Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить скасувати обтяження нерухомого майна належному йому на праві власності накладений державним нотаріусом Калуської держнотконтори Тихан О.М. на підставі постанови державного виконавця, зареєстрований 28.09.2007 р. за №5747978 та за №5750265, зареєстрований 28.09.2007 р., а також постановою державного виконавця Калуського МВ ДВС від 12.03.2010 р. за №9611052.\~\~ Позовні вимоги обґрунтовує тим, що під час виконання рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.10.2009р. справа №2-1920 державним виконавцем Калуського МВ ДВС було винесено постанову та накладено арешт на все нерухоме майно, яке належить йому на праві власності. Згідно постанови державного виконавця від 30.11.2010 виконавчий документ було повернуто стягувачу та до виконання більше не пред`являвся, однак арешт з нерухомого майна позивача не було знято. [PERSON] мав намір відчужити своє майно, але не зміг цього зробити через накладений арешт, тому просить скасувати обтяження нерухомого майна належному йому на праві власності. В судове засідання позивач надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить задоволити, розгляд даної справи просить проводити без його участі. Представник відповідача в.о. начальника відділу Лисенчук О.С. в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглянути справу без участі їхнього представника, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.10.2009р. справа №2-1920 з [PERSON] вирішено стягнути в користь ВАТ «Райффайзен банк Аваль» 79\~658,82 боргу. На виконання даного рішення суду державним виконавцем Калуського МВ ДВС було винесено постанову та накладено арешт на все нерухоме майно, яке належить позивачу на праві власності. 30.11.2020 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження", через те, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Позивач звертався до Калуського МВ ДВС щодо зняття заборони на відчуження майна, однак в.о. начальника відділу Лисенчук О.С. 12.10.2020 № 47935 надала відмову, посилаючись на ст.\~59\~ЗУ «Про\~виконавче провадження» (а.с.16). Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~4\~ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК). Відповідно до частин 1, 2 ст. 320 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частина 2 статті 59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» визначає, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно із ч. 4 ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1)отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2)надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3)отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5)відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувала про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6)отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7)погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бузи забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8)отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Системний аналіз зазначених положень Закону дає підстави для висновку, що безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яка приймається на підставі відповідного рішення суду. Зважаючи на те, що на даний час виконавче провадження з примусового\~\~виконання виконавчого документа Калуського міськрайонного суду № 2-1920 від 19.10.2009 року про стягнення з\~ [PERSON] \~ на користь ВАТ «Райффайзен банк Аваль» 79\~658,82 боргу, в якому було накладено арешт на майно позивача, закрито, а продовження заборони перешкоджає позивачу розпоряджатися об`єктами права власності,\~\~тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та необхідність зняття арешту. Відповідно до ст.5\~ч.1\~п.13\~Закону України\~«Про судовий\~збір» - від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав (а.с.9). На підставі викладеного та

Outcome: approved