Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. У вересні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 26.09.2017 року на тимчасово непідконтрольній території України: м. Горлівка, Донецької області, помер його батько [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді частини квартир [ADDRESS] . Він є спадкоємцем першої черги після смерті його батька. Також, спадкоємцями першої черги є відповідачі по справі дружина померлого [PERSON] та донька померлого [PERSON] Він не зміг своєчасно оформити заяву на прийняття спадщини, так як всі правовстановлюючі документи на будинок знаходились на непідконтрольній території у м. Горлівка, і тільки у серпні 2019 року йому вдалося отримати оригінали документів на квартиру. Крім того, свідоцтво про смерть спадкодавця ним було отримано у квітні 2019 року. У зв`язку з чим просить суд визначити йому додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 2. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд позову за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. 3. Відповідачі\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали до заяви про розгляд справи без їх участі, визнали позовні вимоги в повному обсязі. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 4. Ухвалою суду від 15.10.2019 року справу призначено до судового розгляду та витребувано у Приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Бедненко С.В. довідку про рух спадкової справи, що відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а також відомості про те чи звертався хто-небудь до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини чи з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті вищезазначеної особи. 5. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі\~ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 6. [INFO] у м. Горлівка, Донецької області, помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.04.2019 року (а.с.7). 7. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померлий [INFO] , був батьком позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). 8. Згідно договору міни квартир від 11.04.2006 року, померлому [PERSON] належить на праві приватної власності частина квартири [ADDRESS] (а.с.9). 9. Згідно листа приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бедненко С.В. від 12.08.2019 року, ним було відкладено відкриття спадкової справи після [PERSON] , померлого [INFO] , з причини спливу встановленого законодавством строку для прийняття спадщини (а.с.11). V. Оцінка Суду. 10. Вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] , суд виходить з наступного. 11. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Однак, позивач у встановлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини, тобто не прийняв її. 12. Згідно до п. 24\~Постанови №7 Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», встановлено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. 13. Крім того, відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд враховує норми європейського законодавства по правам людини, в якому зазначено, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці ЄСПЛ на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь\~яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»). 14. Питання\~про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним. 15. Суд враховує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть не пропорційними, оскільки він втратить право на успадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця. І спочатку смерть близької людини, а потім і втрата спадкового майна будуть для нього занадто надмірним тягарем нерозмірним з його діями, і при цьому буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи. 16. У зв`язку з чим, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що у зв`язку з проведенням антитерористичної операції на території м. Горлівки Донецької області, де й помер його батько [PERSON] , що значно ускладнило отримання ним правовстановлюючих документів на квартиру, які знаходилися в м. Горлівка, тому він не мав можливості звернутися вчасно до нотаріальної контори, що і стало причиною пропуску строку для подання ним заяви про прийняття спадщини. 17. З листа від 24.10.2019 року приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Бедненко С.В., вбачається, що спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] відсутня. 18. У відповідність до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 19. Крім того, відповідно до положень частини 4\~статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 20. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у\~Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. 21. Зважаючи на те, що відповідачі, які є спадкоємця за законом першої черги після смерті [PERSON] , визнали позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачами позову. При цьому судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), а також те, що визнання позову є не добровільним чи є умовним. 22. Таким чином, зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також визнання відповідачами позову, дозволяють задовольнити позов на тій підставі, що, на думку суду, позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин і тому суд визначає позивачу додатковий строк для прийняття спадщини у продовж трьох місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 23. Позивач, відповідно до позову не вимагає компенсації за понесені ним судові витрати по справі.

Outcome: approved