Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивач, діючи в інтересах неповнолітньої дитини звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що згідно свідоцтв про народження [PERSON] [INFO] її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Кам'янської сільської ради від 07.02.2017 року, [PERSON], [INFO] року померла, у віці 44 роки. Згідно заяви [PERSON], [INFO], жительки с. Снячів, неповнолітня [PERSON], тимчасово влаштована у її сімї, до вирішення питання постійного місця проживання. Неповнолітня [PERSON], надала згоду на тимчасове влаштування її в сім'ю [PERSON], в с. Кам'яна (Глибочок) Сторожинецького району, Чернівецької області. Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON], встановлено, що сім'я проживає у помірно задовільних умовах, в будинку, який складається з однієї житлової кімнати, кухні та коридору. У господарстві утримують кури та свиню. Продуктами харчування сім'я забезпечена. Обробляється присадибна земельна ділянка. В судове засідання представник позивача Гриценко О.Ю. не з'явилася, але направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги в частині стягнення аліментів уточнила, просила стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти на користь та на утримання [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи відносно нього. Розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні письмові докази по справі суд на підставі встановлених фактичних обставин справи і відповідних правовідносин знаходить, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження [PERSON] [INFO], серії [NUMBER] від 17.10.2002 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. (а.с.70 Згідно свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Кам'янської сільської ради від 07.02.2017 року, серії [NUMBER], [PERSON], [INFO] року померла, у віці 44 роки.(а.с.10) Згідно заяви [PERSON], [INFO], жительки с. Снячів, неповнолітня [PERSON], тимчасово влаштована у її сім'ї, до вирішення питання постійного місця проживання. Неповнолітня [PERSON], надала згоду на тимчасове влаштування її в сім'ю [PERSON], в с. Кам'яна (Глибочок) Сторожинецького району, Чернівецької області, що підтверджується заявою [PERSON] (а.с.16) Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON], (а.с.17), встановлено, що сім'я проживає у помірно задовільних умовах, в будинку, який складається з однієї житлової кімнати, кухні та коридору. У господарстві утримують кури та свиню. Продуктами харчування сім'я забезпечена. Обробляється присадибна земельна ділянка. Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно статті 150 СК України, батьки зобов'язані, виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Зважаючи на це суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, на думку суду, задоволення позовних вимог буде сприяти захисту прав та охоронюваних інтересів дітей та відповідати їхнім інтересам. Вирішуючи вимоги позову щодо стягнення із відповідача. аліментів на утримання дитини, суд знаходить вказані вимоги обґрунтованими, оскільки згідно положень ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, а при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Розмір аліментів зазначений в позові до стягнення із відповідача, на думку суду, є правильним, який хоч і не забезпечить дитині рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, як це передбачено Законом України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року але дасть можливість забезпечити хоча б встановлений законом розмір прожиткового мінімуму. Статтею182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу, а згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з цього та врахувавши визначені в статті 182 СК України обов'язкові для врахування: - стан здоров'я, - матеріальне становище дитини і платників аліментів; - відсутність в останніх інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, суд знаходить, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини підлягають до задоволення. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 247, п. 2 ч. 1 ст.248 СК України, а також п. 3 ч.3 ст. 71 Житлового кодексу України в разі поміщення дитини (дітей) на виховання в дитячий заклад, до родичів, опікуна чи піклувальника за нею (ними) зберігається право користування житлом, у якому вона проживала. [PERSON]., періодично чи постійно проживала та зареєстрована в [ADDRESS]. Таким чином, право дитини на збереження за нею право користування житлом є безспірним в силу закону і вирішення цього питання судом не є обов'язковим тобто додаткового підтвердження цього права не потребується. Разом з тим суд не вважає, що в силу встановлених взаємовідносин батьків з дитиною, задоволення позову, в цій частині, буде порушувати норми законодавства України, оскільки таке задоволення здійснюється виключно в інтересах захисту права дітей на житло.

Outcome: approved