Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

І. Суть спору 30.06.2021 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 09.11.1991 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану виконавчого комітету Бужанківської сільської ради Іваничівського району Волинської області за актовим записом № 14. Зазначає, що за час шлюбу у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що підставою для звернення до суду із даним позовом про розірвання шлюбу є відсутність між ними спільних інтересів, протилежних понять щодо розуміння сім`ї та відносин між чоловіком та дружиною. У 1995 році відповідачка із дочкою виїхала з місця їхнього сумісного проживання без повідомлення про подальше місце її перебування. На даний час місце проживання відповідачки йому невідоме. Спроби відшукати будь-які контакти з дружиною були безуспішними. Спроби зв`язатися з ним відповідачка також не вчиняла. Жодного зв`язку із відповідачкою та дочкою він немає, місце їхнього проживання йому невідоме. З 2014 року він фактично проживає однією сім`єю із [PERSON] . На даний час у нього є бажання зареєструвати шлюб із співмешканкою, що стало причиною для звернення до суду із відповідною заявою. З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. ІІ. Позиція учасників справи В судове засідання позивач не з`явився. До суду подав заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася. Причини неявки не повідомила. Відзиву до суду не подала. Будь-яких заяв чи клопотань від неї не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі 13.08.2021 року ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області дану цивільну справу було передано на розгляд до Іваничівського районного суду Волинської області за підсудністю. 07.09.2021 року цивільна справа надійшла до Іваничівського районного суду Волинської області та того ж дня, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, була розподілена головуючому судді Малюшевській І.Є. 07.09.2021 року на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України до Поромівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області та підрозділу УДМС України у Волинській області було направлено запит про зареєстроване місце проживання (перебування) [PERSON] , [INFO] , мешканця (мешканки) [ADDRESS] . Із відповіді Поромівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області вих. № 167/01-14 від 13.09.2021 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] не зареєстрована і не проживає (не перебуває) (а.с.24). За відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області станом на 08.09.2021 року [PERSON] , [INFO] зареєстрованою / знятою з реєстрації не значиться (а.с.25). Згідно ч. 10 ст. 187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Ухвалою від 20.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 19.10.2021 року. На виконання вимог ч. 10 ст. 187 ЦПК України подальший виклик відповідачки [PERSON] здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. У зв`язку із неявкою в судове засідання [PERSON] , у відповідності до вимог ст.ст.\~280,\~281 ЦПК України, 19.10.2021 року суд ухвалив провести заочний розгляд справи, без участі відповідача, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи, ухваливши заочне рішення. Згідно ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Обставини справи, встановлені судом Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 09.11.1991 року виконавчим комітетом Бужанківської сільської ради Іваничівського району Волинської області за актовим записом № 14, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим повторно, серії [NUMBER] від 05.03.2021 року (а.с.5). За твердженням позивача, за час шлюбу у нього із відповідачкою народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивача, між подружжям відсутні спільні інтереси, наявні протилежні поняття щодо розуміння сім`ї та відносин між чоловіком та дружиною. У 1995 році відповідачка із дочкою виїхала з місця їхнього сумісного проживання без повідомлення про подальше місце її перебування. На даний час місце проживання відповідачки йому не відоме. Спроби відшукати будь-які контакти з дружиною були безуспішними. Спроби зв`язатися з ним відповідачка також не вчиняла. Жодного зв`язку із відповідачкою та дочкою він немає, місце їхнього проживання йому не відоме. З 2014 року він фактично проживає однією сім`єю із [PERSON] . На даний час у нього є бажання зареєструвати шлюб із співмешканкою, що стало причиною для звернення до суду із відповідною заявою. V. Застосоване судом законодавство Відповідно до\~ст.\~51\~Конституції України та ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Європейський суд з правлюдини вказав, що пункт перший статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує\~суди давати\~обґрунтування своїх\~рішень,\~але це\~не може\~сприйматися як\~вимога надавати\~детальну відповідь\~на кожен\~аргумент.\~Межі цього\~обов`язку\~можуть бути\~різними,\~залежно від\~характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006року у справі "Проніна проти України"). VI. Висновки суду При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сім`я сторін розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, а тому згідно з\~ст.\~112 Сімейного кодексу України\~є всі\~підстави для\~розірвання шлюбу. Враховуючи, що судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися з 1995 року, з цього ж часу сторони не перебувають у сімейних відносинах, спільне господарство вони не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними не можливе, оскільки позивач з 2014 року перебуває у фактичних сімейних відносинах з іншою жінкою, суд дійшов до висновку, що збереження сім`ї є неможливим, а шлюб між сторонами існує формально і згідно з\~ст.\~112 Сімейного кодексу України\~наявні всі підстави для його розірвання. Відтак,\~суд дійшов\~висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. VII. Розподіл судових витрат між сторонами Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи клопотання позивача, суд вважає необхідним понесені судові витрати на оплату судового збору в розмірі 908,00 грн залишити за позивачем.

Outcome: approved