Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач посилається на те, що відповідач у справі отримав від нього у 19.02.2015 року на умовах позики 7000 грн. та зобов'язався повернути борг на протязі одного місяця до 19.03.2015 року. Натомість останній свого зобов'язання після спливу вказаного періоду часу не виконав та ухилявся і ухиляється і надалі від повернення суми боргу, на його вимоги не реагує. Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики в сумі 7 000 грн. та судові витрати в сумі 487.20 гон. Сторони, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися, натомість подали заяви, якими позивач позов підтримав, відповідач позов визнав та просили розглянути справу у їх відсутності. За викладеного суд ухвалює рішення у відсутності сторін спору, що узгоджується з положеннями ст.169 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того достатніх законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень ст.61 ЦПК України не підлягають. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зі змісту викладених у позові та визнаних сторонами обставин вбачається, що відповідач у справі отримав від позивача 19.02.2015 року на умовах позики 7 000 грн. зобов'язався повернути борг на протязі одного місяця, а саме до 19.03.2015 року. Натомість останній свого зобов'язання після спливу вказаного періоду часу не виконав та ухилявся і ухиляється і надалі від повернення суми боргу, на вимоги позивача з приводу врегулювання спору не реагує. Відповідно до положень ст..1046 за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. При цьому відповідно до ч.2 ст.1047 цього Кодексу на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно положень ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином. Правильність обрахування вказаної суми боргу сумнівів у суду не викликає. За викладеного визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, судом приймається, а позов підлягає до задоволення в повному обсязі заявлених вимог. Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню у відповідності до ст.88 ЦПК України на користь держави з відповідача у справі.

Outcome: approved