Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з вищевказаним позовом до Цегівської сільської ради Горохівського району Волинської області, [PERSON], [PERSON], зазначаючи у позовній заяві про те, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з побутовими та господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS]. [PERSON] залишила заповіт на користь позивача. Оскільки правовстановлюючих документів на це майно немає, а нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на цей будинок, то позивач просила визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] У судове засідання представник відповідача - Цегівської сільської ради Горохівського району Волинської області та відповідачі [PERSON], [PERSON] не з'явилися, однак скерували до суду письмове клопотання про розгляд справи без їх участі, заявлені позивачем позовні вимоги визнають повністю. Позивач [PERSON] не з'явилася в судове засідання і від неї не надійшло повідомлення про причини її неявки. Про час, день і місце проведення даного судового засідання [PERSON] була повідомлена належним чином. У судове засідання представник позивача [PERSON] - [PERSON] не з'явився, однак скерував до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 14 вересня 1998 року Цегівською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.9), [PERSON] померла [INFO] в [ADDRESS] і після її смерті відкрилася спадщина. Згідно довідки № 944 від 10 червня 2015 року, виданої Цегівською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.10), [PERSON] проживала до 14 вересня 1998 року у [ADDRESS] разом із своєю дочкою [PERSON] та після її смерті залишилось спадкове майно, що знаходиться в цьому ж населеному пункті. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її діти - дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], за заповітом - дочка [PERSON] З 1 січня 2004 року набрав чинності новий Цивільний Кодекс України (далі - ЦК України) в новій редакції. Відповідно до п.п.4,5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс 1963 р.(далі - ЦК 1963 р.), обговорюючи питання про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Згідно з ч.1 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно з ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ч.1 ст.534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При житті [PERSON] заповіла все своє майно своїй дочці [PERSON], що вбачається із заповіту, посвідченого 13 жовтня 1995 року Горохівською державною нотаріальною конторою (а.с.11), який в подальшому не скасовувався та не змінювався, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 41443414 від 09 вересня 2015 року, виданою Горохівською державною нотаріальною конторою (а.с.40). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 41443404 від 09 вересня 2015 року, виданої Горохівською державною нотаріальною конторою (а.с.39), спадкові справи до майна померлої [PERSON] не заводилися. Особа, яка має право на обов'язкову частку у вищевказаній спадщині, - відповідач [PERSON] спадщину не прийняла та від її прийняття відмовилася (а.с.36). Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 02 вересня 1968 року сільською радою [ADDRESS] (а.с.8), [PERSON] народилася [INFO] в [ADDRESS], її матір'ю є [PERSON], відомості про батька відсутні. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 12 листопада 1988 року Цегівською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.8), стверджується, що 12 листопада 1988 року [PERSON]. уклала шлюб із [PERSON], після чого вона змінила прізвище на "[PERSON]". Як вбачається із письмового роз'яснення від 25 червня 2015 року, виданого Горохівською державною нотаріальною конторою (а.с.13), [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з побутовими та господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Як вбачається із технічної документації на садибний житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] (а.с.14-16), вищевказаний житловий будинок складається із коридора площею 3,0 кв.м., кухні площею 9,0 кв.м., кімнати площею 9,3 кв.м., кімнати площею 14,9 кв.м., кімнати площею 10,7 кв.м. На території цієї садиби знаходяться, крім будинку, ще й господарська будівля. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом після померлої [PERSON], має право на спадкування її майна, але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів не може оформити спадщину в нотаріальному порядку, а тому суд визнає за позивачем право власності на житловий будинок (А-1) загальною площею 46,9 кв.м., де житлова площа складає 34,9 кв.м., допоміжна - 12,0 кв.м., господарську будівлю (Б-1) після померлої [INFO] [PERSON].

Outcome: approved