Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач 31 серпня 2015 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив суд постановити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 07 липня 1999 року між ним та відповідачкою Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного Центру розвитку сім'ї, про що є актовий запис № 563. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 07 липня 1999 року між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб, від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], позивач вказує, що сімейне життя з відповідачкою не склалося, з березня 2015 р. не підтримують сімейних стосунків, спільне господарство не ведеться, бюджет мають окремий, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, зазначає, що майнових питань про поділ майна, придбаного в період сумісного шлюбу з [PERSON] не виникає, враховуючи наведене на підставі ст. 105, 110 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, вказував, що рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим. Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечувала, підтвердила, що вони з чоловіком з березня 2015 р. проживають окремо, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, вказувала, що у позивача з'явилась нова родина, а тому подальше збереження сім'ї не можливе, крім того виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Суд, вислухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 липня 1999 р. про що є актовий запис № 563 (а.с. 3 - копія свідоцтва про одруження). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови №11 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідачки втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідачки дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з березня 2015 року не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved