Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач 17.05.2017 р. звернувся в суд з позовом до відповідачки про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом. Після уточнення позовних вимог 16.06.2017 р. просив визнати право власності у порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] на будинковолодіння № 85 по вул. Вільшанецька в м. Тисмениця Тисменицького району Івано-Франківської області, земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,10 га з кадастровим номером 2625810100:03:004:0537 по вул. Вільшанецька, 85 в м. Тисмениця Тисменицького району Івано-Франківської області та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0707 га з кадастровим номером 2625810100:03:004:0536 по вул. Вільшанецька в м. Тисмениця Тисменицького району Івано-Франківської області. Заявлений позов обґрунтовував тим, що його батько [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 14.04.2000 р. був власником будинковолодіння по вул. Вільшанецька, 85 в м. Тисмениця Тисменицького району Івано-Франківської області. Дане будинковолодіння було зареєстровано в Івано-Франківському ОБТІ, ринкова вартість його становить 90948 грн. Також відповідно до витягів з державного земельного кадастру батько на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 034006 від 26.02.2001 р. був власником присадибної земельної ділянки площею 0,10 га з кадастровим номером 2625810100:03:004:0537 по вул. Вільшанецька, 85 в м. Тисмениця та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0707 га з кадастровим номером 2625810100:03:004:0536 по вул. Вільшанецька в м. Тисмениця. Однак, оригінали зазначених правовстановлюючих документів на даний час втрачено. Після смерті батька, що настала 13.12.2003 р., відкрилась спадщина на належне батькові майно, у тому числі на дане будинковолодіння та земельні ділянки. Позивач як єдиний спадкоємець за законом першої черги прийняв спадщину згідно вимог ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки фактично проживає у спадковому будинку. Його мачуха [PERSON], яка була дружиною покійного, на спадкове майно не претендувала та 03.11.2015 р. померла. Спадкоємець за законом другої черги [PERSON], яка є відповідачкою по справі, спадщину не прийняла і на неї не претендує. Однак, відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкові будинковолодіння та земельні ділянки перешкоджає йому в оформленні свідоцтв про право на спадщину в нотаріальному порядку, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Представник позивача у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності та відсутності позивача, позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилася, у поданій суду заяві позов визнала, щодо його задоволення не заперечувала, просила розглянути справу в її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що батько позивача [PERSON] був власником будинковолодіння № 85 по вул. Вільшанецька в м. Тисмениця Тисменицького району Івано-Франківської області, ринкова вартість якого на даний час складає 90948 грн., та двох земельних ділянок, а саме: земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) з кадастровим номером 2625810100:03:004:0537 по вул. Вільшанецька, 85 в м. Тисмениця Тисменицького району Івано-Франківської області та земельної ділянки площею 0,0707 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 2625810100:03:004:0536 по вул. Вільшанецька в м. Тисмениця Тисменицького району Івано-Франківської області. Право власності [PERSON] на вказане будинковолодіння підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок від 14.04.2000 р., виданого виконкомом Тисменицької міської ради на підставі рішення Тисменицької міської ради від 30.01.1961 р. Право власності [PERSON] на земельні ділянки підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 034006 від 26.02.2001 р. Оригінали вказаних правовстановлюючих документів відсутні. Після смерті 13.12.2003 р. [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно, яку прийняв позивач як єдиний спадкоємець за законом першої черги відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Спадкоємець за законом другої черги [PERSON], яка є відповідачкою у справі, на спадщину не претендує. Вказані обставини, які відповідачкою не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що відсутність правоустановлюючих документів на спадкове будинковолодіння та земельні ділянки позбавляє позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку, за ним слід визнати право власності на будинковолодіння та земельні ділянки у порядку спадкування за законом після померлого батька. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), ст. 81 ч.1 п. "г" ЗК України,

Outcome: approved