Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

КП «ЖКС «Вузівський» звернулося до Приморського районного суду м.Одеси 01.04.2015 року з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. В позові КП «ЖКС «Вузівський» просив стягнути з відповідача на користь КП «ЖКС «Вузівський» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 травня 2011 року по 28 лютого 2015 року у загальному розмірі 5 275 гривень 43 копійки, яка складається з заборгованості за послуги з: «утримання будинку та прибудинкової території» у розмірі 3 930 гривень 69 копійок; «гараж» у розмірі 1 338 гривень 24 копійки; «вивезення сміття ТОВ «СОЮЗ» у розмірі 6 гривень 50 копійок та просить стягнути судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок. Провадження по справі відкрито 20 квітня 2015 року. 10.01.2017 року представником КП «ЖКС «Вузівський» було збільшено позовні вимоги, а саме: за період з 01.05.2011 року по 30.11.2016 року заборгованість у розмірі 6057,21грн., яка складається із: УБПТ - 4712,52грн., гараж - 1327,44грн., вивезення сміття ТОВ «СОЮЗ» - 17,25грн. У зв'язку із частковою оплатою складової послуги з утримання будинку та прибудинкової території за заявлений у позові період у розмірі 17,25грн., 12.09.2017 року було зменшено позовні вимоги, а саме: за період з 01.05.2011 року по 30.11.2016 року заборгованість у розмірі 6039,96грн., яка складається із: УБПТ - 4712,52грн., гараж - 1327,44грн. Таким чином, остаточними позовними вимогами є стягнення заборгованості з відповідача на користь КП «ЖКС «Вузівський» за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 травня 2011 року по 30 листопада 2016 року у загальному розмірі 6039 гривень 96 копійки, яка складається з заборгованості за послуги з: «утримання будинку та прибудинкової території» у розмірі 4712 гривень 52 копійок; «гараж» у розмірі 1 327 гривень 44 копійки та стягнення судового збору в сумі 255 гривні 33 копійок. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідач [PERSON] у період з 01 травня 2011 року по 30 листопада 2016 року не вносить плату за послуги з УБПТ, гараж, що значним чином погіршує фінансове становище КП «ЖКС «Вузівський», а також його засновника - Одеської міської ради, призводить до погіршення якості послуг, які надаються з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Вказані обставини зумовили звернення КП «ЖКС «Вузівський» до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за адресою: [ADDRESS], на підставі якої 22.01.2014 року Київським районним судом міста Одеси було видано судовий наказ № 520/17976/13-ц про стягнення з [PERSON] на користь КП «ЖКС «Вузівський» заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у сумі 3626 гривень 42 копійки і судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 114 гривень 70 копійок.Судовий наказ за № 520/17976/13-ц від 22.01.2014 року був скасований ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 21.03.2014 року. Невнесення плати за житлово-комунальні послуги, а також наявність заборгованості за вищезазначені послуги, зумовило звернення КП «ЖКС «Вузівський» до суду із відповідним позовом. Відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний - процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року. Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Під час судових засідань, представник КП «ЖКС «Вузівський» позовні вимоги підтримував у повному обсязі. При цьому представником було надано заяву щодо незастосування строку позовної давності у зв'язку з його перериванням із посиланням на те, що строк позовної давності КП «ЖКС «Вузівський» не пропущено, оскільки підприємство зверталось із вимогами у наказному провадженні, а також відповідачем здійснювались дії направлені на часткову сплату боргу. Відповідач [PERSON] заперечував щодо задоволення позовних вимог, надав та підтримав письмові заперечення проти позову, в яких посилались на те, що дійсно [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 27.08.2008 року. Також зазнив, що представником позивача не надано до суду доказів на підтвердження своїх вимог, оскільки між [PERSON] та КП «ЖКС «Вузівський» жодного договору на надання житлово-комунальних послуг укладено не було, у зв'язку з чим юридичних правовідносин між ним та позивачем не виникало, тому позивач права на звернення до суду з відповідним позовом до нього не мав. Також Відповідач стверджував, що позивачем не надано доказів, того, що він є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] жодних послуг, а саме: з прибирання прибудинкової території двірником; робіт з поточного ремонту господарським способом; робіт з поточного обслуговування будинку та прибудинкової території, КП «ЖКС «Вузівський» не надавались, а надані позивачем акти не відповідають дійсності. Тарифи за якими КП «ЖКС «Вузівський» була нарахована заборгованість [PERSON] є не чинними. Відповідачем було заявлено заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності. Також надано квітанцію щодо сплати заборгованості на розрахунковий рахунок КП «ЖКС «Вузівський» за позицією «вивезення сміття «СОЮЗ». В судове засідання для проведення судових дебатів представники сторін не з?явилися, надали виступи в дебатах у письмовому вигляді, та просили закінчити розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, згідно з п. п. 1.3, 1.4 Статуту Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський», затвердженого рішенням Одеської міської ради № 1449-V від 4 липня 2007 року, засновником КП «ЖКС «Вузівський» є Одеська міська рада. Рішенням Одеської міської ради № 1165-V від 05.04.2007 року «Про реорганізацію комунальних підприємств та затвердження їх статутів у новій редакції», КП «Дирекція єдиного замовника «Вузівське» шляхом злиття з КП «Дирекція єдиного замовника «Чубаївське» було реорганізоване у комунальне підприємство «Житлово - комунальний сервіс «Вузівський», який слід вважати правонаступником реорганізованих підприємств. Розпорядженням Одеського міського голови № 97-01р від 28.01.2003 року «Про передачу майна в повне господарське ведення комунальним підприємствам «Дирекція єдиного замовника» будинок № 17 по проспекту Адміральському в м.Одесі був переданий на баланс КП «ДЄЗ «Чубаївське», правонаступником якого є позивач. Частиною 2 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов'язаний здійснювати контроль над технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; вчасно проводити підготовку житлового будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування й ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів по ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у строк, установлений договором або законодавством. Як вбачається з п. 1.3 і п. 4.1 Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 60 від 25 квітня 2005 року і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 травня 2005 року № 541/10821, виконавцем житлово-комунальних послуг може бути суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання відповідних житлово-комунальних послуг, і який може забезпечити виконання зобов'язань, визначених у ч.2 ст.31 «Про житлово-комунальні послуги». КП «ЖКС «Вузівський» здійснює функції виконавця робіт з утримання будинків, споруд і прибудинкової території, приймає на баланс житлові будинки, їх інженерне обладнання, укладає договора з ремонтно-експлуатаційними підприємствами, енерго-, водопостачальними й іншими спеціалізованими організаціями, які забезпечують функціонування систем життєзабезпечення будинків і прилеглої території. Оплату наданих житлово-комунальних послуг споживач повинен вносити на розрахунковий рахунок КП «ЖКС «Вузівський». Позивач на договірних засадах здійснює функції замовника послуг по збиранню та вивезенню твердих побутових відходів мешканців будинків, які перебувають на балансі у останнього. З розрахунку заборгованості, який наявний у матеріалах справи вбачається, що заборгованість відповідача за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.05.2011 року по 30.11.2016 року становить у загальному розмірі 6039 гривень 96 копійки, яка складається з: «утримання будинку та прибудинкової території» у розмірі 4712 гривень 52 копійок; «гараж» у розмірі 1 327 гривень 44 копійки. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно донормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно зі ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд таприбудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Згідно з положеннями ст. 67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Крім того, вказаний вище обов'язок також передбачено ст. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», де зазначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд погоджується із поясненнями позивача, що відсутність укладеного договору не є підставою для звільнення споживача від оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки, в ухвалі Верховного Суду України від 08.04.2009 року /справа № 6-1123св09/ та ухвали від 07.09.2011 року /справа № 6-56220св10/ роз'яснено, що відсутність між сторонами договірних відносин не є підставою для звільнення відповідача від оплати житлово-комунальних послуг. Крім того, у листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства № 12/20-8-1276 від 31.08.2009 року зазначено, що відносно права підприємств житлово-комунального господарства подавати судові позови при відсутності договору слід зазначити, що чинне законодавство України передбачає різні форми договору (у тому числі усну), а споживач зобов'язаний сплачувати кошти за надані послуги, оскільки, відповідно до ст. 11 ЦК України зобов'язання виникають не лише з підстав, передбачених цими актами, але й які за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до положень статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірній основі. Статтями 20, 21 цього Закону визначено обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язками споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору; оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно з законодавством та умовами договору; підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Договір з утримання будинку та прибудинкової території підготовлений КП «ЖКС «Вузівський» відповідно до типового договору, затвердженого Постановою КМУ України для укладення із споживачем. На адресу відповідача направлялось інформування із посиланням на норму Закону щодо необхідності укладення договору. До цього часу договір не укладено. У разі виникнення спору про укладення договору, його умов, відповідачу надано право звернутися до суду з вимогою про захист цих прав та інтересів, які він вважає порушеними або невизнаними. Відповідач з таким позовом до суду не звертався. Предметом розгляду справи не було зобов'язання позивача підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг згідно з типовим договором відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем послуг на основі типового договору, є не правом, а обов'язком споживача. Ухилення останнього від укладення договору не звільняє від плати за надані та спожиті комунальні послуги. Відсутність договору не є безумовною підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості плати за фактично спожиті послуги. Також судом встановлено, що КП «ЖКС «Вузівський» заверталось до суду з заявою про видачу судового наказу, на підставі якої 22.01.2014 року Київським районним судом міста Одеси було видано судовий наказ №520/17976/13-ц про стягнення на користь КП «ЖКС «Вузівський» заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у сумі 3626 гривень 42 копійок, однак за заявою [PERSON] від 27.02.2014 року, судовий наказ за №520/17976/13-ц від 22.01.2014 року був скасований ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 21.03.2014 року, що свідчить про переривання перебігу строку позовної давності. Після скасування судового наказу виданого 22.01.2014 року підприємство звернулось за захистом порушеного права у позовному провадженні. Тобто позовна давність відповідно до ст.264 ЦК України переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частка вимоги, право на яку має позивач. До 01.05.2014 року особовий рахунок було відкрито на власника особового рахунку квартири та зареєстровану за даною адресою особу [PERSON] (мати відповідача). З 01.05.2014 року за заявою власника [PERSON] особовий рахунок № [NUMBER] переоформлено на нього для проведення розрахунків (а саме: нарахувань, оплат, отримання розрахунків-повідомлень) абонента із комунальним підприємством та який є ідентифікатором абонента у бухгалтерському обліку підприємства. Крім того матеріали справи містять оплати за період з 01.05.2011 року по 30.11.2016 року, де відображено усі оплати здійснені по особовому рахунку № [NUMBER]. Крім того, з 2011 року по 2013 рік частково оплати здійснювались у вигляді субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до роз'яснень Міністерства юстиції України від 06.01.2011 року «Порядок надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг» громадяни, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, зобов'язані щомісячно сплачувати свою обов'язкову частку витрат на оплату послуг. Частиною 2 ст. 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ, відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 21.01.2015 року, ураховуючи, що судовий захист права кредитора на стягнення коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. Таким чином, посилання відповідача на застосування строку позовної давності до вимог, пред'явлених позивачем, суд вважає безпідставними, так як вони спростовуються дослідженими доказами. Положення глави 19 ЦК України, що регулюють позовну давність, вказують, зокрема, на таке. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Згідно з положеннями ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно з ч. 2 ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Статтею 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Судом встановлено, що позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості, яка виникла за період з 01.05.2011 року по 30.11.2016 року. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. В матеріалах справи наявні копії документів, а саме: акти виконаних робіт з прибирання прибудинкової території двірником, паспорти готовності до роботи в опалювальний період; акти перевірки та прочищення димових і вентиляційних каналів комунально-побутових об'єктів житлових будинків, акти виконаних робіт з поточного ремонту господарським способом, акти з поточного обслуговування будинку та прибудинкової території, акти осіннього огляду будинку до готовності до роботи в опалювальний період, акти загального весняного огляду будинку, реєстри використаних матеріалів для проведення профілактичного та поточного ремонту, що підтверджують надання КП «ЖКС «Вузівський» послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: м.Одеса, пр.-кт Адміральський, 17. Відповідачем на підтвердження вищевикладених заперечень щодо не виконання КП «ЖКС «Вузівський» функцій з утримання будинків і споруд прибудинкових територій та на спростування вищезазначених актів КП «ЖКС «Вузівський» по виконанню цих послуг, доказів не надано. Також матеріали справи містять витяг із додатку № 1 до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 1212 від 28.10.2008 року «Про внесення змін до рішень виконавчого комітету Одеської міської ради від 29.07.2008 року № 924 «Про визначення площ прибудинкових територій багатоквартирних житлових будинків, прибирання яких здійснюється двірниками комунальних підприємств житлово-комунального сервісу м.Одеси» та від 21.08.2008 року № 970 «Про заходи щодо введення адресної муніципальної допомоги мешканцям міста на оплату житлово-комунальних послуг та установлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій» де затверджено натуральні показники прибудинкових територій багатоквартирних жилих будинків комунальної власності міста Одеси, прибирання яких здійснюється двірниками комунальних підприємств «ЖКС» Київського району, а також план-схему. У відповідності із п.2 ст.14, п.3 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні підприємства в Україні надають послуги з утримання будинків, споруд прибудинкових територій по тарифам, затвердженим органом місцевого самоврядування. 28.10.2008 року рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №1212 від 28.10.2008 року «Про внесення змін до рішень виконавчого комітету Одеської міської ради від 29.07.2008 року № 924 «Про визначення площ прибудинкових територій багатоквартирних житлових будинків, прибирання яких здійснюється двірниками комунальних підприємств житлово-комунального сервісу м.Одеси» та від 21.08.2008 року №970 «Про заходи щодо введення адресної муніципальної допомоги мешканцям міста на оплату житлово-комунальних послуг та установлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій» затверджено тарифи на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій. Відповідачем у наданих запереченням зазначено, що зазначені затверджені тарифи є скасованими та надано відповідні рішення з цього приводу. Суд оглянув рішення Господарського суду Одеської області від 12.06.2013 року по справі № 16/133-10-3912, де у резолютивній частині зазначено: «3. Зобов'язати виконавчий комітет Одеської міської ради /65004, м.Одеса, площа Думська, 1, код ЄДРПОУ 04056919/ скасувати пункт 2 рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.10.2008р. № 1212 „Про внесення змін до рішень виконавчого комітету Одеської міської ради від 29.07.2008р. „Про визначення площ прибудинкових територій багатоквартирних будинків, прибирання яких здійснюється двірниками комунальних підприємств житлово-комунального сервісу міста Одеси" та від 21.08.2008р. № 970 „Про заходи щодо введення адресної муніципальної допомоги мешканцям міста на оплату житлово-комунальних послуг та встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій". З метою виконання рішення господарського суду Одеської області від 12 червня 2013 року по справі № 16/133-10-3912 виконавчим комітетом прийнято рішення № 225 від 30.07.2015 року «Про скасування окремих пунктів рішень виконавчого комітету Одеської міської ради». Так, неодноразово вносячи зміни до даного рішення, рішенням виконавчого комітету ОМР рішення № 385 від 24.11.2016 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету ОМР від 30.07.2015 року № 225 «Про скасування окремих пунктів рішень виконавчого комітету ОМР» зафіксоване скасування тарифних відносин у м.Одесі з 01.07.2017 року. Тобто враховуючи це, рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №1212 від 28.10.2008 року «Про внесення змін до рішень виконавчого комітету Одеської міської ради від 29.07.2008 року № 924 «Про визначення площ прибудинкових територій багатоквартирних житлових будинків, прибирання яких здійснюється двірниками комунальних підприємств житлово-комунального сервісу м.Одеси» та від 21.08.2008 року №970 «Про заходи щодо введення адресної муніципальної допомоги мешканцям міста на оплату житлово-комунальних послуг та установлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій», яким затверджено тарифи на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій є чинним за період за який заявлено позовні вимоги. На законодавчому рівні врегульовано питання щодо надання Виконавцем послуги неналежної якості або ненадання послуги шляхом оформлення актів-претензій про невиконання умов договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території (про порушення якісних та кількісних показників або порушення режиму надання послуг). Акт-претензія є документом нормативно встановленого зразка (документ для врегулювання порушень договірних відносин), що подається виконавцю для розгляду та підписання в певному порядку та у визначені терміни. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З боку відповідача на адресу КП «ЖКС «Вузівський» акти-претензії щодо якості чи ненадання послуг не надходило. Суду не представлені докази того, що відповідачем складалися і підписувалися акти-претензії стосовно ненадання житлово-комунальних послуг, а так само нездатність КП «ЖКС «Вузівський» задовольняти встановлені або передбачені потреби споживача, хоча відповідно до вимог цивільного процесуального Кодексу України це є обов'язком відповідача. З боку відповідача не були представлені належні докази, що відповідають принципам належності та допустимості, що підтверджували б ненадання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Судом встановлено та підтверджено наявними у матеріалах справи доказами, що у КП «ЖКС «Вузівський» житлові будинки знаходяться у повному господарському віданні на підставі рішення влас\-ника майна. Комунальне підприємство спеціально створене Одеською міською радою та здійснює свою діяльність щодо утримання, ремонту та благоустрою житлового фонду, нежитлових споруд, їх інженерного обладнання та прилеглих територій у відповідності до розпорядження Одеського міського голови № 97-01р від 28.01.2003 року «Про передачу майна у повне господарське ведення комунальним підприємствам «Житлово-комунальний сервіс», рішення Одеської міської ради №1173-V від 05.04.2007 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м.Одеса», Статуту КП «ЖКС «Вузівський», затвердженого рішенням Засновника. Відповідно до розпорядження міського голови №97-01р. від 28.01.2003 року «Про передачу майна в повне господарське відання комунальним підприємствам «Дирекція єдиного замовника» КП «ЖКС «Вузівський» передано у повне господарське відання основні засоби (майно), у тому числі і житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] Вказаний житловий будинок входить до складу житлового фонду комунальної власності територіальної громади міста Одеси. Майно коммунального підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві повного господарського відання. Документом, який підтверджує виникнення права господарського відання є рішення сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення), районної, обласної ради про закріплення на праві оперативного управління чи господарського відання нерухомого майна, яке перебуває в комунальній власності. Право господарського відання є першим похідним від права власності режимом цілісного майнового комплексу суб'єкта госпо\-дарювання. Тільки власник майна може передати його суб'єктові господарювання - юридичній особі на праві господарського віда\-ння, отримуючи натомість права засновника. Право господарського відання - це особливе речове право суб'єкта господарювання - юридичної особи володіти, корис\-туватися та розпоряджатися майном, що належить йому, в межах, установлених законом та установчими документами суб'єкта господарювання (ст.ст. 74,75,136 ГК України). Суб'єкт господарювання обліковує на своєму балансі майно, яке передане йому на праві господарського відання та самостійно вступає у відносини стосовно такого майна з третіми особами. При захисті своїх прав від порушення третіми особами суб'єкт права господарського відання прирівнюється до власника майна. У відно\-синах з власником суб'єкт права господарського відання наділений певною правосуб'єктністю. Право господарського відання виникає на підставі рішення влас\-ника майна та оформлюється актом прийому-передачі. Таким чином, суб'єкт господарювання - одержувач майна, у свою чергу, приймає його на баланс. Комунальне підприємство, функціонує на базі публічної (комунальної) форми власності відповідно до Цивільного та Господарського кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та інших нормативно-правових актів. У судовому засіданні 12.09.2017 року також позивачем було надано з офіційного сайту Одеської міської ради рішення № 2278-VII від 26.07.2017 року «Про передачу багатоквартирних жилих будинків, що обліковуються на балансі комунальних підприємств «Житлово-комунальний сервіс» м.Одеси в управління (на баланс) об'єднань співвласників багатоквартирних будинків», де міськрадою вирішено передати багатоквартирний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] який знаходиться у повному господарському віданні КП «ЖКС «Вузівський» та обслуговується комунальним підприємством із комунальної власності територіальної громади м.Одеси в управління ОСББ «Адміральський 17». У відповідності до акту про списання багатоквартирного будинку з балансу КП «ЖКС «Вузівський» будинок 01.02.2018 року списано з балансу комунального підприємства. Зазначена інформація підтверджує, що будинок за адресою: пр-кт Адміральський, 17 дійсно знаходиться на балансі комунального підприємства та обслуговується ним. Також матеріали справи містять рішення виконкому №443 від 13.12.2012 року «Про встановлення розміру пайової участі для власників (користувачів, орендарів) гаражів для утримання об'єктів благоустрою» яке встановлювало розмір пайової участі 5,0 грн. за 1 кв.м. площі гаража на місяць (з ПДВ) для власників (користувачів, орендарів) гаражів для утримання об'єктів благоустрою, що обслуговуються комунальними підприємствами «Житлово-комунальний сервіс» та яким визначено, що вважається таким, що втратив чинність, пункт 2 рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.12.1999 року № 968 «Про тарифи на послуги, які надаються житловими організаціями населенню міста». Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №55 від 27.02.2014 року скасовано рішення виконкому №443 від 13.12.2012 року. Відповідач частково сплачує за гараж у розмірі 5,40грн., але не у повному обсязі (20 кв.м. х 5,0 грн. = 100,00 грн. - 5, 40 грн. = 94,60 грн.). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону, відповідачем не здійснювалася оплата за житлово - комунальні послуги у належному розмірі, позовні вимоги із стягнення з [PERSON] на користь КП «ЖКС» Вузівський» заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з 01 травня 2011 року по 30 листопада 2016 року у загальному розмірі 6039 гривень 96 копійки, яка складається з заборгованості за послуги з: «утримання будинку та прибудинкової території» у розмірі 4712 гривень 52 копійок; «гараж» у розмірі 1 327 гривень 44 копійки, робить висновок, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача - комунального підприємства «ЖКС «Вузівський».

Outcome: approved