Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом до суду та просить суд зобовязати відповідача усунути перешкоди в розпорядженні нерухомим майном шляхом скасування обтяження нерухомого майна,розташованого за адресою: [ADDRESS], виключивши з Єдиного реєстру заборон запис про обтяження № 4266980 внесеного на підставі договору іпотеки приватним нотаріусом. В обґрунтування позову зазначила, що 21 грудня 2006р. між нею та АКБ «ТАС-Комерцбанк» було укладено кредитний договір 0307/1206/71-640. З метою забезпечення зобовязань за вказаними договором, між нею та АКБ «ТАС-Комерцбанк» було укладено договір іпотеки від 21 грудня 2006р. №0307/1206/71-640-Z-1, предмет якого є нерухоме майно за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова. [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу права вимоги від 25 лютого 2012 р., ПАТ «Сведбанк» як правонаступник АКБ «ТАС-Комерцбанк», відступив право вимоги на користь ПАТ «Дельта Банк». Всі зобовязання за договором вона виконала, ПАТ «Дельта Банк» не має до неї фінансових та майнових претензій, у звязку з чим вона звернулась до відповідача з заявою про зняття заборони відчуження з іпотечного майна та про припинення запису про обтяження майна іпотекою, однак їй відповідь надана не була та повідомлено про певні труднощі щодо звернення із заявою до нотаріуса про зняття заборони відчуження у звязку з процедурою ліквідації ПАТ «Дельта Банк». Згідно відомостей з Єдиного реєстру забороно відчуження обєктів нерухомого майна, 21 грудня 2006р. за № 4266980 приватним нотаріусом [PERSON] внесено заборону на нерухоме майно, квартиру, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг. [ADDRESS], реєстраційний № 4266980. Тому оскільки вона не може іншим шляхом зняти заборону відчуження нерухомого майна, просить задовольнити вимоги. Ухвалою суду від 23 серпня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду\~від 19\~листопада 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання сторони не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином в порядку, встановленому ст. 128 ЦПК України. Тому враховуючи відсутність заяви позивача про розгляд справи в заочному порядку з винесенням по справі заочного рішення, вимоги частини 1 статті 223 ЦПК Україн, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних підстав. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Як встановлено судом, 21 грудня 2006р. між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір 0307/1206/71-640, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 20\~000,00 доларів США на строк з 21 грудня 2006 р. по 20 грудня 2016 р. включно (а.с. 8-12 копія договору)ж З метою забезпечення зобовязань, що виникають з вищевказаного договору, між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON], 21 грудня 2006р було укладено договір іпотеки №0307/1206/71-640-Z-1, відповідно до якого остання передала в іпотеку банку майно, право власності на яке підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] 21.12.2006р., що розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова. [ADDRESS] (а.с. 12-15 копія договору). Згідно договору купівлі-продажу права вимоги від 25 лютого 2012 р., ПАТ «Сведбанк» як правонаступник АКБ «ТАС-Комерцбанк», відступив право вимоги на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», відповідно до листа якого за вих.. № 05-3368383 від 03.07.2017 р., кредитний договір № 0307/1206/71-640 від 21.12.2006 р. припинив свою дію з 03.07.2017 р. у звязку з повним виконанням позичальником своїх зобовязань за вказаним договором перед кредитором. Кредитор не має фінансових та майнових претензій до позичальника за кредитним договором (а.с. 16 копія листа). Згідно із ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою. Згідно частини 1 статті 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава нерухомого\~майна підлягає\~державній реєстрації\~у випадках\~та в\~порядку,\~встановлених законом. Застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (частини 2,3 статті 577 ЦК України). Отже, застава, як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямована на те, щоб гарантувати кредитору - заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, вона встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя і сама по собі є не зобов'язанням, а способом забезпечення вже існуючого зобов'язання. Пунктом 1 частини 1 статті 593 ЦК України встановлено, що право застави припиняється у разі: припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України). Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року № 898-IV передбачено, що іпотека припиняється\~у разі: припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору. За вищезазначеною інформацією ПАТ «Дельта Банк», позивачем виконано кредитні зобовязання за договором № 0307/1206/71-640 від 21.12.2006 р., фінансових та майнових претензій кредитор до позивальника не має. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином порушене право власника підлягає захисту шляхом звільнення з-під арешту спірного майна. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку до наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі Закон від 01.07.2004 № 1952-IV) державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, речові права на обєкти незавершеного будівництва та їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Згідно абзацу першого частини другої статті 26 Закону від 01.07.2004 № 1952-IV, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved