Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивач в лютому 2016 року звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ТОВ «ДІТРЕЙД», ПАТ «СК» Українська страхова група», третя\~ особа [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП Позовні вимоги мотивовані тим, що 06 березня 2015 року о 13:15 год. [PERSON] за кермом автомобіля марки «LEXUS RX 300», номерний знак [NUMBER], рухаючись по автодорозі м-12, обїзна дорога м. Вінниця у напрямку м. Умань, зіткнувся із фургоном марки «ГАЗ 3309», білого кольору, номерний знак [NUMBER]. За кермом даного транспортного засобу був [PERSON] - водій ТОВ «ДІТРЕЙД», право власності вищезазначеного фургону належить ТОВ «ДІТРЕЙД». Даний факт було встановлено старшим слідчим СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області [PERSON], що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 15 грудня 2015 року. 01 лютого 2016 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/853/16-п визнано винним [PERSON] у вчиненні даного ДТП, адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Автомобіль марки «ГАЗ 3309», білого кольору, номерний знак [NUMBER] відповідачем застрахований в страховій компанії ПАТ «СК» Українська страхова група», ліміт відповідальності страховика становить 50000,00 грн. За страховим відшкодуванням [PERSON] звернувся з заявою від 19.02.2016 року до ПАТ «СК» Українська страхова група. 24 лютого 2016 року дана страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 49\~242,55 грн. Вважає, що відповідач повинен відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди (дорівнює різниці між вартістю КТЗ до та після ДТП = 418 920,50 грн.) і страховим відшкодуванням (яке обмежується тільки лімітом відповідальності Страховика): 418 920,50 грн. 49\~242,55 грн. = 369\~677,95 грн. За таких обставин, позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача шкоди, завданої транспортному засобу внаслідок ДТП становить 369\~677,95 грн., також просив стягнути моральну шкоду завдану внаслідок ДТП 30000,00 грн та матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП в сумі 28800,00 грн.; судовий збір та витрати на проведення експертизи в розмірі 800,00 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.03.2016 року до участі в справі залучено в якості співвідповідача ПАТ «СК» Українська страхова група». Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.11.2016 року за заявою представника позивача позовні вимоги щодо ПАТ «СК» Українська страхова група» залишено без розгляду. В ході судового засідання представник позивача позов з викладених в ньому підстав підтримала, просила суд його задоволити. В подальшому згідно заяви просила справу розглядати у її відсутність. Представник ТОВ «ДІТРЕЙД» в ході судового розгляду не погоджувався з розміром заподіяної шкоди, в звязку з чим було призначено судову експертизу. В подальшому в судові засідання не зявлявся, однак повідомлявся належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в сукупності, судом встановлені факти та правовідносини, що їм відповідають. Так, судом встановлено, що 06 березня 2015 року о 13:15 год. [PERSON] за кермом автомобіля марки «LEXUS RX 300», номерний знак [NUMBER] рухаючись по автодорозі м-12, обїзна дорога м. Вінниця у напрямку м. Умань, зіткнувся із фургоном марки «ГАЗ 3309», білого кольору, номерний знак [NUMBER]. За кермом даного транспортного засобу був [PERSON] - водій ТОВ «ДІТРЕЙД», право власності вищезазначеного фургону належить ТОВ «ДІТРЕЙД». Відповідно до постанови старшим слідчим СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області [PERSON] про закриття кримінального провадження від 15 грудня 2015 року кримінальне провадження № 1201502010000317, внесенен до ЄРДР 06.03.2015 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито за відсутністю в діях водіїв складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.Водночас постановою встановлено, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення водієм [PERSON] вимог п. 10.1 горизонтальної розмітки 1.1 ПДР України, при цьому дані порушення знаходяться в прямому причинному звязку з наслідками пригоди. 01 лютого 2016 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/853/16-п визнано винним [PERSON] у вчиненні даного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до полісу № АІ/6634928 обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність ТОВ «ДІТРЕЙД» застрахована відповідачем ПАТ «СК» Українська страхова група. Згідно вказаного полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну визначено в сумі 150000 грн., розмір франшизи 510 грн. За страховим відшкодуванням [PERSON] звернувся з заявою від 19.02.2016 року до ПАТ «СК» Українська страхова група. 24 лютого 2016 року дана страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 49490 грн. 00 коп. Згідно висновку експерта № 456Е-06/15 з авто товарознавчого дослідження від 05.12.2015 року вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля LEXUS RX 300, реєстраційний номер АВ 1112СЕ, ідентифікаційний номер JTJHF31U000003708, внаслідок його пошкодження під час ДТП, в цінах станом на час виконання даного дослідження, складає 418920,50 грн. Згідно висновку судового експерта від 10.06.2016 року № 189, вчиненого Віннимцьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля [NUMBER], 2003 року випуску, внаслідок ДТП, з ПДВ складає 407750,00 грн. Пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль «LEXUS RX 300», номерний знак [NUMBER], належить на праві власності позивачу по справі [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 57). Транспортний засіб «ГАЗ 3309», білого кольору, номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], належить на праві власності ТОВ «ДІТРЕЙД». Даний факт було встановлено старшим слідчим СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області [PERSON], що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 15 грудня 2015 року. Між сторонами виникли позадоговірні (деліктні) зобов'язання з приводу відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, що регулюються\~\~главою 82 ЦК України, а також\~Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Стаття 1187 ЦК України передбачає, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. [PERSON] має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди. За правилами\~Закону України «Про страхування»\~страхове відшкодування здійснюється страховиком. При настанні страхового випадку страховик виплачує страхове відшкодування відповідно до норм чинного законодавства та договору страхування. Відповідно до п. 22.1\~\~ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 9 цього ж Закону\~\~ встановлено, що страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн. на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до\~ст. 29 вказаного Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до положень ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. В абзаці 3 п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства\~при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам розяснено, що не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до ст. 1191 ЦК України. З аналізу змісту\~глави 82 ЦК України\~убачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч. 1\~ст. 1191 ЦК України\~набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Така конструкція цивільно-правової відповідальності надає потерпілому можливість більш ефективно та оперативно захистити свої права та інтереси. Аналіз норм ст.ст.\~1167,\~1172,\~1187,\~1188 ЦК України\~дає підстави для висновку про те, що шкода, (у тому числі моральна), завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Положення ст. ст.\~1187,\~1188,\~1172 ЦК України\~є спеціальними по відношенню до ст. ст.\~1166,\~1167 ЦК України, у зв'язку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальним нормам. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 06 листопада 2013 року у справі № 6-108цс13. За таких обставин з відповідача ТОВ «ДІТРЕЙД» слід стягнути суму збитку в розмірі 358260,00 грн., яка складається з суми збитку за висновком експерта № 189 від 10.06.2016 року за вирахуванням 49490,00 грн. як таку, що підтверджена в ході судового розгляду належними та допустимими доказами. Суд бере за основу висновок експерта, а не автотоварознавче дослідження, оскільки згідно ст. 66 ЦПК України висновок експерта як один з доказів - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, яку позивач оцінив в сумі 30000,00 грн., суд приходить до висновку, що дані вимоги підлягають до часткового задоволення. Згідно ст.ст.\~22,\~23 ЦК України, особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом 5 даної Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд вважає, що внаслідок ДТП позивачу [PERSON] була заподіяна моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях, нервовим стресом, неможливості вести звичний для себе спосіб життя. [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON], що пітверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 003714, актовий запис № 988. Відповідно до довідки Пенсійного фонду України № 3990/12-24 від 03.08.2016 року [PERSON] безробітня. Даний факт підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. У [PERSON] та [PERSON] від шлюбу є двоє дітей - син [PERSON], [INFO], що пітверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 038371, актовий запис № 644 та донька [PERSON], [INFO], що пітверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 124684, актовий запис № 4573, які перебувають на утримання [PERSON] Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який розмір може мати суто умовний вираз. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості, визначає її розмір 4000 гривень, який є співмірним і достатнім заподіяним моральним стражданням позивачу. Суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача витрат повязаних із орендую транспортного засобу у сумі 28800,00 грн. у звязку з недоведеністю та відсутністю доказів, щоб підтверджували дану обставину. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, за таких підстав судові витрати, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідачів пропорційно до суми задоволених вимог. В той же час, витрати повязані із проведенням висновку експерта від 05.12.2015 року в розмірі 800,00 грн., не є судовими витратами\~в розумінні ст. 79 ЦПК України, так як експертне дослідження було проведено не на підставі ухвали суду, а також не є збитками в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, так як не є витратами, які особа зробила або повинна була зробити для відновлення пошкодженого майна, вид вказаної шкоди не передбачений також ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому у їх стягненні слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved