Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Музей народної архітектури та побуту у м. Львові звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення на користь [PERSON] народної архітектури та побуту у м. Львові з перерахування на п/р 354270044003017 в УДКСУ у Личаківському р- ні м. Львова, МФО 825014, ЗКПО 02219659 матеріальну шкоду в розмірі 21001,20 грн., а також судовий збір в розмірі 229,40 грн. В подальшому позивач, не змінюючи підстав та предмету позову, уточнив позовні вимоги та просив стягнути з [PERSON] про стягнення на користь [PERSON] народної архітектури та побуту у м. Львові з перерахування на п/р 354270044003017 в УДКСУ у Личаківському р- ні м. Львова, МФО 825014, ЗКПО 02219659 матеріальну шкоду в розмірі середньомісячної заробітної плати 3574,69гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON], перебував з позивачем у трудових відносинах, а саме працював в.о. директора [PERSON] народної архітектури та побуту у м. Львові з 23 січня 2009 р. до 27 червня 2013р. З 29 березня 2013р. до 18 червня 2013р. Державна фінансова інспекція у Львівській області провела перевірку фінансово-господарської діяльності [PERSON] народної архітектури та побуту у м. Львові за період з 01.10.2010 р. по 01.04.2013 р. про що був складений Акт ревізії від 18.06.2013 р. № 03-01-21/10. Проведеною ревізією встановлено ряд порушень у діяльності [PERSON]. Зокрема виявлено, що згідно з грантовим Договором між Музеєм народної архітектури та побуту у м. Львові та Норвезьким управлінням з питань культурної спадщини (Ріксантікварен) останнє покриває витрати на проведення семінару у м. Львові з питань активного ознайомлення та документування ремісничих методів в сумі 3250 євро, що становить 35750,00 грн. Проте, згідно з даними ревізії, на семінар витрачено 56751,14 грн., в тому числі 14 000 грн. на послуги перекладача, 9908,00 грн. на послуги харчування учасників та 32843,14 грн. на транспортно-пасажирські послуги (сторінки 24-25 Акту ревізії). Таким чином зайві витрати на проведення семінару призвели до матеріальної шкоди підприємства (збитків). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду та повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про особисте вручення, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], перебував з позивачем у трудових відносинах, а саме працював в.о. директора [PERSON] народної архітектури та побуту у м. Львові з 23 січня 2009 р. до 27 червня 2013р. З 29 березня 2013р. до 18 червня 2013р. Державна фінансова інспекція у Львівській області провела перевірку фінансово-господарської діяльності [PERSON] народної архітектури та побуту у м. Львові за період з 01.10.2010 р. по 01.04.2013 р. про що був складений Акт ревізії від 18.06.2013 р. № 03-01-21/10. Проведеною ревізією встановлено ряд порушень у діяльності [PERSON]. Зокрема виявлено, що згідно з грантовим Договором між Музеєм народної архітектури та побуту у м. Львові та Норвезьким управлінням з питань культурної спадщини (Ріксантікварен) останнє покриває витрати на проведення семінару у м. Львові з питань активного ознайомлення та документування ремісничих методів в сумі 3250 євро, що становить 35750,00 грн. Проте, згідно з даними ревізії, на семінар витрачено 56751,14 грн., в тому числі 14 000 грн. на послуги перекладача, 9908,00 грн. на послуги харчування учасників та 32843,14 грн. на транспортно-пасажирські послуги (сторінки 24-25 Акту ревізії). Таким чином зайві витрати на проведення семінару призвели до матеріальної шкоди підприємства (збитків). 15 липня 2013 Державна фінансова інспекція у Львівській області надіслала [PERSON] лист № 03-01-15м/5425 «Про усунення недоліків і порушень за наслідками ревізії» згідно з яким [PERSON] зобов'язаний, зокрема, стягнути зайві витрати на проведення семінару з осіб, винних у проведенні зайвої оплати в розмірі встановленому статтями 130-136 КЗпП України. Музей народної архітектури та побуту у м. Львові звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фінансової інспекції у Львівській області про визнання незаконним та скасування вимоги відповідача "Про усунення недоліків і порушень за наслідками ревізії" від 15.07.2013 року № 03-01- 15М/5425. Згідно з Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2013 року № 813/6004/13-а вимогу Державної фінансової інспекції щодо перевитрат на суму 21,0 тис. грн. визнано законною, а вимоги щодо стягнення їх з винних ос 5 з порядку, встановленому ст.ст. 130-136 КЗпП України правомірною. Згідно з п. 7.2. розділу 7 [PERSON] [PERSON] діє відповідно до чинного законодавства і несе відповідальність за результати роботи [PERSON]. А згідно з п. 4.3 розділу 4. Посадової інструкції директор [PERSON] несе повну адміністративну, матеріальну, юридичну відповідальність за порушення, допущені в обліку, зберіганні та втраті чи викраденні експонатів, майна, а також за завдання матеріальної шкоди - в межах, визначених чинним законодавством України про працю. Згідно п.6. ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди у випадках коли відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків. На підставі ст. 233 КЗпП України, для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної, підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. За таких обставин суд, проаналізувавши вищевказані норми та врахувавши обставини справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача 3574,69грн. Окрім цього на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір в розмірі 229,40грн.

Outcome: approved