Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В зазначеному позові просить визначити йому додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що є юридично необізнаним та не знав про строк для прийняття спадщини. Він тривалий час перебував у скрутному матеріальному становищі, тому не мав можливості оплатити витрати на оформлення спадщини. Окрім того, від 07.05.2020 року, [PERSON] знаходився на амбулаторному лікування з приводу гострого бронхіту з 15.04.202 року по 07.05.2020 року. А тому не міг вчасно подати заяву про прийняття спадщини до закінчення строку (03.05.2020 рік). У зв`язку з викладеним [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Позивач до судового засідання не з`явився, але на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі. Представник відповідача - Біляївської міської об`єднаної територіальної громади Одеської області до судового засідання не з`явився, але на адресу суду надіслав заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач позов визнав та не заперечував про постановлення рішення про задоволення позовних вимог, суд відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, відповідно до якої, ухвалення у підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з постановленням рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.05.2002 року [PERSON] , було видане свідоцтво про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії - [NUMBER], на частку в пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Майори», визначеної в розмірі 2 052 гривень, або 0, 150516 %, від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, яка станом на 03.12.2001 року становила 1 363 241 гривень. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.08.2004 року серії ВВК № 832834, [PERSON] , ( чоловік [PERSON] , померлої [INFO] ) отримав від неї у спадщину вищевказаний майновий пай в розмірі 2052 гривні, що знаходиться у пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма Майори». 21.05.2002 року [PERSON] , було видане свідоцтво про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії - № 000272, на частку в пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Майори», визначеної в розмірі 2 052 гривень, або 0, 150516 %, від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, яка станом на 03.12.2001 року становила 1 363 241 гривень. Згідно акту про передачу та прийом земельної частки (паю) в натурі від 25.12.2001 року та державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 484626 від 27.06.2002 року [PERSON] належала на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 7,68 га, для ведення товарного сільськогсподарського виробництва, розташована на території Майорівської сільської ради. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.08.2004 року серії ВВК № 832833, [PERSON] , чоловік [PERSON] , померлої [INFO] , отримав від неї у спадщину земельну ділянку площею 7,59 га, в тому числі: сільськогосподарських угідь - 7,59 га, з них ріллі - 7,59 га, що знаходиться на території Майорівської сільської ради Біляївського району Одеської області. В подальшому [PERSON] оформив право власності на вказану земельну ділянку, що підтверджується актом про перенесення в натуру меж земельної ділянки та передачу на зберігання межових знаків від 24.03.2005 року та державним актом про право власності на земельну ділянку серії ЯА №372956 від 01.08.2005 року. Згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння від 18.02.1981 року, [PERSON] , належав житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . [INFO] , [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.11.2019 року. Позивач, [PERSON] , являється рідним сином померлої [PERSON] та померлого [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.04.2008 року. Померлий заповіт не залишив, позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Згідно ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1270 ЦК України. Позивачем було подано до приватного нотаріуса Біляївсбкого районного округу Одеської області Сурженко І.І. заяву про прийняття спадщини за законом після померлого [PERSON] , але позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом після померлого батька у зв`язку з пропущенням строків для прийняття спадщини, визначених законом. Відповідно до ч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що зазначено у ч.3 ст.1272 ЦК України. Позивач заяву до нотаріуса для прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця не подав, з поважних на те причин. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Померлий заповіт не залишив, позивач є спадкоємцем першої черги за законом, подав заяву про прийняття спадщини до нотаріуса зі спливом шестимісячного терміну, тому нотаріусом відмовлено у прийнятті заяви позивача про прийняття спадщини. Також судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена, крім позивача із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Поважність пропуску шестимісячного терміну позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] , є юридично необізнаним та не знав про строк для прийняття спадщини. Він тривалий час перебував у скрутному матеріальному становищі, тому не мав можливості оплатити витрати на оформлення спадщини. У зв`язку з карантином з початку квітня 2020 року перебував на самоізоляції, так як погано себе почував. Окрім того, згідно довідки НКП Біляївської міської районної ради «Біляївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 07.05.2020 року, [PERSON] знаходився на амбулаторному лікування з приводу гострого бронхіту з 15.04.202 року по 07.05.2020 року. А тому не міг вчасно подати заяву про прийняття спадщини до закінчення строку (03.05.2020 рік). Крім того, 11 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до якої, з урахуванням змін та доповнень, на усій території України був установлений карантин з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року, який неодноразово був продовжений, останній раз Постановою КМУ № 641 від 22.07.2020 року до вказаної постанови були внесені зміни, карантин продовжено до 31 серпня 2020 року. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. Враховуючи епідемічну ситуацію яка склалася на території України, суд вважає що у позивача [PERSON] дійсно були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини та вказані обставини суд визнає поважними. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Таким чином, суд вважає, що позивач строк для прийняття спадщини пропустив з поважної причини і є всі підстави задовольнити позов, визначити строк у межах передбаченого законом загального терміну шести місяців і таким достатнім строком є один місяць, перебіг якого рахується після набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved