Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вказаною заявою та просять розірвати шлюб, укладений між ними та зареєстрований 28.03.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №36. Свою заяву заявники обґрунтовують тим, що 28.03.2015 між ними було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться і, за таких обставин, нормальні шлюбні відносини не можуть бути поновлені. Згоди щодо місця проживання малолітнього сина [PERSON] після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні його умов життя та участі у вихованні того з батьків, який проживатиме окремо, досягнуто. Син [PERSON] після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю, при цьому, батько має право вільно відвідувати і спілкуватися з сином, а також брати участь у його вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини. Ухвалою від 07.12.2018 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження в справі. Справу призначено до розгляду в загальному провадженні. 24.12.2018 від заявників [PERSON] та [PERSON] надійшло клопотання про розгляд спільної заяви за їх відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно із ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Із свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ №258049, виданого 28.03.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області, вбачається, що 28.03.2015 між [PERSON] та Овдієнко (після шлюбу [PERSON]) [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №36. (а. с. 9). З копії свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №419253, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області 13.08.2015 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. (а. с. 10). Спільне життя у шлюбі між [PERSON] та [PERSON] не склалось, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що сім'я даного подружжя розпалась остаточно, збереження шлюбу є неможливим, про що свідчить подання ними спільної заяви, на задоволенні якої вони наполягають. Заявниками досягнуто згоди щодо місце проживання малолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю. Крім того, досягнуто згоди щодо участі батька у вихованні дитини та забезпеченні умов його життя. Нормами ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, заява [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved