Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком по [ADDRESS]. Позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона є власником житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, який розташований по [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу № 1845 від 08.02.1996 року та Договору купівлі-продажу № 1-2517 від 06.05.1996 року. В даному житловому будинку крім неї та її чоловіка [PERSON], сина [PERSON], зареєстрований ще один її син [PERSON], що відображено у Будинковій книзі житлового будинку. Відповідач [PERSON] у даному житловому будинку фактично не проживає тривалий час, оскільки ще у 2006 році він виїхав на постійне місце проживання з міста Умань, де створив свою сім?ю. Позивачу теперішнє місце проживання відповідача не відоме, оскільки ні вона, ні члени її родини зв?язку з ним не підтримують. Те, що відповідач зареєстрований, але фактично не проживає в будинку, створює позивачу певні незручності, оскільки відповідач не приймає участі в утриманні будинку, не сплачує комунальні послуги, що призводить до того, що вона несе надмірні витрати на оплату житлово-комунальних послуг. В добровільному порядку відповідач знятися з реєстрації не бажає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з?явилася, надавши до суду заяву, в якій підтримала заявлені нею позовні вимоги, просила їх задовольнити, справу розглядати у її відсутність та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, рекомендованим повідомленням та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті, тому згідно ст.128 ЦПК України, вважається повідомленою належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомляв. У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без участі відповідача. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні із досліджених доказів встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, який розташований по [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу № 1845 від 08.02.1996 року та Договору купівлі-продажу № 1-2517 від 06.05.1996 року (а.с.7,8). В даному житловому будинку крім позивача, її чоловіка [PERSON] та сина [PERSON], зареєстрований ще один її син [PERSON], що відображено у Будинковій книзі житлового будинку (а.с.10.11). Відповідач [PERSON] у житловому будинку по [ADDRESS] фактично не проживає з 2006 року, що підтверджується Довідкою № 577 від 20.11.2018 року за підписом голови квартального комітету № 10 [PERSON].(а.с.12). Оскільки, відповідач у будинку не проживає, не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку, не приймає участі у спільному побуті, тому це створює позивачу ряд незручностей, в тому числі і надмірну сплату за комунальні-послуги. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна буд-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Основні підстави втрати права користування жилим приміщенням зазначені у ч. 2 ст. 107 Житлового кодексу України - у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Стосовно вищезазначеної статті надав роз'яснення Верховний Суд України у постанові "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України". В п. 11 зазначено наступне: відповідно до ст. 107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надала суду жодного доказу належного, допустимого та достовірного у відповідності до ст.ст. 77-79 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані на нормах закону і повинні бути задоволені.

Outcome: approved