Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

ПАТ «Альфа Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог [PERSON]. про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 17.03.2008\~р. між [PERSON] та банком був укладений кредитний договір № 800003361 на суму 16000 дол. США під 13,80 % річних. З метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором, 17.03.2008 р. між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно умов якого у забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було передано в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Предметом іпотеки є квартира, що складається з двох кімнат загальною площею 47 кв.м та житловою площею 30,3 кв.м. Згідно довідки-характеристики бюро технічної інвентаризації від 28.02.2008 р. вартість предмету іпотеки складає 19789 грн. Сторони оцінили предмет іпотеки на суму 268930 грн., що за курсом НБУ станом на 17.03.2008 р. становить 53253 дол. США. Оцінка предмету іпотеки визначена за згодою сторін з урахуванням висновку оцінювача. Банк виконав зобовязання перед відповідачем, однак [PERSON] порушив умови договору і його заборгованість за кредитом станом на 17.12.2011 р. склала 45807,09 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 17.12.2011 р. 365994,07 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 15437,12 дол. США, заборгованість за відсотками 3615,73 дол. США, пеня 26754,24 дол. США. Враховуючи те, що [PERSON] порушив умови кредитного договору, позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] шляхом проведення публічних торгів. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на те, що стягнення на квартиру [ADDRESS] не може бути звернуто у звязку із дією мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». У випадку задоволення позовної заяви просив відстрочити виконання рішення суду на час дії мораторію. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, але про причини своєї неявки не повідомили. Заслухавши думку представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)\~припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4)\~відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України, одним із видів застави є іпотека застава нерухомого майна. Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ст. 590 ч.2 Цивільного кодексу України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. У відповідності до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно із ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно із п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4«Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Судом встановлено, що 17.03.2008\~р. між [PERSON] та ЗАТ «Альфа-Банк» був укладений кредитний договір № 800003361, відповідно до пп.2.1, 2.2, 2.3 якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 16000 дол. США під 13,80 % річних зі строком дії до 17.03.2018 р., З метою забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором, 17.03.2008 р. між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно умов якого іпотекодавець у забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором передав в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Квартира, що є предметом іпотеки, складається з двох кімнат загальною площею 47 кв.м та житловою площею 30,3 кв.м. та належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно довідки-характеристики бюро технічної інвентаризації від 28.02.2008 р. вартість предмету іпотеки складає 19789 грн. Сторони оцінили предмет іпотеки на суму 268930 грн., що за курсом НБУ станом на 17.03.2008 р. становить 53253 дол. США. Оцінка предмету іпотеки визначена за згодою сторін з урахуванням висновку оцінювача. Банк виконав зобовязання перед відповідачем, однак [PERSON] порушив умови договору і його заборгованість за кредитом станом на 17.12.2011 р. склала 45807,09 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 13.07.2015 р. 1003930,30 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 15437,12 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 13.07.2015 р. 338327,37 грн., заборгованість за відсотками 3615,73 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 13.07.2015 р. 79244,08 грн., пеня 26754,24 дол. США., що еквівалентно за курсом НБУ станом на 13.07.2015 р. 586358,84 грн. Судом встановлено, що [PERSON] порушив умови кредитного договору, а вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором є правомірними і відповідають вимогам закону. Відповідно до правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 10.06.2015 року по справі № 6-333цс15 поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України). Отже, мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільнення від його виконання. Відтак мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не позбавляє кредитора права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) зазначене майно. Статтею 3 Закону «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлено, що закон набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості. А тому суд приходить до висновку звернути стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS], що належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] для задоволення вимог публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 800003361 від 17.03.2008 р. на загальну суму 45807,09 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 13.07.2015 р. 1003930,30 грн. шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну для реалізації предмету іпотеки на рівні ціни, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, яка буде проведена субєктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження. Разом з тим, відповідно до ст. 217 Цивільного процесуального кодексу суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. А тому суд приходить до висновку, що слід відстрочити виконання рішення суду на час дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 03.06.2014 року.

Outcome: approved