Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У подальшому позивач [PERSON] позовні вимоги уточнила та остаточно просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову покликається на те, що рішенням Яворівського районного суду Львівської області шлюб між нею та відповідачем було розірвано. За час спільного проживання у шлюбі у них народилося двоє дітей, які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач належним чином не виконує батьківський обов`язок щодо утримання дітей. Тому просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 25.03.2019 відкрито спрощене провадження у справі. 17.12.2019 позивач [PERSON] скерувала на адресу суду заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, представник відповідача подав до суду заяву, згідно якої уточнені позовні вимоги сторона відповідача визнає та не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 1/4 всіх видів заробітку на утримання однієї дитини до досянення нею повноліття, крім того просить розгляд справи проводити у відсутності відповідача та його представника. Згідно ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до рішення Яворівського районного суду Львівської області від 21.03.2017 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище " [PERSON] ". Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.01.2014 встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . З довідки про склад сім`ї, виданої Рогізненською сільською радою Яворівського району Львівської області № 293 від 21.02.2019 вбачається, що позивач [PERSON] разом з дочками [PERSON] , [PERSON] та батьком [PERSON] проживають в [ADDRESS] . За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Положеннями ст.141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1,2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до частини 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Вирішуючи даний спір, суд враховує також практику Європейського суду з прав людини, який в рішенні від 07.12.2006 в справі «Хант проти України» (п.54) зазначив, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до положень ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов переконання, що оскільки відповідач позовні вимоги про стягнення на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, визнає і це не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, даний позов слід задовольнити. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а саме з 25.02.2019 року. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. в дохід держави.

Outcome: approved