Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Калачівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Свої вимоги мотивує тим, що в кінці 2005 року між ним та [PERSON] була досягнута угода про те, що [PERSON] передає йому за винагороду еквівалентну 2000 доларів США, а він приймає у користування належний [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом житловий будинок №59 по вулиці Зарічна села Слобідка Калачівської сільської ради Тарутинського району Одеської області з подальшим оформленням права власності на позивача. На виконання зазначеної угоди він передав відповідачу [PERSON] кошти в розмірі 2000 доларів США, а останній залишив йому правовстановлюючий документ на будинок, а саме : свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом Тарутинської державної нотаріальної контори Одеської області 20 грудня 1995 року та зареєстроване в реєстрі за №732 і пообіцяв надалі посприяти в оформленні права власності. Починаючи з січня 2006 року і по даний час він разом з сімєю мешкає у зазначеному будинку, доглядає за ним, утримує, робить поточний та капітальний ремонт, веде домашнє господарство, газифікував його, сплачує комунальні послуги. Також, на підставі рішення Калачівської сільської ради Тарутинського району Одеської області він приватизував присадибну земельну ділянку, на якій розташований будинок та замовив новий технічний паспорт на будинок. Він неодноразово звертався до [PERSON] з приводу оформлення права власності на зазначений будинок, однак останній відмовлявся, посилаючись на свій стан здоровя. При зверненні до державного реєстратора щодо реєстрації права власності, йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. Зазначені вище обставини і стали підставою звернення позивача до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не зявився. Представник позивача за дорученням [PERSON] надав суду заяву в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги позивача та просить розглянути справу за їх відсутністю. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку (а.с.77). Представник відповідача Калачівської сільської ради Тарутинського району Одеської області сільський голова до судового засідання не зявився. Надав суду заяву, в якій просив справу розглянути та задовольнити без їх участі (а.с.67), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать зворотні поштові повідомлення з його підписом, який засвідчує отримання ним судової повістки (а.с.66,70,74). Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частина 1 статті 344 ЦК України регламентує, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено зазначеним Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Згідно частини 4 зазначеної статті право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Постановою пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розясненопорядок застосування норм, передбачених статтею 344 ЦК України, а саме: пунктом 9 передбачено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК; пунктом 11 передбачено, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК); пунктом 13 передбачено, що можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади; пунктом 14 передбачено, що виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 грудня 1995 року [PERSON] є спадкоємцем майна померлої 13 червня 1995 року [PERSON], а саме житлового будинку в селі Слобідка Тарутинського району Одеської області розташованого на земельній ділянці площею 0.50 га, що належав померлій на підставі запису №78 в по господарській книзі №10 виконкому місцевої Ради (а.с.16). З довідки виконавчого комітету Калачівської сільської ради Тарутинського району Одеської області №05 від 04 січня 2017 року вбачається, що на підставі запису №78 в погосподарській книзі №10 [PERSON], померлій 13 червня 1995 року належав житловий будинок №59 по вулиці Зарічна села Слобідка Тарутинського району Одеської області (а.с.80). Так, [PERSON] є попереднім власником спірного майно, а тому є належним відповідачем по справі. З копії технічного паспорту на будинок №59 по вулиці Зарічна села Слобідка Тарутинського району Одеської області вбачається, що його виготовлено на замовлення [PERSON], відомості про власника житлового будинку не зазначені (а.с.17-20). Однак, з довідки виконавчого комітету Калачівської сільської ради Тарутинського району Одеської області №576 від 19 серпня 2016 року вбачається, що згідно особистого рахунку №76 погосподарської книги №4 (на 2016-2020 роки) на імя [PERSON] зареєстровано житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані за адресою: будинок №59, вулиця Зарічна, село Слобідка, Тарутинський район, Одеська область (а.с.7). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки №59 по вулиці Зарічна села Слобідка Тарутинського району Одеської області площею 0.25 га, що призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.15). Згідно довідки виконавчого комітету Калачівської сільської ради Тарутинського району Одеської області №596 від 05 вересня 2016 року, [PERSON] мешкає з січня 2006 року у будинку №59 по вулиці Зарічна села Слобідка Тарутинського району Одеської області, здійснює догляд за будинком, сплачує комунальні послуги (а.с.9). Згідно наведеного, [PERSON] має всі законні підстави бути визнаним власником майна за набувальною давністю та є належним позивачем по даній справі. Таким чином з огляду на вищевказане, дослідивши юридичну природу виниклих правовідносин, враховуючи, що позивач [PERSON] добросовісно заволодів спірним будинком та безперервно володів ним вже більше десяти років, беручі до уваги наявні докази, які свідчать про існуючі підстави для визнання за позивачем права власності в порядку набувальної давності на зазначений житловий будинок, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved