Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилається на те, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано відповідно до рішення Хустського районного суду від 03.02.2020 р. За період шлюбу у них народилося троє дітей, з яких неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та знаходяться на повному її утриманні. Донька сторін є ученицею 6-го класу Боронявської ЗОШ та дитиною-інвалідом. Участі в утриманні дитини відповідач не приймає, хоча є працездатним, інших утриманців не має, стягнень по виконавчих документах відносно нього не проводиться, а тому він в змозі сплачувати аліменти. Відповідач самоусунувся від матеріального забезпечення доньки, не приймає участі у її вихованні, забезпеченні всім необхідним. Позивачка перебуває у важкому матеріальному становищі, а згоди з відповідачем про надання матеріальної допомоги дитини дійти не вдається. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 3000 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття. Сторони в судове засідання не з`явилися. Суд ухвалив провести розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без участі сторін. Відзиву на позов не подано. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано відповідно до рішення Хустського районного суду від 03.02.2020 р. За період спільного проживання у них народилося троє дітей, з яких неповнолітньою є донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач зобов`язання по утриманню дитини належно не виконує. З матеріалів справи встановлено, що відповідач не бере участі в забезпеченні неповнолітньої дитини, хоча є працездатним, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач належним чином не надає матеріальне утримання своїй дитині, враховуючи матеріальне становище дитини, яка потребує значних коштів на забезпечення її всім необхідним та для її належного розвитку, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатний, інших утриманців не має, враховуючи те, що місце його роботи та розмір доходу не відомі, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] в сумі 2000 /дві тисячі/ гривень щомісячно, до досягнення нею повноліття. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 гривень. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved