Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 13.08.2013 року між банком та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав їй кредит в розмірі 32000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а остання повинна була повертати його зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості по кредиту згідно Умов та правил надання банківських послуг, які разом з заявою на відкриття поточного рахунку складають договір банківського обслуговування. Оскільки відповідач свої зобов'язання належним чином не виконувала, посилаючись на ст.ст.51,52,598-609 ЦК України, ст.47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», станом на 30.12.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 50355,81 грн., які позивач просить стягнути на його користь разом з понесеними судовими витратами. Сторони у судове засідання не з'явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином. В матеріалах справи є заява представника позивача про підтримання позовних вимог і розгляд справи у її відсутності, в якій вона також не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 13.08.2013 року фізична особа-підприємець [PERSON], підписавши заяву про відкриття поточного рахунку, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок 26001054305015 на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів, в обмін на зобов'язання його повернення, сплати процентів та винагороди згідно вимог Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В силу ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу вказану суму кредиту. У свою чергу позичальник прийняла позику в розмірі 32000 грн., використавши її за призначенням, але зобов'язання щодо повернення кредиту належним чином не виконувала. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.609 ЦК України, зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців, 03.03.2015 р. припинено підприємницьку діяльність фізичною особою-підприємцем [PERSON] (а.с.31). Частиною 3 ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Відповідно до ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Фізична особа-підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна. Згідно зі ст. 53 ЦК України фізична особа, яка неспроможна задовольнити вимоги кредиторів, пов'язані із здійсненням нею підприємницької діяльності, може бути визнана банкрутом у порядку, встановленому законом. Згідно Постанови судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 04 грудня 2013 р. №6-125цс13, враховуючи відмінності у правоздатності, дієздатності та державній реєстрації юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців, відповідно до ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. У зв'язку з несвоєчасним наданням відповідачем грошових коштів для погашення заборгованості за кредитним договором, відповідно до розрахунку станом на 30.12.2015 року загальна заборгованість за кредитним договором дорівнює сумі 50355,81 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 17000,00 грн., заборгованості за відсотками - 14198,78 грн., заборгованості з пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 16376,49 грн., заборгованості по комісії - 2780,54 грн.(а.с.23-24). Отже, заборгованість за кредитом, яка складає 50355,81 грн., слід стягнути з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved