Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

ПАТ «Страхова компаня»Універсальна» звернулася до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 14\~805,60 грн. У позовній заяві зазначено, що 22 лютого 2014 року о 14 год.00 хв. на автодорозі М-12 Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки ВАЗ 21013 державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «[PERSON] А5» державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] під керуванням [PERSON] Постановою судді Рогатинського районного суду від 18.03.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. Відповідно до договору №АС/2536752 від 18.05.2013 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Універсальна». Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПрАТ «СК» Арсенал страхування». Відповідно до претензії ПрАТ «СК «Арсенал страхування» позивачем було виплачено [PERSON] страхове відшкодування в сумі 14\~805 грн. Відповідач [PERSON] у встановлений законом строк не повідомив ПАТ СК «Універсальна» про страховий випадок. З цих підстав у страхувальника виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди у порядку регресу у межах виплаченого страхового відшкодування. Враховуючи викладене, позивач просив позовні вимоги задовольнити, стягнути із відповідача 14805 грн. та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача [PERSON] (діє на підставі довіреності 32994D /2014 від 13.10.2014 року) не прибула, направила на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у її відсутності. Просила позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач позову не визнав. Пояснив, що намагався повідомити позивача про ДТП по-телефону, однак не зміг додзвонитися. Цього ж дня 22.02.2015 року направив письмове повідомлення поштовим звязком, однак простим поштовим повідомленням, а тому не може надати доказів отримання позивачем повідомлення. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, вислухавши доводи відповідача, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22 лютого 2014 року біля 14 год.00 хв. на 74 км автодороги М-12 Стрий-Тернопіль [PERSON], керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21013 номерний знак [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху, допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Шкода Октавія» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що спричинило пошкодження транспортних засобів. Постановою судді Рогатинського районного суду від 18 березня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. Постанова набула законної сили 28.03.2014 року. Відповідно до поліса №АС/2536752 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [PERSON] застрахував транспортний засіб марки ВАЗ 21013, номерний знак [NUMBER] строком на один рік з 31.05.2013 року по 30.05.2014 року за шкоду заподіяну майну на пятдесят тисяч гривень, яка завжди зменшується на суму франшизи - 500 грн. 23.09.2013 року між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №213/13-Т/ЛВ. Відповідно до укладеного договору ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобовязання компенсувати будь-яке пошкодження автомобіля. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 15.05.2014 року позивачу предявлено претензію щодо відшкодування заподіяних [PERSON]Є збитків. Згідно платіжного доручення №63115 від 14.08.2014 року ПАС «СК»Універсальна» перераховано ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 14\~805,60 грн. страхового відшкодування згідно претензії №150514-7728/к від 15.05.2015 року відповідно до страхового акта №7579/1 від 26.06.2014 року. За ст.60 ЦПК України кожна сторона зоюов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які береть участь у справі, виникає спір. Частиною 4 ст.61 ЦПК України передбачено, що постанова суду в справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 22 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоров'ю, майну третьої особи. Регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону №1961-ІУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Регрес у страхуванні виникає щодо вузького кола осіб. Статтею 38 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо водій керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху; якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього закону; якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування ( при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування). [PERSON] всупереч вимог п.33.1.4 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не пізніше трьох днів після ДТП письмово особисто не повідомив ПАТ СК «Універсальна». Неповідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду є підставою для відшкодування страхувальником в порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування (правова позиція Верховного Суду України у постанові від 12 лютого 2014 року у справі № 6-1цс14). Копія письмового повідомлення від 25.02.2014 року без підтвердження отримання страхувальником такого повідомлення, не спростовує вимог позивача, не може бути належним доказом у справі. За таких обставин і доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: approved