Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до відповідача [PERSON] з позовом про збільшення розміру аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 20.11.2004 по 10.02.2015 вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають одну дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Ще у 2009 році відповідач [PERSON] покинув сім`ю та добровільної допомоги на утримання дитини не надавав. 17.11.2009 року рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачеві відомо, що відповідач [PERSON] офіційно отримує мінімальну заробітну плату, та аналогічну суму коштів не офіційно. Такий порядок оплати праці встановлений на вказаному підприємстві. Крім цього він працює неофіційно електриком в ГК «Снек продакшн» у м. Синельникове та у КП «Декоративні культури» ДОС у м. Синельникове, де також отримує заробітні плати, а при цьому сплачує аліменти на спільну дитину лише у середньому розмірі 800 грн. щомісяця, що є недостатньою сумою для утримання 12 річної дитини. Дитина росте і потребує додаткових витрат пов`язаних з її навчанням та належним вихованням. Вказаної суми аліментів на це не достатньо. Позивач офіційно працює у Комунальній установі « Синельниківський міський територіальний центр соц. обслуговування населення» соціальним працівником і отримує мінімальну заробітну плату, на руки отримує 3300 грн., що є недостатньою сумою для утримання неповнолітньої дитини, сплати комунальних послуг, тощо. Просить змінити розмір стягнутих аліментів з відповідача [PERSON] та стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився по невідомим суду обставинам, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, відзиву не надав. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Матеріалами справи підтверджено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2004 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] ) по 10.02.2015 (свідоцтво про розірвання шлюбу), мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Факт проживання дитини разом з позивачем підтверджується довідкою голови квартального комітету №27 Литивненко В.І. Згідно з рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.11.2009 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з довідкою ТОВ «СИНТИЗ» №184 від 13.09.2019 з [PERSON] здійснюється утримання аліментів із заробітної плати на підставі виконавчого листа №2-2062/2009, виданого 19.11.2009. Розмір аліментів за 2019 рік складає: січень - 743,19 грн., лютий- 848,22 грн., березень- 844,77 грн., квітень- 736,22 грн., травень - 1015,50 грн., червень- 1361,43 грн., липень- 796,00 грн., серпень- 791,64 грн. Статтями 141, 180 СК України, ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою, що кожен із батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач обґрунтувала свої позовні вимоги тим, що на даний час розмір аліментів, визначений судом в розмірі ј частини заробітної плати відповідача є незначним та не може задовольнити потреби дитини. Також зазначила, що крім офіційної заробітної плати, відповідач має інший дохід, а тому має можливість сплачувати аліменти на дитину в більшому розмірі, що відповідатиме встановленому законодавством прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав та не спростував доводи позивача. Враховуюче вищевикладене, суд вважає встановленою наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 р. аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved