Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» (надалі позивач) 03 грудня 2013 року звернулось до суду із позовом до [PERSON] (надалі відповідач) про стягнення боргу в сумі 7 322 грн. 76 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] та користується послугами з водопостачання та водовідведення відповідно до укладеного договору про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення, укладеного 13 серпня 2010 року за № 32560, заяв про відмову від користування послугами не надходило і станом на 01 серпня 2013 року відповідач має заборгованість в сумі 6 700 грн. Наявна заборгованість не зменшилась після звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені обставини. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги та інфляційні нарахування та 3% річних, а всього 7 322 грн. 76 коп. Інтереси позивача в суді по довіреності представляла Стадніченко І.В. Відповідач двічі в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи в суді. Про причину неявки до суду відповідач суд не повідомила, письмових заяв та клопотань до суду від неї не надійшло. Суд вважає, що відповідач була належним чином повідомленою про дату розгляду справи в суді, оскільки повістки повернулись до суду із відміткою пошти на повідомленні про отримання, що адресат особисто отримала поштове повідомлення. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до діючого законодавства, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Правовідносини сторін врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.ст. 610-612, 614, 615, 617, 625, 903 ЦК України. Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов ти вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. За змістом ч.1 ст. 901 та ч.1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Суд дійшов висновку, що закріплена в ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово - комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених ст. 625 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг з водопостачання квартири [ADDRESS] та водовідведення, в її квартирі не встановлений лічильник холодної води. Суд вважає, що відповідач є споживачем наданих послуг відповідно до умов укладеного договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, укладеного 13 серпня 2010 року за № 32560 та на підставі оформленого особового рахунку [NUMBER] та абонентської книжки по оплаті за воду та скид стоків. Заяв про відмову від користування послугами від споживача у справі на адресу позивача не надходило. Суд приймає до уваги, що ОКВП «Дніпро - Кіровоград» є правонаступником КП «Олександрія - водоканал», здійснює водопостачання до квартири відповідача, за надані послуги [PERSON] - відповідач у справі має заборгованість за надані послуги. Судом також встановлено, що згідно рішення виконкому Олександрійської міської ради № 746 від 09.10.2008 року «Про впорядкування тарифів за послуги водопостачання та водовідведення для населення» було встановлено тариф 5,85 грн. за куб.м за послуги з водопостачання та водовідведення для споживачів послуг КП «Олександрія - водоканал» та введено його в дію з листопада 2008 року. До того часу діяв тариф 3,74 грн. за послуги водопостачання та водовідведення для населення. Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом 08.09.2010 року було прийнято постанову, якою рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 09.10.2008 року № 746 "Про впорядкування тарифів на послуги водопостачання та водовідведення для населення" - скасовано. Суд дійшов висновку, що рішення Виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 09 жовтня 2008 року № 746 скасовано саме з 08.09.2010 року, оскільки апеляційним адміністративним судом в мотивувальній частині постанови іншої дати його скасування не визначено, а також зазначено, що постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення. При цьому, судом враховано, що за рішеннями виконавчого комітету в лютому 2011 року також було змінено тариф за водопостачання та водовідведення. Обласним комунальним виробничим підприємством «Дніпро-Кіровоград» яке є правонаступником КП «Олександрія - водоканал», не було зроблено споживачу перерахунок вартості спожитих послуг та в подальшому було нараховано плату за завищеним тарифом. Суд дійшов висновку, що правовідносини, які склались між сторонами про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення є грошовим зобов'язанням, у якому серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно - правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора - вимагати сплату грошей за надані послуги. Суд не входить в оцінку доказів щодо розміру нарахування інфляційних витрат та 3 % річних та приймає до уваги, що відповідачу нараховано до сплати за надані послуги з водопостачання та водовідведення станом на 01 серпня 2013 року в сумі 6 700 грн., інфляційні нарахування складають 140 грн. 71 коп., 3 % річних, що складає 481 грн. 35 коп., а всього 7 322 грн. 76 коп. Саме такий розмір заборгованості суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача. Суд вважає, що відповідач ухиляється від взятих на себе зобов'язань по сплаті заборгованості за надані послуги. За викладених обставин суд вважає, що сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Звернення до суду з вимогою про повернення вказаних сум за договором у зв'язку з порушенням умов договору є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Суд враховує, що це є спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. З відповідача суд вважає необхідним стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved