Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України в особі адвоката Сечко С.В. звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього кошти у розмірі 8937,14 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2102,00 грн. Свою вимогу мотивує тим, що 09 травня 2017 року о 12 год. 00 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем Opel Vectra реєстраційний номер [NUMBER] по вул.Центральній в с.Громада Любарського району, вчинив зіткнення з автомобілем Chevrоlet Aveo реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Chevrоlet Aveo реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована, а власника автомобіля Opel Vectra реєстраційний номер [NUMBER] - ні. 28 липня 2017 року МТСБУ відшкодовано шкоду пов`язану із пошкодженням транспортного засобу Chevrоlet Aveo реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 8937,14 грн., а тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь в порядку регресу вказані кошти, а також витрати пов`язані з оплатою судового збору в сумі 2102,00 грн. У судовому засіданні представник позивача Сечко С.В. позовні вимоги підтримав повністю з підстав наведених у позовній заяві та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явилися. У відзиві, що надійшов на адресу суду 09.06.2020 року (а.с.37), позивач просив суд залишити даний позов без розгляду з мотивів викладених у ньому, однак ухвалами суду від 06.082020р. в задоволенні даного клопотання було відмовлено. Від представника відповідача адвоката Коробко Д.В. 10.09.2020 року надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його участю в іншій цивільній справі в Малиновському районному суді м.Одеси і відповідні докази зобов`язався надати в наступне судове засідання, однак будучи належним чином повідомленим (а.с.123) в наступне судове засідання (24.09.2020 року) не з`явився по невідомим суду причинам. Інших заяв чи клопотань суду не надав. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Частиною 1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відтак, враховуючи вищевказані вимоги ЦПК України та думку представника позивача суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача [PERSON] та його представника - адвоката Коробко Д.В. Вислухавши пояснення представника позивача, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Постановою Любарського районного суду Житомирської області №282/498/17 від 11.05.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, яке виразилося у тому, що 09 травня 2017 року о 12 год. 00 хв. він керував автомобілем Opel Vectra реєстраційний номер [NUMBER] , на нерегульованому перехресті, рухаючись по другорядній дорозі не надав дорогу автомобілю Chevrоlet Aveo реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що рухався по головній дорозі, допустивши зіткнення з ним. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень (а.с.5). Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу Chevrоlet Aveo реєстраційний номер [NUMBER] застраховано Моторно (транспортним) страховим бюро України на умовах полісу АК/0364158 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів, укладеного 12.10.2016 року (а.с.4). Судом встановлено, що [PERSON] , якому належить пошкоджений автомобіль Chevrоlet Aveo реєстраційний номер [NUMBER] , 12.05.2017 року з метою отримання відшкодування, отримав Звіт про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ №34/06/17 від 12.06.2017 року, протокол огляду колісного транспортного засобу ЗУ-06-2017, та ремонтну калькуляцію №34-06-2017 від 12.06.2017 (а.с.7-11) після чого звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою (а.с.15). Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та майну третьої особи. Згідно наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України №7007 від 25.07.2017 року та платіжного доручення №31 від 26.07.2017 року, [PERSON] виплачено страхове відшкодування на загальну суму 8937 грн. 14 коп. (а.с.16-17). Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.3 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 ч.1 ст.1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Згідно ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У ст.990 Цивільного кодексу України визначено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту. Відповідно до ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст.993 Цивільного кодексу України та cт.27 Закону України "Про страхування" до страховика (страхової компанії), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до пункту 38.1.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача витрати пов`язані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 8937,14 грн. Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved