Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], ПАТ «[PERSON] Аваль», ПАТ «Укргазбанк», [PERSON] у Волинській області третя особа - Перший відділ Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.10.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір за № 53/м відповідно до якого останньому надано грошові кошти за загальну суму 32 000 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов?язань за договором кредиту з [PERSON] укладено договір застави б/н від 08.12.2006 року, предметом якого є належні [PERSON] транспортні засоби, а саме: MAN, рік випуску: 1999, тип: вантажний сідловий тягач, № кузова/шасі: WMAT322L53M269193, реєстраційний номер: АС 0193 АІ та SCHMITZ, рік випуску 1997, тип: напівпричіп рефрижератор, № кузова/шасі: WSMS7480000091815, реєстраційний номер [NUMBER]. У зв'язку із неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору у нього перед ПАТ КБ «ПриватБанк» виникла заборгованість за вищевказаним кредитним договором. Для вирішення питання погашення заборгованості [PERSON] 21.09.2015 року було надано працівникам ПАТ КБ «ПриватБанк» довіреності № 768 та № 770 за змістом яких ПАТ КБ «Приватбанк» надано право укласти договір купівлі-продажу від імені відповідача [PERSON] щодо предметів застави. Однак, як стало відомо позивачу на виконанні у Першому ВДВС ЛМУЮ перебувають і інші виконавчі провадження, в процесі виконання яких було арештовано майно відповідача. Вважає, що накладенні арешти порушують право банку, оскільки він має пріоритетне право на задоволення своїх вимог. На підставі наведеного, та з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд, звільнити з-під арешту, належні відповідачу транспортні засоби, а саме: MAN, модель: 208D, рік випуску 1999, тип вантажний сідловий тягач, № кузова/шасі: WMAT322L53M269193, реєстраційний номер: АС 0193 АІ; SCHMITZ, рік випуску 1997, тип: напівпричіп рефрижератор, № кузова/шасі: WSMS7480000091815, реєстраційний номер [NUMBER]., арешт на який накладено згідно постанов державних виконавців від 23.11.2011 року, 26.03.2012 року, 20.04.2012 року, 21.08.2012 року,24.09.2012 року, 12.02.2013 року та 10.04.2014 року. До початку судового засідання представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовну заяву підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, проти задоволення вимог позивача не заперечує. Представник відповідача ПАТ «[PERSON] Аваль» в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, проти задоволення вимог позивача не заперечує. Представник відповідача [PERSON] у Волинській області в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, проти задоволення вимог позивача не заперечує. Представник відповідача ПАТ «Укргазбанк» в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не надав. Представник Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не надав. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Судом встановлено, що 26.10.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір за № 53/м відповідно до якого останньому надано грошові кошти за загальну суму 32 000 доларів США (а.с. 6-9). З метою забезпечення виконання зобов?язань за договором кредиту з [PERSON] укладено договір застави б/н від 08.12.2006 року, предметом якого є належні [PERSON] транспортні засоби, а саме: MAN, рік випуску 1999, тип вантажний сідловий тягач, № кузова/шасі: WMAT322L53M269193, реєстраційний номер: АС 0193 АІ; SCHMITZ, рік випуску 1997, тип: напівпричіп рефрижератор, № кузова/шасі: WSMS7480000091815, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 10-13). Позивач після укладення договору застави від 08.12.2006 року зареєстрував обтяження спірного майна у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 7358971 від 10.06.2008 року (а.с. 65). Згідно вимог ст. 16 Закону України «Про заставу» передбачено, що право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення. 21.09.2015 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області [PERSON] було посвідчено довіреності № 768 та № 770 за змістом яких ПАТ КБ «Приватбанк» надано право укласти договір купівлі-продажу від імені відповідача [PERSON] предметів застави, а саме: транспортні засоби MAN, рік випуску 1999, тип вантажний сідловий тягач, № кузова/шасі: WMAT322L53M269193, реєстраційний номер: АС 0193 АІ; SCHMITZ, рік випуску 1997, тип: напівпричіп рефрижератор, № кузова/шасі: WSMS7480000091815, реєстраційний номер [NUMBER]: Такими чином, в звязку з невиконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору згідно вимог закону та положень договору застави позивач має першочергове право на задоволення своїх вимог за рахунок звернення стягнення на майно, яке перебуває в заставі. Як вбачається із матеріалів справи, постановами Першого ВДВС ЛМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 30176158 від 23.11.2011 року, ВП № 31855420 від 26.03.2012 року, ВП № 32077986 від 20.04.2012 року, ВП № 33961956 від 21.08.2012 року, ВП № 34426114 від 24.09.2012 року, ВП № 33961956 від 12.02.2013 року, ВП № 42055093 від 10.04.2014 року було накладено арешт на вищевказане рухоме майно, яке перебуває в заставі ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.65-73). Згідно ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» накладення арешту на майно є одним з етапів звернення стягнення на нього. Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача -заставодержателя. Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Враховуючи, що обтяження рухомого майна було зареєстровано позивачем 10.06.2008 року, тобто раніше виникнення прав третіх осіб, щодо даного майна, обтяження ПАТ КБ «Приватбанк» порівняно з іншими обтяженнями має статус обтяження з вищим пріоритетом. Частиною 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Так, із матеріалів справи встановлено, що заборгованість [PERSON] за вищевказаним кредитним договором становить 9999,27 дол. США, що значно перевищує вартість спірного майна, яка згідно п. 9 договору застави становить 249975 грн. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про звільнення рухомого майна, що перебуває в заставі з-під арешту, підлягають до задоволення, оскільки порушено право ПАТ КБ «ПриватБанк», як іпотекодержателя спірного майна.

Outcome: approved