Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача борг за письмовою розпискою від 31.12.2011 року в розмірі 19 120,75 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 31.12.2011 року відповідач [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS] взяв у нього в борг грошову суму в розмірі 1250 доларів США, що підтверджується складеною письмово розпискою від 31.12.2011 року. Згідно до вказаної розписки позичальник повинен був повернути кредитору суму боргу до 10.01.2012 року, однак відповідач [PERSON] не повернув грошову суму боргу у повному обсязі. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути борг в добровільному порядку, однак врегулювати спір мирним шляхом не вдалося, тому позивач був вимушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення в засобах масової інформації у газеті "Урядовий кур'єр" № 19 від 03 лютого 2015 року, про причину неявки суду не повідомив (а.с. 28-29). Зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31 грудня 2011 року позивач [PERSON] надав [PERSON] в борг грошові кошти в розмірі 1250 доларів США, про що відповідачем було складено і підписано розписку. Згідно умов вищевказаної розписки відповідач зобов'язався повернути борг у строк до 10 січня 2012 року (а.с. 27). В установлений термін відповідач боргу не повернув. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач у своєму позові просить стягнути з відповідача суму боргу, яка у гривневому еквіваленті станом 04.12.2014 року складає 19 120,75 грн. (1250 доларів США*15,2966). Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] заявлені обґрунтовано, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, в зв'язку з чим підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошові кошти у розмірі 19 120,75 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн., який був сплачений позивачем при подачі позову до суду. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved