Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що 21 вересня 2013 року між сторонами у справі зареєстровано шлюб, від якого мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Однак, у зв`язку із різними поглядами на сімейне життя, відсутністю взаєморозуміння та поваги один до одного шлюбні відносини з відповідачем [PERSON] фактично припинено з 2020 року, при цьому відповідач ухиляється від обов`язку по утриманню їхніх спільних неповнолітніх дітей, які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, а також щодо утримання її, позивача, як непрацездатної дружини, яка зайнята доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить розірвати шлюб з відповідачем та стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/2 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку в місяць. Позивач також просить стягувати щомісячно з відповідача аліменти на її утримання як непрацездатної дружини, яка зайнята доглядом за дитиною до досягнення нею віку трьох років, в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, а також стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір по позовній вимозі про розірвання шлюбу у сумі 908,00 грн. Відповідно до ухвали судді Диканського районного суду Полтавської області від 05.05.2021 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що визнає позов в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення та просить розглянути справу за його відсутності. З огляду на подані учасниками справи письмові заяви, суд провів розгляд справи у судовому засіданні за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі 21 вересня 2013 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Диканського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 71, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с. 4/. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с. 5,6,7/. \~\~\~\~ Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені з 2020 року, відновлювати їх ні позивач, ні відповідач наміру і бажання не мають, що підтверджується, зокрема, їхніми наданими суду письмовими заявами. Заяви або клопотання про надання строку для примирення та намір зберегти шлюб сторонами по справі не подавалися. Спільне господарство сторони не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом обставини свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також інтересам їхніх неповнолітніх дітей, які повинні виховуватись в атмосфері доброзичливості, комфорту та любові, а тому, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України,\~\~шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~Вирішення судом питання про прізвище, яке бажає мати той з подружжя, який змінював його під час державної реєстрації шлюбу, залежить від зазначення відповідних вимог у поданих до суду заяві або позові. \~ \~ \~ \~Питання про вибір прізвища не зазначено у позовних вимогах, позивачем будь-яких заяв щодо зміни прізвища після розірвання шлюбу також не подано, тому воно не було предметом судового розгляду.\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що відповідач по справі є батьком дітей, які проживають з позивачем [PERSON] та перебувають на повному її утриманні, є працездатним, отримує стабільний щомісячний дохід, так як офіційно працевлаштований, ніяких матеріальних зобов`язань щодо утримання інших дітей чи непрацездатних осіб не має, але добровільно жодної матеріальної допомоги на утримання їхніх спільних неповнолітніх дітей не надає. Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~\~\~ Враховуючи те, що відповідач добровільно не виконує покладеного на нього обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, хоча зобов`язаний утримувати останніх до їх повноліття, на спростування чого відповідачем не було надано суду жодних доказів, враховуючи передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини стосовно визначення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню та вважає за необхідне призначити аліменти на користь позивача на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення кожною дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що позивач у справі перебуває у відпустці по догляду дитиною - [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею віку трьох років, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання як матері своєї дитини, хоча може надавати таку допомогу, бо є працездатним, отримує заробітну плату та згідно з ч. 2 ст. 84 СК України повинен таку матеріальну допомогу надавати позивачці. При таких обставинах, суд вважає необхідним позовні вимоги позивача про стягнення на її користь аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача як на утримання дружини, що зайнята доглядом за дитиною до трьох років задоволити. Враховуючи, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу задоволено в повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений нею судовий збір по позовній вимозі про розірвання шлюбу у розмірі 908,00 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір за дві позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та непрацездатної дружини до досягнення дитиною трирічного віку у загальному розмірі 1816,00 грн (по 908,00 грн за кожну позовну вимогу) підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.\~ \~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved