Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свою вимогу тим, що 18 лютого 1995 року у Туринківській сільській раді Жовківського району Львівської області вона зареєструвала шлюб з [PERSON], про що зроблено актовий запис за № 3, в звязку з чим своє прізвище Колачник змінила на прізвище чоловіка Герман. Зазначає, що спільне життя з відповідачем останніх 15 років не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження у поглядах на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Відповідач за час спільного проживання, зловживаючи спиртними напоями, постійно зявлявся додому у нетверезому стані. Позивач зазначає, що у стані алкогольного спяніння відповідач проявляв до неї неповагу, вчиняв сварки. З вини відповідача сумісне життя і збереження сімї стали неможливими. Через зловживання відповідачем спиртними напоями та постійні сварки, що виникали з його вини, позивач втратила до відповідача будь-які почуття, не говорячи вже про почуття любові. Позивач вказує, що від постійних суперечок і скандалів погіршилося її самопочуття, вона перебуває в стані постійного стресу, у неї порушився сон і погіршилася працездатність. Враховуючи вказані обставини, приводом до збереження сімї було лише виховування спільної дитини [PERSON], [INFO], якій на даний час виповнилось 20 років. Оскільки, донька уже доросла, має свою сімю та виховує сина, зазначає, що у неї більше немає будь-якого стимулу для збереження шлюбу, який існує лише формально, фактично з відповідачем чужі один одному люди. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. У звязку з тим, що їх сімя перестала існувати, шлюб укладений між нею та відповідачем необхідно розірвати. А тому просить розірвати шлюб та стягнути із відповідача судові витрати. Позивач в судове засідання не зявилась, хоча про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, однак подала на адрес суду заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить задоволити, просить залишити їй прізвище "Герман". Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином за адресою реєстрації місця свого проживання, а також не надійшло від нього жодного клопотання на адрес суду. На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). А тому судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів та постановити заочне рішення по справі . Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак зясувавши дійсні обставини справи суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Позивач та відповідач зареєстрували шлюб 18.02.1995 року у Туринківській сільській раді Жовківського району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 3, що стверджується оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-СГ № 289038. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя позивача з відповідачем останніх 15 років не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження у поглядах на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Відповідач за час спільного проживання, зловживаючи спиртними напоями, постійно зявлявся додому у нетверезому стані. Через зловживання відповідачем спиртними напоями та постійні сварки, що виникали з його вини, позивач втратила до відповідача почуття любові. На даний момент сторонами ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сімя розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сімя фактично не існує. А тому позов [PERSON] слід задоволити. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому вимога позивачки про залишення їй прізвища «Герман» підлягає до задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так як позивач при поданні до суду позовної заяви про розірвання шлюбу сплатила 640,00 грн. судового збору, що вбачається з квитанції № 89 від 16.03.2017 року, тому суд приходить до висновку, що дану суму потрібно стягнути в користь позивача із відповідача.

Outcome: approved