Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 25.11.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис № 1473. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначила, що подружнє життя не склалося через конфлікти, сварки. На початку 2011 року відповідач залишив територію України та повернувся на постійне місце проживання до Росії. З цього часу відповідач жодного разу не цікавився її життям та життям дитини. Вказує, що родина фактично розпалася, кожен з них живе своїм особистим життям. Зазначає, що спільне господарство не ведуть, відсутній спільний сімейний бюджет. Вказав, що спільне життя з відповідачем неможливе, відносини примиренню не підлягають, вони стали сторонніми людьми, а збереження сімї суперечить їх інтересам. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, після розірвання шлюбу просить відносити дошлюбне прізвище «Хворостенко», не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, не зявився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву на позов. За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст.280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач [PERSON] У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України , судом не здійснювалося. Суд дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 25.11.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис № 1473 (свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 053815), а.с. 5. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З пояснень позивача судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з початку 2011 року, відповідач повернувся на постійне місце проживання до Росії, проживають окремо, не ведуть спільне господарство і не спілкуються. Поновлювати шлюбно-сімейні відносини з відповідачем позивач категорично не бажає. Майнового спору не мають. На примирення позивач не згодна. Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач заявила клопотання про відновлення дошлюбного прізвища "Хворостенко", суд задовольняє вказане клопотання. З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони дійшли до остаточного висновку про припинення сімейних відносин, на примирення не згодні, суд вважає необхідним шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї неможливе. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved