Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Орган опіки та піклування Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа - орган опіки та піклування Петро - Іванівської сільської ради Дворічанського району Харківської області.Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації, як сім'я, яка опинилася в складних життєвих обставинах в зв'язку з тим, що батьки ухилялися від виконання свої батьківських обов'язків, зловживали спиртними напоями, вели аморальний спосіб життя, не приділяли належної уваги своїм малолітнім дітям. 25 липня 2017 року до служби у справах дітей надійшло повідомлення від Петро - Іванівської сільської ради про те, що [PERSON] - мати малолітніх дітей, залишила їх без догляду та поїхала до м. Харкова, по теперішній час на території сільської ради не з'являлася, її місце знаходження невідоме. 08 листопада 2017 року до служби у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації надійшло клопотання виконавчого комітету Петро - Іванівської сільської ради щодо розгляду питання про негайне відібрання з сім'ї [PERSON] малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], у зв'язку із загрозою їх життю та здоров'ю. Рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 21 лютого 2018 року в [PERSON] відібрано його малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав. 13 березня 2018 року до служби у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації надійшов висновок органу опіки та піклування Петро - Іванівської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно своїх малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які були вилучені з сім'ї та на даний час перебувають в Харківському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації «Гармонія». 21 березня 2018 року на засіданні комісії органу опіки та піклування Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей. З урахуванням викладеного, орган опіки та піклування Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] У судове засідання представник органу опіки та піклування Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області не з'явився, надавши заяву, в якій просив суд справу розглянути в його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, згідно вимог п. 4) ч. 8 ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Петро - Іванівської сільської ради Дворічанського району Харківської області, отриманих судом у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. У судове засідання представник третьої особи - органу опіки та піклування Петро - Іванівської сільської ради Дворічанського району Харківської області не з'явилася, надавши заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позову, просила суд справу розглянути в її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача та третьої особи, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 01 липня 2015 року, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дворічанського районного управління юстиції у Харківській області, [PERSON] народилася [INFO], батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 01 липня 2015 року, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дворічанського районного управління юстиції у Харківській області, [PERSON] народилася [INFO], батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 15 липня 2015 року, виданого виконавчим комітетом Петро - Іванівської сільської ради Дворічанського району Харківської області, [PERSON] народився [INFO], батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно з довідкою-характеристикою № 125 від 13 березня 2018 року, виданої Петро - Іванівською сільською радою Дворічанського району Харківської області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] але на даний час на території сільської ради не проживає, її місце знаходження невідоме. З 2017 року [PERSON] залишила дітей, їхнім вихованням не займається, станом здоров'я не цікавиться. Служба у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області 09 листопада 2017 року звернулася з клопотаннями до начальника служби у справах дітей обласної державної адміністрації в яких просить направити на влаштування до Харківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Гармонія» з 10 листопада 2017 року малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 21 лютого 2018 року у [PERSON] відібрано його малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав. Згідно з висновком органу опіки та піклування Петро - Іванівської сільської ради від 13 березня 2018 року № 105/02-20, визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до висновку служби у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації від 21 березня 2018 року №01-46/925, визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно з ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визначеними в Україні. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 12 вищевказаного Закону, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до положення ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень, наданих у п. 16 Постанови Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням всіх обставин справи, стану здоров'я та матеріального становища дітей та платника аліментів, суд визначає цю частку в розмірі 2 600 грн. 00 коп. на трьох дітей щомісяця, присуджуючи аліменти, згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітніх дітей, а саме: не піклується про їхнє здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, не створює належних умов для розвитку їх природних здібностей, матеріально не забезпечує, у зв'язку з чим вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей, застосування до неї такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей та стягнути з неї аліментів на їх утримання. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 51 Конституції України, ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 7, 150, 155, 164, 166, 180-182, 184 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст. 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року,

Outcome: approved