overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 06 квітня 2013 року. Шлюб перший. Спільних дітей та майна не мають. Між сторонами припинені фактичні шлюбні відносини з тієї причини, що подальше проживання стало неможливим через втрату взаєморозуміння, почуття кохання один до одного та поваги. Сумісне проживання сторони припинили, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо, подальше відновлення шлюбних відносин позивачка вважає неможливим. Позивач на примирення не згодна, просить суд задовольнити її позов. Спору з приводу поділу спільного майна на цей час немає. Позивач [PERSON] належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, надала суду письмові заяви про розгляд справи у її відсутність та про задоволення позову і не заперечує на винесенні заочного рішення у відсутність відповідача, відповідач [PERSON], належним чином повідомлений у судові засідання неодноразово не з`являється, про причини неявки суд не повідомляє. Крім того, відповідач був завчасно повідомлений про час розгляду справи через регіональну газету "Донбас" від 11 січня 2014 року у відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України. Тому, вказана справа розглянута в порядку ст.224-225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно приєднаного до матеріалів справи свідоцтва про шлюб, 06 квітня 2013 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб. Укладення шлюбу зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 114 /а.с.3/. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сторони тривалий час сумісно не проживають, на примирення не згодні, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. На підставі ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона перебуває з ним у зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 1984 року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім. За останні 15 років сторонни проживають окремо. Їхня сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в суд не з'явилася, подала заяву, в якій позов підтримала з мотивів висловлених у ньому, просить задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в суд не з'явився, подав заяву в якій також просив справу вирішувати у його відсутності, час на примирення не давати, шлюб розірвати За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, приходить до висновку що позов слід задовольнити, виходячи з таких міркувань. Зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого повторно 30 вересня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Гусятинського РУЮ Тернопільської області, вбачається, що 20 жовтня 1984 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу - "[PERSON]". Від шлюбу сторони мають одного спільного сина - [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім. Згідно із ст.24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.3 та 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Судом встановлено, що відносини між сторонами не склалися, близько п'ятнадцяти років сімейні відносини між ними відсутні. Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності, як того вимагає ст.55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК України, для цього не встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання особи такою, що втратив право на користування житловим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що являється власником житлового будинку [ADDRESS]. В даному будинку прописаний але не проживає [PERSON], колишній чоловік позивачки, який після розірвання шлюбу проживає в Росії. За таких обставин позивач змушена нести додаткові витрати, щодо сплати комунальних платежів, адже відповідач участі в сплаті комунальних платежів не бере. В судове засідання позивач не з'явилась надала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. З'ясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд дійшов наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що власником будинку [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (а. с. 12) є [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]). Згідно довідки про склад сім'ї у будинку [ADDRESS] приписані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.9). Відповідно до акту від 06.12.2013 року (а.с. 10) [PERSON] не проживає за зазначеною адресою з травня 2013 року. Відповідно до довідки наданої МУП "Міським інформаційно-разрахунковим центром" (а. с. 11) [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] з 14.04.2011 року. Відповідно до частини 1, ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або його членів сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Даний строк може бути продовженим наймодавцем, а в разі спору судом, якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин. Відомостей про поважні причин не проживання [PERSON] у будинку [ADDRESS], до суду не надано. Стаття 72 ЖК України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Оскільки, судом не встановлені обставини, що зумовлюють продовження строку збереження жилого приміщення за [PERSON], то суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визнати такими, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Згідно ч.1, ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, у якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що подружні відносин між ними не склались, шлюбні відносини фактично припиненні, дітей не мають, спільне господарство не ведуть. Також позивач зазначає, що подальше спільне життя та збереження їхнього шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Позивач у судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Позивач подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Також позивач просила змінити її прізвище на дошлюбне, а саме" [PERSON] ". Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом повідомлення його представника адвоката Гулого Андрія Васильовича. Представник відповідача адвокат Гулий А.В. 4 червня 2020 року подав до суду відзив, в якому зазначено, що [PERSON] визнає позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу та просить розглянути справу за відсутності відповідача та його представника. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що представник відповідача [PERSON] адвокат Гулий А.В. подав заяву про визнання позову, яка не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України розподіляються таким чином: половина витрат у сумі 420,40 грн. має бути повернута позивачу з державного бюджету, а інша половина у розмірі 420,40 грн. покладається на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26.06.2007 р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб в відділі РАЦС Кам»янка-Бузького РУЮ Львівської області, актовий запис №54. Від даного шлюбу народилося двоє дітей син - [PERSON], [INFO], та донька-[PERSON], [INFO] Подружні відосини між ними припиненні з грудня 2013 року, причиною розпаду сім»ї є відсутність взаєморозуміння, різні характери, небажання відповідача виконувати свої батьківські обов»язки. Вони з відповідачем не мають наміру зберегти сім»ю, тому вважає, що збереження сім»ї надалі неможливе, просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилася однак подала суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу присвоїти її прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, однак подав суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, позов визнає. Дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Стаття 112 Сімейного кодексу України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 26.06.2007 р. в відділі реєстрації актів цивільного стану Кам»янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 54. Від подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей -[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні відносини, не поєднані спільним побутом, розлад в сім'ї носить стійкий характер, подружжя не виявило бажання примириться. Тому, беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що збереження шлюбу є недоцільне, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, вказавши, що 04.11.1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Шлюбно сімейні відносини з відповідачем припинились в серпні 2013 року, сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу є несхожість характерами. У сторін різні погляди на життя, почуття любові та взаємоповаги втрачено. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалася остаточно, носить формальний характер, просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не зявилась, надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності (а.с.21). Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, просив розглянути справу за його відсутності (а.с.22). У відповідності до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 листопада 1995 року у відділі РАГС Інгулецького міськвиконкому Дніпропетровської області, під актовим записом № 286 ( а.с.3). Від шлюбу двох неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] (а.с.4), які проживають з позивачем. Шлюбно сімейні відносини між сторонами припинились в серпні 2013 року з причин несхожості характерами та різних поглядів на життя. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться (а.с.2). Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї не можливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згоден на розірвання шлюбу, сторони спільне господарство не ведуть, шлюб між ними носить формальний характер, суд вважає, що сім,я сторін розпалася остаточно. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач надала до суду заяву про залишення їй прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище - "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, вказавши, що 06.02.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Шлюбно сімейні відносини з відповідачем припинились в грудні 2013 року, сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу є несхожість характерами. У сторін різні погляди на життя, почуття любові та взаємоповаги втрачено. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалася остаточно, носить формальний характер, просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не зявилась, надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності (а.с.20). Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, просив розглянути справу за його відсутності (а.с.21). У відповідності до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 лютого 2010 року в Інгулецькому відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, під актовим записом № 10 ( а.с.6). Від шлюбу мають малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] (а.с.7), яка проживає з позивачем. Шлюбно сімейні відносини між сторонами припинились в грудні 2013 року з причин несхожості характерами та різних поглядів на життя. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться (а.с.13). Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї не можливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згоден на розірвання шлюбу, сторони спільне господарство не ведуть, шлюб між ними носить формальний характер, суд вважає, що сім,я сторін розпалася остаточно. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач надала до суду заяву про залишення їй прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище - "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, вказавши, що 10.12.1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Шлюбно - сімейні відносини з відповідачем припинились у 2011 році, і з цього часу сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу є несхожість характерами та постійні сварки. У сторін різні погляди на життя, почуття любові та взаємоповаги втрачено. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалася остаточно, носить формальний характер, просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з'явилась, повідомлена своєчасно, надала суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.29). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.18-повідомлення, а.с.21-довідка про доставку смс-повідомлення, а.с.22,27- судові повістки, а.с.24-25-повідомлення про вручення поштового відправлення), про причини неявки не повідомив. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У відповідності до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.12.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Інгулецької міської ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, під актовим записом № 249 ( а.с.10). Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] (а.с.11), яка проживає з позивачем. Шлюбно - сімейні відносини між сторонами припинились з причин несхожості характерами та різних поглядів на життя. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться (а.с.2). Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї не можливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, сторони спільне господарство не ведуть, шлюб між ними носить формальний характер, суд вважає, що сім,я сторін розпалася остаточно. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач надала до суду заяву про залишення їй прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, вказавши, що 16.11.1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Шлюбно сімейні відносини з відповідачем припинились у 2011 році, і з цього часу сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу є зловживання відповідачем спиртними напоями, внаслідок чого виникали постійні сварки в сім,ї. У сторін різні погляди на життя, почуття любові та взаємоповаги втрачено. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалася остаточно, носить формальний характер, просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не зявилась, надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.28). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.14-повідомлення, а.с.15-16,20-21-повідомлення про вручення поштового відправлення, а.с.18-копія судової повістки, а.с.24,27-телефонограма,), про причини неявки не повідомив, адреса реєстрації підтверджується довідкою з адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с.19). Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У відповідності до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 листопада 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Інгулецької районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області,Україна, під актовим записом № 173 ( а.с.7). Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.7), який проживає з позивачем (а.с.4). Шлюбно сімейні відносини між сторонами припинились у 2011 році з причин зловживання відповідачем спиртними напоями та різних поглядів на життя. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться (а.с.3). Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї не можливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, сторони спільне господарство не ведуть, шлюб між ними носить формальний характер, суд вважає, що сім,я сторін розпалася остаточно. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач надала до суду заяву про залишення їй прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище - "[PERSON]".

Outcome: approved