Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання в порядку спадкування за заповітом права приватної власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON]. В позовній заяві позивач вказав, що [INFO] року помер [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області, та майнова частка (пай) в пайовому фонді СТОВ «Маяк» с.Шершенці Кодимського району Одеської області. Позивач є єдиним спадкоємцем спадщини померлого за заповітом, а тому у передбачений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріус відмовила у видачі цього свідоцтва у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно В судовому засідання представник позивача [PERSON] заявлений позов підтримав та просив його задовольнити, оскільки через відсутність держаного акту на земельну ділянку та неможливість його відновити, позивач позбавлений права у позасудовому порядку оформити спадщини померлого. Представник відповідача - Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання не прибув, надавши до суду заяву про розгляд справи без нього (заява №02-16/289 від 11 грудня 2015 року). Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У зв'язку з цим суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі представника відповідача. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши позовну заяву позивача, а також надані сторонами письмові докази, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, суд відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим 24 липня 2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кодимського районного управління, актовий запис про смерть №312 від 24 липня 2013 року. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна померлого [PERSON] ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [NUMBER], площею 3.02 га., яка розташована на території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області та належала йому відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Окрім цього, до спадкового майна померлого [PERSON] ввійшла частка (пай) в пайовому фонді КСП-СТОВ "Маяк" с.Шершенці Кодимського району Одеської області у розмірі 0.002 % пайового фонду підприємства, вартістю 4970 грн., яка належала йому відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER] від 17 жовтня 2003 року. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що 15 листопада 2005 року [PERSON] склав заповіт, яким все належне йому майно заповів [PERSON] - позивачу у справі. Відтак, у відповідності із ст.1223 ЦК України позивач [PERSON] є спадкоємцем спадкового майна померло [PERSON] за заповітом. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Судом з листа державного нотаріуса Кодимського державної нотаріальної контори Налдіної М.М. №688/02-14 від 18 вересня 2014 року встановлено, що позивач [PERSON] спадщину померлого [PERSON] прийняв, своєчасно звернувшись у передбачений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини померлого. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні докази звернення позивача [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак листом №688/02-14 від 18 вересня 2014 року нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, зокрема державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, який втрачений, оголошення про що було розміщено в газеті «Вісті Кодимщини» №47 від 21 листопада 2015 року. Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім цього, відповідно до ст.392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний ним спосіб захисту цього порушеного права відповідає ст.16 ЦК України, у зв'язку з чим його позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України він є таким, що прийняв спадщину померлого [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved