Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] право власності на: - житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,738га, масив № 92, ділянка № 463 , що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 18.04.2007 року, кадастровий номер - [NUMBER] ; - земельну ділянку площею 0,641 га, масив № 26, ділянка № 82 , що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 18.04.2007 року, кадастровий номер - [NUMBER] ; земельну ділянку площею 0,975 га, масив № 3-4 , ділянка № 62 , що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 18.04.2007 року, кадастровий номер - [NUMBER] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом у зв`язку з тим, що документ, який посвідчує право власності за спадкодавцем [PERSON] на житловий будинок, за яким право власності було би зареєстроване у встановленому законом порядку, відсутній та відсутній оригінал документу, що посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] на три земельні ділянки. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно,необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] згідно довідки наданої виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 12 червня 2013 року за № 1303, що також підтверджено довідкою наданою комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 09.01.2014 року за № 1. Крім цього, [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 2,354 га, що розташована на території Комишівської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з трьох земельних ділянок, а саме земельної ділянки площею 0,738га, масив № 92 , ділянка № 463 , кадастровий номер - [NUMBER] , земельної ділянки площею 0,641 га, масив № 26 , ділянка № 82 , кадастровий номер - [NUMBER] , земельної ділянки площею 0,975 га, масив № 3-4 , ділянка № 62 , кадастровий номер - [NUMBER] , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 18.04.2007 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області від 12 травня 2006 року за № 516/А - 2006, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.07.521.00050. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.07.2012 року, виданого виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Оденської області, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина до якої входить: - житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельна ділянка площею 0,738га, масив № 92 , ділянка № 463 , що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 18.04.2007 року, кадастровий номер - [NUMBER] ; - земельна ділянка площею 0,641 га, масив № 26 , ділянка № 82 , що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 18.04.2007 року, кадастровий номер - [NUMBER] ; - земельна ділянка площею 0,975 га, масив № 3-4 , ділянка № 62 , що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 18.04.2007 року, кадастровий номер - [NUMBER] . Відповідно до заповіту від 09.11.2009 року, посвідченого секретарем Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 115, [PERSON] належний йому на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , заповів [PERSON] . Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Так, дружина спадкодавця [PERSON] 1951 року народження, на час відкриття спадщини була непрацездатна за віком, отже мала право на обов`язкову частку та розмір її обов`язкової частки становить 1/6 частину заповіданого спадкового майна (1:3=1/3:2=1/6). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Як було встановлено судом, [PERSON] відмовилась від отримання належної їй обов`язкової частки у спадщині, яка залишилась після смерті [PERSON] на користь позивача [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. До неохопленої заповітом спадщини після смерті [PERSON] відносить: - земельна ділянка площею 0,738га, масив № 92 , ділянка № 463 , що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] , від 18.04.2007 року, кадастровий номер - [NUMBER] ; - земельна ділянка площею 0,641 га, масив № 26 , ділянка № 82 , що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] , від 18.04.2007 року, кадастровий номер - [NUMBER] ; - земельна ділянка площею 0,975 га, масив № 3-4 , ділянка № 62 , що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] , від 18.04.2007 року, кадастровий номер - [NUMBER] . Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] згідно ст. 1261 ЦК України є: - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 12.11.1972 року, виданого Комишівським сільським бюро РАЦСу Ізмаїльського району Одеської області; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.11.1972 року, виданого виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.10.2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] »; Як вже було встановлено в судовому засіданні [PERSON] будучи спадкоємицею за законом після смерті чоловіка [PERSON] відмовилась від отримання спадщини на користь позивача [PERSON] . В свою чергу [PERSON] у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved