Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 20.07.2015 року шлюб з останнім розірвано. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, встановлених рішенням Слов`янського міськраойнного суду від 28.07.2015 року про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь [PERSON] на туримання дитини [PERSON] , [INFO] . В наслідок нерегулярної сплати аліментів станом на 25.09.2019 року пеня у розмірі 1% від суми простроченої заборгованості складає 22 553 грн. 16 коп., яку позивач просила стягнути з відповідача. Враховуючи, що розмір заборгованосі становить 10246 грн., а сума пені не може перевищувати розмір заборгованості то происла стягнути зазначену суму у розмірі 10 246 грн. 09.01.2019 року, в підготовче засідання представником позивача адвокатом Прокопцевим С.В. подано заяу про зменшення розміру позовних вимог та просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 7471 грн. 00 коп. (а.с.48). ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності (а.с.50), уточнені позовні вимоги просила задовольнити та просила стягнути з [PERSON] на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 7471 грн. 00 коп. Представник позивача адвокат Прокопцев С.В. що діє на підставі ордеру серії АА №110832155від 27.09.2019 року (а.с.18) та витягу з договору про надання правової допомоги від 27.09.2019 року (а.с.17), в підготовче засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся алежним чином, наав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, вимоги просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, 05.12.2019 року надав відзив, відповідно до якого позов визнав частково, пізніше до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, відповідно до якої не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог (а.с.47). ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 07.10.2019 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання (а.с.24). ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 20.07.2015 року, шлюб зареєстрований 25.09.2009 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10). Як вбачається з свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.11), [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду від 28.07.2015 року з [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь [PERSON] на туримання сина [PERSON] , [INFO] (а.с.12). З довідки розрахунку розміру заборгованості АСВП-48579056 від 18.10.2019 року/50536 (а.с.37), вбачається, що сума заборгованості по аліментам [PERSON] станом на 01.10.2019 року складає 7 471 грн. 00 коп. V. Оцінка Суду. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 180 СК України, встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Дійсна сума заборгованості відповідача, відповідно до довідки державного виконавця становить 7 471 грн. 00 коп. та представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог саме до зазначеної суми. Відповідачем [PERSON] подано заяву про визнання уточненого позову в зазначених розмірах. Так, відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги, сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів аналогічна з сумою заборгованості по аліментам, не перевищує її, що відповідає ч.1 ст. 196 СК України, у зв`язку з чим, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а також те, що визнання позову є не добровільним чи є умовним. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються всі судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно до вимог Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Законом України «Про Державний бюджет на 2019рік», встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2019 року у сумі 1921 грн. Позивач звернулась до суду з даною позовною заявою 27.09.2019 року, враховуючи, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved