Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що починаючи з кінця 2008 року по даний час він відкрито володіє та користується нежитловою будівлею, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач здійснює поліпшення зазначеної будівлі за рахунок власних коштів, проводить ремонти, несе витрати з її утримання. За більш ніж десять років володіння позивачем спірною будівлею ні Згурівська селищна рада, ні треті особи жодних претензій до позивача не пред`являли. Позивач позбавлений можливості вільно розпоряджатись спірною будівлею, оскільки не є її власником. Враховуючи вищевикладене, позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на спірну нежитлову будівлю, а також не стягувати з відповідача судові витрати. В підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задоволити, відповідач Згурівська селищна рада позовні вимоги визнала. \~ \~ \~ \~ Суд визнав можливим розглядати справу без участі учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення про задоволення позову.\~ \~\~ \~ Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що за адресою [ADDRESS] знаходиться безхазяйне майно нежитлове приміщення (копія оголошення Згурівської селищної ради в пресі а.с.18). Рішення про передачу будівлі в комунальну власність не приймалось. Відомості про ймовірного власника зазначеного майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні (копія Витягу з Державного реєстру а.с.22). Позивач [PERSON] володіє та користується зазначеною будівлею з кінця 2008 року по даний час, самочинне будівництво відсутнє (копія технічного паспорту на нежитлову будівлю - а.с.8-13, довідка про технічний стан будівлі - а.с.15, копії актів депутатського обстеження - а.с.16,17). Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. В силу ч. 1 ст. 335 ЦК України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Пунктом 11 Постанови Пленуму ВССУ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07.02.2014 року № 5 передбачено, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об`єкт третіми особами за набувальною давністю. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, приймаючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. В ході судового розгляду встановлено, що позивач [PERSON] більше десяти років володіє та фактично користується нежитловою будівлею номер 2 по [ADDRESS] , яка перебуає на обліку як безхазяйне майно. Володіння позивача спірною будівлею є відкритим та безперервним, а тому суд вважає за необхідне, визнати за позивачем право власності за набувальною давністю на нежитлову будівлю номер [ADDRESS] [ADDRESS] . Суд вважає за можливе не застосовувати до відповідача ст. 141 ЦПК України щодо розподілу судових витрат. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Outcome: approved