Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 01.05.2017 між нею та відповідачем укладений договір позики на суму 14000 доларів США, яку відповідач зобов`язався повернути 10.09.2017 року. Вказала, що відповідач порушив умови договору та в передбачений термін позику не повернув. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики в сумі 14000 доларів США, що в\~еквіваленті до\~національної валюти\~становить 385700\~гривеньта сплачений судовий збір в розмірі 3875,00 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.09.2021 провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У передбачений законодавством термін відповідач відзиву до суду не надав. Позивач скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений, причину неявки суду не повідомив, із заявами та клопотаннями до суду не звертався. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, в результаті повного, всебічного та обґрунтованого дослідження доказів, вважає наступне. 01\~травня 2017\~року була\~складена розписка,\~відповідно до\~якої [PERSON] взяв у борг у [PERSON] 14000 доларів США та зобов`язався повернути їх до 10.09.2017. В розписці зазначена дата «01.05.2017» та прізвище та підпис [PERSON] . Як вказала у позові позивач, кошти відповідач не повернув. Відповідно до положень статті 509\~Цивільного кодексу\~України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів та інших правочинів (ч.2 ст. 509 ЦК). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позивачем надано суду оригінал письмової розписки від 01.05.2017. У змісті розписки зазначено наступне: «Я, [PERSON] , взяв в борг у [PERSON] 01.05.2017 року 14000,00 доларів США (чотирнадцять тисяч доларів США). Зобов`язуюся повернути зазначену суму 10.09.2017 року. Дата написання розписки 01.05.2017. Підпис [PERSON] ». Зі змісту представленої письмової розписки убачається, що в них зазначені: сторони зобов`язання (позикодавець та позичальник), грошова сума, яка передана та отримана у власність саме за договором позики, мета отримання грошових коштів та зобов`язання їх повернути в конкретний строк і в установленому порядку. У наявності у тексті розписки\~\~є особистий підпис позичальника [PERSON] . Надання позивачем суду оригіналу боргової розписки свідчить про існування між сторонами боргових зобов`язань. Стаття 204\~ЦК України передбачає презумпцію правомірності правочину, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 1046\~Цивільного кодексу\~України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до норм чинного цивільного законодавства договір позики відноситься до реальних договорів, тому передача грошей або речей є не тільки виконання договору, але й його укладення. Відповідно до частини першої\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" згідно з частиною першою статті 192 ЦК\~\~України законним платіжним засобом,\~\~обов`язковим\~\~до\~\~приймання\~\~за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв`язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. Таким чином, судом було встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, в зв`язку з чим, суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума боргу за договором позики від 01.05.2017 в розмірі 14000 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти становить 385700 гривень. Також до стягнення з відповідача\~\~ в силу вимог\~ст.141 ЦПК України\~підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3875,00 грн., оскільки означені судові витрати понесені позивачем, що підтверджено документально.\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved