Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Криворізька місцева прокуратура № 1 в інтересах держави, Криворізька міська рада, в особі комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР», звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з останнього 7\~650,97 грн витрат на стаціонарне лікування [PERSON] , [INFO] , який потерпів внаслідок кримінального правопорушення вчиненого відповідачем. В обґрунтування позову зазначив, що вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №210/1248/20 від 05.03.2020 р. затверджено угоду між прокурором та підозрюваним [PERSON] та визнано його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. У рішенні суду вказано, що [PERSON] 24.01.2020р. приблизно о 16.30 год. знаходячись біля будівельного магазину, що розташований по вул. Криворіжсталі, 63 в Металургійному районі м. Кривого Рогу, діючи умисно, з мотивів гострої неприязні до [PERSON] , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] , та бажаючи настання саме таких наслідків, дістав з кишені куртки складаний викидний ніж, та утримуючи ніж в правій руці, наніс клинком вказаного ножа два удари в область грудної клітини справа, та один удар в область лівої голені, який стояв до нього спиною, нахилившись над [PERSON] . Таким чином, [PERSON] умисно спричинив потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді: проникаючих колото-різаних поранень грудної клітини праворуч з пошкодженням правої легені, що викликало гемопневмоторакс праворуч (в плевральній порожнині 250 мл. Рідкої і в згустках крові), колото-різаного сліпого поранення лівої гомілки. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 287 від 26.02.2020р. проникаючі колото-різані поранення грудної клітини праворуч з ушкодженням правої легені по характеру відносяться до тяжких ушкоджень, зо ознакою небезпеки для життя та колото-різане поранення лівої гомілки по характеру відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в торакальному відділенні КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР» з 24.01.2020р. по 05.02.2020р. тобто 12 ліжко-днів та на його лікування витрачено 7\~650,97 грн. Під час досудового слідства та на час судового розгляду [PERSON] витрати на лікування не відшкодував. Таким чином, кошти, витрачені на лікування особи, потерпілої від злочину, не повернуто, що є порушенням державних інтересів та підставою звернення прокурора до суду. Ухвалою суду від 05.10.2020р. справу прийнято до провадження суддею Дудіковим А.В., визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 09.11.2020р. В судове засідання представник позивача не з`явився, прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 1 Загородній А.В. подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.77). Відповідач в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла розписка в якій вказано, що останній просить проводити розгляд справи за його відсутності та позовні вимоги визнає (а.с.86). Представник Криворізької міської ради в судове засідання не з`явився, 04.11.2020р. надіслав на адресу суду письмові пояснення в яких вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, також просив проводити розгляд справи за його відсутності (а.с.57-58). Представник КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР» в судове засідання не з`явився, 19.11.2020р. надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.74). Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч. 3 ст. 211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.03.2020 р. затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним [PERSON] та визнано останнього винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1\~ст.\~121\~КК України та призначено йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 07.04.2020 р. Згідно вказаного судового рішення, 24.01.2020р. приблизно о 16.30 год. знаходячись біля будівельного магазину, що розташований по вул. Криворіжсталі, 63 в Металургійному районі м. Кривого Рогу, діючи умисно, з мотивів гострої неприязні до [PERSON] , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] , та бажаючи настання саме таких наслідків, дістав з кишені куртки складаний викидний ніж, та утримуючи ніж в правій руці, наніс клинком вказаного ножа два удари в область грудної клітини справа, та один удар в область лівої голені, який стояв до нього спиною, нахилившись над [PERSON] . Відповідно висновку судово-медичної експертизи №287 від 26.02.2020р. проникаючі колото-різані поранення грудної клітини праворуч з ушкодженням правої легені по характеру відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Колото-різане поранення лівої гомілки по характеру відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я. Судом встановлено, що саме обвинувачений [PERSON] заподіяв потерпілому [PERSON] умисне тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння у вигляді проникаючих колото-різаних поранень грудної клітини праворуч з ушкодженням правої легені (а.с.12-14). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на зазначене, суд вважає, зазначені вище обставини встановленими та такими, що не підлягають доказуванню у даній справі. Згідно довідки калькуляції КП «Криворізької міської клінічної лікарні № 2» КМР» від 14.07.2020р. №32, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в торакальному відділенні КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР з 24.01.2020р. по 05.02.2020р. Вартість одного ліжко - дня з 24.01.2020р. по 31.01.2020р. становить 618,11 грн, з 01.02.2020р. по 05.02.2020р. становить 664,84 грн, у зв`язку із чим на його лікування було витрачено 7\~650,97 грн (а.с.19). Відповідно до ч. 1 ст.\~1206\~ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. За змістом наведеної норми права відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на винного при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями. Відповідно до постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~07.07.95р.\~ \~ \~ \~№ 11\~"Про\~відшкодування витрат\~на стаціонарне\~лікування особи,\~яка потерпіла\~від злочину,\~та судових\~витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 545\~від 16\~липня 1993\~року (долі Порядок). Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області при розгляді кримінальної справи № 210/1248/20 не вирішував питання в рамках кримінального провадження про відшкодування коштів витрачених на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] . Відповідно до п. 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Крім того, п. 4 Порядку передбачено, що стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Відповідачем будь-яких доказів на спростування даних обставин, суду не надано. Окрім того, суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим, позов слід задовольнити в повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України, а оскільки позивач при пред`явленні позову був звільнений від сплати судового збору, тому такі витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved