Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання права на земельну частку (пай), мотивуючи свої вимоги тим, що 03.02.1994 року його було прийнято в члени сільськогосподарського підприємства колгоспу «День урожаю», що в с. Шишківці Кіцманського району Чернівецької області. 19.10.1996 року його було виключено із членів колгоспу в звязку із призовом до армії, однак повернувшись з армії 01.06.1998 року його знову прийнято на роботу в колгосп «День урожаю», де він пропрацював до 02.02.2000 року. 12.01.1996 року колгоспу видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ЧВ №000134, відповідно до якого колгоспу передано у власність 932,6 га землі, однак [PERSON] не було включено до списку членів КСП, які отримали право на земельну частку(пай). Вказує, що згідно довідки [PERSON] сільської ради Кіцманського району Чернівецької області за межами населеного пункту є землі запасу, з яких можна виділити йому у власність земельну ділянку, а тому просив позов задовольнити та визнати за ним право власності на земельну частку пай із земель запасу, що розташовані на території [PERSON] сільської ради. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак 12.02.2018 року через канцелярію суду подав заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності.(а.с.37) Представник відповідача [PERSON] сільської ради Кіцманського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, однак 12.02.2018 року через канцелярію суду подав заяву в якій позов визнав в повному обсязі, просив справу розглянути без участі представника. Представник відповідача [PERSON] райдержадміністрації Чернівецької області подав до суду письмові пояснення, в яких вказав, що районна державна адміністрація не має повноважень розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення, а також не уповноважена вирішувати питання про включення до списку членів колишніх сільськогосподарських підприємств, а тому рішення суду в даній справі не вплине на права та обовязки [PERSON] райдержадміністрації Чернівецької області, тож відповідно вважає себе неналежним відповідачем у справі. Разом з тим, 28.03.2018 року подав заяву в якій проти задоволення позову заперечили та просили справу розглянути без їх участі. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області скерував на адресу суду пояснення, де зазначив, що заперечує проти задоволення позову з підстав пропуску строку звернення до суду , та просив підготовче засідання провести без його участі. Крім того, 23.03.2018 року подав до суду заяву про застосування строків позовної давності, та зазначав, що пропущення строку позовної давності є підставою для відмови в позові. Позивач [PERSON] подав до суду відповідь на відзив, де зазначив, що вважає доводи третьої особи необґрунтованими, оскільки про порушення своїх прав дізнався лише в вересні 2016 року, про що свідчить його звернення із письмовою заявою до [PERSON] сільської ради від 14.09.2018 року, а тому відповідно не пропустив строк позовної давності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно зясувавши обставини справи, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] прийнято в члени колективного с/г «День урожаю», 03.02.1994 року та виключено із членів колгоспу у звязку з призовом у армію 19.10.1996 року, після чого повторно прийнято на роботу у вказаний колгосп 01.06.1998 року та звільнено з роботи 02.02.2000 року, що підтверджується копією трудової книжки УКР №2526860 (а.с.8) Відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії ЧВ №000134 колгоспу «День урожаю» с. Шишківці Кіцманського району Чернівецької області передається у власність 932,6 гектарів землі в межах згідно з планом для сільськогосподарського виробництва. (а.с.9-10) Рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Кіцманського району Чернівецької області №2/І від 12.01.1996 року вирішено створити резервний фонд земель за погодженням місця розташування земель з колгоспом «День урожаю», розміром 25,0 га, в т.ч. сільськогосподарських угідь 25,0 га, з них ріллі 25,0 га. (а.с.11) Як вбачається із протоколу №1 загальних зборів колгоспників колгоспу «День урожаю» від 27.02.1996 року [PERSON] не включено до списків членів колгоспу, яким виділено земельні частки. (а.с. 12-26) Як вбачається із заяви [PERSON] від 07.09.2016 року до Шишківської сільської ради він звертався до [PERSON] сільської ради для надання йому інформацію про земельну частку (пай) та майновий пай належні йому в колгоспі «День урожаю» (а.с.27). Відповідно до отриманої відповіді наданої [PERSON] сільською радою належний [PERSON] майновий май в розмірі 179,00 грн. ним отримано, а в списку громадян, що мають право на земельну частку (пай) він відсутній (а.с.28) З довідки №1041 від 27.11.2017 року, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради на території [PERSON] сільської ради за межами населеного пункту розташовані земельні ділянки державної власності, розпорядником яких є Головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій області.(а.с.29) Згідно п.п. 1, 5, 7\~Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року №720/95\~паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Відповідно до ст.ст.\~1,\~2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-IV\~право на земельну частку (пай) мають громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Відповідно до абз. 2 п. 8 розділу Х чинного\~ЗК України\~(з врахуванням змін, внесених\~Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо надання земельних ділянок працівникам культури, освіти та охорони здоров'я, що проживають у сільській місцевості» від 20 квітня 2004 року №1694-IV) члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств та працівники державних і комунальних закладів освіти, культури та охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому статтями\~25\~та\~118\~цього\~Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1-2, 5, 8\~ст. 25 ЗК України\~при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (пай). Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК , у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Таким чином право на земельну частку (пай) за рахунок резервного фонду мають працівники сільськогосподарських підприємств за місцем розташування земель, що підлягали розпаюванню, що з тих чи інших підстав не були включені до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктом 24 вищевказаної постанови передбачено, що позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовну заяву [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) слід задовольнити, а в задоволенні заяви третьої особи про застосування строків позовної давності - відмовити, в зв'язку з тим, що позивач про порушення своїх прав дізнався в вересні 2016 року. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved