Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що 25.03.2016 р. в м.Макіївка Донецької області помер її батько [PERSON], який проживав за адресою: [INFO], пров.МАКНІІ, 10/10. Їй було видане свідоцтво про смерть недержавного зразка, але воно не визнається на території України. Встановлення факту смерті потрібно їй для отримання свідоцтва про смерть державним органом України. Просить суд, встановити факту смерті [PERSON], який помер 25 березня 2016 року у м.Макіївка. Заявниця в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Заінтересована особа - представник Відділу реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, судом встановлено наступне. Відповідно до\~ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п.8 ч.1ст. 256\~ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'ясень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Заявниця підтверджує факт смерті [PERSON] копією свідоцтва про смерть ДНР № 019523, виданим Гірницьким відділом РАЦС 29.03.2016 р., довідкою про захоронення, виданою ДП «Ритуал». Приписами п.8 ч. 1ст. 256\~ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі\~ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявниці для отримання свідоцтва про смерть, виданого державним органом України. Суд сприймає надану заявницею копію свідоцтва про смерть [PERSON], як носії конкретної інформації факту смерті особи, при цьому не може визнати вказаний документ належним та допустимим доказом, оскільки відповідно до ст..9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, є недійсним і не створює правових наслідків, але суд бере до уваги, що не прийняття по суті рішення по даній справі може вплинути на права і обов»язки заявниці. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті особи є об»єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якою є заявниця, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON], оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявницею свідоцтво про смерть, виданого державним органом України. Згідно ч.4\~ст.257-1 ЦПК України\~ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території україни, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved