Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 18 серпня 2014 року звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, де просить стягнути із [PERSON], на її користь, аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач у добровільному порядку належної матеріальної допомоги на утримання дитини, не надає. Позивач, як і відповідач, у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи їм повідомлялось у встановленому законом порядку. У матеріалах справи містяться заяви від них, де [PERSON], [PERSON] просять справу розглядати за їх відсутності, при цьому, позивач свої позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає і не заперечує проти того, щоб із нього стягувались аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 19 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 343, про що свідчать копії паспорта позивача, свідоцтва про шлюб (а.с. 3, 6). Від спільного життя мають мололітню дитину [PERSON], [INFO], батьками якого являються позивач та відповідач відповідно копії свідоцтва про народження (а.с. 7). На час звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини шлюб між сторонами не розірвано, але з лютого 2014 року подружніх стосунків між ними не існує і спільного господарства вони не ведуть. Малолітня дитина сторін знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач являючись батьком [PERSON], належної матеріальної допомоги на утримання сина не надає (а.с. 16). При цьому, [PERSON] працює у ПАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на посаді електромеханіка засобів автоматики та приладів технологічного устаткування і одержує постійний дохід, про що свідчить відповідна довідка про прибутки № 2371 від 23.12.2014 року. За таких обставин, [PERSON] просить стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], до досягнення останнім повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов'язок є особистим, індивідуальним обов'язком як матері, так і батька. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.1 і ч.3 181 СК України. Відповідно вимог ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене те, що позивач позов підтримує, а відповідач не заперечує проти стягнення із нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров'я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина [PERSON], що знаходиться на утриманні позивача, хоч має можливість надавати допомогу, оскільки має постійний дохід, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття останнього. Згідно ст. 88 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати. Відповідно ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved