Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних поглядів на життя, через що у них постійно виникали непорозуміння, між ними припинилися шлюбні відносини, вони не ведуть спільного господарства. Даний шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не зявилась, подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, щодо примирення позивач заперечує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 22.08.2002 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-ИД №059193, виданим Чернелево Руською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №2 від 22.08.2002року. В шлюбі у сторін народилось троє дітей : син [PERSON],29.07.2004року народження, син [PERSON],06.02.2006року народження, дочка [PERSON],04.02.2010року народження. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживав заходів щодо примирення подружжя, надавши їм строк для цього три місяці, однак примирення між сторонами не наступило. За нормами ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З роз'яснень, даних у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року, вбачається, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, брати до уваги інші обставини життя подружжя. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 22.08.2002 року Чернелево Руською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис за №2 від 22.08.2002року. В силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати, а саме 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved