Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася в суд з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким визначити їй додатковий тримісячний строк, для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обгрунтовує тим, що [INFO] , у с. Вовчок, Бершадського району Вінницької області, померла [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: земельну ділянку, розміром 2,2061 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області та яка належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №136636, виданого згідно розпорядження Бершадської районної адміністрації від 04.02.2003 року за №40. Позивачка є спадкоємцем на майно померлої за заповітом та маючи на меті належним чином реалізувати своє спадкове право та отримати свідоцтво про право на спадщину, позивачка звернулася до приватного нотаріуса, проте їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва та роз`яснено, що нею було пропущено шестимісячний строк з дня відкриття спадщини для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Причиною пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачка вказує те, що їй не було відомо про існування заповіту, оскільки вона з померлою [PERSON] не є близькими родичами. Вищевказані обставини стали причиною звернення позивачки до суду з даним позовом. Дана позовна надійшла до суду 29.10.2020 року та відповідно до автоматизованого розподілу судових справ між суддями була передана на розгляд судді Хмель Р.В.. Ухвалою суду від 29.10.2020 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 24.11.2020 року. Позивачка, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] , також в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що [INFO] , у с. Вовчок, Бершадського району Вінницької області, померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть за №00027522111. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: земельну ділянку, розміром 2,2061 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області та яка належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №136636, виданого згідно розпорядження Бершадської районної адміністрації від 04.02.2003 року за №40. Спадкоємцем на майно померлої за законом є її син [PERSON] , 1953 року народження та позивач по справі, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою №798 від 01.09.2020 року, виданою Лісниченською сільською радою Бершадського району Вінницької області та копією заповіту від 31.03.2017 року, посвідченого секретарем сільської ради Г.І.Колісниченко. Маючи на меті належним чином реалізувати своє спадкове право та отримати свідоцтво про право на спадщину, позивачка звернулася до приватного нотаріуса, проте їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва та роз`яснено, що нею було пропущено шестимісячний строк з дня відкриття спадщини для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Причиною пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачка вказує те, що їй не було відомо про існування заповіту, оскільки вона з померлою [PERSON] не є близькими родичами. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" спадкоємці, які не прийняли спадщину в установлений законом строк, можуть звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ст. 1272 ЦК України, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності цього Кодексу, а саме з 1 січня 2004 року. Крім того, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Саме така правова позиція висловлена Верховним судом України в Постанові від 23.08.2017 року по справі №6-1320цс17. Причину пропуску позивачем встановленого строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , суд визнає поважною. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких підстав, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved