Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою та просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: встановити факт належності померлій [INFO] року [PERSON], [INFO], державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 01.10.2001 року, виданий на земельну ділянку сільськогосподарського виробництва площею 6,9435 га, яка розташована на території Апостолівської міської ради Дніпропетровської області. В обґрунтування заявлених вимог заявник у заяві вказала, що вона є рідною дочкою [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження заявниці від 12.06.1973 року. [INFO] року мати заявниці - [PERSON], померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.12.2010 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй на праві приватної власності майно, а саме: земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 6,9435 га, розташовану на території Апостолівської міської ради Дніпропетровської області. У встановленому законом порядку після смерті [PERSON] заявник звернулася до Покровської міської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину заявниці було відмовлено у зв'язку з тим, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 01.10.2001 року на ім'я померлої, була допущена помилка в написанні імені матері заявниці: замість «[PERSON]» надруковане «[PERSON]». На підставі вищевикладеного нотаріусом Покровської міської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області була внесена 21.08.2018 року постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Додатковими документами, які підтверджують, що ім'я матері заявниці «[PERSON]» є свідоцтво про її народження, свідоцтво про укладення шлюбу з [PERSON], трудова книжка померлої. Внаслідок помилкової зміни імені матері заявниці на даний час виникли певні неузгодженості між документами, які посвідчують особу померлої та правовстановлюючим документом, що виданий на її ім'я. На даний час виникла об'єктивна потреба виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з метою визначення кадастрового номеру земельної ділянки для подальшого отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON]. Однак, в результаті невідповідності в написанні імені в свідоцтві про смерть [PERSON] та Державному акті на право власності на землю виготовлення технічної землевпорядної документації не видається можливим. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Заінтересована особа - завідувач Покровської міської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Полянський Ю.М., в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Крім того, на виконання ухвали суду від 22.11.2018 року, надіслав спадкову справу щодо [PERSON], [INFO], померлої [INFO] року. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи. На адресу суду надійшла від неї заява, згідно якої остання заявлені вимоги [PERSON] визнає, спір про право на земельну ділянку між ними відсутній, просить розглянути справу за її відсутності (а.с.73-74). У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, та з урахуванням ч. 3 ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, приходить до висновку, що заявлені вимоги заявником про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.315ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження заявниці [PERSON] серії [NUMBER], запис №108, її матір'ю є [PERSON] (а.с.7). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] заявниця [PERSON] 03.10.1988 року уклала шлюб з [PERSON], після укладення якого їй присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] у батьків [PERSON] та [PERSON] [INFO] року народилася донька - [PERSON] (мати заявниці), яка, згідно свідоцтва про укладення шлюбу, 10.01.1976 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.10-11). Правильність написання ім'я матері заявниці «[PERSON]» підтверджується також копією трудової книжки та свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] Проте, в державному акті на право приватної власності на землю від 01.10.2001 року, зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю [NUMBER], ім'я матері заявниці вказано «[PERSON]», що є помилковим (а.с.13). На підставі вищевикладеного нотаріусом Покровської міської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області була внесена 21.08.2018 року постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.14). Все вищезазначене підтверджується спадковою справою №82/2011 до майна померлої [INFO] року [PERSON] (а.с.20-50). Крім того, на адресу суду 28.01.2019 року надійшли письмові пояснення від [PERSON], згідно яких остання підтвердила, що їй на праві власності належить пай після смерті її матері - [PERSON] Вказаний пай межує з паєм, який належав [PERSON] (копії державного акту на право приватної власності землі та паспорту приєднані до заяви та знаходяться в матеріалах справи) - а.с.69-72. На запит суду Апостолівською районною державною адміністрацією надано завірену згідно чинного законодавства копію рішення виконавчого комітету Апостолівської міської ради №69/3 від 31.05.2000 року щодо передачі [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, земельної ділянки площею 6,9435 га, розташованої на території Апостолівської міської ради (а.с.76-79). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення"при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Дана помилка має юридичні наслідки, так як не дає можливості заявнику в подальшому отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, а тому суд заяву задовольняє і встановлює факт належності правовстановлюючого документу. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved