Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що з 1985 року вона є власницею 1/2 частини житлового будинку та господарських будівель і споруд згідно договору купівлі-продажу від 05 грудня 1985 року посвідченого державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори. До складу нерухомого майна згідно договору входило: літ. «А» - житловий будинок з саману житловою площею 18.9 кв.м., літ. «Б» сарай з саману, літ. «В» - вбиральня, літ. «Д» - вбиральня, розташований за адресою: [ADDRESS]. Інша 1/2 частина належала [PERSON] на підставі свідоцтва про на спадщину за заповітом від 02.07.1980 року виданого державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори за Р№ 1530. В 1986 році згідно рішення № 83 від 17 квітня 1986 року виконкомом Пологівської міської ради позивачу було дозволено будівництво житлового будинку житловою площею 43 кв.м. на місці існуючої 1/2 частини житлового будинку. 22 вересня 1987 року будівництво було завершено та проведено інвентаризацію житлового будинку та господарських будівель. Після технічної інвентаризації до складу об'єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] стали входити: літ. «А» саманний житловою площею 7.5 кв.м., літ. «А1» саманний обкладений цеглою житловою площею 36.7 кв.м., літ. «а» прибудова, літ. «а1» веренда, літ. «Е» - гараж, літ. «Г» погріб з виходом, літ. «В» вбиральня, літ. «Д» вбиральня, літ. «1» - паркан. В [INFO] року співвласниця 1/2 частини житлового будинку [PERSON] померла, спадкоємцем за заповітом став [PERSON], який оформив спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. При оформлені свідоцтва про право на спадщину за заповітом не відомо з яких підстав державним нотаріусом на підставі довідки-характеристики від 24.12.1996 року до складу нерухомого майна було внесено 1/2 частину її нового будинку з господарськими будівлями, в результаті чого [PERSON] став власником не тільки 1/2 частини успадкованого житлового будинку, а й житлового будинку, який належить на праві власності позивачу. 27 серпня 1997 року вона придбала у [PERSON] його 1/2 частину нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], до складу якого входило: літ. «А» - житловий будинок, літ. «А1,а» - житловий будинок з верандою, літ. «а» крильце, літ. «Е»-гараж, літ. «Д» вбиральня, літ. «Г» сарай з погрібом, літ. «Б»- літня кухня, літ. «В»-сарай, літ. «З»-гараж, літ. «Ж» вбиральня-душ згідно договору купівлі-продажу від 27.08.1997 року посвідченого Пологівською товарною біржею «Агропром-Інвест» Р№04 від 27.08.1997року. При виготовлені технічної документації було виявлено, що вона є власницею цілого житлового будинку літ. «А» та господарських будівель, який повністю в 1987 році був знесений та власницею 1/2 частини нового житлового будинку літ. «А1, а», який був нею побудований в 1987 році на місці 1/2 частини житлового будинку 1954 року будівництва, реєстратором КП «Імпульс» Пологівської райради було безпідставно внесено в 1996 році в довідку-характеристику 1/2 частину житлового будинку літ. «А1, а» 1987 року будівництва. Крім того, зазначене нерухоме майно вона придбала за час шлюбу з [PERSON] виникло питання про визнання права власності на зазначене нерухоме майно за позивачем. Шлюб розірвано 03.12.1993 року. Позивач вважає, що на 2014 рік це нерухоме майно є її власністю, так як вона домовилася з відповідачем про те, що даний житловий будинок повністю переходить у її власність. Підтвердженням того, що відповідач не претендує на частку в спільному майні є те, що з 1993 року по 2014 рік, а це 22 роки відповідач не порушував питання про розподіл спільного майна подружжя та не визнавав за собою 1/2 частину нерухомого майна. Для приведення у відповідність правовстановлюючі документи неможливо в зв'язку з тим, що ПТБ «Агропром-Інвест» ліквідовано, колишній власник 1/2 частини будинку - [PERSON] помер, а державною реєстрацією прав власності на сьогодні займається державна установа Реєстраційна служба. Прохає суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який складається з: літ. «А, а» житловий будинок з прибудовою, літ. «а1» веранда з ганком, літ. «Б» літня кухня, літ. «В» сарай, літ. «Г» сарай з погрібом, літ. «Е» гараж, літ. «Ж» вбиральня-душ, літ. «З» гараж, літ. «2» паркан, літ. «3» ворота, літ. «4» паркан, розташований за адресою: [ADDRESS] в замін договору купівлі-продажу від 05 грудня 1985 року посвідченого державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори за Р№2882 та договору купівлі-продажу від 27.08.1997року посвідченого Пологівською товарною біржею «Агропром-Інвест» Р№04. В судове засідання позивач - [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на вимогах позову наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Представник третьої особи Пологівської міської ради в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує, мотиви його пред'явлення не оспорює. Представник третьої особи КП "Імпульс" Пологівської райради в судове засідання не з'явився, надав пояснення по суті позовних вимог та прохає справу розглянути без участі представника, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст.328 Цивільного кодексу України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом , зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.41 Конституції України , кожен має право володіти і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку , визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності , право приватної власності є непорушним. Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого права, при цьому, охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечить Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та визначає способи захисту цивільних прав , одним з яких є визнання відповідного права. Відповідно до ст..1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17.07.1997року №475/97-ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, враховуючи те, що позивач [PERSON] на законних підставах, відкрито, безперервно володіє та користується житловим будинком та господарськими будівлями і спорудами з 1987 року, та не має можливості юридично привести у відповідність правовстановлюючі документи, які були посвідчені в 1985 році та 1996-1997 роках, суд вважає, що є підстави для визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який складається з : літ. «А, а» житловий будинок з прибудовою 1987 року будівництва житлова площа 35.5.кв.м., літ. «а1» веранда з ганком, літ. «Б» літня кухня 1990року будівництва, літ. «В» сарай 1990 року будівництва, літ. «Г» сарай з погрібом 1988 року будівництва, літ. «Е» гараж 1987 року будівництва, літ. «Ж» вбиральня-душ 1990 року будівництва, літ. «З» гараж 1988 року будівництва, літ. «2» паркан 1988 року будівництва, літ. «3» ворота 1988 року будівництва, літ. «4» паркан 1988 року будівництва. На підставі викладеного, ст. 328, 344, 392 ЦК України,

Outcome: approved