Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання малолітньої сина та визначити їх у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за час перебування в шлюбі з відповідачем у них народив син, на утримання якого за рішенням суду від 20.11.2014 року призначено аліменти у розмірі 450 грн. Однак на даний час цих коштів з врахуванням віку дитини є недостатньо, щоб забезпечити всі потреби сина, їх розмір суперечить мінімальному прожитковому мінімуму на дитину, тому просить призначити аліменти в такому розмірі, як вимагає законодавство; так як син виріс, не хворіє, потребує більших затрат на одяг, повноцінне харчування, оскільки йде до школи в перший клас. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Позивач не заперечувала щодо заочного винесення рішення. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що сторони розірвали шлюб, від даного шлюбу народився: син [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Син проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач та відповідач на час розгляду справи в суді спільно не проживають. Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 20.11.2014 року стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі 450 гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття щомісячно. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Встановлено, що рішенням Зборівського районного суду від 20.11.2014 року зобов'язано відповідача, як батька дитини сплачувати аліменти у розмірі 450 грн. (а.с.5). Після винесення вказаного рішення суду пройшов значний проміжок часу, майже 3 роки. На даний час розмір раніше визначених аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина значно виросла природньо, почала навчатися в школі та потребує в звязку з цим більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері, з якою дитина проживає. Крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і становить на даний час 1777 грн. А визначений судом розмір аліментів в сумі 450 грн. на утримання дитини є недостатнім для задоволення її потреб: калорійного харчування та забезпеченням одягу відповідно до її віку , тобто не забезпечує навіть мінімальні потреби дитини, і є не достатнім для повноцінного її розвитку, а тому є підстави для збільшення розміру аліментів. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи із віку дитини сторін, такий прожитковий мінімум в розрахунку на місяць повинен бути не меншим як 1777 грн. і відповідно, аліменти не можуть бути меншими ніж 888.5 грн. на дитину.\~\~ При визначенні нового розміру аліментів суд враховує те, що відповідач, будучи фізично здоровою особою працездатного віку і саме він, як батько своєї дитини, може і повинен знаходити діяльність, яка б дозволила йому забезпечити належний рівень існування сина, який має право на утримання за його рахунок. А, відповідно, він повинен, і має можливість докладати всіх зусиль для надання повноцінного утримання своїй дитині, яка в силу свого віку не може забезпечити себе усім необхідним. Тому суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача підлягають збільшенню, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін, а що саме головне - інтересам дитини. Аліменти в новому розмірі мають стягуватися з часу набрання рішення законної сили. Позивач звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі наведеного, ст.180-184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved