Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, мотивуючи тим, що її донька [PERSON] перебуваючи на тимчасово окупованої території України - Автономній Республіці Крим [INFO] народила сина [PERSON], про що їй було видано медичне свідоцтво. Батьки дитини не можуть виїхати з тимчасово окупованої території через відмову прикордонних сил Російської федерації надати дозвіл на виїзд. У зв'язку з цим вона, як баба новонародженого, була змушена звернутися в органи державної реєстрації актів цивільного стану Буринського району, однак провести реєстрацію народження неможливо, так як дитина народилася на тимчасово окупованій території України, видані там документи не можуть бути прийняті та не визнаються державними органами України. З цих підстав вона отримала відмову у проведенні державної реєстрації народження дитини. В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала і в свої поясненнях підтвердила обставини викладені в заяві. Представник заінтересованої особи не заперечував в задоволенні заяви, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд листом. Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Статтею 257-1 ЦПК України встановлені особливості провадження у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України. Зокрема, така заява може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України, визначеній Верховною Радою України. Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон)від 15.04.2014 року №1207-VII Автономна Республіка Крим та м. Севастополь визнані тимчасово окупованими територіями України, на якій поширюється особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст.ст.4,5 Закону). Також, відповідно до ст.9 цього Закону, будь-які органи, їх посадові особи та тимчасовій окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені , обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення , документ) виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Судом встановлено, що дочка заявниці з 15.06.2013 року перебуває у шлюбі з [PERSON], зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис №328, фактично проживає разом з чоловіком в м. Севастополі, будучи зареєстрованою в [ADDRESS], що також підтверджується копіями їхніх паспортів громадян України (а.с.8,10-18). [INFO] у них, в м. Севастополі, в пологовому будинку №1, народився син [PERSON], що вбачається з показів заявниці, медичного свідоцтва про народження, свідоцтва про народження, виданого відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя (а.с.5) Згідно ч.2 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 р. № 2398-УІ державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно ст.4 цього Закону органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Відповідно до ч.4 ст.13 цього Закону підставою для проведення реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. 16 серпня 2016 року заявниця звернулася до Буринського відділу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації народження дитини, надавши документи, видані на тимчасово окупованій території, у зв'язку з чим даним реєстраційним органом було відмовлено у проведені такої реєстрації (а.с.7). Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Статтею 122 СК України встановлено, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя, а ст.133 цього ж Кодексу передбачено, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно ч.1ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про доведеність факту, про який просить встановити заявниця та про необхідність задоволення заяви.

Outcome: approved