Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

КЗ «Донецький обласний спеціалізований коледж спортивного профілю ім. С. Бубки» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду заподіяну з її вини у розмірі середньомісячного заробітку в сумі 19 577,40 грн., а також судовий збір в сумі 2102,00 грн., на розрахунковий рахунок коледжу UA648201720344220002000035256 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ЄДРПОУ 20361881. Позовна заява обґрунтована тим, що в період з 25.05.2020 р. по 17.07.2020 р., з зупиненням в термін з 30.06.2020 р. по 10.07.2020 р. для проведення зустрічних звірок, у відповідності до питань програми ревізії Управлінням східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області, проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.11.2012 р. по 30.04.2020 р., результати якої відображені в акті ревізії № 04.05.03-783/03 від 20.07.2020 р. Суцільною ревізію дотримання законодавства при здійсненні операцій з заробітної плати за сумісництвом, проведеною шляхом співставлення даних особових рахунків працівників, наказів, розрахунково-платіжних відомостей по заробітній платі з умовами діючого законодавства, встановлено, що в порушення п. 4 Постанови Кабінету Міністрів від 03.04.1993 року № 245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» (із змінами), ст. 5 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95-ВР, за період з 01.03.2015 р. по 31.12.2019 р., на підставі наказів керівникам відділів та їх заступникам у кількості 6 осіб була необґрунтовано нарахована та сплачена заробітна плата за сумісництво посад (на умовах внутрішнього сумісництва) на загальну суму 266 742,56 грн. (КЕКВ 2111 «Заробітна плата», загальний фонд, в т.ч. КФК 070601 у 2015 році - 2207,62 грн., 2016 рік - 37 578,72 грн., по КПКВК МБ 1311120 у 2017 році - 81 307,64 грн., по КПКВК МБ 1111120 у 2018 році - 135 796,50 грн., у 2019 році - 952,05 грн.), в тому числі посадового окладу на загальну суму 93 006,18 грн. (в т.ч. 2015 рік - 66,26 грн., 2016 рік - 18 281,65 грн., 2017 рік - 32 453. 34 грн., 2018 рік - 38 463,93 грн., 2019 рік - З 161,00 грн.); надбавки за складність, напруженість у роботі та доплати до мінімальної заробітної плати на загальну суму 54 264,24 грн. (в т.ч. 2015 рік - 323,13 грн., 2016 рік - 7 172,54 грн., 2017 рік - 19 343,63 грн., 2018 рік - 25 208,69 грн., 2019 рік - 2 216,25 грн.); премії за підсумками роботи за місяць на загальну суму 75 495,57 грн. (в т.ч. 2015 рік - 581,63 грн., 2016 рік - 6 388.41 грн., 2017 рік - 14 084,08 грн., 2018 рік - 54 441,45 грн.); заробітна плата за час перебування у відрядженнях на загальну суму 476,31 грн. (в т.ч. 2016 рік - 158,74 грн., 2017 рік - 75,46 грн., 2018 рік - 242,11 грн.); заробітна плата під час перебування у відпустках на загальну суму 25 985,26 грн. (в т.ч. 2015 рік - 656.60 грн., 2016 рік - 4 250,76 грн., 2017 рік - 1 991,04 грн., 2018 рік - 14 612,06 грн., 2019 рік - 4 474,80 грн.); компенсація за невикористану відпустку на загальну суму 17 515,00 грн. (в т.ч. 2016 рік - 4 250,76 грн., 2017 рік - 13 360,09 грн., 2018 рік - 2 828,29 грн.). Також, протягом 2015-2018 років керівникам відділів та їх заступникам у кількості 7 осіб була необґрунтовано нарахована та сплачена доплата за суміщення посад та розширення зони обслуговування у розмірі 50% від осадового окладу вакантної посади на загальну суму 132 008,63 грн. (КЕКВ 2111 «Заробітна плата», загальний фонд, в т.ч. КФК 070601 у 2015 році - 22 666,95 грн., у 2016 році - 53 280,71 грн.. по КПКВК МБ 1311120 у 2017 році - 28 077,83 грн., по КПКВК МБ 1111120 у 2018 році - 25 389,64 грн., у 2019 році - 2 593,50 грн.), на порушення підпункту 3а) п. 3 Постанови КМУ від 30.08.2002 року №1298 «Про оплату праці працівників на основі єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери». Як наслідок зайво перераховано єдиного соціального внеску на загальну суму 91 282,33 грн. (в т.ч. КЕКВ 2120 «Нарахування на оплату праці» КФК 070601 у 2015 році в сумі 9 029,47 грн., у 2016 році в сумі 19 989,07 грн., по КПКВК МБ 1311120 у 2017 році в сумі - 24 064,80 грн., КПКВК МБ 1111120 у 2018 році - 35 460,96 грн., у 2019 році в сумі - 2 738,02 грн.), загальний фонд. Виконання наказів з особового складу покладено на бухгалтерію або головних бухгалтерів за відповідні періоди. [PERSON] з 21.04.2017 р. по 06.02.2019 р. виконувала обов`язки головного бухгалтера та згідно п. 8 Посадової інструкції здійснювала контроль за веденням касових операцій, раціональним та ефективним використанням матеріальних, трудових і фінансових ресурсів. [PERSON] відповідно до вищевказаного акту ревізії пояснила порушення тим, що ДВУОР ім. С. Бубки є установою (організацією), яка переміщена з району проведення АТО, юридична та фактична адреса: м. Донецьк, Ленінський район, вул. Луговцова, 2-а. Проте, у зв`язку з надзвичайними подіями на території області 03.02.2015 р. розпорядженням Голови обласної державної адміністрації № 52 «Про внесення змін до Статуту Донецького вищого училища олімпійського резерву ім. С. БУБКИ» внесені зміни, згідно яких, нова юридична адреса: м. Артемівськ, вул. Благовіщенська, 43 . Фактично здійснює свою діяльність за новою адресою з 16 лютого 2015 року, а з 15.03.2017 року: м. Бахмут, вул. Благовіщенська, 43 . В ПКМУ № 65 від 01.03.2014 року «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету» зазначено, що діє тимчасове припинення встановлення доплат за виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників (крім лікарів, фахівців з базовою та неповною вищою медичною освітою і професіоналів з вищою немедичною освітою та наукових працівників, що допущенні до медичної діяльності, молодших медичних сестер, соціальних робітників, вихователів, помічників вихователів, учителів, майстрів виробничого навчання, викладачів професійно-технічних та вищих навчальних закладів, а також працівників вищих навчальних закладів, переміщених з району проведення антитерористичної операції). Даний пункт ПКМУ втратив дію 23.08.2016 року. Тобто, суміщення для керівників державних підприємств, установ і організацій, їх заступників, керівників структурних підрозділів (цехів, відділів, лабораторій тощо) та їх заступників було дозволено до 23.08.2016 року. В січні 2019 року було це виявлено - всім керівникам, їх заступникам, керівникам структурних підрозділів та їх заступникам знято доплати за виконання обов`язків тимчасово відсутніх без перерахунку заробітної плати у зв`язку з відсутністю чіткого механізму, з роз`ясненням, повернення коштів. Відповідно до акту ревізії Постановою КМУ від 04 березня 2015 року № 81 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій, які переміщуються з районів проведення антитерористичної операції» установлено, що на період проведення антитерористичної операції положення пунктів 2-4 постанови Кабінету Міністрів України від 3 квітня 1993 р. № 245 "Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій" (ЗП України, 1993 р., № 9, ст. 184) щодо тривалості роботи за сумісництвом, порядку надання відпустки та заборони роботи за сумісництвом (крім заборони, встановленої законом) не застосовуються до працівників державних підприємств, установ і організацій, які переміщуються з районі проведення антитерористичної операції. Таким чином, через не підтвердження факту переміщення працівників з районів проведення антитерористичної операції, керівникам відділів та їх заступникам в кількості 6 осіб, було необґрунтовано нараховано та сплачено заробітну плату за сумісництво посад (на умовах внутрішнього сумісництва). Відповідні операції призвели до внесення недостовірних даних до звітності про нарахування заробітної плати - меморіального ордеру № 5 «Зведення розрахункових відомостей із заробітної плати та стипендій» за відповідні періоди за дебетом субрахунку 802 «Видатки з місцевого бюджету на утримання установи та інші заходи» та кредитом субрахунку 661 «Розрахунки із заробітної плати», за 2018-2019 роки за дебетом субрахунку 6511/1 «Витрати на оплату праці» кредитом субрахунку 6313 «Розрахунки із загальнообов`язкового державного соціального страхування». У ф. № 2-м «Звіт про надходження і використання коштів загального фонду» касові та фактичні видатки завищено за КЕКВ 2111 «Заробітна плата» на загальну суму 398 751,19 грн. (в т.ч. КФК 070601 2015 році в сумі 24 874,57 грн. .у 2016 році в сумі 90 859,43 грн., по КПКВК МБ 1311120 у 2017 році в сумі 109 385,47 грн., КПКВК МБ 1111120 у 2018 році - 161 186,17 грн., у 2019 році в сумі 12 445,55 грн.). За КЕКВ 2120 «Нарахування на оплату праці» на загальну суму 91 282,33 грн. (в т.ч. КФК 070601 у 2015 році в сумі 9 029.47 грн., у 2016 році в сумі 19 989,07 грн., по КПКВК МБ 1311120 у 2017 році в сумі - 24 064,80 грн., КПКВК МБ 1111120 у 2018 році - 35 460,96 грн., у 2019 році в сумі - 2 738,02 грн.), на порушення п.2 розділу 1 Порядку № 44. [PERSON] на пропозицію позивача відшкодувати шкоду, подала до бухгалтерії заяви від 23.06.2020 р. та 09.07.2020 р. щодо відрахування із заробітної плати 19 698,42 грн. та 1198,68 грн. відповідно, на покриття матеріальної шкоди. Проте, в подальшому відмовилась в добровільному порядку відшкодувати матеріальну шкоду. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13.10.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Відповідно до відзиву представника відповідача, останній позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що з позовної заяви не вбачається порушення працівником [PERSON] трудових обов`язків, наявність прямої дійсної шкоди, причинний зв`язок між порушенням і шкодою та вина працівника. Вважає, що [PERSON] не порушувала трудових обов`язків зафіксованих в посадовій інструкції, порушення повинно бути причиною шкоди, а шкода повинна бути результатом порушення, шкоди не має. Крім того, зазначив, що згідно ст. 136 КЗпП України покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу. Таке розпорядження власника або уповноваженого ним органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством, день виявлення - це день, коли власник (як його розуміє ст. 21 КЗпП України) дізнався про заподіяння шкоди. Днем виявлення шкоди, встановленої в результаті інвентаризації матеріальних цінностей, ревізії або перевірки фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації, слід вважати день підписання відповідного акта або висновку. Вважає, позивач діє всупереч закону, намагаючись стягнути грошові кошти. Згідно відповіді представника позивача на відзив, остання вважає, що в позовній заяві зазначена шкода, яка наступила внаслідок дій [PERSON] за той час, коли остання виконувала обов`язки головного бухгалтера - заступника директора з фінансово-економічних питань з 21.04.2017 р. по 06.02.2019 р. КЗ «ДОСКСП ім. С. Бубки». Відповідно до п. 2.2.1.2 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Східного офісу Держаудитслужби на 1 півріччя 2020 року в термін з 25.05.2020 р. по 17.07.2020 р. (з зупиненням в терміни з 30.06.2020 р. по 10.07.2020 р. для проведення зустрічних звірок) проведена ревізія фінансового-господарської діяльності коледжу за період з 01.11.2012 р. по 30.04.2020 р. За результатами контрольного заходу складено Акт ревізії від 20.07.2020 р. № 04.05.03.-783/03, який підписаний без заперечень. Відповідно до Акту ревізії від 20.07.2020 р. № 04.05.03.-783/03, встановлена пряма дійсна шкода, яку допустила [PERSON] , а саме: щодо здійснення операцій з оплати праці за сумісництвом та нарахування сплати доплат за суміщення посад та розширення зони обслуговування керівникам відділів та їх заступникам (зазначені питання викладені на стор. 37 - 42 акту у розділі 2.5 «Штатна дисципліна. Оплата праці працівників та нарахування на заробітну плату». За період з 01.03.2015 р. по 31.12.2019 р. на підставі наказів керівникам відділів та їх заступників у кількості 6 осіб була обґрунтовано нарахована та виплачена заробітна плата за сумісництво посад (на умовах внутрішнього сумісництва) на загальну суму 266742, 56 грн.; протягом 2015-2018 років керівникам відділів та їх заступникам у кількості осіб була необґрунтовано нарахована та сплачена доплата за суміщення посад та розширення зони обслуговування у розмірі 50% від посадового окладу вакантної осади на загальну суму 132008,63 грн., чим порушено вимоги Постанови Кабінету Міністрів від 30.08.2002 № 1298 «Про оплату праці працівників на основі єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери». Внаслідок допущених переплат по оплаті праці зайво перераховано соціального внеску на загальну суму 91282,33 грн. Виконання наказів з особового складу покладено на бухгалтерію або головних бухгалтерів за відповідні періоди. Контроль за веденням касових операцій, раціональним та ефективним використанням матеріальних цінностей, трудових, фінансових ресурсів в період з 21.04.2017 р. по 06.02.2019 р. здійснювала виконуюча обов`язки головного бухгалтера - заступник директора з фінансово - економічних питань відповідач [PERSON] , згідно п. 8 Посадової інструкції здійснює контроль за веденням касових операцій, раціональним та ефективним використанням матеріальних, трудових і фінансових ресурсів. У відзиві відповідач стверджує, що позивач діє всупереч закону, намагаючись стягнути суму. Проте, строк для звернення з позовами про стягнення з працівників шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям, встановлений тривалістю один рік. Він обчислюється з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Відповідно до ч. 3 ст. 233 КЗпП України власник має право звернутися до суду з позовом про стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, не пізніше одного року з дня виявлення заподіяної шкоди. Цей же строк діє, коли позов про відшкодування матеріальної шкоди пред`являє вищестоящий орган або прокурор (ч. 4 ст. 136 КЗпП України). Оскільки, цей строк обчислюється з дня виявлення прямої дійсної шкоди, час, який пройшов до виявлення, значення для вирішення питання про строк, у межах якого можливе притягнення працівника до матеріальної відповідальності, не має. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, з підстав викладених в позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, з підстав викладених у відзиву на позовну заяву. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. З 21.04.2017 р. по 06.02.2019 р. [PERSON] виконувала обов`язки головного бухгалтера, здійснювала контроль за веденням касових операцій, раціональним та ефективним використанням матеріальних, трудових і фінансових ресурсів, Донецького вищого училища олімпійського резерву ім. С. Бубки, що підтверджується копіями наказів Донецького вищого училища олімпійського резерву ім. С. Бубки: № 051-к від 20.04.2017 р., № 053-к від 28.04.2017 р., № 088-к від 15.06.2017 р., № 012-к від 06.02.2019 р. (а.с.21,22,23,24), була особисто під розпис ознайомлена з правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовими інструкціями та колективним договором, що підтверджується копією витягу з журналу ознайомлення працівників Донецького вищого училища олімпійського резерву ім. С. Бубки (а.с.28-30). Донецьке вище училище олімпійського резерву ім. С. Бубки, яке перейменовано на Комунальний заклад «Донецький обласний спеціалізований коледж спортивного профілю ім. С. Бубки», є установою, яка переміщена з району проведення антитерористичної операції та фактично з 16.02.2015 р. здійснює свою діяльність за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Благовіщенська, 43 , що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.54). Відповідно до акту ревізії фінансово - господарської діяльності Донецького вищого училища олімпійського резерву ім. С. Бубки за період з 01.11.2012 року по 30.04.2020 року № 04.05.03 - 783/03 від 20.07.2020 року суцільною ревізією дотримання законодавства при здійсненні операцій з оплати праці за сумісництвом, проведеною шляхом співставлення даних особових рахунків працівників, наказів, розрахунково-платіжних відомостей по заробітній платі з умовами діючого законодавства встановлено: на порушення п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.1993 № 245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» (зі змінами), ст. 5 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 р. № 108/95-ВР, за період з 01.03.2015 р. по 31.12.2019 р. на підставі наказів керівникам відділів та їх заступників у кількості 6 осіб була необґрунтовано нарахована та виплачена заробітна плата за сумісництво посад (на умовах внутрішнього сумісництва) на загальну суму 266742,56 грн. Протягом 2015-2018 рр. керівникам відділів та їх заступникам у кількості 7 осіб була необґрунтовано нарахована та сплачена доплата за суміщення посад та розширення зони облсуговуваннч розмірі 50 % від посадового окладу вакантної посади на загальну суму 132008,63 грн., чим порушено вимоги Постанови КМУ від 30.08.2002 р. № 1298 «Про оплату праці працівників на основі єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери». Внаслідок допущених переплат по оплаті праці зайво перераховано соціального внеску на загальну суму 91282,33 грн. Виконання наказів з особового складу покладено на бухгалтерію або головних бухгалтерів за відповідні періоди (а.с.79-106). З письмових пояснень [PERSON] , які були надані начальнику Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області, вбачається, що [PERSON] з 21.04.2017 р. по 06.02.2019 р. працювала у позивача на посаді головного бухгалтера-заступника директора з ФЕП. ДВУОР ім. С. Бубки є установою, яка переміщена з району проведення антитерористичної операції та фактично здійснює свою діяльність за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Благовіщенська, 43 . Вважає, що будь-які дії мають бути чітко визначені у законі, при цьому, необхідно, щоб кожен міг зрозуміти з тексту відповідної статті, яка дія або бездіяльність тягне за особою будь-яку відповідальність. Крім того, зазначила, що в Постанові КМУ № 65 від 01.03.2014 р. «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету» зазначено, що діє тимчасове припинення встановлення доплат за виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників (крім лікарів, фахівців з базовою та неповною вищою медичною освітою і професіоналів з вищою немедичною освітою та наукових працівників, що допущені до медичної діяльності, молодших медичних сестер, соціальних робітників, вихователів, помічників вихователів, учителів, майстрів виробничого навчання, викладачів професійно-технічних та вищих навчальних закладів, а також працівників вищих навчальних закладів, переміщених з району проведення антитерористичної операції). Даний пункт ПКМУ втратив дію 23.08.2016 р. Тобто, суміщення для керівників державних підприємств, установ і організацій, їх заступників, керівників структурних підрозділів (цехів, відділів, лабораторій тощо) та їх заступників було дозволено до 23.08.2016 р. В січні 2019 р. було це виявлено, всім керівникам, їх заступникам, керівникам структурних підрозділів та їх заступникам було знято доплати за виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників без перерахунку заробітної плати, у зв`язку з відсутністю чіткого механізму з роз`ясненням повернення коштів. Погодилась з тим, що в період з 24.08.2016 р. по січень 2019 р. необхідно зробити перерахунок заробітної плати працівникам (керівникам, їх заступникам, керівникам структурних підрозділів та їх заступникам), яким надавалась доплата за виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників (а.с.18-20). 23.06.2020 р. [PERSON] звернулась до директора ДВУОР ім. С. Бубки з заявою щодо відрахування у червні 2020 р. із її заробітної плати 19 698,42 грн. зайво нараховані суми за доплату за розширення зони обслуговування на час відсутності працівника за листопад-грудень 2016 р. та за січень-грудень 2017 р., а також 09.07.2020 р. щодо відрахування у липні 2020 р. - 1198,68 грн., що підтверджується копіями заяв від 23.06.2020 р. та 09.07.2020 р. (а.с.55,56). Середньомісячний заробіток [PERSON] становить 19577,40 грн., що підтверджується копією довідки КЗ «Донецький обласний спеціалізований коледж спортивного профілю ім. С. Бубки» (а.с.58). Згідно довідки КЗ «Донецький обласний спеціалізований коледж спортивного профілю ім. С. Бубки» № 1022/01-27 від 01.12.2020 р. установа має відкритий поточний рахунок в Управлінні Державної Казначейської Служби України у м. Києві UA648201720344220002000035256, МФО 820172 (а.с.78). Правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачем регулюються КЗпП України. Згідно частини 3 статті 233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» зазначено, що судам необхідно перевіряти, чи додержаний власником або уповноваженим ним органом встановлений статтею 233 КЗпП України річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її відшкодування. Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що днем виявлення порушення дотримання законодавства при здійсненні операцій з заробітної плати за сумісництвом є складання акту ревізії фінансово - господарської діяльності Донецького вищого училища олімпійського резерву ім. С. Бубки за період з 01.11.2012 року по 30.04.2020 року № 04.05.03 - 783/03 від 20.07.2020 року. Позовна заява з доданими матеріалами була подана до канцелярії суду 03.09.2020 року, а отже позов пред`явлено з додержанням річного строку, встановленого статтею 233 КЗпП України. Частиною 1 статті 130 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності згідно частини 2 цієї статті права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» судам роз`яснено, що виходячи з вимог статті 15 ЦПК України суд у кожному випадку зобов`язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з`ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Відповідно до частини 2 статті 130 КЗпП України умовами настання матеріальної відповідальності працівника є: пряма дійсна шкода; протиправна поведінка працівника; вина в діях чи бездіяльності працівника; прямий причинний зв`язок між протиправним і винним діянням працівника і шкодою, яка настала. Обов`язок доведення наявності умов для покладення матеріальної відповідальності на працівника лежить на роботодавцеві (стаття 138 КЗпП України). Підставою настання матеріальної відповідальності працівників є трудове майнове правопорушення, тобто невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків, в результаті чого підприємству, установі чи організації була завдана майнова шкода. Трудові обов`язки працівника визначаються законодавством, трудовим договором, посадовою інструкцією, наказами керівника тощо. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника (ч. 2 ст. 130 КЗпП України). Згідно з ч. 2 ст. 130 КЗпП України умовами настання матеріальної відповідальності працівника є: 1) пряма дійсна шкода; 2) протиправна поведінка працівника; 3) вина в діях чи бездіяльності працівника; 4) прямий причинний зв`язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і шкодою, яка настала. Під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати. З урахуванням викладеного до категорії прямої дійсної шкоди належать: витрати, спричинені зайвими виплатами на користь працівників (основної та додаткової заробітної плати, сум компенсацій, допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, інших виплат), при відсутності можливості стягнення цих сум із працівників, які безпідставно одержали відповідні суми (з огляду на п.1 ч. 2 ст. 127 КЗпП такі можливості часто є відсутніми). Протиправна поведінка працівника це поведінка працівника, який не виконує чи неналежним чином виконує трудові обов`язки, передбачені приписами правових норм, трудовими договорами, наказами та розпорядженнями підприємств, установ та організацій. Формами протиправної поведінки працівника є протиправна дія чи протиправна бездіяльність. Обов`язковою умовою притягнення працівника до матеріальної відповідальності є вина. Зі змісту ч. 2 ст. 130 КЗпП України матеріальна відповідальність працівника настає тільки за наявності його вини в заподіянні підприємству, установі, організації майнової шкоди. Причинний зв`язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і майновою шкодою, яка сталася, повинен бути прямим (безпосереднім). Відсутність підстав чи однієї з умов матеріальної відповідальності звільняє працівника від обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебувала у трудових відносинах з КЗ «Донецький обласний спеціалізований коледж спортивного профілю ім. С. Бубки» та з 21.04.2017 р. по 06.02.2019 р. виконувала обов`язки головного бухгалтера, здійснювала контроль за веденням касових операцій, раціональним та ефективним використанням матеріальних, трудових і фінансових ресурсів. Відповідно до акту ревізії фінансово - господарської діяльності Донецького вищого училища олімпійського резерву ім. С. Бубки за період з 01.11.2012 року по 30.04.2020 року № 04.05.03 - 783/03 від 20.07.2020 року встановлена пряма дійсна шкода, яку допустила [PERSON] , а саме щодо здійснення операцій з оплати праці за сумісництвом та нарахування і сплати доплат за суміщення посад та розширення зони обслуговування керівникам відділів та їх заступникам. За період з 01.03.2015 р. по 31.12.2019 р. на підставі наказів керівникам відділів та їх заступників у кількості 6 осіб було необґрунтовано нарахована та виплачена заробітна плата за сумісництво посад (на умовах внутрішнього сумісництва) на загальну суму 266742,56 грн. Протягом 2015-2018 рр. керівникам відділів та їх заступникам у кількості 7 осіб була необґрунтовано нарахована та сплачена доплата за суміщення посад та розширення зони облсуговуваннч розмірі 50 % від посадового окладу вакантної посади на загальну суму 132008,63 грн., чим порушено вимоги Постанови КМУ від 30.08.2002 р. № 1298 «Про оплату праці працівників на основі єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери». Внаслідок допущених переплат по оплаті праці зайво перераховано соціального внеску на загальну суму 91282,33 грн. Враховуючи вищевикладене, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК, з відповідача на користь позивача суд стягує понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2102, 02 грн.

Outcome: approved