Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , яку в подальшому уточнив та остаточно просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області по цивільній справі №4.3/2-4602/2006 року, яке було зареєстроване в Харківському районному бюро технічної інвентаризації, йому в цілому належав житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . В подальшому вказаний житловий будинок було повністю реконструйовано та побудовано новий житловий будинок, право власності на який зареєстровано в цілому за [PERSON] . Окрім позивача та його родини у житловому будинку, розташованому за вищевказаною адресою, значиться зареєстрованим відповідач [PERSON] . Під час укладення договору купівлі-продажу відповідач зобов`язався знятися з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою, однак цього не зробив. Позивач зазначає, що [PERSON] не мешкає в будинку без поважних причин більше 13 років, речей останнього в будинку не має, адреса місця проживання [PERSON] позивачу невідома. Крім того, позивач зазначає, що через реєстрацію відповідача в належному йому будинку, він змушений нести додаткові витрати по сплаті комунальний послуг. [PERSON] заперечує проти реєстрації відповідача в належному йому житловому будинку. Між позивачем та відповідачем не існує домовленостей щодо збереження за останнім права користування спірним житловим будинком після його продажу. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 січня 2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 липня 2020 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в повідомленням учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №84227363 від 04 квітня 2017 року, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно довідки №2130, виданої 06 грудня 2019 року Виконавчим комітетом Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, в будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований відповідач по справі [PERSON] . Як вбачається зі змісту акту, складеного в грудні 2019 року депутатом Безлюдівької селищної ради Пономаренко Н.О. за участю сусідів [PERSON] та [PERSON] , в будинку за адресою: [ADDRESS] , відповідач не проживає з 2004 року, його особистих речей в будинку немає. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності, якщо він не порушує норм закону, моральних засад суспільства, екологічної ситуації та інтересів інших осіб. Аналогічні положення містяться в п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", відповідно до якого власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Статтею 41 Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Тобто, за змістом ст. 319 ЦК власник сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved