Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Заявник звернулась до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на те, що вона 08.09.2017 року звернулась з заявою до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцевої Тетяни Миколаївни про видачу свідоцтва про право на спадщину за Заповітом, що відкрилась після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO]. Проте, вчинити нотаріальну дію, а саме: видати свідоцтво про право на спадщину було неможливо, оскільки відповідно до пунктів 5.1, 5.2, 5.8, 5.16 Глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№296/5 від 22.02.2013 року), неможливо було ідентифікувати спадкоємця, зазначеного в Заповіті, з особою, яка претендує на спадщину. В Заповіті померлої [PERSON] її прізвище не збігається з прізвищем, яке вона має в паспорті та в інших документах. При видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус ідентифікує спадкоємця, зазначеного в заповіті, з особою, яка претендує на спадщину. Так, в Заповіті від 26 квітня 2004 року, зареєстрованому в реєстрі за №185 та посвідченого секретарем виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Зайвою Г.І., має місце той факт, що належний [PERSON] житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель і споруд та земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS] [PERSON] заповіла [PERSON].Проте, прізвище заявника у Заповіті переклали на українську мову як «[PERSON]». У паспорті громадянина України заявниці, серія [NUMBER], який виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області «11» вересня 1995 року, її прізвище зазначається як «[PERSON]», з літерою «е» після літери «ч» та з літерою «о», після літери «н». Також, правильність написання її прізвища підтверджує і Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від «05» червня 1992 року. Так, у Свідоцтві про шлюб зазначено її прізвище та прізвище її чоловіка як «[PERSON]» та «[PERSON]» відповідно. Таким чином, реалізація її права власності на житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель і споруд та земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS] залежить від встановлення судом факту належності їй правовстановлюючих документів, а саме: Заповіта від «26» квітня 2004 року, зареєстрованому в реєстрі за №185 та посвідченого секретарем виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Зайвою Г.І. В судове засідання представник заявника надав заяву про розгляд справи в його відсутність, вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що заявник згідно особистого паспорту серії [NUMBER], довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] має прізвище «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьками заявника є [PERSON] та [PERSON]. 26.04.2004 року [PERSON] складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Зайвою Г.І. за реєстровим №185, відповідно якого [PERSON] заповіла житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель і споруд та земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS] [PERSON]. Постановою приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцевої Тетяни Миколаївни від 11.09.2017 року відмовлено заявнику в видачі свідоцтва про право на спадщину за Заповітом, що відкрилась після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO], у зв'язку з тим, що відповідно до пунктів 5.1, 5.2, 5.8, 5.16 Глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№296/5 від 22.02.2013 року), неможливо ідентифікувати спадкоємця, зазначеного в Заповіті, з особою, яка претендує на спадщину. В Заповіті померлої [PERSON] прізвище, зазначене в заповіті, не збігається з прізвищем особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії. При видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус ідентифікує спадкоємця, зазначеного в заповіті, з особою, яка претендує на спадщину. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до ч.2 цієї статті в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень п. 10, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові. Враховуючи те, що від встановлення факту належності заявниці заповіту залежить виникнення, зміна або припинення її а майнових прав, зважаючи на те, що інший порядок встановлення цього факту неможливий, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.235 ЦПК України судовий збір відшкодуванню не підлягає.

Outcome: approved