Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень позивачки в судовому засіданні, з 04.12.2007 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Нетішинського міського суду від 03.02.2012 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. З відповідачем вони жили однією сім'єю до грудня 2011 року. З часу їх окремого проживання відповідач життям сина не цікавиться, не телефонує йому, не виявляє бажання спілкуватися з ним та приймати участь в його вихованні, кошти на його утримання не надає. Рішенням Нетішинського міського суду від 24.01.2012 року з нього стягнуто аліменти на утримання сина, однак від жодного разу їх не сплатив, станом на 20.09.2016 року за ним рахується заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 21645,60 грн. Позивачка самостійно, без участі та підтримки відповідача, дбає про фізичний та духовний розвиток дитини, займається його вихованням, дитина повністю знаходиться на її утриманні. Позивачка самотужки прикладає всі зусилля для розвитку дитини, додатково син займається в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях. Син не пам'ятає батька та не має до нього ніяких почуттів, в спілкуванні дитина його не згадує та не цікавиться ним, протягом багатьох років вони не бачаться. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 10.05.2016 року визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітнього сина [PERSON]. Позивачка вважає, що наведені обставини свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини, хоча має реальну можливість їх виконувати, тому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Пояснив, що з сином не спілкується, аліменти на його утримання не сплачує, має іншу сім'ю. Не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради в судовому засіданні позов підтримала. Вважає, що з метою захисту прав та законних інтересів малолітнього [PERSON] відповідача слід позбавити батьківських прав, так як він свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Вислухавши позивачку, відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON], шлюб між якими розірвано рішенням Нетішинського міського суду від 03.02.2012 року. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 24.01.2012 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.12.2011 року і до його повноліття. Відповідно до довідки-розрахунку державного виконавця Нетішинського МВ ДВС ГТУЮ №426 від 20.09.2016 року, розмір заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], за період з 14.01.2011 року по 20.09.2016 року складає 21654,60 грн. Сплачена сума аліментів за вказаний період складає 0 грн. З акту обстеження житлово-побутових умов дитини від 09.03.2016 року вбачається, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] та сестрою [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS], де створені належні умови для проживання, виховання та розвитку малолітньої дитини. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 10.05.2016 року визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки він усунувся від виконання батьківських обов'язків щодо малолітнього сина, ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, не надає будь-якої іншої допомоги, не цікавиться його життям та здоров'ям, не підтримує з ним родинні стосунки, не вітає з днем народження, святами, не телефонує, не відвідує батьківські збори, виховні заходи, не цікавиться навчанням та інтересами, тривалий час не бачив дитину, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень викладених в п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Під час розгляду справи судом встановлені незаперечні факти винних дій відповідача [PERSON] щодо ухилення від належного виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, так як протягом тривалого часу він не турбується про фізичний та духовний розвиток сина, його підготовку до самостійного життя, а саме: не цікавиться його життям, здоров'ям, навчанням, не спілкується з ним, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, що негативно впливає на його виховання. Дитиною опікуються мати, яка займається його виховання та утриманням. Будь-яких доказів того, що батьківські обов'язки не виконуються відповідачем [PERSON] з поважних причин, як того вимагають ст.ст.10, 60 ЦПК України, він суду не надав, в судовому засіданні не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки переконаний, що позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам дитини, сприятиме його повноцінному фізичному та духовному розвитку. Згідно вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що ухвалою суду від 07.11.2016 року, позивачку звільнено від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок. На підставі наведеного,

Outcome: approved