Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про поновлення на роботі. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд визнати незаконним та скасувати Наказ №337-к від 10.12.2014 року, виданий директором Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про його звільнення з посади директора по збору проблемної заборгованості / Заступника директора; поновити його на роботі, на підприємстві Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», на посаді директора по збору проблемної заборгованості / Заступника директора. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд у задоволенні позову відмовити у зв'язку з його необґрунтованістю. Акцентував увагу суду на тому, що наказом №26-К від 13 лютого 2015 року змінено дату звільнення позивача на 05 січня 2015 року. Суд, вислухавши у судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У судовому засіданні встановлено та підтверджено сторонами по справі, що з 10 жовтня 2012 року позивач працює на посаді Директора по збору проблемної заборгованості / Заступника директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна». Згідно листка непрацездатності серії АГН №130373 від 04.12.2014 року позивач [PERSON] з 04 грудня 2014 року по 12 грудня 2014 року включно знаходився на лікарняному. Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації (ч.3 ст. 40 КЗпП України). Однак, 10 грудня 2014 року у період тимчасової непрацездатності позивача директором ТОВ «ОТП Факторинг Україна» виданий наказ №337-К про звільнення позивача з займаної посади у зв'язку з припиненням повноважень згідно п.5 ч.1 ст. 41 КЗпП України з 10 грудня 2014 року. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про необґрунтованість позову, оскільки наказом №26-К від 13 лютого 2015 року змінено дату звільнення позивача на 05 січня 2015 року, що свідчить про фактичне визнання позовних вимог та незаконність звільнення позивача у період його тимчасової непрацездатності. У разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір (ч.1 ст. 235 КЗпП України). Таким чином, позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на користь [PERSON] необхідно стягнути сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved