Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою 21 квітня 2020 року, в якій просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 13 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажуга Владиславом Юрійовичем, зареєстрований в реєстрі № 240 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 48\~593,82 грн. (а.с.1-5). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 13 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажуга Владиславом Юрійовичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №240, відповідно до якого стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 48\~593,82 грн. Про вчинення вищевказаного виконавчого напису позивач дізналася у квітні 2020 року після того, як за її місцем проживання в [ADDRESS] надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича від 26.03.2020р. ВП №61653264 про відкриття виконавчого провадження. Позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено незаконно за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості, та з порушенням процедури його вчинення, а саме: так, у лютому 2016 року позивачем було отримано споживчий кредит у ПАТ Банк «ТРАСТ» в сумі 12 881 грн. згідно заяви про надання кредиту на споживчі цілі від 11.02.2016р. Імовірно Банк звернувся до відповідача - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС», відступивши останньому право вимоги за кредитним договором. Зазначає, що нотаріусу відповідачем не було надано первинних бухгалтерських документів, що підтверджують суми заборгованості та строки її погашення, яким є виписка з рахунку боржника, що є порушенням п.п. б) п. 2. Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Вказане випливає із того, що згідно кредитного договору сума кредиту складає 12881 грн., то в той час як згідно оспорюваного виконавчого напису стягнуто 48\~593,82 грн., що значно перевищує суму наданого кредиту, навіть з урахуванням його подорожчання 16190,42 грн. згідно розпису сукупної вартості кредиту. Нотаріусом невірно визначено розмір заборгованості, що стягується за виконавчим написом, зокрема розмір відсотків та комісії. Так, враховуючи суму наданого кредиту в розмірі 12881 грн.\~та суму\~заборгованості,\~стягнуту за\~виконавчим написом в розмірі 48\~593,82 грн., розмір відсотків і комісії значно завищено та не відповідає умовам кредитного договору. А тому заборгованість за відсотками та комісією, що зазначено в оспорюваному виконавчому написі не можна вважати безспірною. Отже, заборгованість за кредитним договором зазначену в оспорюваному виконавчому написі в сумі 48 593,82 грн. не можна вважати безспірною. Вищевказане свідчить про спірність вимог відповідача, сума яких зазначена в оспорюваному виконавчому написі, а тому їх розгляд мав відбуватися лише у позовному провадженні, яке передбачає змагальність учасників процесу та право надання його учасниками доказів на підтвердження своїх вимог або заперечень, та встановленням усіх обставин справи судом в судовому засіданні. Невиконання позивачем своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором було пов`язане з тим, що частиною отриманих нею у ПАТ Банк «ТРАСТ» та інших банках коштів заволоділи шахраї шляхом обману позивача в зв`язку з чим, остання звернулася до поліції із заявою про порушення кримінальної справи, однак до теперішнього часу будь-якого відшкодування спричиненої їй шкоди в рамках кримінального провадження позивач не отримала. Через нервове напруження у зв`язку з наявністю боргових зобов`язань, які позивач не могла виконати, та шахрайських дій у відношенні позивача, що спричинило виникнення у неї приступу - 11.03.2018 року відбувся інсульт На теперішній час позивач потребує проходження постійної реабілітації, для чого потрібні значні кошти на ліки. Позивач працює двірником у ТОВ «Житлосервіс-КР» та є пенсіонеркою, однак і цих коштів їй не вистачає на лікування та одночасне погашення кредиту. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2020 року зазначена справа передана на розгляд судді Ткаченкові А.В. (а.с.26). Ухвалою суду від 27 квітня 2020 року позовну заяву було прийнято та відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та витребувано докази за клопотанням позивача (а.с.27-29). \~ \~ \~ \~22 травня 2020 року на виконання ухвали суду до канцелярії суду надійшли копії виконавчого напису від 13 лютого 2020 року (а.с.34-84). \~ \~ \~ \~12 червня 2020 року від представника позивача [PERSON] надійшли до канцелярії суду додаткові пояснення відповідно до яких зазначають, що позивач бажає навести свої доводи і міркування з приводу документів, що надійшли від приватного нотаріуса, які полягають у наступному: по-перше, згідно заяви про надання кредиту на споживчі цілі від 11.02.2016 р., а саме пунктів 2.1., 2.2. та 2.4. було надано кредит в сумі 12\~881 грн. по Договору №R171/0062378 від 11.02.2016 р. зі строком користування кредитом 24 місяці. У Додатку №1 до договору встановлено графік платежів згідно вказаного договору, дата останнього платежу зазначена 09.02.2018 року. Отже, поряд з установленням остаточного строку кредитування сторони встановили строки виконання позивачкою окремих зобов`язань (погашення основної суми кредиту, відсотків та комісії згідно графіка), а значить право вимоги у відповідача виникло з порушенням позивачем строку сплати кожного чергового платежу. У відповідності до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Оскільки оспорюваний виконавчий напис було вчинено 13.02.2020 року, то заборгованість за сумою кредиту мала бути стягнута не раніше ніж починаючи з 13.02.2017 року, а відповідно до графіка у Додатку №1 (строки №12-24, стовпчик 4) ця сума складає 7\~362,46 грн., а не 10\~946,76 грн. як зазначено нотаріусом. Те саме і за комісією починаючи з 13.02.2017 року (стовпчик 6) 6\~513 грн., а не 9\~105,07 грн., як зазначено нотаріусом. Тобто, прострочена заборгованість за сумою кредиту та комісією стягнута з порушенням трирічного строку, встановленого ч. 1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». По-друге, як зазначено в оспорюваному виконавчому написі стягнення заборгованості проводиться за період з 04 червня 2019 року по 24 січня 2020 року. Строк кредитування встановлений згідно графіка по 09.02.2018 року. Саме до вказаної дати діють умови договору щодо погодженого сторонами розміру відсотків, комісії та пені. Після закінчення строку кредитування вказані умови сторонами не погоджені, а тому по закінченню вказаного строку відповідач має право лише на нарахування сум відповідальності згідно ст. 625 ЦК України. Як, вказано в п. 2.2.3 Умов нарахування процентів починається з першого дня одержання кредиту до передостаннього дня строку дії кредиту. Умови щодо періоду нарахування комісії взагалі відсутні, суми комісії відображені лише у графіку. Тобто, у вказаний в оспорюваному виконавчому написі період з 04.06.2019 р. по 24.01.2020 р. ні проценти, ні комісія згідно умов договору не нараховуються, а тому їх стягнення є неправомірним. По-третє,\~як зазначено\~в оспорюваному\~виконавчому написі\~строкова заборгованість\~за штрафами\~і пенями\~становить 27\~952,99\~грн.\~При цьому\~штраф і\~пеня зазначені\~сумарно,\~будь-який\~розрахунококремо штрафу та пені у матеріалах справи нотаріуса відсутній. У відповідності до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Фактично відповідачем до позивача двічі застосована відповідальність одне і те саме порушення прострочення зобов`язання, що суперечить ст. 61 Конституції України. По-четверте,\~у документах,\~на підставі\~яких було\~вчинено оспорюваний\~виконавчий написвідсутня засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, що є порушенням п.п. б) п. 2. Переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться\~у безспірному\~порядку на\~підставі виконавчих\~написів\~нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Замість виписки в справі нотаріуса знаходиться документ за підписом представника відповідача, який називається «Виписка з особового рахунка за кредитним договором №R171.0062378 [PERSON] », проте вказаний документ не має ніякого відношення до виписки банку, яка формується на підставі здійснених господарських операцій банківською програмою автоматично без можливості втручання, а не вручну, як в даному випадку здійснено представником відповідача, який виписав суми заборгованості на власний розсуд. Вказаний документ\~представника банку\~не відповідає\~вимогам первинного\~бухгалтерського документа\~передбаченим ч.\~2\~ст.\~9\~закону України\~ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», серед яких зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції. Тобто,\~належна виписка\~з рахунка\~боржника в матеріалах справи нотаріуса відсутня. Отже, подані нотаріусу для вчинення виконавчого напису документи не підтверджують безспірність заборгованості боржника. Вищевказане свідчить про спірність вимог відповідача, сума яких зазначена в оспорюваному виконавчому написі, а тому їх розгляд мав би відбуватися лише у позовному провадженні, яке передбачає змагальність учасників процесу та право надання його учасниками доказів на підтвердження своїх вимог або заперечень, та встановленням усіх обставин справи судом в судовому засіданні. (а.с.92-94). Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позову наполягають, щодо заочного розгляду не заперечують. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Про причини своєї неявки суд повідомив. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю. надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В., про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Відповідач та треті особи не скористувались своїм правом подати заперечення на позов. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи,\~надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 11 лютого 2016 року між ПАТ Банк«ТРАСТ» та [PERSON] укладено Кредитний договір №R171.0062378 у вигляді Заяви-опитувальника про надання кредиту на споживчі цілі, з Додатками №1 та №2 до Кредитного договору №R171.0062378 від 11 лютого 2016 року, памяткою клієнта ПАТ Банк «ТРАСТ» про основні умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту (а.с. 10-12, 38-44). За умовами Кредитного договору №R171.0062378 від 11 лютого 2016 року, які викладені у Заяві-опитувальнику про надання кредиту на споживчі цілі, сторони погодили, що розмір кредитних коштів становить 12881 грн. зі сплатою 12 % річних, сплатою щомісячної комісії за обслуговування кредиту в розмірі 3,89%, на строк 24 місяці (п.п.2.2-2.5, 2.6 заяви (а.с. 10,38). У відповідності до Договору №БТ-ПВ-01 про відступлення прав вимоги від 04 червня 2019 року, ПАТ Банк «ТРАСТ» відступив право грошової вимоги ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на підставі результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №UA-EA-2019-04-15-000001-b від 06 травня 2019 року (а.с.45-47), зокрема до [PERSON] , з якою у ПАТ Банк «ТРАСТ» укладений кредитний договір №R171.0062378 від 11 лютого 2016 року, у відповідності до Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, що є додатком до Договору №БТ-ПВ-01 про відступлення прав вимоги від 04 червня 2019 року (а.с.48-50 поз.1557). Як видно з Виписки з особового рахунку [PERSON] за Кредитним договором №R171.0062378 від 11 лютого 2016 року, наданої новим кредитором ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» нотаріусу для вчинення виконавчого напису, заборгованість [PERSON] перед новим кредитором ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» в загальному розмірі складає 48093,82 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 10946,76 грн.; прострочена заборгованість за комісією в розмірі 9105,07 грн.; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 89,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями в розмірі 27952,99 грн., яка виникла станом на 24 січня 2020 року (а.с.37), що взагалі не є розрахунком заборгованості позивача та не підтверджено документально як в цілому, так і кожна позиція цієї заборгованості з детальною розбивкою починаючи з дати виникнення цієї заборгованості та з чого вона виходить. Надана нотаріусом пам`ятка клієнта ПАТ Банк «ТРАСТ» про основні умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка є загальною та без визначення, до якого саме договору кредиту вона відноситься та які умови і якого кредиту регулює, хоча і містить підпис позивача і дату складання, що у судовій практиці застосування\~ст. 207 ЦК України\~за висновками Верховного Суду України в постанові № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору, оскільки такий документ не може без сумнівів підтверджувати, що саме ці умови Пам`ятки розумів позичальник, підписуючи заяву-опитувальник про надання кредиту на споживчі цілі. 07 лютого 2020 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», як правонаступник ПАТ Банк «ТРАСТ», звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажуги В.Ю. із заявою про вчинення виконавчого напису за кредитним договором №R171.0062378 від 11 лютого 2016 року, оскільки станом на 07 лютого 2020 року загальна сума заборгованості за цим кредитним договором становить 48093,82 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 10946,76 грн.; прострочена заборгованість за комісією в розмірі 9105,07 грн.; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 89,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями в розмірі 27952,99 грн., яка виникла станом на 24 січня 2020 року (а.с.36). 13 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 240, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» грошових коштів на загальну суму 48 593,82 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №R171.0062378 від 11 лютого 2016 року за період з 04 червня 2019 року по 24 січня 2020 року, а також витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 500,00 грн. (а.с.35). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. від 26.03.2020 р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 240, виданого 13.02.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю. про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованість у сумі 48\~593,82 грн. (а.с. 9). За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»\~(далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом\~та іншими актами законодавства України. Відповідно до\~статті 87 Закону\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону\~визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Установлені судом обставини свідчать, що серед документів наданих Банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній, оскільки надана банком Заява-опитувальник про надання кредиту на споживчі цілі, разом з Додатками №1 та №2 до Кредитного договору №R171.0062378 від 11 лютого 2016 року,\~не є нотаріально посвідченою, вказана заява не містить умов та порядку нарахування пені, як відповідальності за порушення зобов`язань, а\~Пам`ятка клієнта ПАТ Банк «ТРАСТ» про основні умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка хоча і містить підпис позивача та має дату її складання, є загальною та без визначення, до якого саме договору кредиту вона відноситься та які умови і якого кредиту регулює, що у судовій практиці застосування\~ст. 207 ЦК України\~за висновками Верховного Суду України в постанові № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору, оскільки такий документ не може без сумнівів підтверджувати, що саме ці умови Пам`ятки розумів позичальник, підписуючи заяву- опитувальник про надання кредиту на споживчі цілі. При цьому, з виконавчого напису не вбачається, яким чином об`єднані в одну суму та з яких підстав пеня та штрафи загальним розміром\~27952,99 грн. і в якому саме розмірі кожне окремо, оскільки вказані платежі мать різну природу та підстави їх нарахування, та з огляду на те, що умовами Кредитного договору №R171.0062378 від 11 лютого 2016 року взагалі не передбачена сплата штрафів, пені та їх розмір. Відповідно, виконавчий напис вчинено з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такі висновки судом зроблені відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~з урахуванням правових позицій, висловлених Верховним Судом у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц. Також, у п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Згідно ст.12 та ст. 81\~ЦПК\~України цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін,\~і сторони\~у справімають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Виходячи з викладеного, встановивши, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною; приймаючи до уваги, що неможливо встановити чи нотаріус, при вчиненні виконавчого напису перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником щодо розміру\~\~заборгованості,\~чи різняться суми між розрахунком заборгованості та направленими вимогами, чи було повідомлено [PERSON] про зміну кредитора, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, та визнання виконавчого напису, вчиненого 13.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю. про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» грошових коштів у розмірі 48\~593, 82 грн., зареєстрованого в реєстрі за номером 240,\~таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» в дохід держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного, ст. 18 ЦК України, ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved