Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 69186,14 доларів США , що за курсом 23,13 відповідно до службового розпорядження НБУ № від 06.02.2015 року складає 1600275,46 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 10.06.2008 року між банком і відповідачем по справі був укладений кредитний договір №VIKWGA0000000735, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 26055 доларів США у вигляді не поновлюваної лінії зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення до 10.06.2015 року . Згідно умов кредитного договору, відповідач взяв на себе зобовязання використовувати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату відсотків відповідно до умов договору та згідно з графіком погашення кредиту та відсотків у сумі 492,26 доларів США з 03 по 08 число кожного місяця . У порушення діючого законодавства та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав в повні мірі, у звязку з чим банк має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Станом на 06.02.02.2014 року відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 69186,14 доларів США , що за курсом 23,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.02.2015 року складає 1600275,46 грн. , яка складається з: 22606,26 доларів США , що за курсом 23,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.02.2015 року складає 522882,80 грн.- заборгованість за кредитом ; 13394,25 доларів США , що за курсом 23,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.02.2015 року складає 309809 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом ; 2961,23 доларів США , що за курсом 23,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.02.2015 року складає 68493,25 грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом ; 26919,53 доларів США , що за курсом 23,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.02.2015 року складає 622648,73 грн.- пеня за несвоєчасне виконання зобовязань з договором ; 10,81 доларів США , що за курсом 23,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.02.2015 року складає 250 грн. штраф (фіксована частина); 3294,06 доларів США , що за курсом 23,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.02.2015 року складає 76191,60 грн. штраф (процентна складова) .Саме цю суму позивач просить стягнути з відповідача. [PERSON] звернувся в суд з зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору частково недійсним, в частині відповідальності позичальника, яка встановлена пунктом 5.3 та пунктом 6.4 кредитного договору № VIKWGA0000000735 від 10.06.2008р. - сплати штрафу у розмірі 250грн.+5% від суми позову при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів . Свої вимоги мотивує тим , п.8.1 кредитного договору та графіком погашення кредиту (додаток №2 до Договору), який є невід'ємною частиною договору встановлено строки внесення платежів по кредиту та відсоткам, а також строки погашення заборгованості де вказано, що періодом сплати вважати період з «3» по «8» число кожного місяця . Також, зобов'язання позичальника встановлені пунктами 2.2.1-2.2.4 кредитного договору . Пунктом 8.4. Договору встановлено, що при порушенні зобов'язань із погашення кредиту , позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0, 15% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочки. Пунктами 5.3 та 6.4 кредитного договору передбачено сплату штрафу в розмірі 250 грн. -+5% від суми позову при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань , передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів Оскільки пеня і штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій то положення пунктів 5.3 та 6.4. кредитного договору щодо застосування, як способу забезпечення зобовязання суперечить положенням статті 61 Конституції України, щодо застосування штрафу , оскільки передбачає подвійну юридичну відповідальність за одне й теж саме порушення, а відповідно має бути визнаний судом недійсним. Ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення . Саме пеня , як різновид неустойки , є спеціальним видом забезпечення виконання грошового зобовязання і за текстом договору кредитної лінії так і додаткової угоди до нього пеня визначається як перший із способів забезпечення зобов'язання позичальника перед банком в порівнянні із штрафом. Представник ПАТ КБ «Приватбанк», позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом в судове в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує , зустрічні вимоги не визнає. Представник [PERSON], відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом в судове засідання не зявилася, подала суду заяву, в якій вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» не визнає , зустрічні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять застосувати строк позовної давності Дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідно задовольнити частково, позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити в повному обсязі . Судом встановлено, що 10.06.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] по справі був укладений кредитний договір №VIKWGA0000000735, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 26055 доларів США у вигляді не поновлюваної лінії зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення до 10.06.2018 року (а.с.9-12) . Відповідно до графіка погашення кредиту, який являється додатком до договору, між банком і позичальником, щомісячний платіж відповідача становив 492,26 долара США. (а.с. 13-14) Згідно умов кредитного договору (п.п.2.2.1.,2.2.2.,8.1), [PERSON] взяв на себе зобовязання використовувати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату відсотків відповідно до умов договору та згідно з графіком погашення кредиту ( додаток №2 до кредитного договору ). Закрите Акціонерне Товариство [PERSON] «ПриватБанк» являється правонаступником прав та обовязків Публічного Акціонерного Товариства [PERSON] «ПриватБанк» та на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАК КБ «ПрватБанк» на ПАТ КБ «Приватбанк». Як вбачається з заяв на видачу готівки позичальником 10 червня 2008 року за вказаним кредитним договором були отримані від банку грошові кошти в сумі 25000 доларів США (а.с.15) . Відповідно до розрахунку заборгованості наданий позивачем за договором VIKWGA0000000735 від 10.06.2008 року станом на 06 лютого 2015 року заборгованість [PERSON] становить 69186,14 доларів США , що за курсом 23,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.02.2015 року, що складає 1600275,46 грн. , яка складається з: 22606,26 доларів США , що за курсом 23,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.02.2015 року складає 522882,80 грн.- заборгованість за кредитом ; 13394,25 доларів США , що за курсом 23,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.02.2015 року складає 309809 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом ; 2961,23 доларів США , що за курсом 23,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.02.2015 року складає 68493,25 грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом ; 26919,53 доларів США , що за курсом 23,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.02.2015 року складає 622648,73 грн.- пеня за несвоєчасне виконання зобовязань з договором ; 10,81 доларів США , що за курсом 23,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.02.2015 року складає 250 грн. штраф (фіксована частина); 3294,06 доларів США , що за курсом 23,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.02.2015 року складає 76191,60 грн. штраф (процентна складова (а.с.4-7). Згідно п.п.5.1. ,8.4 кредитного договору у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту , позичальник сплачує банку пеню у розмірі0,15 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прос рочки (а.с.10-11). Пунктами 5.3,6.4 кредитного договору передбачено , що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань , передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів . позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн.+ 5% від суми позову (а.с.11) Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК Українинеустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції Україниніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пунктами 5.1,8.4 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення У той самий час згідно пунктом 5.3 кредитного договору сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК Україништраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції Українищодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення , а тому необхідно визнати частково недійсним кредитний договір в частині відповідальності позичальника, яка встановлена пунктом 5.3 та пунктом 6.4 кредитного договору № VIKWGA0000000735 від 10.06.2008р. - сплати штрафу у розмірі 250грн.+5% від суми позову при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів , що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-2003цс15 від 21.10.2015 року В даному випадку саме пеня, як різновид неустойки, є спеціальним видом забезпечення виконання грошового зобов'язання і за текстом кредитного договору пеня визначається , як перший із способів забезпечення зобов'язання позичальника перед банком в порівнянні із штрафом. Згідно умов кредитного договору позивач взяв на себе зобовязання сплачувати відсотки за користування кредитом та проводити погашення кредиту щомісячними платежами . Взяті на себе зобовязання відповідач не виконав в повні мірі. Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника вимагати повернення всієї суми кредиту. Правовідносини які склалися між сторонами регулюються ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами ст. 536 ЦК України. Відповідно до п. 5.4 договору, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобовязань, передбаченої п.5.1, 5.2, 5.3, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобовязання повинне бути виконане Позичальником. Згідно п.5.5, термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Згідно зі ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту), про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню в межах позовної давності щодо кожного з платежів, Оскільки, за умовами договору, погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами до 8 числа кожного місяця, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобовязання,що узгоджується з правовою позицією висловленою ВСУ у справі №6-154цс-15. Згідно ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представник [PERSON] подав до суду заяву про застосування строку позовної давності, тому вимога ПАТ КБ «ПРиватБанк» про стягнення щомісячних платежів щодо основної суми кредиту за період з серпня 2008 року по лютий 2010 року не підлягає задоволення в зв'язку зі спливом позовної давності . Під час винесення рішення суд також враховує положення закріплені в ст. 99 Конституції України, ст.ст. 192, 533 ч 2 ЦК України, із положень яких витікає, що законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня, а в разі вираження зобов'язання в іноземній валюті, його виконання все одно має бути проведено в гривнях. Сума, що підлягає сплаті в гривнях визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Офіційним курсом валюти вважається курс валюти, офіційно встановлений Національним банком України як уповноваженим органом держави (ст. 1 Закону України "Про Національний банк України"). Курс долара США по відношенню до гривні встановлений НБУ України на час винесення рішення судом становить 22,754 грн., за один долар, і оприлюднений на офіційному сайті НБУ «http://www.bank.gov.ua». За таких обставин заборгованість по тілу кредиту становить 7776,29 долара США, ( 8154,12-377,83), що еквівалентно 176941,70 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом - 12968,4 долара США (13394,25-425,85), що еквівалентно 295082.97 грн., заборгованість по сплаті комісії 2961,23 долара США що еквівалентно 67379.83 грн. Норма ст. 266 ЦК встановлює, що строк позовної давності стосовно додаткових позовних вимог (стягнення неустойки та інші), які є похідними від основної вимоги, спливає одночасно із спливом строку позовної давності щодо основної вимоги. Таким чином, право на стягнення неустойки (штрафу, пені) припиняється разом з вимогою, якою забезпечене таке стягнення. Виходячи із згаданої вище норми, п. п. 5.4, 5.5, договору з урахуванням норми п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК, неустойка (штраф, пеня) підлягає стягненню у межах пятирічного строку позовної давності за період фактичного невиконання зобов'язання, але не більше ніж за три роки. З урахуванням викладеного сума неустойки (пені) становить 25\~593,4 долара США (26919,53- 1390,11), що еквівалентно 582352.22 грн. Частиною третьою статті 551 ЦК Українипередбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо віна значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, частина третя статті 551 ЦК Україниз урахуванням положень статті 3 ЦК Українищодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК Українищодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Відповідно до проведених розрахунків розмір заборгованості по тілу кредиту по відсоткам погашення кредиту, значно менше суми нарахованої пені, а тому враховуючи тяжкий матеріальний стан відповідача, що виражається у не змозі виплатити виникшу заборгованість, суд приходить до висновку, що за кредитним договором необхідно зменшити суму пені та стягнути з відповідача пеню в сумі 200000 грн. Аналізуючи наведені докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню, а позов [PERSON], задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved