Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з вказаним позовом, в якому просила визнати за нею право на приватизацію квартири [ADDRESS] , зобов`язавши відповідача здійснити приватизацію за відсутності довідок, які підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду у період з 19.06.1992 року по 12.12.2016 року. Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що згідно ордеру на житлове приміщення [NUMBER] від 01.12.2016, виданого виконавчим комітетом Запорізької міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 25.11.2016 року №720/3 «Про надання службової житлової площі по [ADDRESS] , працівнику військової прокуратури Південного регіону України», її чоловіку, [PERSON] надано право на вселення в трьохкімнатну квартиру, за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 43,3 кв.м. (загальною-62,02 кв.м.) на склад сім`ї чотири особи. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.02.2018 №49/5 «Про виключення квартири [ADDRESS] із числа службової житлової площі військової прокуратури Південного регіону України», трикімнатну квартиру [ADDRESS] , виключено з числа службової житлової площі військової прокуратури Південного регіону України та надано ордер №11 на житлове приміщення серія № «М» від 28.02.2018 на сім`ю із чотирьох осіб. Звернувшись до відповідача з заявою про приватизацію квартири, їй було відмовлено, з огляду на те, що у неї відсутні документи, що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду в період з 19.06.1992 по 12.12.2016. Беручи до уваги, що у спірний період позивачка проживала за місцем свого навчання, а в подальшому у зв`язку із переведенням її чоловіка - військовослужбовця на нові місця проходження служби, вона, як член сім`ї військовослужбовця, неодноразово змінювала реєстрацію місця проживання разом з чоловіком, на даний момент у зв`язку з вищенаведеним, та враховуючи той факт, що вона мати двох неповнолітніх дітей, [PERSON] не має змоги отримати та надати довідки, щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду, видані органом приватизації за попередніми місцями проживання (після 1992 року), просить суд визнати за нею право на приватизацію та зобов`язати відповідача здійснити приватизацію за відсутності довідок, які підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації у період з 19.06.1992 року по 12.12.2016 року. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2019 року провадження по справі відкрито. 11 вересня 2019 року відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив на дотримання Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Олександрівському району вимог законодавства при розгляді заяви [PERSON] про приватизацію, однак наведені позивачкою в позовній заяві обставини, що обґрунтовують їх вимоги, інші обставини, які мають значення для вирішення справи, потребують додаткового з`ясування та підтвердження доказами, тому просили в позові [PERSON] відмовити в повному обсязі. 17 вересня 2019 року позивач надала до суду уточнену позовну заяву, в якій належним чином обґрунтувала заявлені позовні вимоги, а також підтвердила їх доданими до уточненої позовної заяви доказами. 20 вересня 2019 року відповідач надав відзив на уточнений позов, в якому зазначив, що спірна ситуація виникла не з вини органу приватизації, а у зв`язку із неможливістю надати позивачкою [PERSON] необхідні документи для здійснення приватизації квартири. Приймаючи до уваги конкретні обставини, при яких виник даний спір, додані позивачкою нові докази, Районна адміністрація просить вирішити спір на розсуд суду, з урахуванням відсутності механізму вирішення зазначеного питання у позасудовому порядку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на задоволенні позову. Представник відповідача просила ухвалити рішення на розсуд суду, не навівши будь-яких заперечень на доводи позивача. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Згідно із ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За змістом ст.9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду» . Відповідно до статті 1 Закону, приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Згідно ч.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства). Відповідно до п. 4.2.9 Положення про районні адміністрації міської ради, затвердженої рішенням Запорізької міської ради від 22 червня 2011 року №29 районним адміністраціям міської ради делеговані повноваження в частині приватизації житла. Відповідно до п. 17, 18 Положення Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, який затверджений наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.1.2010 року №109/17404, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації та подає такі документи: оформлену заяву на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідку про склад сім`ї та займані приміщення; копію ордера про надання жилої площі (копію договору найму жилої площі у гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках, квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивача не розповсюджується. Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] [INFO] є громадянкою України, народилась в м. Болград Одеської області. Згідно зі свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] виданого 12.09.2003 року ВРАЦС Болградського районного управління юстиції Одеської області уклала шлюб з [PERSON] , після одруження прізвище дружини « [PERSON] ». Згідно ордеру на житлове приміщення [NUMBER] від 01.12.2016, виданого виконавчим комітетом Запорізької міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 25.11.2016 року №720/3 «Про надання службової житлової площі по [ADDRESS] , працівнику військової прокуратури Південного регіону України», її чоловіку, [PERSON] надано право на вселення в трикімнатну квартиру, за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 43,3 кв.м. (загальною-62,02 кв.м.) на склад сім`ї чотири особи. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.02.2018 №49/5 «Про виключення квартири [ADDRESS] із числа службової житлової площі військової прокуратури Південного регіону України», трикімнатну квартиру [ADDRESS] , виключено з числа службової житлової площі військової прокуратури Південного регіону України та надано ордер №11 на житлове приміщення серія № «М» від 28.02.2018 на сім`ю із чотирьох осіб. На теперішній час, згідно з Довідкою про реєстрацію місця проживання від 25.07.2019, виданої Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради [PERSON] зареєстрована в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна №184489642 від 11.10.2019 року, на квартиру за адресою: [ADDRESS] було накладено арешт, проте 11.10.2019 запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна, погашено на підставі Закону України «Про виконавче провадження». Згідно інформаційної довідки від 26.07.2019, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «На Поштовій», [PERSON] на даний час є головним квартиронаймачем трикімнатної квартири, за адресою: [ADDRESS] , особистий рахунок оформлено на неї. Квартира не приватизована та належить до житлового фонду комунальної власності Запорізької міської ради. З метою реалізації права на житло шляхом приватизації займаної квартири, позивач [PERSON] звернулася до Районної адміністрації ЗМР по Олександрівському району з відповідною заявою. Листом № В-0532 від 06.08.2019 Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Олександрівському району [PERSON] було відмовлено у приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] , з тих підстав, що до органу приватизації не було надано документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду у період з 19.06.1992 року по 12.12.2016 року. Надати такі довідки позивачка не має можливості, так як у період з 19.06.1992 по 12.12.2016 року неодноразово змінювала реєстрацію місця проживання. На підтвердження цього позивачка надала суду копію паспорта виданого на ім`я [PERSON] серія [NUMBER] виданого Ізмайлівським МВ УМВС України в Одеській області 06.10.2003 року, копію паспорта на ім`я [PERSON] серія [NUMBER] виданого Жовтневим РВ ГУМВС України в Запорізькій області 16.03.2010 року, копію карти профілактичних щеплень [PERSON] багатопрофільної центральної лікарні, копією атестата та додатку до нього серія [NUMBER] виданого 21.06.2000 року на ім`я [PERSON] , копією академічної довідки №155 виданої Ізмалівьким державним університетом 01.09.2003 року з яких вбачається, що в період з 19.06.1992 по 12.12.2016, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за наступними адресами: з 19.06.1992 по 19.09.2000 - [PERSON] - [ADDRESS] ; з вересня 2000 по 14.07.2004 - [PERSON] була тимчасово зареєстрована на період навчання за адресою гуртожитку: [ADDRESS] ; з 14.07.2004 по 06.06.2005 - [ADDRESS] ; з 06.06.2005 до 06.06.2007 - [ADDRESS] ; з 21.10.2008 по 23.04.2011 - [ADDRESS] ; з 23.04.2011 по 29.05.2015 - [ADDRESS] ; з 05.06.2015 по 12.12.2016 - [ADDRESS] , тобто, з вищенаведеного вбачається, що позивачка проживала за місцем свого навчання, а в подальшому у зв`язку із переведенням її чоловіка - військовослужбовця на нові місця проходження служби, вона, як член сім`ї військовослужбовця, неодноразово змінювала місце проживання. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №184798708 від 15.10.2019 року пошук за повним спів паданням [PERSON] (РНПП [NUMBER] ), відомості відносно вказаної особи в реєстрі відсутні. Відповідно до інформаційної довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №184798355 від 15.10.2019 року пошук за повним спів паданням [PERSON] (РНПП [NUMBER] ), відомості відносно вказаної особи в реєстрі відсутні. Згідно довідки МБТІ м. Ізмаіл №620 від 23.05.2008 року [PERSON] по даним реєстрації в колі домоволодінь в м. Болград не значиться. Тобто, на праві власності у позивача будь-якого нерухомого майна не зареєстровано. Отже, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] до теперішнього часу не використала право на безоплатну приватизацію житла, а відсутність документу, що підтверджує невикористання нею житлових чеків за період з 19.06.1992 року по 12.12.2016 р. не може впливати на встановлене законом право на приватизацію квартири. Позивачка у справі на законних підставах вселилася у квартиру [ADDRESS] , в якій постійно мешкає з грудня 2016 року, на прав власності житла не має, квартира знаходиться в житловому будинку та не відноситься до житла, що не підлягає приватизації. З огляду на вказані обставини, відповідно до приписів ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» позивачка має право на приватизацію жилого приміщення, в якому вона постійно мешкає. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.1 ст.345 ЦК України, фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності. Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Таким чином, судом встановлено, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позову. Вимоги про розподіл судових витрат позивачем не заявлялись.

Outcome: approved