Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебували у шлюбі. 15.02.2008 року у них народився син [PERSON], 17.06.2010 року - дочка [PERSON]. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з матір'ю, а батько, відповідно до виконавчого листа №2-1167/10 від 25.11.2010 року, виданого Бершадським районним судом Вінницької області сплачує аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до їх повноліття. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" змінено мінімальний розмір аліментів з 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, які має виплачувати відповідач є меншим мінімуму передбаченого законодавством та відповідач відмовляється сплачувати аліменти в більшому розмірі. Дана заява надійшла до суду 05.11.2018 року, та відповідно до автоматизованої системи документообігу в суді, була передана для розгляду судді Хмель Р.В., 06.11.2018 року спрямовано запит на уточнення місця реєстрації відповідача, відповідь на який надійшла до суду 22.11.2018. Ухвалою суду від 22.11.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 06.12.2018 року. До початку розгляду справи по суті, позивач надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та повністю визнав позовні вимоги. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтв про народження, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 23 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ст. 273 ЦПК України в разі набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру платежів. Згідно п.1 ст. 18, п. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 липня 2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи було встановлено, що розмір аліментів, що стягується з відповідача на утримання дітей є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, тому таке рішення у повній мірі відповідатиме вимогам закону, щодо забезпечення достатнього рівня життя, фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку дітей та прожитковому мінімуму, встановленому законом, для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави також належить до стягнення судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп.

Outcome: approved