судовими рішеннями №2-550/10 і №2-551/10 від 04.03.2010 року вирішено стягнути з ВАТ «Західшляхбуд» на її користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій сумі заробітної плати в розмірі 13\~770, 86 грн. В квітні-травні 2015 р. частково в сумі 4\~560, 40 грн., а в жовтні 2017 р. частково в сумі 7\~010, 46 грн. їй виплачено заборгованість по заробітній платі, решту заборгованості по заробітній платі їй не виплачено. ВАТ «Західшляхбуд» в особі арбітражного керуючого [PERSON] без виплати їй компенсації в сумі 4\~426, 72 грн., не виконавши рішення апеляційного суду Львівської області від 11.10.2016 року, в четвертому кварталі 2016 року провела нарахування в розмірі 4\~426, 72 грн., зняла 18% податку і 2,87% воєнного збору з цієї суми і включила це в податкову звітність за ІV квартал 2016 року, при цьому, порушуючи ст. 34 Закону України «Про оплату праці» та ст.ст. 1,2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати». У звязку із незаконними діями [PERSON] їй було завдано матеріальну шкоду в розмірі 994,47 грн., які вона просить стягнути з відповідача. Окрім цього, просить суд стягнути витрати на поштові відправлення та зняття ксерокопій з документів. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала, просила суд задоволити їх у повному обсязі. Пояснила, що підставою подачі даного позову до суду є неправомірні дії арбітражного керуючого Відкритого акціонерного товариства «Західшляхбуд» [PERSON], котра в ІV кварталі 2016 року не виплатила їй компенсацію в сумі 4\~426, 72 грн. та незаконно подала інформацію в податкову, куди її викликали для дачі пояснень. Вона намагалась довести, що компенсацію в сумі 4\~426, 72 грн. вона не отримала, однак її зобовязали їх повернути. Внаслідок цього, вона зверталась до терапевта та невропатолога через погіршення стану здоровя, а тому понесла кошти на лікування, хоча перебувала у важкому матеріальному становищі, так як кошти додатково витрачались і на лікування її сина. Додала, що вона письмово зверталась до [PERSON] з метою захисту своїх прав, однак такі звернення були проігноровані останньою. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечила щодо задоволення уточнених позовних вимог. Вважає їх неконкретизованими та необґрунтованими. Зазначила, що невиплачена моральна шкода буде відшкодовуватись в порядку черговості, про що подала відзив на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до заочного рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04.03.2010 року по справі №2-551/10, позов [PERSON] до ВАТ «Західшляхбуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено частково: стягнуто з ВАТ «Західшляхбуд» в користь [PERSON] 3\~791, 78 грн. заборгованості по заробітній платі та 500, 00 грн. моральної шкоди. Згідно із заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04.03.2010 року по справі №2-550/10, позов [PERSON] до ВАТ «Західшляхбуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено частково: стягнуто з ВАТ «Західшляхбуд» в користь [PERSON] 8 479, 08 грн. заборгованості по заробітній платі та 1000, 00 грн. моральної шкоди. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.04.2016 року позов [PERSON] до ВАТ «Західшляхбуд» про компенсацію втрати частини заробітної плати задоволено: стягнуто з ВАТ «Західшляхбуд» в користь [PERSON] компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати в розмірі 4 426, 72 грн. Відповідно до ухвали колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 11.10.2016 року, апеляційну скаргу ВАТ «Західшляхбуд» в особі арбітражного керуючого [PERSON] відхилено, рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.04.2016 року залишено без змін. Згідно з відповіді №09-20-1/6488 від 21.06.2018 року Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУБ у Львівській області, наданий на запит Стрийського міськрайонного суду Львівської області №01-422/78 від 11.06.2018 року, виконавче провадження по виконанні виконавчого листа Стрийського міськрайонного суду Львівської області №456/20/16 від 22.04.2016 року про стягнення з ВАТ «Західшляхбуд» на користь [PERSON] компенсацію втрат частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 4\~426, 72 грн. закрито державним виконавцем 22.12.2016 року на підставі п.8 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», що винесено відповідну постанову. Відповідно до відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утримання податків, [PERSON] у ІV кварталі 2016 року проведено нарахування в розмірі 4\~426, 72 грн. 14.11.2017 року позивачем арбітражному керуючому, ліквідатору ВАТ «Західшляхбуд» [PERSON] направлено лист про те, що з четвертого кварталу 2016 року по день написання вказаного листа вона не отримувала ніякого доходу в сумі 4\~426, 00 грн. і про цей дохід їй не було відомо, а тому просить виправити помилку у звіті про нарахування їй доходу. 21.11.2017 року начальником Управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради [PERSON] надіслано повідомлення про переплату допомоги №1590/01/11 про зобовязання повернути незаконно отриману допомогу по державно соціальній допомозі малозабезпеченій сімї в розмірі 4\~426, 74 грн. та по допомозі одинокій матері в розмірі 903, 24 грн. Поясненнями позивача та матеріалами справи встановлено, що неправомірними діями відповідача, які полягають у невиплаті позивачу суми компенсації, як втрати частини заробітної плати у звязку з порушення термінів її виплати в сумі 4\~426, 72 грн., в останньої погіршився стан здоровя, що понесло за собою лікування та підтверджується наданими позивачем копіями квитанцій про оплату ліків /а.с. 50, 126, 150/, які були виписані згідно рецепту лікаря-невропатолога /а.с.103, 104, 125/, а тому, суд критично ставиться до твердження представника відповідача про недоведеність в цій частині вимог позивача. Крім того, суд критично ставиться до твердження представника відповідача про те, що справа за позовом [PERSON] до Відкритого акціонерного товариства «Західшляхбуд» в особі арбітражного керуючого [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди та зобовязання до вчинення дій підсудна Господарському суду Львівської області, оскільки відповідно до ухвали апеляційного суду Львівської області від 10.04.2018 року, апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Західшляхбуд» в особі арбітражного керуючого [PERSON] повернуто апелянту, оскільки підстави на які покликається апелянт у поданій апеляційній скарзі, не можуть бути прийняті апеляційним судом до розгляду. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що «кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання». \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. \~ \~ \~ \~Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 (із змінами та доповненнями) зазначено, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи». Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких підстав, суд, оцінивши докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів дійшов до висновку, що неправомірними діями відповідача, які полягають у невиплаті позивачу суми компенсації, як втрата частини заробітної плати у звязку з порушення термінів її виплати в сумі 4\~426, 72 грн. та завданою шкодою позивачу [PERSON], яка полягає у погіршенні стану здоровя останньої та її лікуванні, є безпосередній причинний звязок і є вина відповідача, а тому останній повинен відшкодувати завдану шкоду позивачу в сумі 994, 47 грн., яка підтверджена належними та допустимими доказами, оцінку яким надано в ході розгляду справи, а тому позовна вимога щодо стягнення матеріальної шкоди підлягає до задоволення. Що стосується позовної вимоги [PERSON] про зобовязання ВАТ «Західшляхбуд» в особі арбітражного керуючого [PERSON] виконати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області по справах №2-550/10 і №2-551/10 від 04.03.2010 р., рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області по справі №456/20/16-ц від 22.04.2016 року та рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області по справі №456/25/18 від 23.05.2018 року в конкретні терміни, суд вважає дану позовну вимогу безпідставною та необґрунтованою, з огляду на наступне. Згідно з положеннями статті 129 Конституції України однією з основних засад здійснення судочинства є обовязковість судового рішення. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються\~Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Суд звертає увагу позивача на те, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку, контроль за виконанням судового рішення здійснює суд, однак, суд не вправі зобовязувати відповідача ВАТ «Західшляхбуд» в особі арбітражного керуючого [PERSON] виконати рішення суду, оскільки відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби і в такому випадку будуть порушені процесуальні норми ЦПК України, зокрема те, що виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження, а тому в задоволенні вказаної позовної вимоги слід відмовити. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~повязаних з\~розглядом справи. До\~витрат,\~повязаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: на\~професійну правничу\~допомогу; повязані\~із залученням\~свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; повязані\~з витребуванням\~доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем [PERSON] в процесі підготовки справи до її розгляду витрачались кошти на поштові відправлення та зняття ксерокопій документів на загальну суму 308, 43 грн., яку позивач вказала в уточнених позовних вимогах, однак позивачем [PERSON] надано суду для підтвердження квитанції лише на суму 166 грн. 40 коп., а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України такі підлягають стягненню з відповідача в користь позивача.

Outcome: approved