Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач 17.11.2014 року звернувся з позовом, в якому,з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог, просив зобов'язати ПАТ «Міський комерційний банк» вчиняти всі види операцій за рахунком [NUMBER], що відкритий 12 червня 2014 року в ПАТ «Міський комерційний банк» відповідно до умов договору та вимог законодавства України - здійснити платіжну операцію № 1 - перерахувати 78 482, 23 грн. на рахунок позивача [NUMBER], відкритий в ПАТ „Банк „Київська Русь"; стягнути з відповідача проценти за користування грошовими коштами на рахунку в розмірі 32, 47 грн.; стягнути з ПАТ „Міський комерційний банк" втрати від інфляції за період заборгованості з червня по жовтень 2014 року у розмірі 6046, 10грн.; стягнути з відповідача суму ені у розмірі 7 848, 22 грн. Також просив стягнути судові витрати на сплату судового збору в розмірі 924, 09 грн. Вимоги обґрунтовував тим, що 30 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір строкового банківського вкладу № 2630/02/150569 з сумою вкладу - 2 014,00грн. 03.02.2014 року вклад поповнено на 80000, 00грн. 30.04.2014 року позивачем подано до відповідача заяву про виплату суми вкладу готівкою у касі відділення, у зв'язку із закінченням строку банківського вкладу. 06.06.2014 року позивачем повторно подано заяву до банку про виплату суми вкладу, яка також лишилась без задоволення. 12.06.2014 між позивачем та відповідачем укладено договір банківського рахунку [NUMBER]. В той же день, позивачем подано до банку платіжне доручення № 1 на перерахування коштів на суму 78 482, 23 грн. Не зважаючи на всі листи, телефонні дзвінки, особисті візити у банк, станом на 14 листопада 2014 року платіжне доручення не виконане. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір строкового банківського вкладу № 2630/02/150569 з сумою вкладу - 2 014,00грн. 03.02.2014 року вклад поповнено на 80000, 00грн. 30.04.2014 року позивачем подано до відповідача заяву про виплату суми вкладу готівкою у касі відділення, у зв'язку із закінченням строку банківського вкладу. 06.04.2014 року позивачем повторно подано заяву до банку про виплату суми вкладу, яка також лишилась без задоволення. 12.06.2014 між позивачем та відповідачем укладено договір банківського рахунку [NUMBER]. В той же день, позивачем подано до банку платіжне доручення № 1 на перерахування коштів на суму 78 482, 23 грн. Не зважаючи на всі листи, телефонні дзвінки, особисті візити у банк, станом на 14 листопада 2014 року платіжне доручення не виконане. Відповідно до ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Незважаючи на те, що відповідно до ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку, та на звернення позивача щодо повернення вкладу, відповідач фактично відмовив йому у видачі банківського вкладу. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 629, 638 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ст.611 цього кодексу встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Виходячи з того, що відповідач в односторонньому порядку ухилився від виконання укладеного з позивачем договору банківського вкладу, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення заборгованості за договором банківського рахунку. Ст. 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється Договором. Відповідно ст. 536 Цивільного кодексу України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом, або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, згідно ст. 623 ЦК України, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Згідно п 32.1. 32.2 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні» банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів. У разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судові витрати в сумі 924,09 грн. Дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved