Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 02 червня 2012 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що їхнє подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки в них різні характери, різні погляди на життя та на виховання дітей. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає не можливим. В результаті їхніх розмов, вони обоє прийшли до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та створити сприятливе середовище для розвитку їхньої спільної дитини. На момент звернення сумісне проживання не припинено. Враховуючи теперішні обставини їхнього спільного з відповідачем життя, переконана, що подальше перебування у шлюбі буде суперечити її інтересам та інтересам їхньої дитини. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Сторони звернулись до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю, просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Суд, вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 02 червня 2012 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 02.06.2012 року виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 25 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя " від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їхнім інтересам, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved