Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 30 червня 2021 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду із позовом до Шумської міської ради Тернопільської області (далі відповідач) з вимогою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. 2. Позов обгрунтований тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається із: права приватної власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території с. Васьківці Шумського району Тернопільської області в розмірі 0.1718 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125881500:02:001:0566, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 185059656; дата, час формування: 17.10.2019 року, виданий Шумською районною державною адміністрацією, на підставі рішення Васьковецької сільської ради від 25.09.2019 року. У позовній заяві позивач [PERSON] зазначає, що на день смерті спадкодавця [PERSON] , він проживав та вів спільне господарство разом з матір`ю без реєстрації в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Шумської міської ради Кременецького району Тернопільської області №359 від 16.06.2021 року. Однак, коли позивач звернувся до приватного нотаріуса Шумського районного нотаріального округу для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки ним не подано документів, що підтверджують прийняття спадщини, із рекомендацією звернутися до суду. Вказує, що за таких обставин, він змушений звертатися до суду для встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Встановлення даного факту має для нього юридичне значення, оскільки від цього факту залежить можливість реалізації ним спадкових прав після смерті матері [PERSON] . На підставі викладеного, позивач просить позов задовольнити, встановити факт постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] та визнати за ним як спадкоємцем за законом, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю із підстав зазначених у ньому та просив їх задовольнити. Пояснив, що проживав із своєю матір`ю [PERSON] , яка була інвалідом, без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Вів господарство, готував їжу, обробляв город, оскільки мати сама не могла себе обслуговувати, здійснив її поховання. Інших спадкоємців окрім нього немає. ІІ. Інші процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 02 липня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 09 серпня 2021 року. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області суду від 09 серпня 2021 року справу призначено до судового розгляду на 25 серпня 2021 року, у зв`язку із заявленим клопотанням судовий розгляд справи відкладено на 06 вересня 2021 року. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 5. [INFO] померла [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей [INFO] зроблено відповідний актовий запис № 189, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого [INFO] Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). 6. На день смерті померлій належало спадкове майно, що складається із: права приватної власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території с. Васьківці Шумського району Тернопільської області в розмірі 0.1718 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125881500:02:001:0566, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 185059656; дата, час формування: 17.10.2019 року, виданий Шумською районною державною адміністрацією, на підставі рішення Васьковецької сільської ради від 25.09.2019 року. 7. Як стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29 вересня 1961 року, позивач [PERSON] , народився [INFO] в с. Переморівка Шумського району Тернопільської області та в графі батьки вказано - [PERSON] та [PERSON] , а/з № 37. 8. Із довідки № 359 від 16 червня 2021 року виданої Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що [PERSON] , постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею до дня смерті проживав без реєстрації, здійснював догляд та вів господарство син [PERSON] . 9. Згідно письмового пояснення свідка [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] , [INFO] , дійсно проживав без реєстрації та вів спільне господарство з [PERSON] (яка померла [INFO] ) за адресою: [ADDRESS] та здійснив її поховання. 10. Постановою приватного нотаріуса Шумського районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. №273/02-31 від 03.09.2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , оскільки останній не підтвердив постійне проживання з померлою на день смерті та у встановлений законом строк не подав заяви про прийняття спадщини. 11. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] виданого 06.06.2019 року Управлінням соціального захисту населення Шумської райдержадміністрації позивач [PERSON] являється інвалідом війни ІІІ групи. ІV. Оцінка Суду. 12. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 13. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 14. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 15. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. 16. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 17. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). 18. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України. Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. 19. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). 20. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 21. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Щодо вимоги про встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд зазначає наступне. 22. Згідно ст. 257 ЦК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. 23. В силу ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 24. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. 25. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.» 26. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. 27. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. 28. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. 29. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. 30. З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. 31. Положеннями ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Із довідки № 359 від 16 червня 2021 року виданої Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що [PERSON] , постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею до дня смерті проживав без реєстрації, здійснював догляд та вів господарство син [PERSON] . Згідно письмового пояснення свідка [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] , [INFO] , дійсно проживав без реєстрації та вів спільне господарство з [PERSON] (яка померла [INFO] ) за адресою: [ADDRESS] та здійснив її поховання. З огляду на викладене, відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 32. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем (Постанова ВСУ від 10.01.2019 у справі № 484/747/17). Як вбачається з наданих суду доказів, позивачами доведено факт постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. 33. Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 34. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, та визнання за позивачем права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території с. Васьківці Шумського району Тернопільської області в розмірі 0.1718 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125881500:02:001:0566, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 185059656; дата, час формування: 17.10.2019 року, виданий Шумською районною державною адміністрацією, на підставі рішення Васьковецької сільської ради від 25.09.2019 року в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . V. Розподіл судових витрат між сторонами. 35. Статтею 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій; особи з інвалідністю внаслідок війни; учасники війни. Тобто позивачі як ветерани війни - інваліди війни 3 групи мають право на пільги, встановлені законодавством України для вказаної категорії осіб, зокрема і на звільнення від сплати судового збору. Враховуючи, що позивач відповідно до посвідчення серії [NUMBER] виданого 06.06.2019 року Управлінням соціального захисту населення Шумської райдержадміністрації являється інвалідом війни ІІІ групи та звільнений від сплати судового збору. А тому суд, вважає, за необхідне судові витрати у справі компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З цих підстав,

Outcome: approved