Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до територіальної громади села Підгайчики в\~ особі Підгайчиківської\~сільської ради Золочівського району Львівської області та просить визнати за ним право власності на гараж, №220 на вул. Підлісна в с.Підгайчики Золочівського району Львівської області площею 68,3 кв.м. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що він працював в колгоспі ім.Стефаника в с.Погорільці Золочівського району Львівської області в період з 1990 по 1992 роки. В 1995 році він з метою купівлі гаражу у тодішньому колгоспі ССГ "Нива" вніс у касу 45000 купонокарбованців, що відповідало балансовій вартості гаража в бухгалтерському обліку підприємства. Проте, документів голова колгоспу йому не надав, повідомивши, що згодом передасть. Починаючи з 15.06.1995 гараж знятий з бухобліку і використовується ним по даний час. Відсутність у нього документів на даний гараж є перепоною для здійснення його прав на нерухоме майно. Стверджує, що він вікрито та безперервно користується даним гаражем з 1995 року, сплачує необхідні кошти на його утримання. Просить визнати за ним право власності на такий гараж за набувальною давністю. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідач в судове засідання не з'явилася, відповідач подав заяву про розгляд справи у відсутності його представника, позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 1\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Судом встановлено, що гараж, який знаходиться на вул. Підлісна, 220 у с. Підгайчики Золочівського району Львівської області площею збудований 1976 року, загальною площею 68,3 кв.м. на праві власності незареєстрований. З касового ордеру № 315 від 15.06.2017 позивачем було сплачено за гараж 45 000 купонокарбованців. Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також ч.4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Як вбачається з роз'яснень, що їх дав Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 9 своєї Постанови №5 від 07.02.2014 року, відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до п.п. 11, 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року, враховуючи положення ст. ст.335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (ст. 214 ЦПК України). Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. З огляду на наведені обставини та зважаючи на те, що позивачем 15 червня 1995 року було сплачено за гараж на вул. Підлісна, 220 у с. Підгайчики Золочівського району Львівської області 45 000 купонокарбованців, [PERSON] добросовісно заволодівши даним майном відкрито та безперервно володіє та користуватується ним до даного часу - понад десять років, суд приходить до висновку, що такий набув на нього право власності, а тому у відповідності до ч.1, ч.4 ст.344 Цивільного кодексу України за ним слід визнати право власності за набувальною давністю на спірний гараж. Зважаючи на те, що гараж на вул. Підлісна, 220 в с.Підгайчики Золочівського району Львівської області на правах приватної власності не зареєстрований, беручи до уваги те, що Підгайчиківська сільська рада Золочівського району Львівської області не зверталась до суду в порядку глави 8 ЦПК України про передачу безхазяйної речі у власність територіальної громади, суд вважає, що права та законні інтереси інших осіб даним позовом не порушуються. На підставі ст.ст. 344, 355 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved