Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів [PERSON], ПАТ «ОТП Банк» в особі регіонального відділення ПАТ «ОТП Банк», визначивши третьою особою Першу Полтавську державну нотаріальну контору, про звільнення з-під арешту квартири [ADDRESS] (Жовтневій) в м.Полтаві, накладеного на підставі ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 09.04.2010 року, у справі № 2-3719/10 за позовом ПАТ «ОТП Банк» в особі регіонального відділення ПАТ «ОТП Банк» в м.Полтава до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором; скасування реєстраційного запису за № 9747425 здійсненого 20.04.2010 року о 14:52:38 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна реєстратором Першою Полтавською державною нотаріальною конторою, тип обтяження арешт нерухомого майна, об»єкт обтяження квартира [ADDRESS] (на даний час Соборності) у м.Полтаві, власник: [PERSON], м.Полтава, пров.Бумажний, 7, заявник: Октябрський районний суд м.Полтави. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 22 грудня 2017 року він повинен був укласти угоду купівлі-продажу квартири [ADDRESS], яка належить йому на праві приватної власності з 25.10.2007 року. Однак у нотаріуса з»ясувалося, що квартира знаходиться під арештом з 09.04.2010 року на підставі ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 09.04.2010 року по справі № 2-3719/10. Крім того, у відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна містилися відомості, що власником квартири являється [PERSON], що мешкав за адресою: м.Полтава, пров.Бумажний, 7. Право власності на зазначену квартиру ним зареєстровано та внесено до Реєстру прав власності на нерухоме майно, про що свідчить Витяг про реєстрацію права власності від 24.01.2018 року. Отримавши в Октябрському районному суді м.Полтави копію ухвали від 09.04.2010 року він дізнався, що арешт було накладено у зв»язку із заборгованістю [PERSON] перед ПАТ «ОТП Банк» за кредитним договором. Реєстраційний запис щодо наявного обтяження на квартиру порушує його право на вільне розпорядження своїм майном, а оскільки питання про скасування ухвали про накладення арешту на квартиру ним поставлене бути не може, він змушений звернутися до суду із позовом. Позивачем була подана заява в порядку ст.182 ЦПК України, в якій він прохав врахувати, що його прізвище слід вірно вважати як «Бабич», хоча реєстраційний запис арешту спірної квартири здійснений за власником «Бабіч» (а.с.34-35). Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з»явилися, остання надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі (а.с.80). Представник відповідача ПАТ «ОТП Банк» в особі регіонального відділення ПАТ «ОТП Банк» у судове засідання повторно не з»явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили (а.с.63, 66,76, 78-79). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, надіслав до суду відзив, у якому зазначив, що позов до нього вважає безпідставним, оскільки на момент укладення договору купівлі-продажу зазначена квартира не перебувала під арештом. Право власності позивача на нерухоме майно було зареєстроване в установленому законом порядку. Арешт на квартиру було накладено за заявою ПАТ «ОТП Банк» під час розгляду справи за позовом ПАТ «ОТП Банк» до нього про стягнення заборгованості. При цьому у суді він говорив, що квартира йому не належить, але його доводи не прийняли до уваги. Таким чином, вважає що саме з вини відповідача, який подав позов до суду, не перевірені відомості щодо належності майна, а тому ухвалою від 09.04.2010 року арешт накладено безпідставно. Судові витрати понесені позивачем відшкодовувати не згоден, так як не вважає себе винним в шкоді, заподіяній позивачу. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Першої полтавської державної нотаріальної контори у судове засідання не з»явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення покладався на розсуд суду (а.с.72). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25 жовтня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири № 19 у будинку А-3 за адресою : м.Полтава, вул.Жовтнева, будинок № 9, що слідує із договору купівлі-продажу серії ВКА № 215097 від 25.10.2007 року (а.с.17). Вказаний договір купівлі-продажу 25.10.2007 року зареєстрований за № 2442924 в Державному реєстрі правочинів (а.с.18). На підстав рішення про реєстрацію права власності від 23.01.2008 року, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, про що свідчить Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17487697 від 24.01.2008 року (а.с.19). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна, станом на 22.12.2017 року власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], арешт нерухомого майна зареєстровано на підставі ухвали № 2-3719/10 від 09.04.2010 року Октябрського районного суду м.Полтави (а.с.11). З ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 09.04.2010 року по справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» в особі регіонального відділення ПАТ «ОТП Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості ( № 2-3719/10) вбачається, що за заявою представника ПАТ «ОТП Банк» в особі регіонального відділення ПАТ «ОТП Банк» в м.Полтава з метою забезпечення позову на нерухоме майно, що перебуває у власності [PERSON], зокрема, і на квартиру № 19, що у будинку № 9 по вулиці Жовтневій у м.Полтаві, накладений арешт (а.с.13). Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 27 вересня 2010 року ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 09 квітня 2010 року залишено без змін. Зі змісту ухвали вбачається, що [PERSON] доводив, що вказаний спосіб забезпечення позову буде перешкоджати його господарській діяльності (а.с.14). Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до норм\~ст.\~\~316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності визначено в\~статті 317 ЦК України, згідно з якою власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст.319 ЦК України визначено право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що встановлено ст. 391 ЦК України. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року (далі Закону) державній реєстрації прав підлягають заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження. Частиною 2 ст. 26 Закону визначено, що у разі скасування на підставі рішення суду про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Згідно роз'яснень, викладених в п. 2 постанови пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року N 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вказані позивачем особи [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» в особі регіонального відділення ПАТ «ОТП Банк» є належними відповідачами в справі, з цих підстав твердження [PERSON], що він є неналежним відповідачем по справі спростовуються. Враховуючи, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (до перейменування Жовтнева) в м.Полтава з 25.10.2007 року, а арешт на вказану квартиру був накладений ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 09.04.2010 року з метою забезпечення позову ПАТ «ОТП Банк» в особі регіонального відділення ПАТ «ОТП Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості ( № 2-3719/10), в той час як [PERSON] вже не був власником квартири, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі, з метою захисту права позивача на користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Outcome: approved