Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 250 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви про стягнення аліментів до суду та до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач не надає добровільно допомоги на їх утримання. Під час судового розгляду справи позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, із підстав викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоч був повідомлений про дату, час та місце його проведення у встановленому порядку (а.с. ). Причини неявки в судове засідання відповідач не повідомив, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення у заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази по справі та оцінивши їх в сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно копій свідоцтв про народження (а.с. 3, 4) [PERSON] народився [INFO], [PERSON] народилася [INFO], їх батьком вказаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. П. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як вбачається із довідки № 5, виданої Біловізькою сільською радою Рокитнівського району Рівненської області 9 січня 2014 року (а.с. 5), неповнолітні діти сторін по справі проживають з матір'ю [PERSON] (позивачем по справі) та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує сімейний та майновий стан відповідача, а також майновий стан дітей та стан їх здоров'я. Те, що відповідач [PERSON] є працездатним; інших неповнолітніх чи непрацездатних осіб на утриманні не має, отримує доходи від виконання робіт по найму. Приймаючи до уваги ту обставину, що відповідач отримує доходи від виконання робіт по найму, постійного заробітку не має, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі. З урахуванням обставин, визначених ст. 182 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на утримання дітей сторін в сумі 250 гривень (по 125 гривень на одну дитину) щомісячно, оскільки вважає, що такий розмір аліментів не буде завищеним в нинішніх умовах проживання; з урахуванням віку неповнолітніх дітей сторін, їх потреб та не буде таким, що створить відповідачеві додаткові труднощі матеріального характеру. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року (із наступними змінами) щодо встановленого мінімального розміру судового збору, судовий збір суд стягує із відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved