Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Одеський державний університет внутрішніх справ (далі - ОДУВС) звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що у 2008 р. відповідача зараховано до складу курсантів ОДУВС, поставлено на всі види продовольчого та речового забезпечення з виплатою грошового утримання. Після закінчення ВУЗу відповідач отримав диплом фахівця та був відряджений для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Одеській області. Наказом ГУ МВС України в Одеській області від 23.08.2013р. № 475 о/с [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ України за п. «ж» ст.64 (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС. Відповідно до ст.18 Закону України «Про міліцію» та п.3 Договору про підготовку фахівця в ОДУВС від 22.09.2008 року, укладеного між ОДУВС та відповідачем, останній зобов'язаний у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановлення трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням. Згідно з розрахунком фактичних витрат, повязаних з утриманням [PERSON], загальні витрати на утримання складають 54414,27 грн.. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.18 Закону України «Про міліцію»,\~постанови Кабінету Міністрів від 1 березня 2007 року №313 "Про затвердження порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ", п.2\~Указу Президента України «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» від 23.01.1996 р. №77/96 позивач просив стягнути фактичні виплати, пов'язані з навчанням відповідача. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 2.3.6 та п. 4.4 Договору про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ від 22.09.2008 року, укладеного між ОДУВС та [PERSON], відповідач повинен відшкодувати завдані позивачеві збитки, пов'язані з його навчанням. У разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку. Згідно з п.2.1.3 Договору в обов'язки університету входить забезпечення [PERSON] харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України. Як вбачається з матеріалів справи, 18.08.2008 року [PERSON] був зарахований до числа курсантів ОДУВС та прийнятий на службу в ОВС (а.с.7). Відповідно і матеріально-технічне забезпечення відповідача здійснювалося не з моменту укладення з ним договору 22.09.2008 року, а з моменту його зарахування до числа курсантів ОДУВС. Як передбачено п. 14 постанови Кабінету Міністрів України №992 від 22 серпня 1996 року «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалася за державним замовленням», яка діяла на момент вступу [PERSON] до університету, у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за\~призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років, випускник зобовязаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Відповідно до п.2 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 01.03.2007 року № 313, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, повязаних з грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням МВС та особою. У разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку. Наказом №64 о/с від 23.06.2012 року лейтенанта міліції відповідача [PERSON], було відраховано зі складу курсантів та відряджено для подальшого проходження служби до ГУ МВС України в Одеській області (а. с. 8). Наказом начальника ГУ МВС України в Одеській області №475 о/с від 23.08.2013 року лейтенанта міліції [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ у запас за власним бажанням за п. 64 «ж» (а. с. 9). Відповідно до розрахунку фактичних витрат, повязаних з утриманням рядового міліції [PERSON], всього за час навчання було витрачено 54414,27 грн. (а.с.19-24). Отже, враховуючи встановлені обставини та вказані норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, тому необхідно стягнути з [PERSON] вартість фактичних витрат, пов'язаних із його навчанням в Одеському державному університеті внутрішніх справ, в розмірі 54414,27 грн.. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved