Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що з 05 листопада 2011 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки, свідком яких є їх дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та спричиняє позивачу душевні страждання. Починаючи з квітня 2016 року шлюбні відносини припинились, спільне господарство не ведеться. Спору про спільне майно немає. Тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] , та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.16,25). Відповідач повторно не з`явився у судове засідання, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 12-1 ЗУ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (а.с. 20-21, 23-24), про причини неявки до суду не повідомив, відзиву не подав. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача відповідно до положень ст.280 ЦПК України. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 18.12.2019 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 05 листопада 2011 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 594 (а.с. 6). Сторони від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.7). З квітня 2016 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини,спільне господарство не ведеться, сторони не створили міцної, дружньої сім`ї. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них та їх неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати, а тому шлюб між сторонами слід розірвати та відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України залишити прізвище позивачу - « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved