Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Позивачем, [PERSON] , пред`явлено до суду позов до відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, в якому позивач просив: визнати за ним, [PERSON] , [INFO] , право на земельну частку (пай), розміром 3,09 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності КСГП «Авангард» села Погорільці колишньої Погорільської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, що належало померлому [INFO] батькові, [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧН №0086922 зареєстрованого в Книзі реєстрацій сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 582 від 01.11.1996 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив про те, що він, [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцем за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] . Після смерті батька, залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай), розміром 3,09 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності КСГП «Авангард» села Погорільці колишньої Погорільської сільської ради. Зазначене право належало покійному батькові на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0086922, зареєстрованого в Книзі реєстрацій сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №582 від 1 листопада 1996 року, який було втрачено. Відповідно довідки відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області видати дублікат не представляється можливим оскільки відсутні бланки цих сертифікатів. Саме втрата сертифіката на право на земельну частку (пай) позбавляє його можливості оформити спадкові права через нотаріуса, які можливо визнати тільки в судовому порядку. Інших спадкоємців після смерті батька немає. Ухвалою судді від 21 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 19 березня 2020 року. Позивач [PERSON] , у підготовче судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду подав письмову заяву, згідно даних якої він не має можливості прибути до суду, просить судовий розгляд справи провести без його участі протягом всіх судових засідань, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, Семенівський міський голова Чернігівської області Деденко Сергій Іванович у підготовче судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без участі представника Семенівської міської ради, позовні вимоги Семенівська міська рада Чернігівської області визнає повністю. Представник заінтересованої особи - Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, завідувач Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області Доля Наталія Миколаївна у судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, подала до суду письмову заяву, у якій просила суд розглянути справу без присутності представника Семенівської районної державної нотаріальної контори на розсуд суду. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у підготовче судове засідання свого представника не направило, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки представника суд не повідомило, письмове пояснення з викладом своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову до суду не подало. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У справі встановлено, що позивач, [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцем за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] . Після смерті батька, залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай), розміром 3,09 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Авангард» села Погорільці Семенівського району Чернігівської області. Зазначене право належало покійному батькові позивача на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0086922, зареєстрованого в Книзі реєстрацій сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 582 від 1 листопада 1996 року, який було втрачено. Відповідно довідки відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області видати дублікат не представляється можливим оскільки відсутні бланки цих сертифікатів. Саме втрата сертифіката на право на земельну частку (пай) позбавляє позивача можливості оформити спадкові права через нотаріуса, які можливо визнати тільки в судовому порядку. Інших спадкоємців після смерті батька позивача немає. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай), при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно абзацу 2 п.1 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності передбачене ст. 392 Цивільного кодексу України. Позивач не має іншої можливості, ніж через суд, визнати право на земельну частку (пай), внаслідок чого і звертається з цією позовною заявою. Оскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону, тому що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом щодо майна померлого [PERSON] , та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні. Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved