Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом. У позові вказав, що він є спадкоємцем за заповітом нерухомого майна після смерті 15 серпня 2015 року [PERSON]. Відповідач [PERSON] є рідним сином спадкодавця і звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак не має права на обовязкову частку у спадщині. До складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] входить: побудоване спадкодавцем в 1985-1991 роках домогосподарство по вул.Новій, 8 в с.Новаках Лубенського району Полтавської області. Постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на вказане майно з тих підстав, що позивач не надав правовстановлюючі документи на нього. Однак право власності померлого на вказане майно підтверджується іншими доказами, зокрема випискою з погосподарської книги, державним актом на право власності на землю. На підставі викладеного та у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння, позивач прохає визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на вищевказане домоволодіння. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали, прохають їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник проти задоволення позову заперечують. Вказали, що заповіт, складений [PERSON] є недійсним. Третя особа - територіальна громада в особі Новаківської сільської ради Лубенського району Полтавської області надіслала суду заяву, в якій справу прохає розглянути без участі свого представника, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа Перша Лубенська державна нотаріальна контора, надіслала суду заяву, в якій справу прохає розглянути без участі свого представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Третя особа Державна реєстраційна служба Лубенського МРУЮ в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15 серпня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого по вул. Новій, 8 в с.Новаках Лубенського району Полтавської області, до складу якого входять: житловий будинок «А-1», сарай «Б», погріб з шийкою «під Б», убиральня «В», водогін №1, ворота №2, огорожа №3, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне», технічним паспортом, копією свідоцтва на забудову садиби та витягом з погосподарської книги №1 за 2011-2015 роки, погосподарський номер 063 Новаківської сільської ради Лубенського району Полтавської області. Згідно довідки КП «Лубенське МБТІ» №608 від 17.05.2016 року житловий будинок по вул. Новій, 8 в с.Новаках Лубенського району Полтавської області не зареєстрований. За життя, 11 серпня 2015 року, [PERSON] склав заповіт, яким все належне йому майно заповів позивачу по справі - [PERSON]. З наданих на запит суду нотаріусом Першої Лубенської державної нотаріальної контори копій матеріалів спадкової справи вбачається, що син померлого [PERSON] [PERSON] 19 жовтня 2015 року подав заяву про прийняття спадщини за законом. Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Таким чином, спадкодавець [PERSON] скористався правом призначити спадкоємців на випадок своєї смерті, склавши заповіт на користь позивача [PERSON] Стаття 1241 ЦК України встановлює перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Син спадкодавця, яким є відповідач [PERSON] до жодної категорії осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині не належить. [PERSON] скористався своїм правом на оскарження заповіту в судовому порядку. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22.02.2017 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним відмовлено. Натомість, [PERSON] у встановлений законом строк, 15 січня 2016 року, звернувся з заявою про прийняття спадщини за заповітом. На своє звернення до Першої Лубенської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивач отримав лист від 19.05.2016 року, в якому нотаріус процитував ст.42 ЗУ «Про нотаріат»: «Нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та в день подачі всіх необхідних документів. Вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або надсилання документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії. Строк, на який відкладається вчинення нотаріальної дії в цих випадках, не може перевищувати одного місяця. За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. Законами України можуть бути встановлені також інші підстави для відкладення або зупинення вчинення нотаріальних дій.» В наступному, після набрання законної сили рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22.02.2017 року постановою нотаріуса № 374/02-31 від 15.06.2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину на спірне домоволодіння у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно. Отже, наразі [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, однак через відсутність правовстановлюючого документу на вказане домоволодіння позбавлений можливості отримати свідоцтво на право на спадщину. Відповідно до п.3.3. листа ВССУ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 на виконання постанови КМУ від 27 лютого 1995 року № 150 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" були прийняті Правила державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 56, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31/1056. Правила встановлювали порядок державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб. До об'єктів нерухомого майна, що підлягали державній реєстрації, відносяться: жилі будинки (домоволодіння), розташовані на земельній ділянці під окремим порядковим номером на вулиці, площі, провулку; нежилі будинки, дачі, садові будинки, гаражі, будівлі виробничого, господарського, соціально-побутового та іншого призначення, розташовані на окремих земельних ділянках; вбудовані в жилі будинки нежилі приміщення (як частини цього будинку); квартири в багатоквартирних будинках. Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав. Враховуючи інтереси позивача, вищенаведені обставини, неможливість оформлення спадщини у визначеному законом порядку, що іншого шляху для захисту права позивача немає, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги. Суть заперечень відповідача зводиться до визнання недійсним заповіту, однак, як було встановлено дійсність заповіту підтверджена в судовому порядку. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved