overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Михайлівської сільської Ради, в якому просить визнати за собою право власності на збудований ним житловий будинок [ADDRESS] Вільнянського району Запорізької області. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити, пояснив, що будівництво позивач розпочав у 1990 році, маючи відповідні дозвільні документи, але на даний час вони втрачені; оскільки частина будівель зведена до набрання силою наявних законів, що регулюють містобудівну діяльність, позивач не має можливості ввести їх в експлуатацію згідно з цими законами, у зв'язку з чим й звернувся до суду. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи викладене, позов розглянуто на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України в заочному порядку. Суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, позивачу [PERSON] належить право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] площею 0,15 га, що розташована за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, [ADDRESS] цільове призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). На вказаній земельній ділянці позивач збудував житловий будинок та інші надвірні і господарські споруди - літні кухні, сарай тощо. 27.04.2015 року ОП "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації" виготовило на вказаний житловий будинок з надвірними і господарськими спорудами новий технічний паспорт на ім'я позивача [PERSON] Позивач не може оформити своїх прав на зазначений житловий будинок, з приводу цього у нього і виникла необхідність звернутися до суду для захисту своїх прав. Згідно ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду із позовом про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином. В обґрунтування позовних вимог вказує, що згідно вироку Миколаївського районного суду Львівської області від 10.12.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1020,60 грн. крім того стягнуто з [PERSON] в його користь шкоду у розмірі 22269,07 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. Розмір матеріальної шкоди складали затрати на лікування у клініці «Пародент», які були підтвердженні платіжними документами на момент винесення вироку, однак він продовжував лікування у даній стоматологічній клініці та додатково ним було витрачено ще 35 513,25 грн., що підтверджується актами виконаних робіт, товарними чеками, фіскальними чеками. Курс лікування закінчено в червні 2015 року. На даний час відповідачем відшкодовано збитки у сумі 3200,00 грн. Добровільно відшкодовувати матеріальну шкоду відповідач відмовляється, у звязку з чим просив стягнути з нього таку примусово в судовому порядку у розмірі 35 513, 25 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просив таку задоволити. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували та просили в такому відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов слід задоволити. Згідно вироку Миколаївського районного суду Львівської області від 10.12.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1020,60 грн. Крім того стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] шкоду у розмірі 22269,07 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив той факт, що [PERSON] дійсно здійснював лікування 21 та 22 зубів в ТзОВ "Пародент" і вартість лікування становить 35 513,25 грн. Згідно ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Частиною 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Оскільки злочинними діями відповідача заподіяна шкода позивачу, згідно вищезазначеного вироку суду, то така підлягає відшкодуванню. Крім того, суд вважає, що з відповідача в користь держави підлягають стягненню судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про усиновлення дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. 16 липня 2011 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрували у Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №604. [PERSON], станом на 28 грудня 2016 на території України до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Згідно з медичним висновком Курахівської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини від 12.12.2016 року - здоровий. До реєстрації шлюбу з позивачем [PERSON] перебувала у шлюбі з 01.06.2007 року по 04.08.2009 рік із [PERSON], від якого [INFO] народила сина - [PERSON]. Шлюб між ними було розірвано 04.08.2009 року. [PERSON], бажає усиновити [PERSON], [INFO]. Після укладення шлюбу 16 липня 2011 року між позивачем та [PERSON] вони втрьох проживають однією сім'єю за постійним місцем проживання позивача. З [PERSON] у [PERSON] склалися дуже гарні стосунки, він дуже прив'язався до позивача, вважає і називає своїм батьком. [PERSON] його дуже любе, турбується, піклується про нього, створює всі належні умови для розвитку, утримує та виховує і ставиться, як до своєї рідної дитини. Сама [PERSON], як його мати, - не заперечує проти усиновлення. Позивач має місце для проживання - будинок у місті Ровеньки, Луганської області, працює начальником відділу забезпечення в ТОВ «Сорентор» і має постійний дохід, якого вистачає для утримання всієї сім'ї. За місцем роботи та проживання характеризується позитивно, має гарний стан здоров'я, спиртними напоями або наркотичними засобами не зловживає і на обліку у психоневрологічному або наркологічному диспансері не перебуває. Згода батька дитини, [PERSON] на усиновлення відсутня, однак відповідно до ч. 2 ст. 219 Сімейного кодексу України: "усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживають з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо нього батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують його". Саме таке положення склалося з батьком [PERSON], [PERSON], який проживає вже тривалий час окремо, має свою сім'ю. Від своїх батьківських обов'язків та від участі у вихованні дитини він взагалі само ухилився і вже давно, ще до розірвання шлюбу з [PERSON]. За минулі після розірвання шлюбу 8 років з боку [PERSON] не було жодного випадку прояву уваги до дитини, зустрічі з ним, надання будь-якої допомоги і тим більше виховання. Не було також і цікавості як проходе життя дитини, як здоров'я, чи не потребує він чогось. А це свідчить про те, що жодних батьківських обов'язків по відношенню до своєї дитини [PERSON] не виконував і не виконує. Батько дитини [PERSON] рішенням Київського районного суду міста Донецька від 06 травня 2014 року справа №2/257/1020/14 позбавлений батьківських прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду і свої позовні вимоги мотивує тим, що 10.06.2014 року між ним та ПАТ "Міський комерційний банк" було укладено договір строкового банківського вкладу № 2630/17/189292, відповідно до умов якого він передав банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 50000 грн. з датою повернення 10.09.2014 року зі сплатою процентів. У зв'язку з закінченням терміну дії договору він звернувся до відповідача з вимогою про повергнення залишку суми вкладу та процентів. Після цього відповідачем частково було повернуто суму вкладу. Разом з цим, відповідач

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду та просить надати йому додатковий 2-х місячний строк, необхідний для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті 28 квітня 2013 року [PERSON], посилаючись на те, що 28 квітня 2013 року померла його тітка - [PERSON], яка проживала в [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 268190 , виданим Лип"ятинською сільською радою Хмільницького району Вінницької області 08 травня 2013 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: земельна ділЯнка 2,5119 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лип'ятинської сільської ради Хмільницького району, шо підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН № 133578, виданим Хмільницькою районною державною адміністрацією 03 листопада 2008 року; право на пайовий фонд майна КСП «Хлібороб» СТОВ «Старт» с. Лип'ятин Хмільницького району Вінницької області. Вказане підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновим сертифікатом) серії ВІ XXIII № 006123, виданим Лип'ятинською сільською радою 25 січня 2002 року; грошовий вклад у філіалі № 2913/036 Хмільницького відділення Ощадного банку України, на рахунку № 9155125400/254 в розмірі 2130,48 гривень. На протязі останніх десяти років позивач здійснював догляд за тіткою, оскільки вона майже не бачила, а останні роки навіть не вставала. Після смерті [PERSON], а саме у квітні 2013 року позивачу повідомили, що 29 червня 2006 року [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого все своє майно, вона заповіла позивачу. Після смерті двоюрідної тітки із заявою про прийняття спадщини позивач не звертався, оскільки є спадкоємцем тільки п'ятої черги. Відтак виявилося, що ним уже пропущено шестимісячний, з дня смерті спадкодавця строк, протягом якого він міг подати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса. Наведене стало відомо 17 грудня 2013 року при зверненні до нотаріуса Хмільницької районної державної нотаріальної контори. Інших спадкоємців, які б претендували на даний час на спадщину після смерті [PERSON], немає. Сторони в судове засідання не з"явились, надали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, враховуючи позицію сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги повністю, позивач підтримує позовні вимоги, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить правам та інтересам сторін, відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод, та законних інтересів третіх осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду та просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 29 квітня 1995 року Хмільницьким міським відділом ЗАГС Вінницької області, актовий запис № 62, посилаючись на те, що від даного шлюбу у них з відповідачкою народилися дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них з відповідачкою не склалось через різні погляди на життя та введення справ сім'ї, в зв'язку з чим між ними постійно виникають сварки, взаємні образи. На даний час між ними склалась взаємна відчуженість, подружні відносини у них припинені, а тому подальше спільне проживання та збереження сім"ї і шлюбу є неможливим. Позивач в судове засідання не з"явився, надіслав суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце судового розгляду даної справи, відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який був повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки наданими доказами доведено, що під час спільного проживання між сторонами виникали постійні сварки, скандали, сторони не бажають проживати разом і тому подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду через уповноваженого представника [PERSON] з позовом про встановлення факту належності [PERSON], яка померла [INFO] року, державних актів на право приватної власності на землю, в яких вона зазначена на ім'я "[PERSON]", та визнання за [PERSON] права власності за заповітом на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] Позов обґрунтував допущенням помилок у записах у правовстановлюючих документах, відсутністю нормативної грошової оцінки земель, відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, остання подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов підтримала повністю, просила задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов визнала. В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не застосовувалось у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 1216, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, витребування документа, зобов"язання не чинити перешкод у вихованні сина, встановлення порядку побачень з дитиною. Свої вимоги мотивує тим, що 10.10.2005 року він уклав шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, про що зроблений актовий запис за № 180. В шлюбі в них народився син - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалося, як подружжя вони не проживають два роки, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав в частині розірвання шлюбу і відмовився від позовних вимог про витребування документа, зобов"язання не чинити перешкод у вихованні сина, встановлення порядку побачень з дитиною, оскільки вони врегульовані у позасудовому порядку. Просить справу слухати за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява, в якій вона визнала позов про розірвання шлюбу та просить справу слухати за її відсутності. Сторони в судове засідання не з'явилися, тому у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Згідно ч. 2 ст 31 ЦПК України, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. В судовому засіданні встановлено, що сторонни 10.10.2005 року уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, про що зроблений актовий запис за № 180, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке знаходиться в матеріалах справи. В шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], що знаходиться в матеріалах справи. Подружнє життя у сторін не склалося, як подружжя сторони не проживають два роки, не ведуть спільного господарства, на примирення сторони не згідні. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач – [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 01 листопада 1985 року укладено шлюб, який зареєстрований Комінтернівським відділом ЗАГС. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Причиною розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин та різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше спільне життя не можливо. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 17.11.2014 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 17.11.2014 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала у повному обсязі. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 01 листопада 2014 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований Комінтернівським відділом ЗАГС, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1000 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІІ-ВЛ №469265. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства не ведуть. У позовній заяві позивач зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям немає. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало непорозуміння між подружжям, яке призвело до втрати взаємних почуттів, в результаті чого подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд вважає можливим розірвати шлюб між позивачем та відповідачкою, оскільки подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе. Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд залишає за позивачем відповідно до його письмової заяви. За письмовою заявою відповідача, суд зазначає про вибір прізвища, яка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Пономаренко". З урахуванням наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 21 грудня 1991 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в якому фактично перебували до 09.06.1992 року. З 09.06.1992 року залишаючись в зареєстрованому шлюбі фактичні шлюбні відносини припинив та переїхав на постійне місце проживання у м. Добропілля, Донецької області. З того часу будь-яких відносин з відповідачем [PERSON] не підтримував. Зазначає, що відомості про нього, як батька дитини були внесенні до актового запису про народження дитини, оскільки вони перебували у зареєстрованому шлюбі. Позивач стверджує, що не являється біологічним батьком [PERSON], [INFO], та просить, суд ухвалити рішення, яким виключити відомості про нього, як батька дитини з актового запису про народження дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та просить суд розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та пояснила, що біологічним батьком дитини є інша особа, а відомості до актового запису про народження було внесено через те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано лише у 2004 році. В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини має право пред'явити позов про виключення з актового запису відомостей про своє батьківство. Відповідно до ч.2 статті 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України викладених у п. 12 постанови від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", предметом доказування у справах даної категорії є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Враховуючи визнання відповідачем [PERSON] відсутності кровного споріднення між позивачем та народженою нею дитиною, суд приходить до висновку по відсутність підстав для проведення експертизи щодо встановлення батьківства позивача. За таких обставин, суд, оцінивши докази у їх сукупності приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову у повному обсязі, оскільки відповідачем визнана відсутність кровного споріднення між позивачем [PERSON] та її донькою [PERSON], [INFO]. Суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, оскільки такі вимоги позивачем не заявлялися.

Outcome: approved