Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Зміст позовних вимог: [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги\~мотивує тим,\~що вони\~з відповідачем\~по справі, [PERSON] проживали в фактичних шлюбних стосунках. В них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею і знаходиться на її утриманні та вихованні. На даний час вона проживає з неповнолітнім сином окремо від відповідача, ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, земельної ділянки не має, підсобного господарства не веде. Її коштів не вистачає на утримання неповнолітнього сина. Вона самостійно не взмозі забезпечити дитині належний рівень життя, здійснювати придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Відповідач проживає окремо від них, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, участі в його вихованні не бере. Також відповідач є фізично здорова, працездатна людина, працює по тимчасових заробітках, інших утриманців, крім їхньої дитини немає. А тому, вона вважає що він має можливість надавати допомогу на утримання сина в розмірі 1700, 00 грн. щомісячно, що буде достатнім для фізичного та духовного розвитку дитини. Стислий виклад позиції позивача: Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина : [PERSON] - [INFO] в розмірі 1700,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача в її користь витрати на правову допомогу. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав повністю з підстав зазначених в позовній заяві, а тому не заперечує проти стягнення з нього в користь позивачки аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1700, 00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також не заперечив проти стягнення з нього в користь позивача витрат на правову допомогу та судового збору в дохід держави. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.09.2019 р. провадження по даній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з`ясувавши фактичні обставини, дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони проживали в фактичних шлюбних стосунках. В сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 6 ) Згідно довідки про склад сім`ї позивача виданої Делятинсткою селищною радою об"єнаної територіальної громади Надвірнянського району за № 1474 від 25.09.2019 року, акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача, складеного депутатом Делятинської селищної ради вбачається, що позивач на даний час проживає разом з неповнолітньою дитиною в [ADDRESS] , ніде не працює, земельної ділянки немає, підсобного господарства не веде, діти знаходяться на утриманні матері. (а.с. 8-9) Норми права, які застосував суд: У відповідності до ч.2 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Висновки суду: При визначенні розміру аліментів суд враховує факт проживання дитини з матір`ю; вік дитини , матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дитини, матеріальне становище та стан здоров"я платника аліментів, який є фізично здоровим, працююйого по тимчасових заробітках, відсутність інших утриманців, а також те що відповідач повністю визнав позовні вимоги, тому суд дійшов до висновку, що позов слід задоволити повністю і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1700,00грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття,. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому судовівитрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 768 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави та 800 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу згідно квитанції №20/2019 від 26.09.2019 року (а.с. 11).

Outcome: approved