Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач в листопаді 2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що вона є дочкою відповідача та студенткою гірничо-електромеханічного коледжу ДВНЗ «КНУ», просила стягнути аліменти на її утримання. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що до вересня 2016 р. батько платив аліменти, після того, як їй виповнилось 18 років, не платить, вона навчається, отримує стипендію , сплачує за гуртожиток, продукти, кошти на проїзд на навчання їй надає мама [PERSON] Відповідач у судовому засіданні пояснив, що згодний сплачувати позивачу аліменти на період навчання, зараз він не працює, хворіє, але довідок не має, інших дітей не має, аліменти нікому не сплачує. Третя особа [PERSON] проти позову не заперечує, суду пояснила, що вона є матір'ю позивача, дочка навчається в м. Кривому Розі, проживає в гуртожитку, на вихідні приїжджає до неї в смт. Широке, вона надає позивачу продукти, гроші на навчання і харчування на тиждень близько 300 грн. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є донькою відповідача згідно свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2000 року у справі № 2-96/2000 з відповідача стягувались аліменти на користь третьої особи [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). Зараз позивач є повнолітньою дитиною відповідача, продовжує навчання в гірничо-електромеханічному коледжі ДВНЗ «КНУ», строк навчання з 01.09.2015р., передбачувана дата закінчення навчання 30.06.2017 року, згідно довідки № 794 від 03.10.2016. (а.с. 6). Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно вимог ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч.2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладено на обох батьків. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як слідує з матеріалів справи, позивач навчається у гірничо-електромеханічному коледжі Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет", на денній формі навчання, на третьому курсі, отримує стипендію у середньому розмірі 930 грн., проживає у гуртожитку вищезазначеного навчального закладу на платить за проживання у ньому у середньому 350 грн., що підтверджується довідками (а.с. 6,26,27). Відповідач пояснив, що офіційно не працює, довідок про хворобу не має, згодний допомагати позивачу матеріально. На даний час відповідач не має на своєму утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, аліменти нікому не сплачує. Виходячи з викладеного, враховуючи матеріальний стан позивача та відповідача, їх стан здоров'я, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Отже, суд вважає, що позов вмотивований і підлягає задоволенню, з відповідача підлягають стягненню на утримання його повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення нею 23-х років, при цьому право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір станом на дату пред'явлення позову. Відповідно до ст.ст. 181-184, 191,198- 200 СК України,

Outcome: approved