Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання разом на час відкриття спадщини [INFO] року її із спадкодавцем [PERSON], померлого [INFO] року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 квітня 1994 року на підставі розпорядження №89 від 17 квітня 1994 року Бюром по приватизації житла селища Бородіно Тарутинського району Одеської області [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого останнім на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. [INFO] року мати заявниці [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 24 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області. Після смерті [PERSON] відкрилось спадкове майно у вигляді 1/2 частки на квартиру [ADDRESS]. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане вище спадкове майно, заявник звернулась з заявою до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області, однак їй постановою від 28 березня 2018 року було відмовлено у звязку з тим, що вона не звернулась з зазначеною заявою протягом шести місяців із дня відкриття спадщини та не надала документи, які би стверджували факт мого спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак, до смерті матері вона проживала разом із нею у вказаній квартирі, проживає там і досі. Але, з огляду на певну сукупність обєктивних причин, вона не зареєструвала своє місце проживання за цією адресою. У звязку з чим заявник звернулась до суду з вказаною заявою. В судове засідання заявник не зявилась, на адресу суду надійшла заява від заявниці про розгляд справи за її відсутністю. Представник заінтересованої особи Бородінської селищної ради Тарутинського району Одеської області селищний голова заперечень проти вимог заявника не має, про що надав на розгляд суду відповідну заяву. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз'яснень, викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. За змістом ст. 49, ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Судом встановлено що, 20 жовтня 1959 року за актовим записом №16 у виконавчому комітеті Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, внаслідок чого дружина отримала прізвище «[PERSON]», що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.20). [INFO] року народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 28 серпня 1970 року Бородінською селищною радою Тарутинського району Одеської області (а.с.18). 02 січня 1980 року за актовим записом №1 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, внаслідок чого дружина отримала прізвище «[PERSON]», що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу (а.с.21). 06 липня 1980 року за актовим записом №8 у Бородінській селищній раді Тарутинського району Одеської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], внаслідок чого дружина отримала прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 06 червня 1980 року (а.с.22). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Бородінської селищної ради Тарутинського району Одеської області №198 від 14 листопада 1983 року (а.с.7). 12 жовтня 1991 року за актовим записом №9 у Бородінській селищній раді Тарутинського району Одеської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], внаслідок чого дружина отримала прізвище «Богданова», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 12 жовтня 1991 року (а.с.18). 18 квітня 1994 року на підставі розпорядження №89 від 17 квітня 1994 року Бюром по приватизації житла селища Бородіно Тарутинського району Одеської області [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого останнім на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.24). [INFO] року мати [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 24 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.23). Після смерті [PERSON] відкрилось спадкове майно у вигляді 1/2 частки на квартиру [ADDRESS]. Постановою від 28 березня 2018 року державним нотаріусом Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області, завнику було відмовлено у звязку з тим, що вона не звернулась з зазначеною заявою протягом шести місяців із дня відкриття спадщини та не надала документи, які би стверджували факт її спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.15). Факт постійного проживання заявника [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджується наступними письмовими доказами: довідкою виконавчого комітету Бородінської селищної ради Тарутинського району Одеської області №390 від 02 травня 2018 року (а.с.6); показами свідка [PERSON] (а.с.9); показами свідка [PERSON] (а.с.11). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частинами першою та п'ятою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Крім того, згідно зі ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім'єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв'язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту постійного проживання заявника [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, що є підставою для задоволення позову. На підставі викладеного

Outcome: approved