Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, третя особа-П'ята Харківська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] і брата [PERSON], померлого [INFO]. В обгрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що він був засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі та відбував його у ДУ «Олексіївська виправна колонія № 25» з 2014 року по 19 липня 2018 року. У листопаді 2018 звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, проте нотаріусом йому надано роз'яснення про пропущення ним строку прийняття спадщини та порядок звернення до суду. Стверджує, що про смерть матері і брата дізнався тільки після звільнення, оскільки з ними в силу об'єктивних причин не спілкувався, мати знаходилась на лікуванні, брат , як військовослужбовець , перебував в зоні АТО. Крім того, позивач зазначає, що не мав паспорта, довідки платника податків та відновив ці документи тільки у листопаді 2018. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача-Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлений своєчасно, належним чином, відзиву не надав, направив суду заяву про можливість розгляду справи за відсутності представника ( а.с. 42). Представник 3 особи- П'ятої Харківської державної нотаріальної контори просить розглядати справу без його участі, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а.с. 39). Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 11.01.2019 задоволено клопотання представника Харківської міської ради та витребувана з КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» інформація щодо підстав та реєстрацію житлового будинку або домоволодіння по [ADDRESS] за [PERSON], а також витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ( а.с.30-31). Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено , що батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] були [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] виданим 15.04.1986 Палацом новонароджених м. Харків і серії [NUMBER], виданим 29.12.1982 Палацом новонароджених м. Харків відповідно.(а.с. 8, 24). [INFO] [PERSON] померла ( повторне свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 15.11.2018 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області ( а.с. 7). Як випливає з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, [PERSON] належить 11/100 частин домоволодіння по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29.09.1978 за реєстровим № 1-3835 державним нотаріусом П'ятої Харківської державної нотаріальної контори(а.с. 14-15,40, 43-45). Дівоче прізвище матері позивача [PERSON] на [PERSON] змінено згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 24.07.1982 Жовтневим відділом РАГС м.Харкова ( а.с. 26). Брат позивача [PERSON], [INFO] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області ( а.с. 6). Відповідно до наданої копії паспорта, прибудинкової книги, [PERSON], як на час смерті матері, так і в подальшому був зареєстрований по адресою: [ADDRESS]. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], [PERSON] спадкові справи не заводились, свідоцтва про право на спадщину не видавались, заповіту спадкодавці не залишили ( а.с. 12-13). Наданими позивачем доказами підтверджено, що [PERSON] був засуджений Жовтневим районним судом м.Харкова від 14.10.2014, відбував покарання у державній установі «Олексіївська виправна колонія ( № 25)», початок строку покарання-19.09.2014. Звільнений 19.07.2018 за відбуттям строку показання, вибув за адресою [ADDRESS] (а.с. 16). За даними витягу з Єдиного державного демографічного реєстру о реєстрації місця проживання [PERSON] станом на 06.11.2018 не зареєстрований ( а.с. 11). 21.11.2018 [PERSON] звернувся до П'ятої Харківської державної нотаріальної контори про оформлення спадщини після смерті матері, померлої [INFO] та брата [PERSON], померлого [INFO], які мешкали на час відкриття спадщини по [ADDRESS]. Оскільки [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у передбачений строк, не був зареєстрований разом зі спадкодавцями, він вважається спадкоємцем, що не прийняв спадщину, тому нотаріусом письмово роз'яснено право звернення до суду з відповідною позовною заявою, якщо причина пропущення строку є поважною ( а.с. 5). Відповідно до положень ст. 43 Закону України «Про нотаріат» при вчиненні нотаріальної дії нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, посвідчення особи з інвалідністю , посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи). [PERSON], звертаючись до суду посилається на те, що йому не було відомо про смерть матері і брата, бо з ними він не спілкувався по об'єктивним причинам, після звільнення з місць позбавлення волі він тільки у листопаді 2018 отримав паспорт з безконтактним електронним носієм, картку платника податків, повторне свідоцтво про смерть матері і брата. Зазначені обставини підтверджуються наданими копіями документів ( а.с. 9,10). Отже, не маючи паспорта громадянина України, іншого документа, що посвідчує особу, [PERSON] невзмозі був подати заяву нотаріусу. Крім того,в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що позивач не знав про смерть своїх близьких, тому як ніяких родичів, крім них, він не мав. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, у якості правової підстави для задоволення заявлених ним вимог, посилався на наявність у нього права на спадкування, як спадкоємця першої черги за законом після смерті матері та , як спадкоємця другої черги, при відсутності спадкоємцем першої черги, після смерті брата [PERSON] Відповідно до статті 1261 ЦК Україниу першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1261 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення цих дій. Наведені позивачкою обставини в їх сукупності підтверджують існування об'єктивних та істотних труднощів для реалізації свого права на прийняття спадщини протягом встановленого статтею 1270 ЦК України строку, а тому суд вважає за можливе визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Від прийняття спадщини після померлих матері і брата [PERSON] не відмовлявся, що підтверджується його діями, спрямованими на можливість надання нотаріусу необхідних документів для оформлення спадкових прав. На підставі рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен у визначений судом строк звернутися до нотаріальної контори та подати відповідну заяву, після чого він буде вважатися таким, що прийняв спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved