Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

ПАТ "Ідея Банк"(надалі - Банк), звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на наступне. 04.04.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №В53.175.70601 від 04.04.2012 року (далі - Кредитний договір). Згідно Кредитного договору, [PERSON] отримала кредит у розмірі 5885,00 гривень зі сплатою 1,00% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені цим договором. Строк дії Договору 12 місяців. Свої зобов'язання Банк виконав повністю. Відповідач же, порушив умови кредитного договору і, станом на 08.01.2014 року, має заборгованість перед Банком на загальну суму 23181,46 гривень, яку і просять стягнути на їх користь із відповідача разом із понесеними судовими витратами - 243,60 грн. Сторони про дату, час та місце судових засідань повідомлялися своєчасно судовими повістками про виклик, але в судові засідання не з'явилися. Позивач надав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про проведення судового засідання повідомлялася за місцем проживання, яке співпадає з місцем її реєстрації згідно інформації Відділу АДР ГУ ДМС України в Харківській області про зареєстроване місце проживання (а.с.15). Згідно повідомлення відділення поштового зв'язку, копію позовної заяви з додатками та ухвалу суду про відкриття провадження вона отримала 25 березня 2014 року. Отримавши завчасно зазначені документи відповідач заперечень проти позову, клопотань тощо не заявив. Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причину неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.5 ст.74, ч.2 ст.77 ЦПК України, суд вважає судові повістки відповідачу врученими належним чином, а його неявку в судове засідання такою, що не має поважних причин. Зі згоди позивача, яка викладена в його письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що ПАТ «Ідея Банк» є публічним акціонерним товариством, юридичною особою та має банківську ліцензію на надання банківських послуг (а.с.5-8). 04.04.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №В53.175.70601 від 04.04.2012 року, за яким вона отримала кредит у розмірі 5885,00 гривень на умовах, як викладено вище (а.с.12,15). Кредитний договір відповідає вимогам ст.ст. 626-628, 1054,1055 ЦК України і відповідно до ст.629 цього Кодексу є обов'язковим до виконання сторонами. Свої зобов'язання згідно кредитного договору Банк виконав. В порушення умов кредитного договору відповідач, станом на 08.01.2014 року має загальну заборгованість перед Банком у розмірі 23181,46 гривень, яка складається із наступного: - прострочений борг - 5885,00 грн., - прострочені проценти - 1898,75 грн., - строкові проценти - 5,63 грн., - нарахована плата за обслуговування кредиту - 119,17 грн., - пеня за несвоєчасне погашення платежів - 15272,91 грн.. Розмір заборгованості підтверджується належним розрахунком (а.с.4). Ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно до ст. 22 ЦК України збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договором. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сукупність наведених доказів, наданих позивачем та їх належна оцінка і дають суду підстави для повного задоволення заявлених позивачем вимог. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору - 243,60 грн.(а.с.3). На підставі ст.ст. 526, 530, 626, 627, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 214-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved