Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

ПАТ „Просто-страхування" звернулося до суду з позовом, з врахуванням уточнених позовних вимог в ході розгляду справи, про стягнення з [PERSON] затрат по виплаті страхового відшкодування у розмірі 6120 грн. 97 коп., суми понесених витрат на оплату судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., посилаючись на те, що 14.08.2013 р. між [PERSON] та ПАТ «Просто-страхування» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №АС/6116942, згідно з яким було застраховано відповідальність власника транспортного засобу „ДЕУ Ланос», д/н [NUMBER]. 12.11.2013 у м. Києві на вул. Ватутіна відбулася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля „Опель Вектра», д/н [NUMBER], що належить ТОВ «Торгтрансімпексоптіма», яким керував [PERSON], та застрахованого автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON] Зіткнення автомобілей та їх пошкодження відбулось внаслідок порушення водієм [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України, що підтверджено постановою Деснянського районного суду м. Києва. 12.11.2013 р. ТОВ «Торгтрансімпексоптіма» звернулося до АТ «Просто-страхування» із повідомленням про настання випадку, а 23.05.2014 р.-із заявою про виплату страхового відшкодування. Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 04.06.2014 р. було складено страховий акт №90622, відповідно до якого вартість страхового відшкодування склала 6120, 97 грн. По звіту №595/90622 з оцінки транспортного засобу від 12.11.2013 р. вартість матеріального збитку становить 9987, 75 грн., а відповідно до Рахунку-фактури №16 від 24.11.2014 р. вартість відновлюваного ремонту становить 10355 грн. Виконуючи зобов'язання, взяті на себе згідно договору страхування, ПАТ «Просто-страхування» виплатило по платіжному дорученню №16953 від 11.06.2014 р. страхове відшкодування у розмірі 6120, 97 грн. Тому, в силу закону до товариства, що виплатило страхове відшкодування за договором страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки, бо [PERSON] із заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди до АТ «Просто-Страхуванн» не звертався в порушення п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33, ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач неодноразово в судові засідання не з'являвся, належним чином по останньому відомому його зареєстрвоаному місцю проживання судові повістки направлялись, як вбачається з судових повісток, вони повертаються назад до суду без вручення адресату з позначками поштового відділення, що обслуговує останнє відоме зареєстрвоане місце проживання відповідача,-„за закінченням встановленого строку зберігання", отже суд, враховуючи думку представника позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача відповідно до ст.ст. 74, 76, 169 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 14.08.2013 р. між [PERSON] та ПАТ «Просто-страхування» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №АС/6116942, згідно з яким було застраховано відповідальність власника транспортного засобу „ДЕУ Ланос», д/н [NUMBER]. 12.11.2013 у м. Києві на пр. Ватутіна відбулася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля „Опель Вектра», д/н [NUMBER], що належить ТОВ «Торгтрансімпексоптіма», яким керував [PERSON], та застрахованого автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON] Зіткнення автомобілей та їх пошкодження відбулось внаслідок порушення водієм [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України, що підтверджено постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 18.12.2013 р. 12.11.2013 р. ТОВ «Торгтрансімпексоптіма» звернулося до ПАТ «Просто-страхування» із повідомленням про настання випадку, а 23.05.2014 р.-із заявою про виплату страхового відшкодування. Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 04.06.2014 р. ПАТ «Просто-страхування» було складено страховий акт №90622, відповідно до якого вартість страхового відшкодування склала 6120, 97 грн. По звіту №595/90622 з оцінки транспортного засобу від 12.11.2013 р., складеного суб'єктом підприємницької діяльності ФОП [PERSON], вартість матеріального збитку становить 9987, 75 грн., а відповідно до Рахунку-фактури №16 від 24.11.2014 р. СПД [PERSON] вартість відновлюваного ремонту становить 10355 грн. Виконуючи зобов'язання, взяті на себе згідно договору страхування, ПАТ «Просто-страхування» виплатило по платіжному дорученню №16953 від 11.06.2014 р. страхове відшкодування у розмірі 6120, 97 грн. шляхом перерахування коштів ФОП [PERSON] за ремонт пошкодженого автомобіля. [PERSON] із заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди до ПАТ «Просто-страхування» не звертався. На регресну вимогу ПАТ «Просто-страхування» від 24.07.2014 р. [PERSON] не відреагував (а.с.9-29). Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п.п. 38.1 (г.) п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він, зокрема, не повідомив страховика у строки. Згідно п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,-МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу…». [PERSON] до ПАТ «Просто-страхування» із повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди не звертався, тому він повинен відшкодувати в порядку регресу заподіяну позивачу по справі матеріальну шкоду по страховому відшкодуванню в сумі 6120 грн. 97 коп., бо ПАТ «Просто-страхування» в повному обсязі виконало свої договірні зобов'язання перед ТОВ «Торгтрансімпексоптіма». Оцінюючи в сукупності надані докази, суд вважає, що підлягають відшкодуванню позивачу відповідачем затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі, вказаному в позовній заяві. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Від відповідача заперечень на позов та доказів у їх підтвердження не надано. Матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про повідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку. Суд виходить також з того, що п.33.1.4 п.33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла станом на дату дорожньо-транспортної пригоди), передбачено про письмове повідомлення про ДТП, а саме, - що водій транспортного засобу, причетний до дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодження майна, контактний телефон та свою адресу, а якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Однак, на підтвердження даних обставин відповідачем не було надано належних доказів. Отже, суд виходить із з'ясованих конкретних обставин по справі та наявних в справі доказів, наданих з боку позивача, та діє відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України. Таким чином, доводи позивача щодо позовних вимог є обгрунтованими, підтверджуються дослідженими у сукупності судом письмовими доказами, і тому позов підлягає задоволенню в обсязі заявлених позовних вимог в силу закону. В силу вимог ст.88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі в сумі 243 грн. 60 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду за сплату судового збору, що підтверджується платіжним дорученням №27976 від 9.10.2014 р. (а.с.31). На підставі викладеного,

Outcome: approved