Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє адвокат адвокатського об`єднання "СОЛ" Флінт В.І., 06.08.2019 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики у сумі 300000 грн. та судових витрат. Заявлений позов обґрунтовував тим, що він 07.11.2018 р. позичив відповідачу 300000 грн., які останній зобов`язався повернути до 07.12.2018 р., що підтверджується письмовою розпискою. У зазначений строк і до цього часу відповідач не повернув боргу. Тому просив стягнути з відповідача 300000 грн. боргу, 3000 грн. судового збору та 20000 грн. витрат на правову (правничу) допомогу. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задоволити. Відповідач у судовому засіданні позов у частині стягнення боргу в сумі 300000 грн. та судового збору у сумі 3000 грн. визнав, вимогу щодо стягнення 20000 грн. витрат на правову допомогу визнав частково, вважає, що дана сума є явно завищеною та не є конкретизованою. Проти часткового задоволення позову не заперечував. Заслухавши вступне слово представника позивача, відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що 07.11.2018 р. між сторонами укладено договір позики, згідно якого відповідач [PERSON] позичив у позивача [PERSON] 300000 грн., які зобов`язався повернути до 07 грудня 2018 року, що підтверджується оригіналом письмової розписки відповідача (а.с.41). У зазначений строк і до цього часу відповідач не повернув позивачу борг. Вказані обставини відповідачем не заперечувались. Згідно вимог ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути\~позикодавцеві таку\~ж суму\~грошових коштів\~(суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на викладене, з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 р. у справі № 6-63цс13, що має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, відповідно до якої за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги про стягнення боргу. З відповідача слід стягнути на користь позивача 300000 грн. боргу та 3000 грн. сплаченого судового збору згідно оригіналу квитанції (а.с.11). Що стосується стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000 грн., суд зазначає наступне. Згідно з вимогами п.1 ч.2 та ч.3 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до\~ч.4\~ст.137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначено у самій позовній заяві, обраний позивачем спосіб захисту прямо передбачений ЦК України та не є складним, вказана справа є малозначною, незначної складності, обсяг доказів у якій обмежується одним документом розпискою; розгляд справи не становить суспільного інтересу. На обґрунтування вартості правничих послуг стороною позивача надано засвідчені копії договору про надання правничої (правової) допомоги № Б-07/02-07/19 від 02.07.2019 р. (а.с.14-15), додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої (правової) допомоги № Б-07/02-07/19 від 02.07.2019 р. (а.с.16-17) та квитанції від 24.07.2019 р. про сплату позивачем 20000 грн. за надання правничої допомоги (а.с.21). Враховуючи вказані вище вимоги ст.137 ЦПК України та наступні обставини, а саме: додаткова угода, на яку посилався представник позивача на підтвердження вартості правничих послуг у 20000 грн., не містить детального опису та конкретного розрахунку наданих послуг; формування правової позиції та складання позовної заяви у даній справі складності не представляло; представник позивача адвокат Київського адвокатського об`єднання «СОЛ» Флінт В.І. приїжджав до Тисменицького районного суду на судове засідання 01.11.2019 р., яке не відбулось у зв`язку з поданою відповідачем заявою про відкладення судового розгляду, та брав участь у судовому засіданні 11.12.2019 р. у режимі відеоконференції з приміщення Шевченківського районного суду м. Києва, суд погоджується з позицією відповідача та приходить до висновку, що сплачена та заявлена позивачем до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу є явно завищеною, не є конкретизованою, не відповідає вимогам ч.4 ст.137 ЦПК України щодо співмірності розміру таких витрат. З огляду на викладене суд визначає до стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст. 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved