Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач 19.09.2016 року звернулась до суду з позовом до Маразліївської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.03.2016 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно у вигляді земельної ділянки площею 2 га, масив №5, ділянка №155, яка розташована на території Широківської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. Ще за життя 03.11.2015 року спадкодавиця склала на імя позивачки заповіт, яким усе належне їй майно заповідала [PERSON] Проте у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказане майно та пропуском строку для прийняття спадщини, нотаріусом Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину.Позивач зазначає, що після смерті спадкодавиці [PERSON] вона фактично прийняла спадщину, оскільки деякий час отримувала орендну плату за оренду даної земельної ділянки, доглядала спадкодавицю, надавала їй матеріальну та фізичну допомогу, провела її поховання, у звязку із чим [PERSON] просить суд:визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2 га, масив №5, ділянка №155, кадастровий №5120888200:01:001:0434, яка розташована на території Широківської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до свідоцтва про право власності серії №35987826, виданого 07.04.2015 року Реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайоного управління юстиції Одеської області . Позивач в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву, відповідно до якої просить розглядати справу у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи вимоги\~ст.157 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.03.2016 померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 450113, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського МУЮ Одеської області (а.с.6). 03.11.2015 року [PERSON] склала на імя позивачки заповіт,яким усе належне їй майно заповідала [PERSON],27.08.1969 р.н.(а.с.11) Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки № 899,900 від 06.09.2016 року, виданої виконкомом Маразліївської сільської ради, [PERSON], яка померла 05.03.2016 року, була зареєстрована і постійно проживала за адресою: [INFO]. Разом з нею на день смерті за однією адресою була зареєстрована донька [PERSON],27.08.1969 р.н.(а.с.9). Позивач у своєму позові стверджує, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2 га, масив №5, ділянка №155, яка розташована на території Широківської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, проте нотаріусом Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із пропуском визначеного чинним законодавством строку для прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказане майно (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка, площею 2 га, масив 5 ділянка 155, розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Широківська сільська рада (а.с.8,10). Згідно відповіді з відділу Держгекадастру у Білгород-Дністровському районі Одеської області №9-1510-0.13-3591/2-16 від 21.10.2016 року, власником земельної ділянки, яка розташована: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Широківська сільська рада,масив 5,ділянка №155, кадастровий №5120888200:01:001:0434, є [PERSON],дата і номер реєстрації права на земельну ділянку у Державному реєстрі прав-19.03.2015№9304084. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1261 ЦК України ,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це надає позивачу право вимагати, а суду визнати за нею право власності на майно померлої [PERSON] (земельна ділянка), як за спадкоємцицею першої черги за законом у розумінні положення ч. 3\~ст. 1268 ЦК України, бо, позивач фактично прийняла спадщину та за цей період не відмовилася від її прийняття, але з зазначених вище підстав позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Таким чином, на момент відкриття спадщини, до складу спадщини, входили усі права та обовязки [PERSON], які належали їй на день смерті. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивач по справі є спадкоємцицею 1 черги після смерті [PERSON], постійно на момент смерті проживала разом з матірю,тобто фактично прийняла спадщину, та не відмовилася від неї, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким , що підлягає задоволенню.

Outcome: approved