Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2012 року по 26.12.2016 рік. Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Фактично із часу народження дитини, батько усунувся від виховання дитини, не спілкується з ним. В свою чергу дитина теж не знає свого батька, так як за свідомого життя з ним не спілкувався. Відповідач сплачує аліменти, проте не приймає жодної участі у вихованні дитини. Окрім цього позивач звертає увагу на те, що батьки позивачки та батьки відповідача проживають по сусідству у с.Тяглів Червоноградського району. Відповідач періодично приїжджаючи до батьків постійно бачить сина на подвір`ї, однак жодного разу до нього не підійшов та не привітався. Через усунення відповідача від участі у вихованні дитини, позивачка постійно стикається з труднощами у повсякденному житті. До прикладу остання без згоди батька не має можливості зареєструвати місце проживання дитини, поїхати на відпочинок, тощо. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав, відносно сина [PERSON] , [INFO] та стягнути пеню за прострочення сплати аліментів. Ухвалою від 21.09.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. 25.11.2021 року ухвалою Сокальського районного суду Львівської області було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою від 22.12.2021 р. позовні вимоги в частині позовних вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - залишено без розгляду. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, розгляд справи просить проводити без його участі та без участі позивачки, щодо заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] , в судове засідання 22.12.2021р. повторно не прибув, та не повідомив суд про причини своєї неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Представник позивача у поданій заяві не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Представник третьої особи органу опіки і піклування Червоноградської міської ради в судове засідання не прибув, у поданій суду заяві вказав, що питання щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дітей з приводу чого надано висновок №197 від 21.12.2021 р. про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Справу просить розглядати без участі представника органу опіки і піклування. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2012 р. З оглянутої в судовому засіданні копії свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] серії [NUMBER] встановлено що його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Червоноградського міського суду від 26.12.2016 р. шлюб між сторонами, розірвано. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №848 виданої виконавчим комітетом Червоноградської міської ради встановлено, що [PERSON] [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Відповідно до психолого-педадогічної характеристики наданої директором ЧНВК №10 на дитину [PERSON] [INFO] встановлено, що такий навчається у третьому класу цієї школи. За час навчання зарекомендував себе, як старанний та дисциплінований учень. За результатами проектної методики «Малюнок сім`ї», яка спрямована на виявлення емоційних проблем і труднощів у сім`ї, можна сказати, що контакт учня з батьком відсутній (на малюнку [PERSON] батька не зобразив), уникає розмов про нього, хвилюється та переживає при згадці про батька. Мати приділяє сину достатньо уваги та часу, що позитивно впливає на його виховання та навчання. Батько хлопчика [PERSON] за час навчання в школі жодного разу не з`являвся і не цікавився навчанням сина, жодної участі у навчанні та вихованні сина не бере. Згідно характеристики на [PERSON] , наданої директором коледжу Сольвар Л. встановлено, що вона працює на посаді інженера з охорони праці в Червоноградському гірничо - економічному фаховому коледжі з 05.09.2012 р.. Зі студентами доброзичлива, швидко знаходить вихід із складних ситуацій. За успіхи у трудовій діяльності неодноразово нагороджувалася грошовою винагородою. За характером спокійна та урівноважена. Відповідно до виконавчого листа виданого Червоноградським міським судом від 02.12.2013 року, судом вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку і до його повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно висновку органу опіки і піклування Червоноградської міської ради №197 від 21.12.2021 р. визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав, відносно його малолітнього сина [PERSON] [INFO] .. Згідно ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь - яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 вказаної Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої малолітньої дитини. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина, залишивши його без батьківської уваги та турботи, при цьому відсутні перешкоди у спілкуванні відповідача з дитиною. Поведінка відповідача відносно свого сина є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавленні батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Судовий збір суд стягує відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved