Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 21.01.2015 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що 28 квітня 2001 року на її ім'я було видано державний акт на право приватної власності на землю серії І-КВ № 050581. Позивач просить суд визнати недійсним державний акт серії І-КВ № 050581 виданий на ім'я [PERSON] та скасувати державну реєстрацію зазначеного державного акта. Позивач подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд розглядати справу без її участі. Представник відповідача Матвіїської сільської ради Володарського району Київської області подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Представник відділу Держземагенства подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. По справі встановлено, що 28 квітня 2001 року на ім'я позивача [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю серії І-КВ № 050581 (а.с.10). Державний акт на право приватної власності на землю серії І-КВ № 050581 виданий на земельну ділянку площею 0,337 га, яка розташована в с. Матвіїха Володарського району Київської області (а.с.10). При зверненні позивача до Відділу Держземагенства у Володарському районі Київської області для належного оформлення земельної ділянки відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 050581, [PERSON] було відмовлено, що стверджено рішенням № РВ-3200099762014 від 10.12.2014 року, так як місце розташування земельної ділянки не відповідає державному акті, а саме, замість с. Лихачиха зазначено с. Матвіїха (а.с.12). Зазначені обставини перешкоджають позивачу вільно користуватися та розпоряджатися належною їй земельною ділянкою. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", судам підсудні справи щодо визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками і спори пов'язані із земельними правовідносинами розглядаються в позовному провадженні. Згідно ст. 152 Земельного Кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Ст. 155 Земельного Кодексу України, вказує, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування земельні ділянкою, такий акт визнається недійсним. Представники відповідачів визнали позовні вимоги та не заперечували проти задоволення позовних вимог, пред'явлений позов не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved