Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 18.10.2011 року у виконавчому комітеті Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області вона з відповідачем зареєстрували шлюб, актовий запис №55.За час спільного проживання в них народилася дочка, [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що відповідач зловживає алкогольними напоями, піднімає на неї руку, завдає тілесних ушкоджень, погрожує фізичною розправою. Крім того стверджує, що відповідач утримувати сім`ю не допомагає, внаслідок чого вони особистих стосунків не підтримують, на даний час проживають окремо. На грунті особистої неприязні та підозр виникають постійні сварки, після яких вони між собою не розмовляють тривалий час, що зіпсувало стосунки остаточно. З вищенаведених обставин вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо. А тому просить розірвати шлюб, стягнути з відповідача сплачену суму судового збору. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить такі задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Питання судових витрат просить не вирішувати. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення. А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справу без учасників, які не з`явилися в підготовче судове засідання, зважаючи на подані ними заяви, а також те, що вони належним чином повідомлені про дату, час та місце підготовчого судового засідання. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видано повторно Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 24.04.2019 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстували шлюб 18.10.2011 року у Виконавчому комітеті Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області, про що цього ж дня складено відповідний актовий запис № 55. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано повторно Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 24.04.2019 року, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] і її батьком є відповідач по справі [PERSON] , матір`ю- позивач [PERSON] . Тобто від шлюбу у позивача та відповідача є одна спільна дитина. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання є зловживання відповідачем алкогольними напоями, заподіяння ним тілесних ушкоджень позивачу, його погрози в сторону позивача фізичною розправою, байдужість відповідача до інтересів сім`ї, відсутність із його сторони допомоги по утриманню сім`ї, постійні сварки. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд враховує, що відповідач визнав позовні вимоги, відповідно суд вважає, що він погодився із викладеним позивачем у позовній заяві. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сім`я фактично не існує. Суд враховує, що відповідач визнав позовні вимоги, не заперечує проти розірвання шлюбу. А тому суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так як відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову згідно квитанції № 0.0.1337305755.1 від 25.04.2019 року, тобто 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок. В той же час, суд враховує, що позивач у поданій нею 20.06.2019 року заяві на адресу Жовківського районного суду Львівської області питання судових витрат просить не вирішувати, а тому незважаючи на те, що позовні вимоги позивача задоволені повністю, питання стягнення з відповідача інших 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, не підлягає вирішенню, не є предметом розгляду справи, оскільки суд розглядає справу лише в межах заявлених вимог.

Outcome: approved