Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Заявники 27.07.2020 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту належності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 17 лютого 1993 року за номером [NUMBER], зареєстрованого 22 вересня 1993 року Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації в книзі 49 пр. сторінці 26., №6313 на підставі Розпорядження органу приватизації від 17.02.1993 року за №2886. В обґрунтування заяви відзначено, що у правовстановлюючих документах та паспортах заявників різняться прізвища, у зв`язку зі зміною транслітерації та видачі нових документів, а саме прізвище [PERSON] в правовстановлюючому документі вказано як [PERSON] , та [PERSON] вказано як [PERSON] . Такі обставини перешкоджають спадкувати майна померлої [PERSON] . Ухвалою суду від 29.07.2020 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду у судовому засіданні 31.08.2020 року. У судове засідання 31.08.2020 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Представник заявників - адвокат Карпенко В.І. подала клопотання про розгляд справи за відсутності заявників, просить подану заяву задовольнити. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 17 лютого 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів видано свідоцтво про право власності на житло [NUMBER], яким посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідоцтво видане згідно з розпорядженням органу приватизації від 17 лютого 1993 року №2886. У розпорядженні вказано наймача як [PERSON] . З реєстраційного посвідчення, виданого Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації вбачається, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване в реєстровій книзі №49 пр. під реєстровим №691 стр. 26. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. 26.10.2019 року державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі Оліянчук С.С. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким [PERSON] та [PERSON] успадкували ј частку квартири під [ADDRESS] , що належало [PERSON] . Заявники зверталися до Комунального підприємства «Міське агентство приватизації житла» з заявою про внесення змін до свідоцтва про право власності на житла та розпорядження, проте листом №75-С/01-07 від 01.04.2020 року їм було відмовлено, адже прізвища співвласників житла були вказані вірно як [PERSON] та [PERSON] . На теперішній час прізвища заявників у паспортах вказано як [PERSON] та [PERSON] . З боку органу приватизації не було допущено помилок. В свою чергу, з паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 12 лютого 2014 року Приморським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області прізвище [PERSON] вказано як [PERSON] . Місце реєстрації [PERSON] є: [ADDRESS] . З паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 22.10.1998 року Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області вбачається, що прізвище [PERSON] вказано як [PERSON] та місцем реєстрації є: [ADDRESS] . Прізвище [PERSON] вказано як [PERSON] у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого 05.07.2001 року Центральним РВОМУВС України в Одеській області. Місцем реєстрації [PERSON] є: [ADDRESS] . Тож, паспорти заявників з вірними прізвищами видані після видачі свідоцтва про право власності на житло та відповідного розпорядження. Місцем реєстрації заявників є квартира [ADDRESS] , тому суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, який через розбіжності в написанні прізвища, не може в повному обсязі реалізувати свої права по розпорядженню майном. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 та п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги заяви.

Outcome: approved