Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Лікар-психіатр комунальної установи «Кремінське районне територіальне медичне обєднання» [PERSON] звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з заявою, в якій вказала, що 27 листопада 2015 року до установи звернулася [PERSON] з заявою, в якій вказано, що донька [PERSON] хворіє на психічне захворювання 15 років, перебувала вже три рази на лікуванні в Сватівській ОПЛ, останнього разу з 24 грудня 2014 року по 8 липня 2015 року. На даний час [PERSON] веде себе неадекватно, погрожує вбивством. Раніше [PERSON] встановлений діагноз шизофренія параноїдальна. А тому Психіатр звертається з заявою, в якій просить призначити стаціонарну психіатричну допомогу в примусовому порядку в Сватівській обласній психіатричній лікарні, доручивши супровід [PERSON] до лікувального закладу Кремінському ВП ГУНП в Луганській області. Заявник та заінтересована особи в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд заяви за їх відсутності (а.с. 14-15). Прокурор проти задоволення заяви не заперечував. Суд, вислухавши думку прокурора; дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає повному задоволенню зважаючи на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України За умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Відповідно до ч. 2\~ст. 282 ЦПК України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Відповідно до статті 12. Амбулаторна психіатрична допомога Закону України «Про психіатричну допомогу» Питання про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку вирішується судом за місцем проживання особи. Заява про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку направляється до суду лікарем-психіатром. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави для надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок лікаря-психіатра, який містить обґрунтування про необхідність надання особі такої допомоги. Особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатися лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів - не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги. У разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. У разі погіршення стану психічного здоров'я особи, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, та ухилення від виконання цією особою або її законним представником рішення суду про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку психіатрична допомога може надаватися на підставах та в порядку, передбачених статтями 14, 16 і 17 цього Закону. Надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку припиняється за рішенням комісії лікарів-психіатрів у разі видужання особи або такої зміни стану її психічного здоров'я, що не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про відмову в продовженні надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Клопотання про припинення надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може направлятися до суду особою, якій надається ця допомога, або її законним представником через 3 місяці з часу ухвалення судом рішення про надання або продовження надання особі такої допомоги. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] потребує направлення на стаціонарне лікування, мати [PERSON] - [PERSON] - звернулася до лікаря-психіатра з заявою про надання її доньці стаціонарного лікування в психіатричній лікарні, оскільки вона становить загрозу для оточуючих. Висновком комісії КУ «Кремінське РТМО» підтверджена необхідність направлення [PERSON] для стаціонарного примусового лікування в Сватівській обласній психіатричній лікарні, а тому заява підлягає повному задоволенню. Оскільки [PERSON] хворіє на розлади психіки то є необхідність у її супроводі працівниками поліції до Сватівської обласної психіатричної лікарні. На підставі викладеного,

Outcome: approved