Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 19.03.1991 року Погорілівською сільською радою Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом № 03. Посилається на те, що 19.03.1991 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що їх сімейне життя не склалось через різні погляди на життя та частих сварок між ними, вони перестали розуміти один одного, не можуть знайти між собою спільної думки. Відповідач не працює, не допомагає матеріально утримувати сім"ю, зловживає спиртними напитками. Позивачка вказує, що для покращення матеріального становища в їх сім"ї в 2007 році змушена була поїхати на заробітки за кордон. Із вказаного часу вони із відповідачем не підтримують відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. В звязку із чим вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в позовній заяві просила розглядати справу у її відсутност. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином судовою повісткою, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотань про розгляд справи у його відсутності від нього також не надходило, а тому справу, зі згоди позивача [PERSON] розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.03.1991 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ № 429304 від 19.03.1991 року (а.с.4).\~ Від даного шлюбу в сторін народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 6-8), двоє із котрих на даний час повнолітні. Причиною розпаду сімї є те, що спільне проживання сторін та шлюбні відносини між ними стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя та частих сварок. Між сторонами втрачено почуття поваги, любові та довіри, їх шлюб розпався та носить формальний характер. З 2007 року сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства. Враховуючи відсутність між сторонами будь-яких відносин, відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного та

Outcome: approved