Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог 26.05.2020 року позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ у сумі 7650,94 грн. та судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] є побутовим споживачем природного газу, який постачається за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що відповідач, ураховуючи фактичне споживання природного газу для плити газової, здійснив приєднання до умов публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам. У період з 01.07.2015 року по 31.03.2020 року споживач несвоєчасно і не в повному розмірі здійснював оплату за спожитий природний газ, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка становить 7650,94 грн. ІІ. Процедура та позиції сторін 12.06.2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу чотирнадцятиденний строк для усунення виявлених недоліків. 26.06.2020 року, після усунення позивачем виявлених недоліків, ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заяв по суті справи до суду не надійшло. Представник позивача Ведіщева А.П. в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки місце його зареєстрованого проживання невідоме. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін і ухвалити заочне рішення. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.06.2020 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , а відтак він є споживачем природного газу (а.с. 38-39) . За вказаною адресою особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] (а.с. 11-12) Відповідно до довідки ТОВ «Житомиргаз Збут» споживачу [PERSON] надавались послуги з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] , та станом на 12.12.2019 року газопостачання припинено у зв`язку з порушенням умов договору (а.с. 10). Згідно з розрахунком споживання природного газу за період із 01.07.2015 року по 31.12.2019 року за несвоєчасну сплату послуг утворилася заборгованість в сумі 7650,94 грн (а.с. 9). ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до статті 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно статті 162 Житлового кодексу України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Як вбачається зі змісту статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком та комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву споживача кореспондує обов`язок, серед інших, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно пункту 6 частини 1 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору. Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2496, договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам підтвердженням приєднання до умов договору є підписана та повернута заява-приєднання, та/або сплачений споживачем рахунок постачальника за поставлений природний газ, та/або фактичне споживання природного газу. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору, що передбачено ч. 1 ст. 634 ЦК України. За змістом статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У випадку неможливості стороною подати докази з поважних причин, суд сприяє особі в їх витребуванні (ч. 1 ст. 84 ЦПК України). V. ОЦІНКА СУДУ Дослідивши позовну заяву, додані до неї письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, враховуючи, що між сторонами існували зобов`язальні правовідносини, які зі свого боку відповідач не виконує належним чином, своєчасно не здійснює плату за спожиті послуги, чим порушив права позивача і допустив заборгованість, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "Житомиргаз Збут" до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Закріпивши принцип змагальності сторін, закон гарантує сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідач не скористався своїми процесуальними правами, передбаченим ст.ст. 12, 13, 83, 84, 191 ЦПК України, та не надав до суду заперечення щодо вимог позивача та докази на їх спростування. V. Розподіл судових витрат На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом позовні вимоги задоволено в повному обсязі, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені витрати по оплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved