Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувшись до суду з даним позовом до Богуславської міської ради Київської області просить суд визнати за ним право власності на спадкове нерухоме майно, а саме: право спільної часткової власності на 1/2 частку житлової квартири під [ADDRESS] з такими технічними характеристиками: загальна площа квартири - 45,50 кв.м., жила площа - 30,00 кв.м., допоміжна (підсобна площа) - 15,50 кв.м.. В обґрунтування своїх вимог позивач посилаються на те, що [INFO] у віці 75 років померла його мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане 24.11.2015 року відділом ДРАЦС Богуславського РУЮ у Київській області та яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в м. Богуслав, Київської області. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, зокрема на 1/2 частку житлової квартири під [ADDRESS] на нежитлову будівлю (приміщення магазину продовольчих товарів), що розташована по [ADDRESS] на земельні ділянки, що розташовані на території Богуславської міської ради Київської області. У зв'язку з тим, що за життя спадкодавця [PERSON], нею не було складено заповідального розпорядження (заповіту), то спадкоємцями на все спадкове майно померлого спадкодавця за законом першої черги, згідно зі ст. 1261 ЦК України на момент відкриття спадщини та на даний час є двоє осіб, а саме: [PERSON] та [PERSON]. Інших спадкоємців не було та немає на даний час, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 24.11.2018 року, а також матеріалами спадкової справи. Після смерті спадкодавця [PERSON], позивач як спадкоємиць за законом подав заяву про прийняття спадщини щодо всього спадкового майна. Інший спадкоємиць, [PERSON], звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини. При здійсненні оформлення права власності на 1/2 частку житлової квартири [ADDRESS] у спадкоємця виникли труднощі, оскільки приватизована відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23.11.1998 року житлова квартира є спільною сумісною власністю двох співвласників, без визначення часток кожного із співвласників. При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадкового майна, позивачу було відмовлено у зв'язку з тим, що спадкодавцю відсутня визначена частка житлової квартири, що підтверджується постановою нотаріуса від 24.11.2018 року, що і змусило його звернутись до суду з відповідним позовом для захисту його прав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач, Богуславська міська рада в судове засідання свого представника не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач по справі [PERSON] у відповідності до ч. 2 ст. 1223, ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця від 24.11.2015 року. Після її смерті залишилася спадщина, а саме: 1/2 частку житлової квартири під [ADDRESS] на нежитлову будівлю (приміщення магазину продовольчих товарів), що розташована по [ADDRESS] на земельні ділянки, що розташовані на території Богуславської міської ради Київської області. Державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що у правовстановлюючому документі не визначена частка спадкодавця [PERSON]. З матеріалів справи, вбачається, що зазначена квартира на праві спільної сумісної власності (без визначення часток) належить [PERSON], а також належала нині померлій [PERSON]. Співвласники приватизували квартиру, однаково володіли та користувались житлом, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, тому їхні частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними і кожному із них, як співвласнику належить право власності на 1/2 частку квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають з права учасника спільної сумісної власності на виділення частки у спільному майні, при цьому частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності згідно із ст. 370 ЦК України вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Тобто, із даної норми Закону вбачається, що сторони по справі мають право на поділ спільного сумісного майна і їх частки є рівними по 1/2 частині від всієї квартири. У відповідності до вимог ст. 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у своїй постанові № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Відповідно до п. 3. 4 Узагальнення ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутись з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Відповідно до п.17 Постанови № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» - розглядаючи позови, пов'язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю, зокрема: квартира (будинок), житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України від 19.06.1992 № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду»). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч.4 ст.355 ЦК), тобто діє презумпція спільної часткової власності. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Із врахуванням вищенаведеного та того, що судом не встановлено обставин, які б давали підстави для збільшення чи зменшення часток, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та визначити рівний розподіл часток між співвласниками спірного майна, визначивши, що частка кожного співвласника у належній на праві спільної сумісної власності квартирі [ADDRESS], становить 1/2 частки квартири, проти чого не заперечує і відповідач. Позивачка [PERSON] у відповідності до ст. ст. 1223 ч. 2, 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця [NUMBER] від 24.11.2015 року. Відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, позивач прийняв спадщину після смерті спадкодавця, оскільки після відкриття спадщини протягом шести місяців подав заяву про прийняття спадщини до Богуславської районної державної нотаріальної контори, що підтверджується повідомленням державного нотаріуса від 24.11.2018 року та матеріалами спадкової справи № 99/2018. Інший спадкоємець за законом першої черги, згідно зі ст.1261 Цивільного кодексу України, а саме [PERSON], звернулися до Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про відмову від прийняття спадщини, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 24.11.2018 року. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю з дня смерті спадкодавця, належить спадкове майно, що залишилось після її смерті. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. За даними технічного паспорта на квартиру вбачається, що вказана квартира розташована на 2 поверсі 5 поверхового будинку та складається із: 2-х кімнат, загальною площею - 45,00 кв.м.. Інвентаризаційна вартість становить 200603,00 грн.. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 501,75 грн.. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved