Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить, стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, до звільнення [PERSON] з місця позбавлення волі; стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом до звільнення [PERSON] з місця позбавлення волі. На обґрунтування позову зазначила, що вона згідно рішення Виконкому Баглійської районної у м. Дніпродзержинську Ради № 202 від 18 грудня 2013 року є піклувальником над неповнолітньою дитиною [PERSON], [INFO]. Неповнолітній [PERSON] рішенням Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради № 158 від 16 жовтня 2013 року встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування, оскільки її мати [PERSON], з 25 травня 2012 року знаходиться під вартою, а батько дитини [PERSON] відбуває покарання у вигляді позбавлення волі з 02 серпня 2013 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] знаходиться під вартою в Дніпропетровському СІЗО, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду письмові пояснення про те, що з заявленим до неї позовом згодна. Відповідач [PERSON], який відбуває покарання у вигляді позбавлення волі у Дніпропетровській ВК № 89, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 158, п.2 ч.1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], встановленно статус дитини, позбавленої батьківського піклування на час перебування матері та батька під вартою на час слідства та відбування покарання в місцях позбавлення волі, що підтверджується рішенням Виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради від 16.10.2013 року (а.с.4). [PERSON] призначена піклувальником над неповнолітньою дитиною [PERSON], [INFO]., що підтверджується рішенням Виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради від 18.12.2013 року /а.с.5/. [PERSON] проживає разом з позивачкою, що підтверджується актом про проживання від 05.08.2014 року, виданим ТОВ "Крона" (а.с.7). В заявленому позові позивач стверджує, що дитина знаходиться на її утриманні, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідачі не надають. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідачі не надали заперечень проти позову та будь-яких доказів на їх підтвердження. Суд вважає, що відповідачі зобов'язані надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Outcome: approved