Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Староскалатської сільської ради Підволочиського району, Підволочиської районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання за нею в порядку спадкування за законом права власності на земельну частку (пай) в розмірі 2.82 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Староскалатської сільської ради, що залишилось після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у відповідності до розпорядження голови Підволочиської РДА від 10 листопада 2003 року № 459 її батько [PERSON] був включений у список громадян - членів ДСГП «Заповіт», які мають право на пай. Розпорядженням № 253 від 18 квітня 2005 року встановлено, що спадкоємцям померлих громадян згідно списку Додатку 2, серед яких є і [PERSON], будуть передані земельні ділянки у приватну власність після оформлення у встановленому порядку права на земельну частку (пай). У відповідності до списку [PERSON] виділена земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Староскалатської сільської ради площею 2,82 га ( в тому числі 2,44 га рілля, 0,37 га пасовища). При розпаюванні КСП «Заповіт» на земельні частки (паї) сертифікати не видавались, видавались державні акти. Проте, оскільки на момент видачі актів батько помер - державний акт на його ім'я не видавався. На даний час, позивач, яка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] спадщину прийняла, проте не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку та здійснити державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу. Враховуючи наведене, з метою захисту її прав, просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що після смерті батька є єдиним спадкоємцем щодо майна померлого, оскільки її мати [PERSON] померла в березні 2013 року, а брат [PERSON] від прийняття спадщини відмовився. Проте у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу про належність земельної ділянки спадкодавцю не може захистити свої права у позасудовому порядку, а тому просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON], залучений до участі у справі в якості співвідповідача, в судовому засіданні пояснив, що дійсно є сином померлого [PERSON], проте спадщину після його смерті не прийняв, із заявою про прийняття спадщини не звертався та звертатись не буде, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Представники Староскалатської сільської ради Підволочиського району, Підволочиської районної державної адміністрації Тернопільської області у судове засідання не з'явилися, однак подали до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги позивача визнають та просять справу розглянути у їх відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив такі факти: Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 10 листопада 2003 року № 459 затверджено список громадян - членів державного сільськогосподарського підприємства «Заповіт», на території Староскалатської сільської ради, які мають право на пай, для представлення в проектну організацію для виготовлення технічної документації поділу земельних ділянок (полів) на земельні частки (паї). У відповідності до зазначеного списку, який є Додатком 1 до розпорядження, та довідки відділу Держземагенства у Підволочиському районі № 1049/18/13 від 15 листопада 2013 року, [PERSON] був включений у списки пайовиків - членів ДСП «Заповіт», які мали право на безкоштовне набуття земельних ділянок на засадах приватної власності. Як убачається із довідки, виданої виконавчим комітетом Староскалатської сільської ради Підволочиського району 28 січня 2014 року № 100, при розпаюванні КСП «Заповіт» на земельні частки (паї) сертифікати не видавались. [INFO] [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Староскалатською сільською радою Підволочиського району, актовий запис № 4. Розпорядження голови держадміністрації Підволочиського району від 18 квітня 2005 року встановлено, що спадкоємцям померлих громадян будуть передані земельні ділянки у приватну власність після оформлення у встановленому порядку права на земельну частку (пай) додатковим розпорядженням. Так, згідно додатку 2 до розпорядження від 18 квітня 2005 року вбачається, що у списку громадян, спадкоємцям яких передаються земельні частки (паї) у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Староскалатської сільської ради (ДСП «Заповіт») значиться прізвище [PERSON] із визначенням загальної площі 2,82 га, з яких 2,44 га рілля, 0,37 га пасовища. Позивач [PERSON] є дочкою померлого та спадкоємцем першої черги за законом. Спадщину після смерті батька прийняла, оскільки у встановлений рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області № 2/604/562/13 від 03 грудня 2013 року строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. За її заявою заведено спадкову справу № 2/2014, що стверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 36285181 від 10 січня 2014 року та довідкою, виданою Підволочиською державною нотаріальною конторою Тернопільської області № 82/01-16 від 24 лютого 2014 року. Інший спадкоємець першої черги за законом та за заповітом [PERSON], який є сином померлого, спадщину після смерті батька не прийняв, на день відкриття спадщини та по даний час проживає у Москві, із заявою про прийняття спадщини не звертався. Проте, як убачається із постанови в.о. завідувача Підволочиської державної нотаріальної контори № 627/02-31 від 19 листопада 2013 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 2, 82 га, яка знаходиться на території Староскалатської сільської ради Підволочиського району, власником якої був [PERSON], у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкового майна спадкодавцеві. Як установлено із довідки, видної відділом держземагенства у Підволочиському районі 24 лютого 2014 року № 98/18/13 р. станом на 01 січня 2013 року на громадянина [PERSON], жителя с. Полупанівка Підволочиського району державний акт на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,82 га не видавався і не реєструвався. У відповідності до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства (далі- КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно статті 25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Підставами припинення права власності на земельну ділянку згідно статті 140 ЗК України є смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця Таким чином судом встановлено, що згідно розпорядження голови районної державної адміністрації від 10 листопада 2003 року № 459 [PERSON] був включений у списки пайовиків - членів ДСП «Заповіт», які мали право на безкоштовне набуття земельних ділянок на засадах приватної власності, та у відповідності до додатку 2 до розпорядження голови держадміністрації Підволочиського району від 18 квітня 2005 року його спадкоємцям після оформлення у встановленому порядку права на земельну частку (пай) мало бути передано у власність земельну частку (пай) загальною площею 2,82 ( в тому числі 2,44 га рілля, 0,37 га пасовища) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Староскалатської сільської ради (ДСП «Заповіт»). Проте у зв'язку із смертю [PERSON] державного акту не отримав, сертифікати при розпаюванні КСП «Заповіт» на земельні частки (паї) не видавались, тобто право на земельну частку (пай) на ім'я спадкодавця у встановленому законом порядку не оформлялось. Позивач [PERSON], є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], спадщину прийняла, проте через відсутність правовстановлюючого документу про належність спадкового майна спадкодавцю позбавлена права на отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. У відповідності до п. 7 перехідних положень Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. У статті 126 ЗК України зазначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у відповідності до ст. 19 якого підставами для державної реєстрації прав та їх обтяжень є державні акти на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом, рішення судів, що набрали законної сили, інші документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою . Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності За вказаних обставин, суд вважає, що позов [PERSON] є підставним і підлягає до задоволення шляхом визнання за нею в порядку спадкування першої черги за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], права власності на земельну частку (пай) в розмірі 2.82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що перебуває у власності ДП «Заповіт» Староскалатської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області та згідно розпорядження районної державної адміністрації № 253 від 18 квітня 2005 року передано на ім'я [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved