Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить стягувати з [PERSON], [INFO] року народження, уродженця та жителя [ADDRESS] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] року народження та дочки [PERSON], [INFO] року народження в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 % відсотків встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач в судове засідання не з’явилася, однак, подала суду письмову заяву, в якій просить слухання справи проводити у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився повторно. Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд розглянув справу без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], [INFO] року народження (а.с. 6, 7). З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві вбачається, що відповідач з часу розірвання шлюбу добровільно не дає ніякого матеріального утримання дітей, вихованням дітей він не цікавиться, вона на даний час працює, однак її дохід не дозволяє в повній мірі забезпечити належне матеріальне утримання дітей, інших доходів не має, а відповідач постійно їздить на заробітки в Польщу, тому має можливість і може надавати матеріальну допомогу дітям. Він в Польщі працює офіційно, але його довідку про доходи отримати не може. У відповідності до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в користь держави 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved