Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], звернулась 01.11.2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 27.01.2011 року державним виконавцем відділу ДВС [PERSON] МРУЮ [PERSON] була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на майно [PERSON], а саме на 1/2 частину квартири №40, яка розташована в будинку №76 по вулиці 50 років Жовтня в м. Котовськ Одеської області. Підставою накладення арешту було невиконання [PERSON] рішення суду про стягнення з нього аліментів на її користь на утримування малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. 03.05.2016 року боржник - [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.05. 2016 року №452816. 01.09.2011 року постановою відділу ДВС [PERSON] МРУЮ було закінчене виконавче провадження на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». На даний час накладений арешт є перешкодою для оформлення спадкових прав її доньок на квартиру, що залишилась після смерті [PERSON] У звязку з цимпросила постановити рішення суду яким зняти арешт з 1/2 частини квартири №40, яка розташована в будинку №76 по вулиці 50 років Жовтня в м. Котовськ Одеської області, накладений постановою відділу державної виконавчої служби [PERSON] (нині Подільського) МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 266177 27.01.2011 року та виключити з Державного реєстру речових прав та Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, накладений за вищевказаною постановою, реєстраційний номер обтяження №10765065 в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Позивачка в ході судового розгляду підтримала позов та просила його задовольнити. Представник Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області судове засідання не зявився без пояснення цьому причин, тому справу розглянуто у його відсутність. Вислухавши позивачку та дослідивши обставини справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 травня 2010 року було стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO], у розмірі 1000,00 грн. щомісячно. За виконавчим листом № 2-3828/10 від 03.08.2010 року відділом державної виконавчої служби [PERSON] МРУЮ в Одеській області було відкрито виконавче провадження . 27.01.2011 року в зв'язку з тим, що боржник добровільно не виконував рішення суду, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби [PERSON] МРУЮ в Одеській області [PERSON] була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на майно [PERSON], а саме на 1/2 частину квартири №40, яка розташована в будинку № 76 по вулиці 50 років Жовтня в м. Котовськ Одеської області. 03 травня 2016 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №452816 від 10 травня 2016 року. 01.09.2016 року державним виконавцем Київського відділу ДВС міста [PERSON] ГТУЮ в Одеській області [PERSON] було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2-3828/10 від 03.08.2010 року на підставі п.3 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Позивачка звернулась до Шостої Одеської державної нотаріальної контори з заявою щодо прийняття спадщини її доньками після смерті [PERSON], померлого 03 травня 2016 року, заведена спадкова справа №96/2016. Проте, накладення арешту та заборони на майно спадкодавця є перешкодою для оформлення спадкових прав дітей позивачки. 04.10.2016 року позивачка звернулась до [PERSON] відділу державної виконавчої служби м. Одеси з заявою про зняття арешту з майна боржника- а саме з 1/2 частини квартири №40, яка розташована в будинку №76 по вулиці 50-річчя Жовтня в м. Котовськ Одеської області. [PERSON] відділу державної виконавчої служби м. Одеси від 10.10.2016 року позивачці рекомендовано звернутись з заявою до суду відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» . [PERSON] міжрайонного відділу державної виконавчої служби від 28.09.2016 року позивачці відмовлено у знятті арешту на тій підставі, що виконавче провадження закрито ще в 2011 році та знищено. Листом від 21.10.2016 року Подільським міжрайонним відділом державної виконавчої служби позивачці додатково повідомлено про те, що надати будь-які документи та більш детальну інформацію по виконавчому провадженню неможливо, так як виконавче провадження знищено відповідно до термінів зберігання. Згідно ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Оскільки виконавче провадження завершено, немає підстав для збереження арешту. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду, за наявності арешту (обтяження) накладеного на 1/2 частину квартири померлого [PERSON], порушуються права дітей позивачки, внаслідок чого вони позбавлені змоги оформити спадкові права. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність поновити порушені права позивачки, шляхом зняття арешту зі спірної квартири..

Outcome: approved