Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в період з 24 листопада 2007 року по 13 вересня 2010 року перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. За час перебування в шлюбі в них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Дитина залишилася проживати з нею та повністю перебуває на її утриманні. Стверджує, що відповідач жодним чином не цікавився життям сина, не дбає про нього, не надає кошти на його утримання, не цікавиться його здоров'ям, потребами, не бере участі у його вихованні, жодного разу не приходив до нього до школи. Згідно рішення Сихівського районного суду м.Львова від 30 серпня 2011 року відповідач [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO]., у розмірі 416грн. щомісячно, починаючи з 15 червня 2011 року і до досягнення ним повноліття. Однак, з часу винесення рішення суду відповідач [PERSON] ухиляється від сплати аліментів. Питання щодо доцільності позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини було предметом розгляду органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, яка надала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина. А відтак, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів малолітньої дитини, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просить позов задовольнити та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності, заочно, на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи органу опіки та піклування відділу у справах дітей Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, пояснив, що відповідач без поважних причин ухиляється від виконання батьківських обов'язків, на засідання комісії не з'явився, а тому остання вирішила надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані турбуватися про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п.2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Судом встановлено, що сторони - [PERSON] та [PERSON], являються батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що стверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.3). Як вбачається з рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 13 вересня 2010 року шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.6). Малолітня дитина залишилася проживати з позивачем [PERSON], без реєстрації, в квартирі [ADDRESS] (а.с.14). Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 30 серпня 2011 року з [PERSON] вирішено стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]., в твердій грошовій сумі, в розмірі 416грн., щомісячно, починаючи з 15 червня 2011 року і до досягнення ним повноліття (а.с.8-9). Однак, згідно довідки Сихівського відділу державної виконавчої служби ЛМУЮ за вих.№10733 від 07.06.2016р., відповідно до матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1903 від 05.10.2011р., виданого на виконання вищезазначеного рішення суду про стягнення аліментів, за період з 15 червня 2011 року по даний час [PERSON] аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]., так і не отримала (а.с.11). Як вбачається з психолого-педагогічної характеристики учня 2-В класу НВК «Школа-садок «Софія» [PERSON], протягом двох років навчання дитини у школі батько жодного разу не цікавився навчанням та вихованням сина (а.с.16). Висновком органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 15.07.2016р. за №25, визнано за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], оскільки він самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не дбає про духовний та фізичний розвиток сина, не переживає за його навчання, здоров'я та майбутнє, матеріально не забезпечує, не з'явився на засідання комісії (а.с.10). Судом достовірно встановлено, що малолітня дитина сторін залишилася проживати з матір'ю - позивачем [PERSON], яка і займається розвитком, вихованням та утриманням малолітньої дитини, відповідач [PERSON] з сином не проживає, не спілкується з дитиною, не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, жодної участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не допомагає. Як вбачається з тверджень позивача, жодних перешкод відповідачу у виконанні батьківських обов'язків не чинилося. Отже, відповідач без поважних причин не виконує своїх батьківських обов'язків щодо свого малолітнього сина та ухиляється від їх виконання. Ці обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи письмовими доказами. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що відповідач свідомо, протягом тривалого часу нехтує та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітнього сина - [PERSON], [INFO], не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не цікавиться навчанням, життям та здоров'ям дитини, не спілкується з дитиною, матеріально не допомагає, а тому його слід позбавити батьківських прав. Крім цього, згідно ст.88 ЦПК України, на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 551,20рн. судового збору. На підставі ст.ст. 150, 155, 164-166 Сімейного кодексу України, п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав",

Outcome: approved