Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

ПАТ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.02.2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 20000.00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Таким чином, позивач повністю виконав свої зобов'язання за Кредитним договором. У порушення ст.ст.526, 527, 530 ЦК України та умов договору Відповідач зобов*язання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кредитні кошти. Таким чином, позивач повністю виконав свої зобов'язання за Кредитним договором. У зв*язку з зазначеним порушеннями зобов*язань за кредитним договором Відповідач станом на 29.02.2016 року має заборгованість 30628.02 грн, яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом 18915.76 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 9777.59 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500.00 грн. штраф/фіксована частина/; - 1434.67 грн. штраф/процентна складова/. Належними та допустимими доказами наявними в матеріалах справи доведено, що [PERSON] отримав від позивача грошові кошти в кредит , тому [PERSON] зобов*язаний повернути позивачу суму заборгованості за Кредитним договором. Позивач в судове засідання не з*явився, направив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином з дотриманням вимог ст. 76 ЦПК України, про причини не явки суду не повідомив. Суд вважає можливим слухати справу за відсутності вказаного відповідача згідно ст. 169 ЦПК України. Визнавши подані представником позивача докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності відповідної згоди, суд вважає за можливим проведення заочного розгляду справи. Суд вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи. Причиною спору між сторонами стала відмова Відповідача відшкодувати ПАТ КБ «Приватбанк» у добровільному порядку заборгованість за Кредитним договором. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, умовами Кредитного договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.02.2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 20000.00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісячно в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Таким чином, позивач повністю виконав свої зобов'язання за Кредитним договором. У порушення ст.ст.526, 527, 530 ЦК України та умов договору Відповідач зобов*язання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кредитні кошти. У зв*язку з зазначеним порушеннями зобов*язань за кредитним договором Відповідач станом на 29.02.2016 року має заборгованість 30628.02 грн, яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом 18915.76 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 9777.59 грн..; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500.00 грн. штраф/фіксована частина/; - 1434.67 грн. штраф/процентна складова/. У зв'язку з невиконанням відповідачами зобов'язань за Кредитним договором та Договором поруки Позивач у відповідності до чинного законодавства України отримав право звернутися до суду за захистом свого порушеного цивільного права та інтересу по Кредитному договору. Відповідно до частини 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобовязань є його невиконання або неналежне виконання. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки , встановлені договором або законом. Несплата заборгованості Відповідачами за кредитним договором відповідно до графіку повернення кредиту є порушенням за кредитним договором. Частиною 1 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволений, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1378.00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved