Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки і піклування м. Івано-Франківська про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи тим, що з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не була, а лише фактично проживали. [PERSON], являється батьком [PERSON]. На даний час позивачка та відповідач разом не проживають, а їхній син не спілкується з батьком протягом 12 років. Позивачка самостійно несе усі витрати по утриманню сина, на її прохання прийняти участь в утриманні їхнього спільного сина відповідач не реагує. Відповідач чинить перешкоди у вчиненні нею заходів спрямованих на покращення здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. [PERSON] як батько дитини не бере участі у вихованні їхнього сина, не піклується про стан здоров»я та духовний розвиток, що свідчить про відсутність інтересу до дитини. Їхній син часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за рекомендаціями лікарів, необхідне періодичне перебування дитини на морі. Виїзд дитини за кордон добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості. Така поведінка батька неповнолітнього [PERSON], шкодить його інтересам та не сприяє його всебічному та гармонійному розвитку, порушує право дитини на повний та гармонійний розвиток його особистості та вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов»язків, не спілкується з дитиною, участі у житті сина свідомо не приймає, а тому ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню дитини. На момент звернення до суду з позовом між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов»язку утримувати дитину. Інших дітей та непрацездатних батьків відповідач не має, а тому просить стягувати аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку. 16.02.2018 року позивачка подала заяву про збільшення розміру позовних вимог, а саме, стягувати з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку(а.с.53-55). Представник позивачки позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задоволити, не заперечила проти заочного розгляду справи (а.с. 88). Представник органу опіки та піклування м. Івано-Франківська підтримала позовні вимоги та надала висновок (а.с. 71-75). Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, хоча про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 44, 66-68, 85-87). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 29.05.2009 року батьками [PERSON] [INFO], зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до довідки про склад сім"ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб ЖЕД Експрес Комфорт від 05.07.2016 року №386, за адресою: [ADDRESS], до складу сім"ї/зареєстрованих входять: [PERSON] - власник, [PERSON] - син, [PERSON] - чоловік, [PERSON] - син, [PERSON] - свекруха (а.с. 8). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 СК України батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз'яснення Пленуму Верховного Суду України і з'ясовує які безсумнівні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування нею своїми обов'язками, чи вживалися до неї заходи реагування, а також досліджує соціально-побутові умови життя та матеріальне становище відповідача. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надала суду висновок № 907 від 22.08.2018 року щодо доцільності (недоцільності) позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON], 05.04.2004 року. Відповідно до висновку встановлено, що [PERSON], [INFO],навчається в Івано-Франківській загально-освітній школі №15 з 01.09.2016 року, що підтверджується довідкою з навчального закладу від 31.05.2018р. № 168. Мати учня [PERSON], відвідує школу. Батько з сім'єю не проживає, навчанням сина не цікавиться, батьківські збори не відвідує, з класним керівником не контактує. Відповідно до інформації про результати психодіагностичного обстеження щодо рівня міжособистісних відносин у сімейному середовищі учня 7-Б класу [PERSON] від 06.06.2018 р. № 191 відомо наступне. Хлопчик прибув до навчального закладу зі школи с.Коршів Коломийського району. За період навчання у школі завдяки зусиллям матері [PERSON] хлопчик проявив себе як старанний та вихований учень. Мати забезпечує належну підготовку до навчання, сприяє здобуттю знань свого сина. «Згідно з психодіагностикою та спостереженнями практичного психолога школи можна стверджувати, що самооцінка у [PERSON] на належному рівні, відстежується ознака емоційного благополуччя та теплоти з мамою, братиком, а також з вітчимом [PERSON], притаманне відчуття значимості в сім'ї. Що стосується відносин хлопчика з батьком [PERSON] обстеження показало відсутність емоційного контакту, небажання вести бесіду про особу та відношення загалом». Відповідно до довідки Коршівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня від 30.06.2016р. № 33 виданої [PERSON] відомо, що [PERSON] під час перебування сина [PERSON] в школі жодного разу не відвідав його, не був присутнім на батьківських зборах. Навчанням та вихованням дитини займалася мати та бабуся. Згідно з виписками з амбулаторної картки дитини від 06.06.2017р., 25.07.2017р., 20.04.2018р. [PERSON] перебуває на обліку у дільничного педіатра з 2016 р., догляд за хлопчиком здійснює мати. До матеріалів справи представником позивачки була долучена інформація про сплачені винагороди [PERSON], відповідно до якої [PERSON] у 2017 році сплатив їй 2928, 89 євро за обов'язки сімейного помічника (довідка видана 26.01.2018 року, офіційний переклад з італійської мови Романа Войтківа бюро перекладів «Сага-П»), [PERSON] неодноразово було запрошено поштовим зв'язком з повідомленням про вручення в службу у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та на засідання комісії з питань захисту прав дитини за адресою вказаною в позовній заяві: [ADDRESS]. У письмовій формі йому було запропоновано у разі неможливості з'явитися в службу надати письмові пояснення та відповідні документи, що стосуються вирішення даного питання на електронну адресу служби чи факсограмою. Однак, жодної інформації від відповідача не надходило. 21.06.2018 року службою у справах дітей було направлено письмове звернення на ім'я сільського голови Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району з проханням надати характеристику на мешканця [PERSON], акт обстеження умов його фактичного місця проживання, а також повідомити останнього про розгляд даного питання. Питання розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 06.07.2018 року. У розгляді справи брав участь неповнолітній [PERSON], [INFO], який повідомив, що батько [PERSON] не бере участі у його вихованні, не піклується про нього. З його слів, вихованням та утриманням займається вітчим [PERSON] Комісія постановила перенести питання про надання висновку щодо доцільності (недоцільності) позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з відсутністю батька хлопчика та запитуваної про нього інформації з Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області. З інформації Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району від 10.07.2018 року № 103/02-24/05 відомо, що [PERSON], [INFO], зареєстрований в [ADDRESS] в житловому будинку сестри. Працює в ТОВ «Варто». На даний час скарг на його поведінку до виконкому сільської ради не надходило. [PERSON] повторно було запрошено в службу у справах дітей та на засідання комісії з питань захисту прав дитини 10.08.2018 року вже за адресою фактичного проживання, однак він не з'явився.

Outcome: approved