Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування вимог вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 1,9475 га на території Сасанівської сільської ради Полонського району Хмельницької області (з 2017 року с. Сасанівка увійшло до Грицівської об`єднаної територіальної громади Шепетівського району Хмельницької області), що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії Р1 № 778102, зареєстрованого 08 серпня 2003 року на ім`я [PERSON] . Після смерті батька вона, як спадкоємець за законом, фактично вступила в управління та розпорядження спадковим майном, постійно проживала з ним, доглядала його, поховала в с.Капустин Старокостянтинівського району, залишила собі речі батька, сімейні фотографії. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, яка належала її батькові, нотаріусом було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності на вказану земельну ділянку, позаяк такий акт був виданий після смерті спадкодавця, та їй рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх спадкових прав. Позивач в судове засідання не з`явилась, доручила представляти свої інтереси адвокату Казарцю А.Г., який надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача - Грицівської селищної ради до суду не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухавлює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті 08 серпня 2003 року був зареєстрований державний акт Р1 № 778102 на право власності на земельну ділянку площею 1,9475 га на території Сасанівської сільської ради Полонського району Хмельницької області, виданий Сасанівською сільською радою на підставі рішення №1 від 01 березня 2002 року. Позивач після смерті батька, як спадкоємець за законом, фактично вступила в управління та розпорядження спадковим майном, постійно проживала з ним, доглядала його, поховала в с.Капустин Старокостянтинівського району, залишила собі речі батька, сімейні фотографії, проте при оформленні спадщини нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім позивача, інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Вказані обставини підтверджуються даними свідоцтва про смерть, відповідно до якого[PERSON] помер [INFO] (а.с4); свідоцтва про народження позивача (а.с.5); свідоцтва про укладення шлюбу, відповідно до якого позивач після реєстрації шлюбу отримала прізвище « [PERSON] » (а.с.6); акта комісії від 28 грудня 2019 року, відповідно до якого [PERSON] , 1929 року народження, дійсно в період часу з 1998 року по день смерті - [INFO] проживав у своєї дочки [PERSON] в с.Капустин Старокостянтинівського району, був лежачим, особою з інвалідністю 1-ї групи, всі витрати на похорон понесла дочка (а.с.9); листа нотаріуса Полонського районного нотаріального округу № 110/01-16 від 11 лютого 2020 р. про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) через те, що державний акт видано після смерті спадкодавця, а, отже, не підтверджує факт належності [PERSON] вказаної земельної ділянки (а.с.11), листа відділу у Полонському районі Головного управління Держгеокадастру №29-22-0.29-344/112-19 від 19 грудня 2019 року, відповідно до якого на [PERSON] 08 серпня 2003 року був зареєстрований та виданий державний акт серії Р1 №778102 на підставі рішення Сасанівської сільської ради від 01 березня 2002 року за №1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9475 га, середня вартість земельної частки (паю) по СВК «Перше Травня» становить 65094 грн.23 коп. (а.с.12). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду Украни «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз`яснень в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Як роз`яснено п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 5.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.5, 47, 49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції о порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на правах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з таких законних підстав набуття права власності на майно є спадкування. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. Відповідно до ч.2 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, ту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину. Переоформлення державного акту і його реєстрація при спадкуванні права власності на земельну ділянку, відповідно до вимог ст. 1299 ЦК України та ст. 125 ЗК України, є обов`язковою процедурою для набуття права власності на цю земельну ділянку. До переоформлення державного акта на земельну ділянку і його реєстрації, виходячи з умов частини 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець має певні майнові на цю ділянку, які засвідчуються свідоцтвом про право на спадщину. [PERSON] є донькою [PERSON] , однак не має змоги оформити спадщину на належну останньому на праві приватної власності земельну ділянку, оскільки державний акт видано після смерті спадкодавця. З огляду на те, що інший порядок для набуття [PERSON] права власності на вищезгадану земельну ділянку законодавством не визначений, беручи до уваги те, що позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріуса, спір про спадкове майно відсутній, суд дійшов висновку, що право позивача на спадщину підлягає захисту шляхом визнання права власності на спадкове майно. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а порушене цивільне право позивача на отримання спадщини відповідно до ст. 16 ЦК України підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності на згадану земельну(частку) пай за кожним. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем [PERSON] при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачу підлягає поверненню судовий збір в сумі 420 грн.40 коп. (840 грн. 80 коп./100%*50%).

Outcome: approved