Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

\~\~\~\~ Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення коштів. \~\~\~\~ Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07 травня 2008 року між АТ «Індустріально-експортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Креді [PERSON]», та [PERSON] було укладено кредитний договір №701611/697 про надання кредиту на суму 15000 грн. зі сплатою 19% річних строком на 36 місяців. В забезпечення виконання зобовязань відповідачем за кредитним договором між АТ «Індустріально-експортний банк» та позивачем було укладено договір поруки від 07.08.2008 року. 14.07.2011 року рішення Луцького міськрайонного суду стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Креді [PERSON]» кредитну заборгованість в розмірі 10874, 69 грн. та по 114.38 грн. з кожного судових витрат по справі. Позивач зазначає, що на підставі виконавчого листа №2-4284/11 від 11.11.2011 року, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області, старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції [PERSON] 16 листопада 2011 року було відкрито виконавче провадження. Постановою державного виконавця даний виконавчий лист був направлений до бухгалтерії за місцем роботи позивача, а саме ПАТ «Електротермометрія». З заробітної плати [PERSON] на виконання вищевказаного рішення суду було стягнуто 12187,98 грн. з яких 10874,69 грн. заборгованості [PERSON] за кредитним договором, судовий збір 114,38 грн., витрати на виконавче провадження 100 грн., 1098,97 грн. виконавчий збір. Позивач вказує, що у зв'язку з тим, що зобов'язання за кредитним договором №701611/697 від 07.05.2008 року в сумі 10874,69 грн. були виконанні виключно нею, вона погасила сама особисто кредитну заборгованість, тому вважає, що у неї виникли підстави для застосування регресної вимоги до відповідача і до неї перейшло право кредитора щодо стягнення з відповідача вказаних коштів. В судове засідання позивач не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені по справі письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~\~\~\~ Судом встановлено, що 07 травня 2008 року між [PERSON] та АТ "Індустріально-експортний банк", правонаступником якого є ПАТ «Креді [PERSON]» укладено договір поруки до кредитного договору №701611/697 від 07.05.2008 року для забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань по кредиту (а.с. 4-9). Однак, відповідач [PERSON] не виконав належним чином свої зобов'язання перед банком, в звязку з чим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 липня 2011 року вбачається, що з [PERSON], як поручителя та з [PERSON], як з основного боржника, стягнуто солідарно на користь ПАТ «Креді [PERSON]» заборгованість в розмірі 10874,69 грн., згідно кредитного договору №701611/697 від 07.05.2008 року та по 114,38 грн. судових витрат по справі (а.с. 10-12). \~\~\~\~ На підставі рішення суду від 14 липня 2011 року, Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано виконавчий лист №2-4284/11 від 11.11.2011 року, старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції [PERSON] 16 листопада 2011 року було відкрито виконавче провадження (а.с. 13-15). \~\~\~\~ Із листа Першого відділу ДВС міста Луцьк від 28.09.2016 року за №03-3-25/24561 вбачається, що кредитна заборгованість в розмірі в розмірі 10989,07 грн. згідно кредитного договору та 114,38 грн. судових витрат згідно виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області №2-4284 від 11.11.2011 року погашена особисто [PERSON] в повному обсязі (а.с. 28). З постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.06.2016 року вбачається, що було закінчено провадження з примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області №2-4284 від 11.11.2011 року про стягнення з [PERSON], як поручителя та з [PERSON], як з основного боржника, стягнуто солідарно на користь ПАТ «Креді [PERSON]» заборгованість в розмірі 10874,69 грн., згідно кредитного договору №701611/697 від 07.05.2008 року та по 114,38 грн. судових у зв'язку з погашенням особисто [PERSON] кредитної заборгованості в повному обсязі (а.с. 17). Крім того, відповідно до довідки Першого відділу ДВС м. Луцька встановлено, що з [PERSON] крім суми боргу було стягнуто 100 грн. виконавчого збору та 1098,07 грн. виконавчого збору (а.с. 18) \~\~\~\~ Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно статті 554 ЦК України уразі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до частини 2 статті 556 ЦК до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-кого з них. Статтею 544 ЦК України передбачено, що боржник, який виконав солідарний обовязок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. \~\~\~\~ Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. \~\~\~\~ Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], як поручитель (солідарний боржник) сплатила стягнуту за рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.07.2011 року в користь ПАТ «Креді [PERSON]» заборгованість в розмірі 10874,69 грн., згідно кредитного договору № 701611/697 від 07.05.2008 року, 114,38 грн. судових витрат, 100 грн. витрат на виконавче провадження, 1098,91 грн. виконавчого збору, відповідно до частини 2 статті 556 ЦК України, як до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні і [PERSON] згідно ст.. 544 ЦК України, як боржник, який виконав солідарний обовязок, має право на зворотну вимогу (регрес) до основного боржника, яким є [PERSON] в розмірі сплаченої суми. Отже, вимога [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] погашеної нею суми кредитної заборгованості, судових витрат по справі, витрат на виконавче провадження згідно договору поруки від 07.05.2008 року та кредитного договору №701611/697 від 07.05.2008 року, є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Отже, судом було вжито всіх, передбачених ЦПК України заходів з метою реалізації стороною своїх процесуальних прав та дотримання принципів змагальності. На основі викладеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] слід стягнути 12187,98 грн. та 551,21 грн. судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі ст.ст. 553, 554, 555, 556 ЦК України,

Outcome: approved