Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, у якому просить зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - «відповідач», «банк») витати готівкою одноразовою операцією через касу належні позивачеві грошові кошти у розмірі 2\~514,95 грн. з урахуванням відсотків за договором про банківський строковий вклад від 29.01.2015 року та грошові кошти у розмірі 960,25 грн. з урахуванням відсотків за договором про банківський строковий вклад від 12.01.2015 року. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12 січня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про банківський строковий вклад, згідно умов якого позивачем було внесено 954,40 доларів США на строк з 12.01.2015 року по 12.04.2015 року, з процентною ставкою з 8,20% до 10,00% річних. Крім того, 29 січня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про банківський строковий вклад, згідно умов якого позивачем було внесено 2506,29 доларів США на строк з 29.01.2015 року по 29.04.2015 року, з процентною ставкою з 8,20% до 10,00% річних. Позивач зазначає, що у лютому 2015 року після закінчення одного зі строків повернення депозиту з нарахованими відсотками він звернувся до відповідача із заявою, у якій просила видати суму вкладів, однак відповідач відмовився повертати суму вкладу всупереч умовам договорів, що і є причиною виникнення спору. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його присутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення проти позову, в яких підтверджує факт укладання з відповідачем [PERSON] від 12.01.2015 року та від 29.01.2015 року про банківський строковий вклад та наявність заборгованості відповідача перед позивачем. Посилається на постанови Правління Національного банку України №758 та №160 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», якими банки були зобовязані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах 15\~000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національним банку України. У звязку з чим, банк не міг одномоментно повернути кошти позивачеві. Тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити у зв'язку з тим, що банком виконуються умови укладених договорів з дотриманням вимог зазначених постанов та по закінченню строку депозиту банком була перерахована сума вкладу та сума процентів на рахунок на вимогу та станом на 03.06.2015 року сума вкладів за договорами обліковується на рахунку на вимогу відповідно до виписки по особовому рахунку. Крім того, як на підставу відмови у видачі суми вкладу та процентів відповідач посилається на те, що позивачем у заяві не було зазначено спосіб повернення вкладу, а тому банк не мав достатніх умов для належного повернення вкладу. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.169 ЦПК України\~неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. Суд вважає, що матеріалів справи достатньо для ухвалення рішення, тому неявка представника відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази кожний окремо та у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази\~\~подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судовим розглядом встановлено, що 12 січня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення № 125 Слобожанського регіонального департаменту АТ «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір №300131/154764/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США, відповідно до умов якого останній вніс грошові кошти у сумі 954,40 дол.США на наступні строки: з12 січня 2015 року по 18 січня 2015 року, з19 січня 2015 року по 25 січня 2015 року, з 26 січня 2015 року по 01 лютого 2015 року, з 02 лютого 2015 року по 08 лютого 2015 року, з 09 лютого 2015 року по 15 лютого 2015 року, з 16 лютого 2015 року по 22 лютого 2015 року, з 23 лютого 2015 року по 01 березня 2015 року, з 02 березня 2015 року по 08 березня 2015 року, з 09 березня 2015 року по 15 березня 2015 року, з 16 березня 2015 року по 22 березня 2015 року, з 23 березня 2015 року по 29 березня 2015 року, з 30 березня 2015 року по 05 квітня 2015 року, з 06 квітня 2015 року по 12 квітня 2015 року (п.1.1.1-1.1.13 [PERSON]). Пунктом 1.2 [PERSON] визначено процентну ставку в залежності від строку розміщення вкладу, відповідно до якого ставка встановлена від 8,20 % до 10% річних. Умовами договору у п.п.2.1, 2.3, 2.4 передбачено, що нарахування процентів за вкладом за ставками, визначеними п.1.2 [PERSON], проводяться від дня, наступного за днем надходження вкладу у Банк, до дня, який передує його поверненню Клієнту або списанню з рахунка Клієнта, за методом факт/360 (фактична кількість днів у місяці/360 днів у році). Проценти за цим [PERSON] нараховуються лише на суму вкладу. Клієнт має право на одержання процентів, нарахованих за цим [PERSON], по закінченню кожного із строків знаходження коштів у Банку, визначених п.п. 1.1.1-1.1.13 цього [PERSON]. Повернення суми Вкладу Клієнту здійснюється Банком у день закінчення одного із строків, визначених п.п 1.1.1-1.1.13 цього [PERSON]. Якщо день повернення суми Вкладу припадає на неробочий день, то повернення суми Вкладу проводиться Банком на наступний перший робочий день. Часткове отримання суми Вкладу у день закінчення кожного із строків, визначених п.п. 1.1.1 1.1.13 цього [PERSON], за цим [PERSON] не допускається. Також у пункті 2.9 [PERSON] встановлено, що після закінчення будь-якого із строків, визначених п.п.1.1.1-1.1.13 цього [PERSON], або настання інших обставин, визначених чинним законодавством України чи цим [PERSON], кошти з депозитного рахунку повертаються Клієнту за його письмовою вимогою шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний або інший депозитний рахунок, а дія [PERSON] припиняється. Клієнт зобовязаний надати Банку зазначену письмову вимогу не пізніше дати закінчення одного строку із числа визначених п.п. 1.1.1-1.1.13 цього [PERSON], після закінчення якого Клієнт письмово вимагає повернення Вкладу. Вказану письмову вимогу Клієнт зобовязаний надати Банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається Банком, а другий повертається Клієнту з відміткою Банку про отримання письмової вимоги. Після закінчення строку, визначеного п.1.1.13 цього [PERSON], кошти з депозитного рахунку повертаються Клієнту за його вимогою шляхом видачі готівкою або перерахуванням на його власний поточний депозитний рахунок, а дія цього [PERSON] припиняється. На виконання умов зазначеного вище [PERSON] позивачем було внесено 954,40 доларів США. Судом встановлено, що 12 лютого 2015 року після закінчення одного зі строків повернення вкладу, передбаченого п.1.1.1-1.1.13 [PERSON], позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив повернути 16 лютого 2015 року суму банківського вкладу у сумі 954,40 дол.США, яку було прийнято 12.02.2015 року співробітником Банку. Однак 12 лютого 2015 року і в подальшому Банк не виконує вимогу про повернення суми вкладу та нарахованих процентів. Також, судовим розглядом встановлено, що 29 січня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення № 125 Слобожанського регіонального департаменту АТ «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір №300131/165323/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США, відповідно до умов якого останній вніс грошові кошти у сумі 2506,29 дол.США на наступні строки: з 29 січня 2015 року по 04 лютого 2015 року, з05 лютого 2015 року по 11 лютого 2015 року, з 12 лютого 2015 року по 18 лютого 2015 року, з 19 лютого 2015 року по 25 лютого 2015 року, з 26 лютого 2015 року по 04 березня 2015 року, з 05 березня 2015 року по 11 березня 2015 року, з 12 березня 2015 року по 18 березня 2015 року, з 19 березня 2015 року по 25 березня 2015 року, з 26 березня 2015 року по 01 квітня 2015 року, з 02 квітня 2015 року по 08 квітня 2015 року, з 09 квітня 2015 року по 15 квітня 2015 року, з 16 квітня 2015 року по 22 квітня 2015 року, з 23 квітня 2015 року по 29 квітня 2015 року (п.1.1.1-1.1.13 [PERSON]). Пунктом 1.2 [PERSON] визначено процентну ставку в залежності від строку розміщення вкладу, відповідно до якого ставка встановлена від 8,20 % до 10% річних. Умовами договору у п.п.2.1, 2.3, 2.4 передбачено, що нарахування процентів за вкладом за ставками, визначеними п.1.2 [PERSON], проводяться від дня, наступного за днем надходження вкладу у Банк, до дня, який передує його поверненню Клієнту або списанню з рахунка Клієнта, за методом факт/360 (фактична кількість днів у місяці/360 днів у році). Проценти за цим [PERSON] нараховуються лише на суму вкладу. Клієнт має право на одержання процентів, нарахованих за цим [PERSON], по закінченню кожного із строків знаходження коштів у Банку, визначених п.п. 1.1.1-1.1.13 цього [PERSON]. Повернення суми Вкладу Клієнту здійснюється Банком у день закінчення одного із строків, визначених п.п 1.1.1-1.1.13 цього [PERSON]. Якщо день повернення суми Вкладу припадає на неробочий день, то повернення суми Вкладу проводиться Банком на наступний перший робочий день. Часткове отримання суми Вкладу у день закінчення кожного із строків, визначених п.п. 1.1.1 1.1.13 цього [PERSON], за цим [PERSON] не допускається. Також у пункті 2.9 [PERSON] встановлено, що після закінчення будь-якого із строків, визначених п.п.1.1.1-1.1.13 цього [PERSON], або настання інших обставин, визначених чинним законодавством України чи цим [PERSON], кошти з депозитного рахунку повертаються Клієнту за його письмовою вимогою шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний або інший депозитний рахунок, а дія [PERSON] припиняється. Клієнт зобовязаний надати Банку зазначену письмову вимогу не пізніше дати закінчення одного строку із числа визначених п.п. 1.1.1-1.1.13 цього [PERSON], після закінчення якого Клієнт письмово вимагає повернення Вкладу. Вказану письмову вимогу Клієнт зобовязаний надати Банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається Банком, а другий повертається Клієнту з відміткою Банку про отримання письмової вимоги. Після закінчення строку, визначеного п.1.1.13 цього [PERSON], кошти з депозитного рахунку повертаються Клієнту за його вимогою шляхом видачі готівкою або перерахуванням на його власний поточний депозитний рахунок, а дія цього [PERSON] припиняється. На виконання умов зазначеного вище [PERSON] позивачем було внесено 2506,29 доларів США. Судом встановлено, що 12 лютого 2015 року після закінчення одного зі строків повернення вкладу, передбаченого п.1.1.1-1.1.13 [PERSON], позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив повернути 18 лютого 2015 року суму банківського вкладу у сумі 2506,29 дол.США, яку було прийнято 12.02.2015 року співробітником Банку. Однак 12 лютого 2015 року і в подальшому Банк не виконує вимогу про повернення суми вкладу та нарахованих процентів. Відповідно до ст..1058 ЦК України\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 ЦК України). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ст..1066 ЦК України\~за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно із статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтпею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї\~\~ події. Сторони у п.1.1.5 [PERSON] банківського вкладу від 12.01.2015 року передбачили строк виконання Банком своїх зобов'язань по поверненню грошових коштів - 15 лютого 2015 року. Також сторони у п.1.1.7 [PERSON] банківського вкладу від 29.01.2015 року передбачили строк виконання Банком своїх зобов'язань по поверненню грошових коштів - 17 лютого 2015 року. Таким чином, строк виконання зобов'язання є таким, що настав. Позивач заздалегідь - 12 лютого 2015 року - повідомив Банк про небажання продовжувати дію [PERSON] та просив видати суму вкладу в день закінчення договорів відповідно 16 лютого 2015 року та 18 лютого 2015 року. Заяву прийнято співробітником відповідача [PERSON] Суд зазначає, що відповідно до ст..525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У той же час, як підтверджується матеріалами справи, Банк свого зобов'язання з повернення суми вкладу не виконав ні 12 березня 2015 року ні до цього часу. Заперечення відповідача проти позовних вимог є необґрунтованими та не можуть бути прийняті до уваги з наступних підстав. Так, відсутність у заяві про повернення вкладу способу такого повернення (готівкою чи шляхом перерахування на інший рахунок) не є правовою підставою для невиконання відповідачем обов'язку щодо повернення грошових коштів. Суд вважає, що відсутність реквізитів для перерахування на інший рахунок позивача вказує на бажання вкладника отримати кошти готівкою через касу банку. У випадку наявності сумнівів у способі повернення вкладу Банк не позбавлений можливості з'ясувати дане питання у вкладника. Посилання відповідача на постанови Правління Національного банку України від 01 грудня 2014 року № 758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» та № 160 від 03 березня 2015 року, відповідно до яких банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті в межах 15000 гривень на добу в еквіваленті за офіційним курсом НБУ є необґрунтованими, оскільки постанови правління Національного банку України є підзаконними нормативно-правовими актами, що приймаються на виконання положень законів, тобто вони не повинні їм суперечити, оскільки закони мають більшу юридичну силу, вказані відповідачем акти суперечать ст.41 Конституції України, статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст..1068 ЦК України та умовам укладеного між сторонами договору, а тому не підлягають застосуванню. До того ж, нормативно-правові акти Національного банку України не є актами цивільного законодавства України у розумінні ст..4 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини під терміном "власність" розуміє також грошові кошти, що знаходяться на рахунку позивача. Невиконанням обов'язку щодо повернення позивачу належних йому грошових коштів, відповідач порушує право позивача користуватися та розпоряджатися його майном: грошовими коштами в іноземній валюті (доларах США), отриманих як вклад, термін дії якого закінчився 12.03.2015 року. Відповідно до ст..17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі ZOLOTAS ПРОТИ ГРЕЦІЇ (No 2) зазначив наступне: «Суд зазначає, що на підставі статті 830 Цивільного кодексу\~, якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід'ємні для банківських операцій і пов'язаним з ними правом. Приймаючи до уваги те, що строк дії договорів банківського вкладу закінчився, а відповідач не повертає суму вкладу з у рахуванням відсотків, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved