Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом та посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого народився син [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 21.05.2009 року. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 22.06.2009 року присуджено стягнення з відповідача в її користь, на утримання дитини [PERSON], аліменти в розмірі по 350 гривень щомісячно до досягнення повноліття дитини. Вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання сина. Відповідач взагалі не цікавиться життям дитини, добровільно допомоги на утримання не надає, не бере участі у додаткових витратах, які постійно виникають, оскільки дитина часто хворіє, а вона, позивач, намагається забезпечувати повноцінний фізичний, духовний та творчий розвиток дитині. Витрати по школі є значними, їй важко одній їх оплачувати, тому що батько не бере участі у вихованні та шкільному житті дитини. Потреби сина суттєво зростають, крім того збільшились витрати на харчування та забезпечення речами першої необхідності. Аліменти в розмірі по 350 гривень щомісячно не є достатніми для всіх витрат, які необхідні для повсякденного утримання дитини. Відповідач є працездатним. Отже спроможним сплачувати аліменти на утримання дитини щомісячно у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду, оскільки належне утримання дітей являється обовязком не тільки матері, але і батька, тому просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів та присудити стягувати з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовільнити, розгляд справи провести без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся в порядку передбаченому законодавством. Враховуючи заяву позивача, проаналізувавши досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, сторони перебувають в розірваному шлюбі. Як вбачається із свідоцтва про зміну імені серії І-НМ №010680, позивач [PERSON] 12 квітня 2013 року змінила прізвище на [PERSON] (а.с.8). Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 22.06.2009\~року присуджено стягувати аліменти з відповідача [PERSON]\~в користь позивача\~на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі по 350 грн. щомісячно до його повноліття(а.с. 6) Після ухвалення рішення Коломийського міськрайонного суду від 22.06.2009 року у позивача\~погіршився матеріальний стан. Як зазначила позивач дитина часто хворіє, витрати по школі є значними, їй важко одній їх оплачувати, потреби сина суттєво зростають, крім того збільшились витрати на харчування та забезпечення речами першої необхідності. Згідно ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 82 ЦПК України\~встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того,\~ст. 182 СК України\~передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1\~ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суми прожиткового мінімуму на 2018 рік встановлено\~Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік"і на даний час (з 01 січня ) прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1492 грн., від 6 до 18 років - 1860 грн., де прожитковий мінімум - це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вирішуючи питання визначення суми аліментів суд враховує положення ст.ст.182,184 СК України\~та вважає, що в силу свого віку дитина, природно, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню, однак тверду грошову суму, яку просить позивач, суд вважає дещо завищеною, оскільки підтверджуючих документів про можливість відповідача сплачувати по 2000 гривень на дитину щомісячно нею не подано, а тому з урахуванням фактичних обставин справи, та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, слід\~розмір стягуваних аліментів збільшити із твердої грошової суми в розмірі 350 гривень на 1000 гривень щомісячно, починаючи з часу вступу рішення в законну силу і проводити до досягнення дитиною повноліття, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін та неповнолітньої дитини, а в решті позову слід відмовити. На підставі наведеного та ст. ст.\~181,182,192 СК України,

Outcome: approved