overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у них не склалося, у них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв'язку із чим між ними практично припинилися шлюбні стосунки, примирення між ними не буде, а тому вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що дає підстави суду визнати її неявку без поважних причин та дає можливість суду слухати справу у її відсутності з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 10.05.1997року, про що свідчить свідоцтво про одруження [NUMBER], видане Відділом РАГСу виконкому Тернопільської міської ради народних депутатів, актовий запис № 425. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітні діти - дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO] Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З роз'яснень, даних у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року, вбачається, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, брати до уваги інші обставини життя подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони не змогли створити міцної сім'ї, вони люди різних поглядів на життя, між ними виникають непорозуміння, у зв'язку із чим між ними практично припинилися шлюбні стосунки. Примирення і збереження сім'ї не можливе. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам сторін спору, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 10 грудня 1994 року він перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки за час їх спільного проживання виявилось, що вони мають різні погляди на життя, сім'ю, моральні та духовні цінності, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Протягом останніх двох років сторони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач, посилаючись на те, що їх шлюб існує лише формально, перебування в даному шлюбі суперечить їх інтересам, сім'я розпалась, а примирення між ними не можливе, просить суд шлюб розірвати за рішенням суду. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримав повністю та просив задовольнити, а відповідач позов визнала, просила задовольнити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 грудня 1994 року між сторонами укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], запис № 357, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міськвиконкому Київської області 10 грудня 1994 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 3). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не підтримують шлюбних стосунків, разом не проживають що ними визнається і, згідно зі ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя " від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 17 квітня 2010 року він перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO]. Однак одруження з відповідачем виявилось невдалим, оскільки через непорозуміння в сім'ї постійно напружена ситуація, через що виникали постійні сварки. Окрім того, з лютого 2013 року сторони по справі разом не проживають, що на думку позивача вказує на те, що сумісне життя та збереження сімейних відносин є неможливим. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримав повністю та просив задовольнити, а відповідач позов визнала, просила задовольнити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 17 квітня 2010 року між сторонами укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Мокроволянською сільською радою Білогірського району Хмельницької області 17 квітня 2010 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про її народження, серії [NUMBER], видане 19.11.2010 року Мокроволянською сільською радою Білогірського району Хмельницької області. Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не підтримують шлюбних стосунків, разом не проживають що ними визнається і, згідно зі ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя " від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, мотивуючи тим, що з відповідачем він зареєстрував шлюб 03.03.2009 року. Від спільного подружнього життя [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON], а [INFO] - син [PERSON], які проживають з позивачем та знаходиться на його утриманні, оскільки дружина залишила сім'ю і на даний час сторони проживають окремо. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей надавати не бажає, хоча фізично здорова, інших утриманців не має, матеріально забезпечена, неофіційно працює .Просить стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання дочки [PERSON] в розмірі 500 грн. та сина [PERSON] - в розмірі 700 грн. щомісячно до повноліття дітей та допустити до негайного виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги, суду пояснив, що дружина залишила сім'ю і діти знаходяться на його утриманні. Йому одному важко виховувати двох дітей, а відповідач матеріально забезпечена, оскільки працює без оформлення трудових відносин. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву, у якій повністю визнала заявлений до неї позов та просить розглянути справу у її відсутність. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] сторони уклали шлюб 03.03.2009 року у відділі РАЦС по місту Могилів-Подільському Могилів-Подільського МРУЮ у Вінницькій області, актовий запис № 31(а.с.2). Відповідно до копій свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER] сторони є батьками дітей [PERSON] , [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 3 -8). З довідки мерії комуни Ліпнік Окницького району Р.Молдова від 29.12.2014 року № 2522 вбачається, що діти [PERSON] , [INFO], та [PERSON] знаходяться на утриманні позивача (а.с. 9-10). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При вирішенні даного позову суд враховує, що позивач знаходиться у важкому матеріальному становищі, та те, що відповідач офіційно не працює, разом з тим, позов визнає в повному обсязі. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання у частині стягнення розміру аліментів за один місяць. На підставі ст.ст. 180, 182, 184 СК України, ст. 9 Закону України "Про судовий збір",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач мотивує свій позов тим, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] і від цього шлюбу у них є неповнолітні діти - дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Так як відповідач офіційно не працевлаштована, в добровільному порядку допомогу на утримання дітей не надає, а тому позивач просить стягувати з відповідача в його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 516,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак скерував до суду письмове клопотання, у якому просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак скерувала до суду письмове клопотання, у якому просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення повністю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповіднго до ст.181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 07 червня 2008 року Журавниківською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.5), свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 03 лютого 2009 року Журавниківською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.6), свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 03 червня 2014 року Журавниківською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.7), [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них дійсно є неповнолітні діти - дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Таким чином суд вважає, що хоча відповідач [PERSON] не працює, однак вона є спроможною надавати на утримання дітей матеріальну допомогу, яку відповідно до ст.184 СК України слід визначити у твердій грошовій сумі, оскільки її дохід не є регулярним. Отже, виходячи з наведеної правової норми і встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітніх дітей та відповідно до реальних матеріальних можливостей відповідача з останньої слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 516,00 гривень на кожну дитину щомісячно, так як для цього є законні підстави і визнання відповідачем [PERSON] цього позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ч.2 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути у доход держави судовий збір в сумі 243,60 грн., так як позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674 - VI.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання, у зв'язку з навчанням в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, щомісячно. В обґрунтування позовних вимог вказує, що він є сином відповідача, проживає з матір'ю та навчається на першому курсі денного відділення Харківського національного економічного університету ім.С.Кузнеця, у зв'язку з чим потребує додаткових витрат. На теперішній час відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивач не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Третя особа також до суду не з"явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, але за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Зі свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №121885, встановлено, що батьком [PERSON], 12.09.1999р.н., є відповідач [PERSON] /а.с.8/ Зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ВЛ №201937, вбачається, що 19.02.2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. /а.с.9/ Відповідно до довідки №32/3461 від 06.10.2017 року, [PERSON] навчається на першому курсі денного відділення Харківського національного економічного університету ім.С.Кузнеця. Строк навчання до 30 червня 2021 року. /а.с.10/ Згідно ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу Виходячи з правил ч.ч.1, 2, 3 ст.10, ст.60 ЦПК України щодо засад змагальності сторін, обов'язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, враховуючи матеріальний стан повнолітнього [PERSON], який не працює, а ще тільки навчається, дані про особу відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо сплати аліментів на утримання повнолітнього сина, підлягають задоволенню , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Витрати, пов'язані зі сплатою судового збору суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Жаденської сільської ради Дубровицького району Рівненської області та просить визначити для цього додатковий строк тривалістю в три місяці для подання до Дубровицької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, на житловий будинок на земельну ділянку, яку батько заповів йому відповідно до заповіту. У 2014 році він звернувся за місцем відкриття спадщини до Дубровицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус таку заяву не прийняв, оскільки був пропущений шестимісячний строк прийняття спадщини з дня смерті спадкодавця. Основною причиною пропуску строку було те, що він тривалий час перебував на заробітках на території Російської Федерації, у зв'язку з цим, він не міг вчасно звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з'явився, до суду подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує. Представник відповідача Жаденської сільської ради в судове засідання не з'явився. В своїй заяві просить справу розглянути без представника, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7) [PERSON] помер [INFO]. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8) батьком позивача [PERSON] [INFO] є [PERSON]. Згідно заповіту, що посвідчений 02.12.2003 року (а.с.6) вбачається, що [PERSON] "жилий будинок з надвірними будівлями, земельну частку (пай) згідно сертифіката РВ №0216118 в кількості 3,77 га від 12 травня 1997 року" заповів своєму сину [PERSON] [INFO]. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини з поважних причин, суд має право визначити додатковий строк для її подання. Враховуючи вищенаведене, суд позов задовольняє, оскільки переконується в тому, що [PERSON] дійсно є спадкоємцем першої черги за заповітом та з поважних причин пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Котелівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно з посиланням на те, що після смерті [INFO] [PERSON], залишилося спадкового майна, яке знаходиться по вулиці [ADDRESS] в с. Котелеве, Новоселицького району, Чернівецької області, яку прийняла її донька [PERSON]. [INFO] померла [PERSON], яка 10 лютого 1995 року, ще при житті склала заповіт за реєстровим №6, згідно якого заповіла все своє майно позивачу, яке вона як спадкоємець за заповітом своєчасно прийняла. Позивач не може оформити право власності на спадкове майно у зв'язку з тим, що померла під час життя не оформила правовстановлюючі документи. На підставі зазначеного просить суд визнати за позивачем право власності на домоволодіння, що знаходиться по вулиці [ADDRESS] в с. Котелеве, Новоселицького району, Чернівецької області та складається з житлового будинку літ. "А" в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] В судовому засіданні представника позивача вимоги позову підтримав в повному обсязі та надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про визнання позовних вимог та розгляду справи у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позову підлягають до задоволення. Судом встановлено, що станом на 01.07.1990 року по 15.04.1991 року домогосподарство, що знаходиться по вулиці [ADDRESS] в с. Котелеве Новоселицького району Чернівецької області відносилося до категорії колгоспних дворів, в якому проживала та була його членом: [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується довідкою сільської ради. Відповідно до ст.ст. 120, 123 ЦК УPCP, [PERSON], як член колгоспного двору має право на домоволодіння, яке відносилось до майна колгоспного двору та зберіглося по теперішній час. Судом також встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно. Спадщину, яка складається із спірного домогосподарства, після смерті [PERSON], своєчасно прийняла позивач - [PERSON], як спадкоємець по заповіту, а також вступила у володіння спадковим майном. Позивач не може оформити право власності на спадкове майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадщину, а тому право власності в такому випадку, згідно ст. 392 ЦК України, може бути визнано в судовому порядку. Відповідач по справі позовні вимоги визнав, що не порушує прав та інтересів інших осіб, оскільки, відповідно до довідки сільської ради № 1350 від 03.09.2014 року, спадкоємцями майна померлої є [PERSON] На підставі наведеного суд вважає, що вимоги позову підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ПП «Агропрогрес» про визнання правочинів-договорів оренди земель недійсними. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що договори оренди землі від 26.05.2008 року хоча укладені із ПП «Агропрогрес» від його імені, проте підписані не ним самим. Тому, оскільки, волевиявлення позивача на укладення таких договорів не було, то він просить визнати ці договори недійсними. В судовому засіданні від 10.08. 2016 року в якому приймав участь позивач він підтримав вимоги та зазначив , що він не укладав договір з ПП "Агропрогрес" , хто його підписав не знає, також зазначив, що в відомостях на отримання орендної плати не розписувався. Представник позивача в судовому засіданні , позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача у судове засідання для розгляду справи по суті не з'явився, повторно , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином , про що свідчить розписка ,надіслав письмову заяву в якій просить застосувати строк позовної давності та повністю відмовити в задоволеенні позову . Врахувавши згоду представника позивача , який не заперечує щодо заочного розгляду та

Outcome: approved