Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, просив стягнути з [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 17243,78 грн., з яких 15644,18 грн. - фактична вартість відновлювального ремонту, 1599,60 грн. - витрати на проведення експертизи визначення вартості матеріального збитку завданого автомобілю, та моральну шкоду у сумі 10000,00 грн., судовий збір та витрати на правничу допомогу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 27.04.2019 року близько 19:30 години в м. Херсоні смт. Антонівка по шосе В. Чорновола та 17 Східна 2 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Daewoo Matiz, реєстраційний номер [NUMBER] що належить [PERSON] на підставі реєстраційного посвідчення, за кермом якого був відповідач. Зі слів відповідача його транспортний засіб не був застрахований. Транспортний засіб КІА CEED, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] належить матері позивача [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] з правом керування для [PERSON] . Згідно з висновком Херсонської Торгово-промислової палати від 06.08.2019 року №492116 вартість відновлювального ремонту, завданого автомобілю позивача, становить 15644,18 грн. Позивачем було застраховано цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів у страховій компанії "Оранта". У зв`язку з наведеним змушений звернутись до суду. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 08.11.2019 року у справі відкрито провадження. Представник позивача\~подав заяву\~в якій\~позовні вимоги\~підтримав в\~повному обсязі,\~просив їх\~задовольнити,\~проти заочного\~розгляду справи не заперечував. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов до суду не подав. \~ \~ \~ \~Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, про що постановлено ухвалу, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 27.04.2019 року близько 19:30 години в м. Херсоні смт. Антонівка по шосе В. Чорновола та 17 Східна 2 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Daewoo Matiz, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок зіткнення автомобіль КІА CEED, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] отримав ряд механічних ушкоджень: деформовано передні праві та задні праві двері, пошкоджено лакофарбового покриття зовнішньої поверхні правого дзеркала, деформація задньої правої боковини, пошкоджено задній бампер. \~ \~ \~ \~Транспортний засіб КІА CEED, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] з правом керування для [PERSON] . Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.06.2019 року відносно [PERSON] закрито провадження у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, у звязку з тим, що Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.06.2019 року, визнано [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке сталося 27.04.2019 року близько 19-30 годині за участю транспортних засобів КІА СЕЕD реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та Daewoo Matiz реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Тобто, вина відповідача підтверджується вказаною Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.06.2019 року. Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. \~ \~ \~ \~Згідно з висновком Херсонської Торгово-промислової палати від 06.08.2019 року №492116 вартість відновлювального ремонту, завданого автомобілю позивача, становить 15644,18 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала. Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч.2 ст. 1187 ЦК України) При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки») Згідно п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», в п. 4 зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Згідно ст. 1192 ЦК України - з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи, що в судовому засіданні було встановлено, що ДТП відбулось з вини відповідача, який на правовій підставі керував транспортним засобом, та між його діями та наслідками, що настали є безпосередній причинний зв`язок, що встановлено постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.06.2019 року, враховуючи відсутність у відповідача договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, сума відшкодування має бути стягнута саме з відповідача в розмірі спричиненої позивачу матеріальної шкоди. Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення u цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Нормами ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна; відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з нормою ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначено у межах фактично понесених та документально підтверджених витрат - у сумі 15644,18 грн.; також стягненню підлягають документально підтверджені витрати на проведення експертизи визначення вартості матеріального збитку завданого автомобілю у сумі 1599,60 грн. А також вважаємо розумним і справедливим визначити розмір відшкодування завданої [PERSON] моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли підтвердження під час судового засідання, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підставі п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з викладеним вище судові витрати, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу. А саме зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим: рішення у справах «Двойних проти України» (пункт 80) від 12 жовтня 2006 року, «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36) від 10 грудня 2009 року, «East/West Alliance Limited» проти України» (пункт 268) від 23 січня 2014 року, «Баришевський проти України» (пункт 95) від 26 лютого 2015 року та інші. На підтвердження понесених позивачем витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, надано розрахунок суми судових витрат за підписом адвоката Старюка В.А. на суму 9680,00 грн. Витрати на професійну правничу допомогу у сумі грн. не підтверджені належними доказами, а саме не додано квитанцією про сплату таких витрат, а тому вони не підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про стягнення з позивача на користь відповідача судовий збір у сумі 768,40 грн., сплата підтверджується квитанцією 18.07.2019 року. На підставі викладеного і

Outcome: approved