Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Позивач 16 січня 2020року звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, щодо своєї малолітньої доньки [PERSON] . Позивач вказує, що [PERSON] є біологічною матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідачка являється одинокою матір`ю, відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України. Громадянка [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , але за вказаною адресою не проживає з 2013 року. Останнє відоме місце проживання відповідачки значиться в [ADDRESS] . Громадянка [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки [PERSON] , яка є ученицею 3 класу Антонівської ЗОШ-інтернату Миколаївської обласної ради. Так у 2018 році на навчання дівчинку привезла двоюрідна сестра відповідача - [PERSON] . До прибуття в навчальний заклад дитина проживала без реєстрації зі своєю матір`ю та її співмешканцем у чужому будинку в с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області. Відповідач не дбає про свою доньку, постійно вживає алкогольні напої, спілкується з такими як і вона асоціальними особами, внаслідок чого соціальні служби двічі відбирали у неї дитину. Останній раз працівники ССД Вітовської РДА відібрали дитину у відповідача в липні 2019 року після того, як дитина перебувала у неї на літніх канікулах. Це сталося 27 червня 2019 року, коли прибиральники кладовища виявили дівчинку блукаючою по території цього кладовища у Вітовському районі з ознаками харчового отруєння і фізичного насилля. Після цього, за викликом, працівниками швидкої медичної допомоги дитину було доставлено до приймального виділення лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва та повідомлено працівників поліції Вітовського ВП ГУНП в Миколаївській області. На протязі 2 років перебування дитини в [PERSON] ЗОШ-інтернаті, відповідачка жодного разу не провідала свою доньку в навчальному закладі, не телефонувала, не писала їй, зовсім не цікавилась своєю донькою, її долею, здоров`ям, життям, навчанням, душевним станом. Не надає відповідачка своїй доньці ніякої фінансово-матеріальної допомоги. Позивач вказує, що зібрані документи, що характеризують особу [PERSON] свідчать про те, що вона веде аморальний спосіб життя, постійно бродяжить, не має власного житла, роботи, притулку, зловживає спиртними напоями і спілкується з такими як і вона особами та зовсім не має бажання змінювати на краще своє життя і відповідно не бажає займатись утриманням і вихованням своєї доньки [PERSON] . У керівництва та педагогічного колективу Антонівської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної ради склалося враження про цілковиту байдужість відповідача, як матері до долі своєї доньки [PERSON] . У відповідача відсутнє будь-яке бажання створити для своєї дочки належні умови життя, навчання, забезпечити її всім необхідним для зростання і розвитку в сім`ї. Позивач вказує, що вищевказані обставини свідчать про невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків і є підставою для позбавлення її батьківських прав. Підсумовуючи вищевикладене позивач вказав, що з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, відповідача доцільно позбавити батьківських прав та просив суд про це. Також позивач просив стягнути із відповідача на корись Антонівської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної ради аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву в якій просила суд справу розглядати без її участі та вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. Представник Новоодеської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву в якій вказала, що орган опіки та піклування позовні вимоги Антонівської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної ради підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву в якій просила суд справу розглядати без її участі та вказала, що позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами, суд встановив, що [PERSON] є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим ВДРАЦС УДР ГТУЮ у Миколаївській області 24.05.2017року та витягом із державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00022534357 від 04.04.2019року. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . 25.10.2018 року малолітня [PERSON] є ученицею третього класу Антонівської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної ради. Із висновку Новоодеської РДА №364/15-34/01 від 06.12.2019року видно, що малолітня [PERSON] була влаштована до Антонівської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної ради у зв`язку з відсутністю догляду з боку матері, відсутністю у останньої житла, веденням асоціального способу життя. [PERSON] прибула до вищевказаного навчального закладу на навчання до 1 класу, на даний час вона є ученицею 3 класу. За три роки навчання її мати [PERSON] жодного разу не відвідала свою дитину. На протязі останніх 3 років малолітня [PERSON] проживає в школі. Мати жодного разу не забирала дитину, не телефонувала, всі канікули, вихідні дитина перебуває в навчальному закладі. Вказані обставини підтверджуються актом складеним комісією Антонівської ЗОШ - інтернату І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної ради 14.03.2019року. [PERSON] за місцем проживання характеризується негативно, перебуває в сумнівних компаніях, зловживає алкоголем, постійного місця проживання не має. Неодноразово своєю поведінкою ставила під загрозу життя та здоров`я дитини. Вищевикладені обставини підтверджуються також листом-відповіддю сільського голови Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області №1009/04.03 від 16.12.2019року на лист начальника служби у справах дітей Вітовської РДА, а також інформаційним листом начальника служби у справах дітей Вітовської РДА №870/01-11 від 02.07.2019року начальнику служби у справах дітей Новоодеської РДА. Із вищевказаних письмових доказів видно також, що 01.07.2019року службою у справах дітей Вітовської райдержадміністрації отримано інформаційну довідку Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП України в Миколаївській області про правопорушення або подію. Згідно отриманої інформації 27.06.2019р. до чергової частини Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що до приймального покою Лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва з Миколаївської обласної клінічної дитячої лікарні доставлено на консультацію малолітню [PERSON] , [INFO] з діагнозом: травма геніталій, забої. Діагноз в подальшому підтвердився. 02.07.2019року було здійснено комісійний виїзд в складі працівників служби у справах дітей Вітовської РДА, центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, представника правоохоронних органів, медичного працівника в сім`ю [PERSON] , де тимчасово мешкала дитина, яка зазнала насилля в сім`ї. Оскільки матері та дитини не було за вказаною адресою, було проведено розшук та знайдено її на території Миколаївського міського кладовища. Комісійно було прийнято рішення та влаштовано дитину, яка зазнала насилля, до комунального закладу «Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради. Як видно із висновку Новоодеської РДА №364/15-34/01 від 06.12.2019року орган опіки та піклування прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст.ст.150,180 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року, сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Водночас статтею 164 СК України визначені підстави позбавлення батьківських прав. Зокрема, якщо вона чи він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 30 березня 2007 р. (з наступними змінами) ,,Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Дослідивши надані позивачем та органом опіки та піклування, враховуючи повне визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що [PERSON] , свідомо, без будь-яких поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя своєї доньки [PERSON] , [INFO] , не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, в наслідок чого остання була позбавлена батьківської уваги і піклування, порушено її права на належне батьківське виховання, спілкування, життя і розвиток в сім`ї, внаслідок чого відповідачем завдано шкоди правам та інтересам дитини, які захищаються Декларацією прав дитини, Конвенцією про права та чинним законодавством України, зокрема ст.ст.150, 152-153, 155 СК України Поведінка відповідачки, свідчить про те, що вона фактично відмовилась від своєї дитини, що суперечить моральним засадам суспільства та у відповідності до вимог ч.4 ст.155, п.2 ч. 1 ст.164 СК України є підставою для настання для неї юридичної відповідальності у вигляді позбавлення батьківських прав. Виражаючи турботу про долю дитини,

Outcome: approved