Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 02.10.2018 р. , просив суд визнати незаконними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо автоматичного списання коштів з його зарплатної картки № 5168757358405696, стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ: 14360570) на його користь безпідставно списані грошові кошти в сумі 18\~966,97 грн., 261,09 грн. процентів в розмірі облікової ставки НБУ за користування коштами, інфляційні втрати в сумі 38,73 грн., пеню та 5000 грн. моральної шкоди. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що він влаштувавшись на роботу, в березні 2018 року оформив карту для виплат №5168757358405696 в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Таким чином, згідно п. 22\~ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»\~став споживачем фінансових послуг відповідача. Позивач зазначає, що отримавши в березні 2018 року заробітну плату, він довідався, що банком було одноособово стягнуто з його карткового рахунку грошові кошти у розмірі 50% від суми заробітку на погашення кредитної заборгованості. При зверненні до відповідача, позивач отримав відповідь банку про те, що з його картки списуються грошові кошти в рахунок погашення простроченої заборгованості, яка виникла через порушення ним умов кредитного договору, відповідно до умов якого йому у користування була надана платіжна картка «Універсальна» № 5457********5417 . Крім того зазначено, що банк згідно з п. 1.1.3.2..12 умов і правил надання банківських послуг має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб за кредитами в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у клієнта через невиконані зобовязання перед банком. З такими діями відповідача позивач не погоджується, вважає, що відповідач безпідставно почав проводити бездоговірне списання грошових коштів з належного йому поточного карткового рахунку, на якому знаходились кошти, отримані ним як заробітна плата, оскільки, відповідач у своїх діях керується Умовами та Правилами надання банківських послуг, тоді як порядок списання коштів з рахунку клієнта регулюється\~ст.1071 ЦК України, яка передбачає можливість такого списання виключно за розпорядженням клієнта. Позивач стверджує, що не надавав банку будь-якої згоди або розпорядження на списання грошових коштів з його карткового рахунку. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до ст.. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув (аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах викладена Верховним судом у постанові від 18.04.2018 року, справа № 234/10860/16-ц) .Враховуючи , що термін дії його картки «Універсальна» закінчився в 2009 році, а відповідачем не заявлялись претензії щодо погашення заборгованості, не подавались позовні заяви про стягнення боргу, то відповідно відповідач не мав права вимагати у позасудовому порядку повернення кредитних коштів. Таким чином, позивач вважає, що у банку немав обґрунтованих законних підстав для примусового списання коштів з його карткового рахунку. Позивач вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують його права, як споживача фінансових послуг, внаслідок яких відповідач отримав грошові кошти без достатньої правової підстави, а тому повинен їх повернути . Також, позивач в своєму позові вказує, що внаслідок протиправних дій відповідача він зазнав моральних страждань, які призвели до завдання йому моральної шкоди, яку він оцінює в 5000,00 гривень і просить стягнути з відповідача. Враховуючи викладене, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточненні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав наведених у позові. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні зменшив позовні вимоги від 02.10.2018 р. та просив суд стягнути з відповідача 18 810,96 грн., які були незаконно списані з карткового рахунку позивача № 5168757358405696 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, 261,09 грн. процентів в розмірі облікової ставки НБУ за користування коштами , інфляційні втрати в сумі 38,73 грн.. Пояснив, що відповідачем неправомірно були списані грошові кошти з рахунку позивача, оскільки при списанні коштів банк у своїх діях керувався Умовами та Правилами надання банківських послуг, тоді як порядок списання коштів з рахунку клієнта регулюється\~ст.1071 ЦК України, яка передбачає можливість такого списання виключно за розпорядженням клієнта. Позивач [PERSON] не надавав банку будь-якої згоди або розпорядження на списання грошових коштів з його карткового рахунку. А також у відповідача відсутні будь-які документи від органу державної виконавчої служби про примусове стягнення коштів, оскільки немає рішення суду, що набула законної сили , яким було б вирішено стягнути з позивача заборгованість на користь відповідача. Крім того вказав , що строк позовної давності на момент списання коштів з карти позивача [PERSON] минув та Банк у такому випадку, відповідно до\~ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~не мав права вимагати у позасудовому порядку повернення кредитних коштів. У звязку з чим вважає, що у відповідача не було законних підстав на списання грошових коштів з рахунку його довірителя. Представник відповідача-АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Пояснила, що у позивача перед банком була наявна кредитна заборгованість , а умови договору передбачали можливість списання банком заборгованості з інших рахунків клієнта. 13.03.2018 року позивач підписав оновлену анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, які також передбачають можливість списання банком коштів позичальника з будь-яких рахунків, відкритих у банку. Після цього , з метою отримання заробітної плати, між позивачем та відповідачем укладено договір банківського рахунку та видано нову позивачу платіжну картку. Частину коштів, які надходять на цей рахунок, банк списував в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Такі дії відповідають умовам укладених договорів, отже\~є договірним списанням, що не порушує норми чинного законодавства. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.08.2007 року між Банком і [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг , в спрощений спосіб шляхом підписання заяви, відповідно до умов якого, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" зобовязався встановити [PERSON] кредитний ліміт в розмір 5000 грн. на карту 5457082911255417, а позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с.163). Термін дії даної картки до 03/13 (а.с.143-144) З відповіді на звернення позивача від 24.04.2018 р. , вбачається, що АТ КБ «Приватбанк» мотивує списання грошових коштів з рахунку [PERSON]

Outcome: approved