Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 грудня 2014 року з нього стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Однак, оскільки у нього змінився матеріальний стан та погіршився стан здоров`я, просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 грудня 2014 року на утримання неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 1/2 до 1/3 частини всіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, і до досягнення ними повноліття. Відповідач надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що вимоги позивача не визнає, оскільки ним не наведено жодної підстави для зменшення розміру аліментів та не надано жодних доказів, які б стверджували його неспроможність платити й надалі аліменти в розмірі Ѕ частини. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві. Крім цього зазначив, що на даний час позивач не має стабільного доходу та хворіє. Розмір аліментів, який він сплачує, вираховується із середньої заробітної плати по Тячівському районі, і на даний час він не взмозі сплачувати Ѕ частину від даного розміру заробітної плати, що становить близько 4 000 гривень. Представник відповідача [PERSON]. в судовому засіданні, проти позову заперечив. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , а [PERSON] народився [INFO] року , і їх батьком значиться відповідач у справі [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 грудня 2014 року стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі Ѕ частини всіх його видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до їх повноліття. Згідно довідки Дулівської сільської ради від 10 травня 2018 року та акту обстеження від 10 травня 2018 року, [PERSON] ніде не працює, проживає з батьками, які часто хворіють. Із виписки з історії хвороби вбачається, що [PERSON] був госпіталізований з 16 березня 2019 року по 21 березня 2019 року у зв`язку з перфокуючою виразкою шлунку. V. Оцінка Суду. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою ВРУ № 789-XII від 27.02.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно приписів ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 23 цієї ж постанови встановлено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Беручи до уваги те, що у позивача зменшився розмір доходу, оскільки він постійно не працює та хворіє, суд вважає, що позов слід задовольнити. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача 768 гривень 40 копійок сплаченого судового збору. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved