Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 24.04.2014 року помер її батько - [PERSON]. Спадкодавцем за життя було складено заповіт, яким позивачу заповідалась земельна частка /пай/ в розмірі 5,61 га., що знаходиться на території [PERSON] сільської ради відповідно Державного акту серія IV - ПЛ №013123, виданого [PERSON] сільською радою 28 листопада 2002 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №252. Вказує, що звернулась до Першої Черкаської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено через розбіжність у написанні назви предмету спадкування, а саме, «земельна ділянка» - у державному акті та «земельна частка пай» - у заповіті, та рекомендовано звернутись до суду. Просить суд задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не зявилась, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Гребінківського району Полтавської області в судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.04.2014 року помер батько позивача - [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії 1-СР №234383, виданого 29.04.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції (а.с.7). 14.10.2004 року [PERSON] склав заповіт, яким належну йому земельну частку /пай/ в розмірі 5,61 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Гребінківського району Полтавської області відповідно Державного акту серія IV - ПЛ №013123, виданого [PERSON] сільською радою 28 листопада 2002 року, заповів своїй дочці [PERSON] (а.с.6). Позивач звернулась до Першої Черкаської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки згідно копії державного акту спадковим майном є земельна ділянка площею 5,610 га, а не земельна частка пай, як зазначено у заповіті. Про це свідчить письмове розяснення завідувача першої Черкаської державної нотаріальної контори №2490/02-17 від 27.11.2015 року (а.с.8). У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В силу ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до вимог ст.131 Земельного Кодексу України громадяни України мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1233 Цивільного кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.16 Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є - визнання права. На підставі викладеного,

Outcome: approved