Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

Позивач «ДТЕК Одеські Електромережі» (колишня назва АТ «Одесаобленерго») звернулось до суду із позовом до [PERSON] , у якому, на підставі ст.ст. 1166, 1187ЦК України, просить стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду, завдану пошкодженням майна у розмірі 40461,80 грн та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22 вересня 2019 року приблизно о 10 годині 00 хвилин [PERSON] , який керував автомобілем марки «Renault Premium 450» державний реєстраційний номер [NUMBER] , з причепом «Meusburger MPS-3» державний реєстраційний номер [NUMBER] та є власником цих транспортних засобів, у м. Кодима Одеської області по вул. Новоселів , залишив автомобіль на покаті, не поставивши відкати та не впевнившись у справності стоянкового гальма, в результаті чого автомобіль самостійно покотився та здійснив зіткнення з опорою № 22 , на ПЛ-10 кВ Маслозавод ТП №183, яка в подальшому пошкодила щит та силовий трансформатор ТМ 10/0,4 кВ потужністю 63 кВА, що знаходяться на балансі та обслуговуються АТ «ДТЕК Одеські Електромережі», та що унеможливило подальшу експлуатацію цих технічних споруд. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.2.3 «б» та п.31.4.1 ПДР України, за що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП. Водночас, постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 10.02.2020 року [PERSON] було визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення і провадження у справі закрито у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. 23 вересня 2019 року позивачем виконали ремонтні роботи по відновлюванню пошкоджених опори №22 на ПЛ-10 кВ Маслозавод ТП №183 та силового трансформатору ТМ 10/0,4 кВ потужністю 63 кВА, як наслідок, АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» понесло збитки за завдану відповідачем шкоду, яка спричинила виконання ремонтних робіт та витрати на заміну цих технічних споруд. Завдані позивачеві збитки відповідачем не відшкодовані, у зв`язку з чим позивач звернувся з цим позовом до суду. Позивач також зазначає, що особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Така відповідальність виключається внаслідок непереборної сили та умислу потерпілого. Перед потерпілим несуть обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і не винні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами. Ухвалою суду від 11 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У визначений судом строк, а саме 21.01.2021 року, [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовує тим, що постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 10.02.2020 року було встановлено, що він є невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Тим самим судовим рішенням провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито на підставі п.1 ст.247 цього ж Кодексу за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Він вважає, що ця обставина унеможливлює його причетність до події, як такої взагалі, що мала місце, а також за участю належного йому чи під його керуванням транспортного засобу. Крім того, зазначає, що з протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду вбачається, що було здійснено лише зіткнення з електричною опорою №22. При цьому, не зазначено, що ця споруда або будь-які інші об`єкти були пошкоджені. Також вказує, що позивач не надав жодного належного та допустимого доказу того, що саме він являється власником, розпорядником, користувачем чи балансоутримувачем пошкодженого майна. Вважає, що акти обстеження стану споруд та оцінки збитків від 22.09.2019 року не можуть вважатись належними та допустимими доказами у справі, оскільки складені самим потерпілим та без проведення відповідної експертизи. 10.03.2021 року позивачем було надано відповідь на відзив з додатковими доказами щодо перебування на балансі АТ «Одеські Електромережі» об`єктів розподілу електричної енергії, а саме: ПЛ-10 кВ Маслозавод, ТП №183 та силового трансформатору ТМ-100, з місцем розташування м. Кодима, вул. Новоселів та вул. Мельниченка, а також щодо вартості виконаних будівельних робіт та витрат. Позивач зазначає, що заперечуючи проти поданих АТ «Одеські Електромережі» доказів, відповідач не надав будь-яких доказів на їх спростування. Крім того, постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 10.02.2020 року [PERSON] визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з підстав неналежного оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення Кодимським ВП Балтського ВП ГУ НП в Одеській області. Дана обставина не може виключати наявність шкоди, яка була завдана джерелом підвищеної небезпеки, який належить відповідачу, а також бути підставою для визначення відсутності самого факту наявності шкоди. Крім того, [PERSON] не надав жодного доказу про те, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Тому вважає, саме відповідач повинен відповідати за завдану АТ «Одеські Електромережі» шкоду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив їх задовольнити. Представник відповідача - адвокат Снітко В.А. у судовому засіданні підтвердив обставини викладені у відзиві на позовну заяву, позов не визнав, та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду цивільної справи був повідомлений у встановленому порядку. Суд, вислухавши вступне слово і пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи з точки зору їх належності, допустимості та достатності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки «Renault Premium 450» державний реєстраційний номер [NUMBER] та причепу «Meusburger MPS-3» державний реєстраційний номер [NUMBER] . Ці обставини підтверджуються копією свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.7). З копії рапорту помічника чергового Кодимського ВП Балтського ВП ГУ НП в Одеській області (а.с.100) вбачається, що 22.09.2019 року отримано повідомлення по телефону та зареєстровано за №2231 від 22.09.2019 року як ДТП про те, що 22.09.2019 року о 10 годині 51 хвилині до Кодимського ВП надійшло повідомлення по телефону диспетчера Подільської РЕМ про те, що 22.09.2019 року о 10 годині 00 хвилин водій транспортного засобу «МАН», рухаючись по вул. Промисловій у м. Кодима, не впоравшись з керуванням, здійснив зіткнення з електропідстанцією. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 367506, складеного 22.09.2019 року інспектором СРПП Кодимського ВП лейтенантом поліції Горшою П.Р. (а.с.98), 22.09.2019 року о 10 годині 00 хвилин у м. Кодима Одеської області по вул. Новоселів водій [PERSON] залишив автомобіль марки «Renault Premium 450» державний реєстраційний номер [NUMBER] з причепом «Meusburger MPS-3» державний реєстраційний номер [NUMBER] , на покаті, не поставивши відкати та не впевнившись у справності стоянкового гальма, в результаті чого транспортний засіб самостійно покотився та здійснив зіткнення з опорою № 22 , тим самим порушивши п.2.3 «б» та п.31.4.1, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. Згідно довідки АТ «ДТЕК «Одеські Електромережі» №302/21/03-1 від 05.02.2021 року ПЛ-10 кВ «Маслозавод», інвентарний № 700154090 ; ТП 183, інвентарний №70016307, з місцем розташування по вул. Новоселів (автодорога) в місті Кодима та трансформатор ТМ 100 (заводський №44489), інвентарний №783154130 з місцем розташування по вул. Мельниченка (Калініна) в місті Кодима, знаходяться на балансі АТ «ДТЕК Одеські Електромережі». Згідно акту обстеження стану споруди ПЛ 10 кВ Маслозавод ТП 183, що був складений 22.09.2019 року начальником РЕМ [PERSON], інженером ВТГ [PERSON] та майстром РМ [PERSON] , у зв`язку із її знищенням, з фотоілюстраціями (а.с.8-14), було виявлено пошкодження опори №22 при землі, трансформатора ТМ ТМ-63 кВА та фундаменту КТП 183, що мали місце внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю водія [PERSON] . Крім того, зі змісту вказаного акту вбачається, що для подальшої експлуатації цього об`єкта розподілу електроенергії необхідно замінити опору, провести монтаж проводів ПЛ 10 кВ «Маслозавод», замінити трансформатор ТМ-63 кВА та виконати ремонт фундаменту на КТП 183. Відповідно до акту оцінки збитків, які завдано суб`єкту господарювання АТ «Одесаобленерго» від 22.09.2019 року (а.с.15), що був складений внаслідок знищення ПЛ 10 кВ Маслозавод» №22, ТП 183 (м. Кодима) - залізобетонна опора, ТП 183, акту приймання виконаних будівельних робіт (а.с.16-17) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2019 року, матеріальний збиток, який був завданий позивачу внаслідок наїзду на опору №22 на ПЛ 10 кВ «Маслозавод», ТП 183 та трансформатор ТМ 100 кВ потужністю 63 кВА становить суму в розмірі 40461,81 грн. В матеріалах цивільної справи відсутні інші належні та допустимі докази, які б спростовували вищевказану суму матеріального збитку, заподіяного АТ «Одеські Електромережі». У свою чергу, відповідач [PERSON] та його представник не скористались своїм правом заявити клопотання про проведення судової експертизи для встановлення розміру матеріального збитку та не надали іншого експертного висновку на спростування суми матеріального зибтку, заявленого позивачем, а отже у суду немає підстав ставити під сумнів належність та допустимість доказу вартості відновлювальних ремонтних робіт, який наданий АТ "Одеські Електомережі". 07.10.2019 року начальник Кодимського РЕМ [PERSON] звернувся до начальника Кодимського ВП із заявою про вжиття заходів щодо встановлення винної особи за фактом ДТП, що мала місце 22.09.2019 року та в результаті якої прийшли у непридатність вищевказані об`єкти розподілу електроенергії. Як вбачається з листа Кодимського відділення поліції Балтського відділу поліції № 41/1/6399 від 11.10.2019 року (а.с.19), за результатами проведеної перевірки було встановлено, що 22.09.2019 року о 10 годині 00 хвилин водій [PERSON] у м. Кодима по вул. Новоселів залишив власні автомобіль марки «Renault Premium 450» державний реєстраційний номер [NUMBER] з причепом «Meusburger MPS-3» державний реєстраційний номер [NUMBER] на покаті, не поставивши відкати та не впевнившись у справності стоянкового гальма, в результаті чого автомобіль самостійно покотився та здійснив зіткнення з опорою № 22 , на ПЛ-10 кВ Маслозавод ТП №183, яка в подальшому пошкодила щит та силовий трансформатор ТМ 10/0,4 кВ потужністю 63 кВА. В результаті ДТП автомобіль, електрична опора, щит КТП та силовий трансформатор отримали механічні пошкодження. Постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 10.02.2020 року (а.с.137-140) [PERSON] визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим і немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом ч.ч.1,5 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ч.1 ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За приписами ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дійсно, постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 10.02.2020 року (а.с.137-140) [PERSON] визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Натомість, аналізуючи наявні у справі письмові докази, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт дорожньо-транспортної пригоди за участі водія [PERSON] , що відбулася 22.09.2019 року о 10 годині 00 хвилин у м. Кодима по вул. Новоселів, в результаті якої пошкоджено опору №22, трансформатор ТМ ТМ-63 кВА та фундамент КТП 183. Як роз`яснив Верховний Суд у Постанові від 11.12.2019 року у справі №601/1304/15, відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини особи, яка завдала шкоду, відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). Порядок та умови відшкодування шкоди визначено ЦК України. Відповідно до статті 1187 ЦК України умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними. Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, виключається внаслідок непереборної сили та умислу потерпілого. Безумовною підставою звільнення від цивільно-правової відповідальності без вини є дія непереборної сили. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 263 ЦК України непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за таких умов подія. Непереборна сила - це подія, об`єктивно невідворотна за певних умов не тільки для цього заподіювача шкоди, а й для інших осіб при досягненому рівні розвитку науки і техніки; надзвичайна подія, яка не може бути передбачена заподіювачем шкоди; завжди зовнішня подія по відношенню до діяльності заподіювача шкоди. Як підстава звільнення особи, що порушила зобов`язання, від відповідальності непереборна сила характеризується двома ознаками: надзвичайністю та невідворотністю. Обов`язок доведення непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди. Груба необережність потерпілого є підставою тільки для зменшення розміру відшкодування потерпілому за рахунок володільця джерела підвищеної небезпеки, однак не тягне за собою відповідальності потерпілого за заподіяння шкоди транспортному засобу. Перед потерпілим несуть обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Натомість, [PERSON] та його представник не надали суду жодного доказу про те, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Крім того, заперечуючи проти поданих АТ «Одеські Електромережі» доказів, з боку відповідача [PERSON] не надано будь-яких доказів на їх спростування. За таких обставин, суд вважає, що саме відповідач [PERSON] як власник джерела підвищеної небезпеки незалежно від наявності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, повинен відповідати за завдану АТ «Одеські Електромережі» шкоду. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені під час розгляду справи судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2102 грн. 00 коп.

Outcome: approved