Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області « Про визначення частки спадкодавця у спільній сумісній власності на земельну ділянку та визнання права власності в порядку спадкування за законом». Позивач просить визначити, що частка спадкодавця, [PERSON], яка померла 26.01.2016 року, у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1195 га, що розташована за адресою: Харківська область Дергачівський район смт. Мала Данилівка вул. Курортна буд. 41, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 6322055900:00:001:0142, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №572217, виданого 28.09.2010 року Управлінням Держкомзему Дергачівського району Харківської області на підставі рішення ХLIХ сесії V скликання Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 06.11.2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011069300335, складала 1/2 (одну другу) частину. Позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1195 га, що розташована за адресою: Харківська область Дергачівський район смт. Мала Данилівка вул. Курортна буд. 41, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 6322055900:00:001:0142, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 26 січня 2016 року. Позивач в судове засідання не зявився, відповідно до поданої заяви просив розглядати справу у його відсутність без фіксації технічними засобами , на задоволенні заяви наполягав. Відповідач , представник Малоданилівської селищної ради в судове засідання не зявився, відповідно до поданої заяви просив розглядати справу у його відсутність ,просив винести рішення на розсуд суду . Суд , дослідивши матеріали справи прийшов до висновку про наступне. Судом встановлено , що земельна ділянка, площею 0,1195 га, що розташована за адресою: Харківська область Дергачівський район смт. Мала Данилівка вул. Курортна буд. 41, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 6322055900:00:001:0142, набута у спільну сумісну власність (без визначення часток) співвласниками житлового будинку згідно п. «в» ч.2 ст.89 Земельного кодексу України: -[PERSON], [INFO] , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №572216, виданим 28.09.2010 року Управлінням Держкомзему Дергачівського району Харківської області на підставі рішення ХLIХ сесії V скликання Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 06.11.2009 року, та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011069300336; - [PERSON], [INFO] , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №572217, виданим 28.09.2010 року Управлінням Держкомзему Дергачівського району Харківської області на підставі рішення ХLIХ сесії V скликання Малоданилівської селищної Дергачівського району від 06.11.2009 року, та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011069300335. На вказаній земельній ділянці знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який належав на праві спільної часткової власності відповідно: 1/2 частка [PERSON], та 1/2 частка позивачу [PERSON]. [PERSON], померла 26 січня 2016 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складалась із 1/2 частки зазначеного житлового будинку. Так, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 02.12.2016 року державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON], зареєстрованого за №1-1350 [PERSON] є спадкоємицею за законом 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район смт. Мала Данилівка вул. Курортна буд. 41, який належав спадкодавцю Коляді К,П. на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою харківською державною нотаріальною конторою від 16.05.1958 року за реєстром №2-5480, зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації 18.06.1958 року, номер запису 493 в Книзі 2. Право власності на вказану 1/2 частку житлового будинку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, згідно Витягу №74662606 від 02.12.2016 року. Для належного оформлення своїх спадкових прав на земельну ділянку позивач звернулася до Дергачівської державної нотаріальної контори, однак державним нотаріусом [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі чого винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 23.12.2016 року в якій мотивом відмови є те ,що оформлення спадкових прав є неможливим адже з поданих правовстановлюючих документів на землю не вбачається можливим встановити частку спадкодавця у праві спільної власності. Суд враховує, роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Конституцією України , як основним законом держави , а саме ст. 41 визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а право приватної власності набувається в порядку та на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч.1\~ст.355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Відповідно до ч. 1\~ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Конкретизує зазначену правову норму ст. 89 Земельного кодексу України, згідно якої співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом (ч.5 чт.89 ЗК України). За положеннями ч.4 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року N7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", зокрема, абз. З п. 21 постанови, вказано, що суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Отже, аналізуючи вищевказані правові норми,суд вважає , що при визначенні розміру частки спадкодавця матері позивача [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, слід виходити з розміру її частки у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що на ній розташований, а саме 1/2 (одна друга) частка, право власності на яку перейшло в порядку спадкування за законом до позивача . Таким чином, спадкову масу після смерті спадкодавця складає 1/2 частка земельної ділянки, площею 0,1195 га, що знаходиться за адресою: Харківська область Дергачівський район смт. Мала Данилівка вул. Курортна буд. 41. Щодо визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом ,суд встановив, що спадщину після смерті спадкодавця позивач прийняла відповідно встановленого законом порядку, звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини Згідно з Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 02.12.2016 року державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON], зареєстрованого за №1-1350 [PERSON] є спадкоємицею за законом 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район смт. Мала Данилівка вул. Курортна буд. 41. Згідно ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті. Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Аналогічна позиція роз'яснена в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». У відповідності до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Таким чином , аналізуючи вищевказане , беручи до уваги надані суду докази , суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст. 16, 319, 355, 370, 1216-1218, 1225, 1226, 1268 ,1270 ЦК України , ст.ст. 86, 89,120 ЗК України

Outcome: approved