Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 1.Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до відповідачів, в якій з урахуванням уточненої позовної заяви просить: визнати за ним право власності на Ѕ частку житлової квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , як частку у спільному майні подружжя, один з яких помер; визнати за ним право власності на 1/8 частку житлової квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом, як обов`язкову частку у спадщині, після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . 2. [INFO] померла [PERSON] , яка є дружиною позивача. В період шлюбу подружжя придбало квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Факт купівлі квартири підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим 05.03.1992 державним нотаріусом Новопсковської державної нотаріальної контори. Зазначена квартира належала подружжю на праві спільної сумісної власності у рівних частках. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді Ѕ частки сумісної з позивачем квартири. Як чоловік спадкодавця позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Позивач спадщину після смерті дружини прийняв, подавши у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Чернявської І.В. Дружина позивача [PERSON] залишила заповіт, яким заповіла належне їй майно своїй доньці [PERSON] та онуці [PERSON] . Спадкоємець [PERSON] спадщину прийняла шляхом подання заяви до нотаріуса, інший спадкоємець [PERSON] із заявою про прийняття спадщини не зверталася. Позивач вважає, що має право на обов`язкову частку у спадщині, яка відкрилася після смерті його дружини, оскільки на час відкриття спадщини був непрацездатним вдівцем. Розмір його обов`язкової частки становить 1/8 частки квартири, так як він є чоловіком спадкодавця і йому належала б ј частка квартири, інша частка у розмірі ј належала б [PERSON] . Позивач зазначив, що оригінал договору купівлі-продажу квартири на теперішній час втрачений, а тому приватний нотаріус Чернявська І.В. відмовила йому в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на обов`язкову частку в спадщині, що залишилася після смерті [PERSON] , та на отримання свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, один з яких помер. 3.Заявник обґрунтовує заявлені вимоги тим, що з метою належної реалізації своїх спадкових прав та оформлення права на спадкове майно після смерті [PERSON] йому необхідно звернутися до суду, оскільки в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадщину позивач не може. Крім того у зв`язку із втратою оригіналу правовстановлюючих документів на квартиру, він позбавлений права зареєстровати належну йому частку в спільному майні подружжя. Короткий зміст заперечень відповідача 4.Відповідачі заперечень на позовну заяву не надали. 5.Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Новопсковського районного суду Луганської області, а також шляхом надіслання рекомендованих повідомлень на адресу зазначену у позові, про наявність поважних причин неявки до суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не направила, відзив на позовну заяву не надала, зустрічний позов до суду не пред`явила. Заяви та клопотання сторін 6.У клопотанні від 07.02.2020 позивач просив витребувати у приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу спадкову справу заведену після смерті [PERSON] та в Новопсковському РБТІ - інвентаризаційну справу на житлову квартиру. 7. У клопотанні від 24.06.2020 позивач просив залучити до участі у справі співвідповідача Новопсковську селищну раду Новопсковського району Луганської області. 8.У заяві від 24.06.2020 позивач уточнив позовні вимоги та просив залучити до участі у справі співвідповідача. 9.У заяві від 16.07.2020 представник відповідача Новопсковська селищна рада Новопсковського району Луганської області просив справу розглянути без його участі, рішення винести на розсуд суду. 10.У заяві від 29.07.2020 позивач просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Процесуальні дії у справі 11.Ухвалою суду від 17.03.2020 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 16.04.2020. 12. Ухвалою суду від 16.04.2020 підготовче судове засідання відкладено до 14.05.2020 у зв`язку з задоволенням клопотання позивача про витребування доказів. 13.Ухвалою суду від 09.07.2020 залучено до участі у цивільній справі в якості співвідповідача Новопсковську селищну раду Новопсковського району Луганської області. 14.Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 29.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.08.2020. Фактичні обставини, встановлені судом 15. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого відділом ЗАГС Новопсковського райвиконкому Ворошиловградської області 06.08.1988, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 06.08.1988 уклали шлюб, актовий запис № 54. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». 16. [INFO] померла [PERSON] у віці 81 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 24.07.2019. 17. Довідкою № 21, виданою виконавчим органом Новопсковської селищної ради 03.01.2020, підтверджено, що [PERSON] , 1940 року народження, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та згідно записів погосподарської книги на час смерті дружини [PERSON] , 1938 року народження, яка померла [INFO] , проживали разом та вели сумісне господарство. Померла була зареєстрована за вищевказаною адресою. 18. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права на Ѕ частку житлової квартири. 19. Відповідно до копії Договору купівлі-продажу, посвідченого в реєстрі за № 310 державним нотаріусом Новопсковської нотаріальної контори Корнієнко Н.В. 05.03.1992, [PERSON] 05.03.1992 придбала двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 39,80 кв.м. 20. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57177561 від 12.08.2019 зареєстрована спадкова справа № 215/2019 до майна померлої [PERSON] . 21. З пенсійного посвідчення № [NUMBER] , виданого 01.03.1995, вбачається, що [PERSON] , 1940 року народження, призначена пенсія за віком з 01.03.1995. 22.Позивач 12.08.2019 звернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, відповідно до якої стверджує, що квартира за адресою: [ADDRESS] , є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки вони придбали її у зареєстрованому шлюбі за спільні кошти. 03.02.2020 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса з заявою, в якій просив зареєструвати за ним право власності на Ѕ частку житлової квартири, набутої у період шлюбу з [PERSON] , та видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 частку житлової квартири у порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] . 23. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.02.2020, виданою приватним нотаріусом Чернявською І.В., позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на обов`язкову частку в спадщині та отриманні свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, один з яких помер, з підстав ненадання ним оригіналу чи дублікату договору купівлі-продажу квартири. 24.Відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Новопсковського районного нотаріального округу 08.05.2017 Чернявською І.В., спадкодавець [PERSON] заповіла все своє майно в рівних частках [PERSON] та [PERSON] . 25. Відповідно до заяви № 587 від 14.08.2019, спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину, що залишилася після смерті її матері [PERSON] . 26. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 198875192 від 04.02.2020 за спадкодавцем [PERSON] 10.04.2008 зареєстрована квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 27.Судом досліджені матеріали інвентаризаційної справи №1895 за адресою: [ADDRESS] , в якій на сторінці 19 міститься оригінал договору купівлі-продажу спірної квартири від 05.03.1992, на сторінці 258 міститься витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, відповідно до якого власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . 28.На даний час позивач бажає скористатись своїм правом та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на обов`язкову частку в спадщині та свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя, один з яких помер, однак у зв`язку з відмовою у видачі свідоцтв від приватного нотаріуса він позбавлений цього права. Оцінка аргументів учасників сторін 29. Положеннями статей 15,16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 30.За змістом частини другої статті 16 ЦК способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. 31. Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. 32.Згідно із п.1 Прикінцевих положень Сімейного кодексу України цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 1 січня 2004 року. 33.Враховуючи те, що правовідносини щодо набуття подружжям права власності на спільне сумісне майно виникли до 01.01.2004, суд вважає необхідним застосувати до них норми Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Закону України від 07.02.1991 № 697-XII«Про власність» (втратив чинність з 20.06.2007), Кодексу про шлюб та сім`ю від 20.06.1969 № 2006-VII, ЦК України, Сімейного кодексу України. 34.За змістом ст.86, 128 ЦК УРСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власність в Україні виступає в таких формах: приватна, колективна, державна. Відносини власності регулюються Законом України "Про власність", цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Крім того, суд враховує, що чинне на той час цивільне законодавство не пов`язувало виникнення права власності на нерухоме майно із проведенням його реєстрації. 35.Згідно зі ст.16 Закону України «Про власність» майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сім'ю України. 36.Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі - КпШС) (чинною на час придбання спірної квартири), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. 37.Згідно з ст.28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. 38.Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжя за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності. 39. Відповідно до п. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. 40.Згідно до п. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. 41.Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі в порядку спадкування. 42.Статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. 43.Статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. 44.Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньої спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. 45.Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 46. Відповідно до ст. 71 Закону України «Про нотаріат» у разі смерті одного з подружжя (колишнього з подружжя) свідоцтво про право власності на частку в їхньому спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя (колишнього з подружжя) з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя (колишнього з подружжя), що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з них видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини. Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті другого з подружжя видається за умови подання документів, що підтверджують право власності на таке майно, або за наявності державної реєстрації права власності на таке майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При видачі свідоцтва нотаріус перевіряє факт належності майна подружжю (колишньому подружжю) на праві спільної сумісної власності. 47. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та його дружина [PERSON] у період шлюбу придбали квартиру, яка належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від того на кого було оформлено право власності, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 05.03.1992 та витягом прореєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.04.2008. 48. Однак, враховуючи, що позивачем втрачено оригінал документа, що підтверджує його право спільної сумісної власності на спірну квартиру, а постановою нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку в спірному майні подружжя один з яких помер, то його право на підставі ст.392 ЦК України підлягає захисту в судовому порядку. Тому вимога про визнання права власності на Ѕ частку житлової квартири, як частку в спільному майні подружжя, один з яких помер, підлягає задоволенню. 49. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 50. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 51. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. 52. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. 53.Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України право на обов`язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. 54.Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 55. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 56.Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 57.Як вбачається з матеріалів справи позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини [PERSON] та є таким, що прийняв спадщину, оскільки на день смерті проживав разом зі спадкодавцем, що підтверджено довідкою Новопсковської селищної ради, спадщину позивач прийняв, подавши заяву приватному нотаріусу, однак дружина позивача заповіла все належне їй майно доньці та онуці, що підтверджено заповітом. Донька дружини [PERSON] спадщину прийняла, звернувшись до приватного нотаріуса з заявою. Позивач є пенсіонером за віком з березня 1995 року, тобто на час відкриття спадщини був непрацездатним, а тому на підставі ч.1 ст. 1241 ЦК України має обов`язкову частку у спадщині, а саме половину частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом, незалежно від змісту заповіту. Розмір частки позивача складає 1/8 вищезазначеної квартири, оскільки у разі здійснення спадкування за законом йому, як чоловіку спадкодавця, належала б ј частки квартири, інша частка квартири у розмірі ј належала б доньці спадкодавця [PERSON] . 58.В даний час позивач бажає реалізувати своє право на обов`язкову частку у спадщині, яка відкрилася після смерті дружини [PERSON] , але не може цього зробити, так як приватним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на обов`язкову частку в спадщині, з причин ненадання необхідних для вчинення нотаріальної дії документів. 59. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження. 60. Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінюючи в сукупності докази, суд вважає вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на Ѕ частку житлової квартири, як частку у спільному майні подружжя, один з яких помер, та вимоги щодо визнання права власності на обов`язкову частку у спадщині, що становить 1/8 частки житлової квартири такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи.

Outcome: approved