Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги представник позивача мотивує тим, що 13 лютого 2012 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0069/82/0114242 від 13.02.2012 р., на положеннях та умовах якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надав відповідачу кредит в сумі 41 546,69 гривень із відсотковою ставкою за користування кредитом 28,9 % річних строком до 13.02.2018 р.. За час користування кредитними коштами [PERSON] неналежним чином виконуються взяті зобов'язання за кредитним договором в результаті чого, у нього перед банком утворилася заборгованість, яка на 13.08.2013 р. становить 47 881,58 гривень. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції заборгованість за кредитним договором та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явилася, однак надіслала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання також не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений через оголошення в газеті "Рідне Прибужжя" від 27 лютого 2014 року . Під час розгляду справи по суті встановлено, що 13 лютого 2012 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0069/82/0114242 від 13.02.2012 р., на положеннях та умовах якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надав відповідачу кредит в сумі 41 546,69 гривень із відсотковою ставкою за користування кредитом 28,9 % річних строком до 13.02.2018 р.. Відповідно п. 1.1 договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0069/82/0114242 від 13.02.2012 р., банк зобов'язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, повернути банку основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші зобов'язання, визначені цим договором (а. с. № 6). Згідно п. 3.2 договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0069/82/0114242 від 13.02.2012 р., [PERSON] зобов'язався здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту в дату, визначену п. 1.1.4. цього договору. За час користування кредитом [PERSON] неналежним чином виконувалися зобов'язання за кредитним договором у зв'язку з чим банком на його адресу була надіслана вимога про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором за вих. 114-13-0-00/394 від 13.08.2013 р. (а. с. № 14). Однак, дана вимога позивача залишилась не виконаною [PERSON]. Згідно зі ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів ( ч.2 ст. 1050 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( ч.1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно п. 10.1 договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0069/82/0114242 від 13.02.2012 р. у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань, встановлених цим договором, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та положень цього договору. За прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за договором кредитор має право нарахувати, а позичальник зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити останньому пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення (п. 10.3 договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0069/82/0114242 від 13.02.2012 р.). Таким чином, станом на 18.08.2013 р. заборгованість [PERSON] перед банком за вищевказаним кредитним договором складає 47 881,58 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом - 36 999,08 гривень (в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 1 196,73 гривень); - заборгованість за відсотками - 5 402,16 гривень (в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 4 494,01 гривень); - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків - 5 480,34 гривень (а. с. № 15). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору та норми цивільного законодавства України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 478,82 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а. с. № 2).

Outcome: approved