Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Заявник звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою, за участю заінтересованої особи Шостої харківської державної нотаріальної контори, в якій просить встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] з [PERSON] більше п'яти років до часу відкриття спадщини та факту прийняття спадщини [PERSON], як спадкоємця четвертої черги за законом, після смерті [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що [INFO] року померла її рідна сестра, [PERSON], про що Харківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області зроблений відповідний актовий запис № 7877 від 27.05.2017р. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді трьох кімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира була надана [PERSON] у 1974 році на підставі ордеру з житлового фонду Державного підприємства «Харківський завод електроапаратури», де вона працювала тривалий період. Разом з нею у квартирі були зареєстровані та мешкали її батьки та близька подруга [PERSON]. [PERSON] з 1955 року проживала разом з сім'єю [PERSON], та вони були завжди як рідні сестри. Тому коли у 1999 році квартира була приватизована, то [PERSON] була визнана членом сім'ї та також отримала право власності на квартиру. На момент приватизації батьки вже померли. Таким чином квартира була приватизована на двох осіб, та згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.06.1999р., вона належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Протягом всіх років життя з моменту придбання квартирі подруги мешкали разом, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали спільний бюджет та сумісні права і обов'язки щодо користування квартирою, сплати комунальних платежів. Жодна з двох подруг не мали ані чоловіка, ані дітей. Тому, коли [PERSON] захворіла, то [PERSON] була єдиною людиною яка знаходилась поруч та піклувалась про неї до самої смерті. 07 листопада 2012 року [PERSON] померла, про ще складений актовий запис про смерть № 14837 від 10.11.2012 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. З моменту смерті [PERSON] до даного часу будь-хто з її спадкоємців першої, другої або третьої черги не з'явились та в спадщину не вступили. Враховуючи, що [PERSON] проживала однією сім'єю та була зареєстрована за одною адресою зі своєю подругою [PERSON], інших спадкоємців та заповіту не має, то [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги та фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], а саме 1/2 частину у праві спільної сумісної власності на квартиру. Проте за час свого життя [PERSON] виділення часток у праві спільної сумісної власності на зазначену квартиру не оформила, свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не отримувала. Вона продовжувала жити у квартирі та фактично володіти нею до самої своєї смерті. Заявниця є єдиним спадкоємцем після смерті її сестри [PERSON] та має право на спадкування за законом у другу чергу. Других спадкоємців померлої не має та заповіт вона не складала. В установлений законом шестимісячний термін заявниця звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Спадкова справа заведена нотаріусом Шостої харківської державної нотаріальної контори 02.06.2017р., за реєстраційним номером у спадковому реєстрі 60742065. Проте підтвердити право спадкування на зазначену квартиру заявниця не має можливості, через відсутність будь-яких документів, що підтверджують факт належності 1/2 частини цієї квартири до спадкового майна. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07.07.2017р. заявниці було відмовлено у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв'язку з ненаданням жодного документа, який би підтверджував родинний зв'язок зі спадкодавцем. Посилаючись на викладене, [PERSON] просить суд встановити факт спільного проживання однією сім'єю [PERSON] з [PERSON] та факт прийняття сестрою спадщини після смерті [PERSON], оскільки інших спадкоємців немає. Представник заінтересованої особи - Шостої харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій справу просить справу розглянути у їх відсутність та не заперечує проти задоволення даної заяви. В судовому засіданні заявник та представник заявника, адвокат [PERSON] заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Вислухавши заявника та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що заявниця та [PERSON] є рідними сестрами близнюками, що підтверджується архівними довідками 01-29/З-487, 488 та ксерокопіями актових записів. Згідно копії свідоцтва про одруження дошлюбне прізвище заявниці - «[PERSON]». [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Спадкова справа заведена нотаріусом Шостої харківської державної нотаріальної контори 02.06.2017р., за реєстраційним номером у спадковому реєстрі 60742065, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47953542 від 02.06.2017р. При житті [PERSON] набула права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 16 червня 1999 року, реєстраційний номер 1276. Згідно свідоцтва про право власності на вказану квартиру, вона належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім'ї - [PERSON]. Згідно листу Харківського міського відділу ДРАЦС від 11.07.2017р. № 6947/1510-04-06 [PERSON], [INFO]., померла [INFO]. у м. Харкові, актовий запис про смерть № 14837 від 10.11.2012р. складений Харківським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Згідно довідці КП «Жилкомсервіс» від 11.07.2017р. № 15887/2/07-05 [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та знята з реєстраційного обліку 20.11.2012р. у зв'язку зі смертю [INFO]. Також за вказаною адресою була зареєстрована [PERSON], яка знята з реєстраційного обліку 07.06.2017р. у зв'язку зі смертю 26.05.2017р. Інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою не має. На запит суду Шоста харківська державна нотаріальна контора листом від 29.09.2017р. № 3645/01-16 повідомила, що після померлої 07 листопада 2012 року [PERSON], [INFO]., спадкова справа не заводилася. Після померлої [INFO] року [PERSON], [INFO], яка проживала в [ADDRESS], із заявою про прийняття спадщини звернулася сестра спадкодавця - [PERSON]. Пояснення заявника та її представника узгоджуються з поясненнями допитаної в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка пояснила, що дійсно [PERSON] та [PERSON] більшу частку свого життя прожили разом як рідні люди та однією сім'єю, вели спільне господарство, разом відзначали всі сімейні свята, допомагали один одному та піклувалися. Ще коли свідок була маленькою вона часто бавилась з рідною тіткою, разом ходили до парку. Також свідок повідомила, що мама їй ніколи не розповідала чому тітка мешкає з жінкою, проте сама свідок знає, що тітка з [PERSON] спали в одному ліжку, вели спільне господарство. З моменту смерті [PERSON] до даного часу будь-хто з її родичів не з'явились та в спадщину не вступили. За весь час спільного життя нікого з родичів [PERSON] вона не знала. Відповідно до вимог ст.ст.1258,1262,1264 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. До спадкоємців четвертої черги може належати не лише жінка або чоловік, які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, а також й інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які: спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Конституційний Суд України у своєму рішенні № 5-рп/99 від 03.06.1999 року (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім'ї") визначив, що обов'язковою умовою для визнання осіб членами сім'ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Європейський суд з прав людини у справі «Джонсон проти Ірландії» встановив, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд з прав людини зробив висновок, що вони складають сім'ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв'язок існує поза шлюбом. У роз'ясненнях, що містяться в п.п.2,20,21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виходячи з наведених норм закону, а також, враховуючи, що [PERSON] проживала однією сім'єю та була зареєстрована за одною адресою зі своєю подругою [PERSON] більше п'яти років до часу відкриття спадщини, інших спадкоємців та заповіту не має, то [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги та фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], а саме 1/2 частину у праві спільної сумісної власності на квартиру. Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню в повному об'ємі. На підставі викладеного,

Outcome: approved