Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Михайлівська районна державна адміністрація Запорізької області завернулася до Михайлівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позов мотивований тим, що [PERSON], [INFO] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Відомості про батька у свідоцтва про народження дитини були внесені на підставі ст. 135 СК України за вказівкою матері. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, не забезпечує необхідними умовами життя, утримання, вихованням дитини не займається, її долею не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, про фізичний, духовний та розумовий розвиток дитини не піклується. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В судове засідання представник позивача Спасська І.М. не з'явилася, але надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи при її відсутності, просить задовольнити позов на підставах викладених в позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, але надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], [INFO] є матір'ю [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Відповідно до акту про невідвідування дитини, покинутої в пологовому будинку або в лікувальному закладі, батьками та родичами від 11 серпня 2015 року, [PERSON] завідуюча відділенням інфекційно-боксовим ЗОКДЛ міста Запоріжжя в присутності головного лікаря [PERSON] та педіатра [PERSON], складено акт, про те що 28 липня 2015 року в КОДЛ в інфекційно-боксоване відділення дитячої лікарні м. Запоріжжя поступила дитина [PERSON] [INFO] з діагнозом Алергічний дерматит. Дитина поступила у супроводі медичного персоналу. Встановлено, що мати дитини [PERSON] покинула дитину. За час перебування дитини в лікувальному закладі її ніхто не відвідував, її долею не цікавився. Згідно листа від 19 серпня 2015 року за вих. № 639, Територіальне медичне об'єднання Михайлівського району Запорізької області, повідомляє, що в стаціонарі під наглядом медичного персоналу ТМО Михайлівського району знаходилась [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], доставлена з інфекційно-боксованого відділення Запорізької обласної клінічної дитячої лікарні співробітниками швидкої медичної допомоги 11.08.2015 року. Дитину за весь період перебування в ТМО Михайлівського району ніхто не відвідував та не піклувався. Відповідно до розпорядження голови Михайлівської районної державної адміністрації від 11 вересня 2015 року за вих. № 213, малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], влаштовано до Запорізького обласного спеціалізованого будинку «Сонечко» на повне державне забезпечення. Згідно довідки - характеристики від 29 жовтня 2015 року за № 1129, [PERSON], 1983 р.н., проживала на квартирі за адресою: [ADDRESS]. Ніде не зареєстрована. Інвалід дитинства, має розумову відсталість. Проживала з матір'ю у батьківському будинку. Після смерті матері стала вести бродячий спосіб життя. Зловживала спиртними напоями. Підтримує стосунки з людьми, які ведуть аморальний спосіб життя. Ніде не працювала. Безвідповідальна. В стані алкогольного сп'яніння агресивна, неадекватна. Має негативні стосунки з близькими родичами. Неодноразові розмови з нею в плані ведення правильного способу життя результатів не дали. Алкоголізм та розумова відсталість є причиною її негативної поведінки. Відгуки мешканців селища про спосіб життя жінки теж негативні. Має малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Теперішнє місце проживання [PERSON] не відоме. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 29 жовтня 2015 року за № 1130, [PERSON], 1983 р.н. була зареєстрована по [ADDRESS]. На даний час певного місця реєстрації не має. Останній час проживала по [ADDRESS] у сім'ї дядька [PERSON] Має новонароджену дочку [PERSON],[INFO] В результаті обстеження колишнього місця проживання встановлено, що в будинку дві житлові кімнати. Є всі необхідні меблі та предмети побуту. При дворі є земельна ділянка, площею 0,50 га, де господар вирощує овочі для власних потреб. Домоволодіння старої побудови, але цілком придатне для проживання. Згідно листа Запорізького обласного спеціалізованого будинку «Сонечко» від 27 листопада 2015 року за вих. № 1850, за час перебування малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], з 14.09.2015 року по теперішній час дитину ніхто з батьків не відвідував, станом здоров'я, умовами виховання та утримання не цікавився. Письмових, усних запитів про дитину від батьків на адресу Будинку дитини не надходило. Батьки матеріально дитину не підтримували. Про причини тривалих невідвідувань не повідомляли. За станом здоров'я [PERSON] необхідне оперативне лікування кавернозної гемангіоми верхньої губи, а відсутність матері, її небажання займатися здоров'ям доньки суттєво затримує вирішення даного питання. Згідно висновку служби в справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації № 01-14/497 від 3 грудня 2015 року [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно її малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], так як вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по виховання дитини. Приписами ст. 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з частиною 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог п. 2 частини 1 статті 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 171 СК, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Обставини матеріального забезпечення, соціально-побутові умови проживання і особисті якості відповідача як людини з'ясовувалися службою у справах дітей та судом. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] вихованням дитини не займається, коштів на її утримання не надає. Висновок служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], [INFO] повністю узгоджується з іншими матеріалами справи, в тому числі підтверджений дослідженими у судовому засіданні доказами. В матеріалах справи є наявні чисельні докази винної поведінки відповідача, які, безперечно, свідчать саме про безпідставне ухилення матері від виконання своїх обов'язків. Характер поведінки відповідача [PERSON] її особистості та інші конкретні обставини вимагають позбавлення батьківських прав і не свідчать про наявність підстав збереження батьківських прав з відмовою в позові і попередженням відповідача про необхідність зміни її ставлення до виховання дитини; відсутні підстави для надання переваги інтересам матері, а не дитини, яка саме в цей час, з урахуванням віку, потребує захисту своїх прав. Головною метою позбавлення батьківських прав при вирішенні цієї справи суд вважає захист саме інтересів дитини і стимулювання матері щодо належного виконання своїх обов'язків, оскільки позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів малолітньої дитини, і водночас, санкція за протиправну винну поведінку. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування матір'ю своїми батьківськими обов'язками, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дитині спокійного життя, гармонічного виховання в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, як того вимагає ст. 150 СК України. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що [PERSON], маючи можливість виконувати свої обов'язки відносно своєї малолітньої дитини [PERSON], не вчиняє відповідних дій, свідомо ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини, а саме: не проявляє до неї ніякої батьківської турботи, не займається вихованням, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не піклуються про її фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на її утримання, що підтверджує ухилення відповідача від виконання обов'язків, аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги. При цьому застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав, вона має право бути поновленою у батьківських правах відносно своєї доньки відповідно до положень ст. 169 СК України. Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved