Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив: - встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа, а саме сертифікату серії ОД № 0239275, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією Одеської області від 05.06.1997 року на підставі рішення Ізмаїлської районної державної адміністрації № 54/96 від 16.02.1996 року та зареєстрованого у Книзі сертифікатів 24.06.1997 року за № 658; - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] право власності на 3/4 частини земельної ділянки, площею 2,66 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області у КСП «Котлабух», згідно сертифікату серії ОД № 0239275, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області від 05.06.1997 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , повторно виданого Ізмаїльським відділом ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції в Одеській області 14.09.2019 року, запис № 39 від 01.12.2005 року, прізвище померлої вказане « [PERSON] », а в сертифікаті на право на земельну частку (пай), прізвище власника вказане « [PERSON] » В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою уточненні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, в свою чергу конверт із судовою повісткою повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за її відсутності на адресу суду не направляла. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~- здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка на підставі правовстановлюючого документа, а саме сертифікату серії ОД № 0239275, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією Одеської області від 05.06.1997 року на підставі рішення Ізмаїлської районної державної адміністрації № 54/96 від 16.02.1996 року та зареєстрованого у Книзі сертифікатів 24.06.1997 року за № 658 Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.09.2019 року, повторно виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла, [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить вищезазначена земельна ділянка. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 57990878 від 21.10.2019 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України \~після смерті [PERSON] є: - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.09.2019 року, повторно виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області; - - син [PERSON] , що підтверджено записом акту про народження від 25.05.1995 року за № 26, складеного виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; - донька [PERSON] , що підтверджено актовим записом про народження від 16.09.1996 року за № 24, складеного виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; - батько [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.01.1970 року, виданого виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено судом, позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, що підтвердженого довідкою наданою виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 16.08.2019 року за № 1125, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Частиною 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь кого із спадкоємцем за законом незалежно від черги. Так,\~відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] відмовились від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] на користь позивача [PERSON] . В свою чергу, факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа, а саме сертифікату серії ОД № 0239275, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією Одеської області від 05.06.1997 року на підставі рішення Ізмаїльської районної державної адміністрації № 54/96 від 16.02.1996 року та зареєстрованого у Книзі сертифікатів 24.06.1997 року за № 658 підтверджується співпадінням зазначених імені та по батькові спадкодавця [PERSON] та [PERSON] , які відображені в наданих суду документах. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. \~

Outcome: approved