Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Також позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі ? частки всіх його доходів, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позову посилається на те, що з 15.11.2008 року по 16.06.2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, після розірвання шлюбу проживала з ним однією сім'єю. [INFO] у сторін народилась донька - [PERSON]. На даний час дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач участі в утриманні дитини не приймає, хоча є здоровим, працездатним, працює і має регулярний дохід. Сторони у судове засідання не з'явилися. Позивач надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на дитину підтримала у повному обсязі, вимоги в частині стягнення аліментів на її утримання уточнила і просить суд стягнути з відповідача на її користь 1/6 частку всіх його доходів щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Відповідач надав заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності. При вирішенні справи покладається на розсуд суду. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судовим розглядом встановлено, що 15.11.2008 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом РАЦС Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 117. Заочним рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 16.06.2011 року цей шлюб було розірвано /а.с. 5/. Після розірвання шлюбу сторони продовжували проживати однією сім'єю і [INFO] у них народилася спільна дитина - [PERSON]/а.с. 3/. З довідки Решетилівської селищної ради Полтавської області від 07.11.2014 року № 02-32/3640 вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] /а.с.4/. Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Решетилівської райдержадміністрації від 07.11.2014 року № 6010 [PERSON] перебуває на обліку в Решетилівському УСЗН і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ої дитини /а.с. 6/. Таким чином судом встановлено, що малолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Позивач отримує соціальну допомогу у розмірі 860,00 грн., даних про наявність інших джерел її прибутку матеріали справи не містять, відповідачем таких даних не надано. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Між тим, частина 1 ст. 18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка від заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки відповідач являється молодою працездатною особою, даних про наявність обставин, які унеможливлюють сплату аліментів у розмірі заявлених вимог ним суду не надано, суд дійшов висновку про те, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повном обсязі.. Пунктом 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК Уераїни передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми плтежу за один місяць. З огляду на зазначену вимогу, суд допускає негайне виконання даного рішення у межах суми плтежу за один місяць. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, судовий збір у сумі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved