Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги наступним. Так, 14 липня 2004 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку розміром 3.43 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Соловіївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області і належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЖТ № 094461 від 08.09.2004 року. Вказаний державний акт було втрачено, поновлення неможливо, а тому правовстановлюючий документ на земельну ділянку відсутній. Оскільки [PERSON] був двоюрідним дідом позивачки, вона є спадкоємицею пятої черги, інші спадкоємці, які б претендували на спадкове майно після смерті [PERSON], їй невідомі. Також, так як на час смерті [PERSON] позивачці виповнилось 15 років, будучі неповнолітньою, вона вважається такою, що прийняла спадщину після його смерті. Отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку в нотаріальній конторі позивач не може, оскільки в неї відсутні документи, які підтверджують родинні стосунки з [PERSON], та у звязку з відсутністю державного акту про право власності на вказану земельну ділянку. Просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме що [PERSON], який помер 14.07.2004р., був її двоюрідним дідом, та визнати за нею права власності на земельну ділянку, що йому належала, в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивач [PERSON] надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, вимоги якої підтримала та просила їх задовольнити. В подальшому надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Житомирської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] законні й обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що 14 липня 2017 року помер [PERSON], що підтверджується копією актового запису про смерть, складеного 15 липня 2004 року виконавчим комітетом Соловіївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області (а.с. 58). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 3.43 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Соловіївської сільської ради, Брусилівського району Житомирської області і належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЖТ № 094461, від 08.09.2004 року (а.с. 14). Також судом встановлено, що померлий [PERSON] є двоюрідним дідом позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [PERSON], згідно якого після укладення шлюбу її прізвище стало [PERSON], копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], згідно якого її матірю є [PERSON], копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], згідно якого її матірю є [PERSON], копією свідоцтва про шлюб [PERSON], 16.01.1939р.н., згідно якого її прізвище після укладення шлюбу стало [PERSON], архівною довідкою Державного архіву Житомирської області від 19.01.2017р., згідно якої [PERSON] народилась 16.01.1939р. в с. Соловіївка Брусилівського району, її батьками вказані [PERSON] та [PERSON], а також відомостями з погосподарської книги № 1 за 1947р-1949 р.р., згідно яких в будинку за адресою вул. Дивинська у с. Соловіївка Брусилівського району проживали та були зареєстровані [PERSON] (голова сімї 1892 р.н.), а також [PERSON], [INFO], його жінка, [PERSON], [INFO], дочка, [PERSON], [INFO], син, [PERSON], [INFO], син, [PERSON], [INFO], дочка, [PERSON], [INFO], дочка ( а.с. 7-13). Постановою приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу Житомирської області від 04 березня 2017 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], оскільки позивачкою не надано документи, які б підтверджували факт смерті [PERSON], родинні стосунки з спадкодавцем і не надано документи, які підтверджували право власності спадкодавця на земельну ділянку. Також з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с. 23, 55). Приписами ст. 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Враховуючи, що право власності на земельну ділянку площею 3,43 га, кадастровий номер 1820985600:03:000:0148, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] (а.с. 16) та підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 094461, від 08.09.2004 року, суд вважає, що вказана земельна ділянка входить до складу спадщини померлого [PERSON] З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а тому за [PERSON] необхідно визнати право власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,43 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Соловіївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, кадастровий номер 1820985600:03:000:0148 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 14 липня 2004 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved