Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» звернулася до суду з цим позовом до відповідачів, в якому посилаючись на те, що [PERSON] постійно порушує виконання зобовязань за кредитним договором № 332бл від 06 грудня 20134 року, а [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не виконали зобовязань за договорами поруки, на попередження про необхідність сплати боргу не реагують, просить стягнути на свою користь зі [PERSON] з кожним окремо поручителем в солідарному порядку 7174,02 грн. - загальну суму заборгованості за кредитним договором з урахування процентів за користування кредитом. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, додатково суду пояснив,, що борг у відповідача [PERSON] виник внаслідок розбіжності між програмою «КС Фінанси» та наданим відповідачем квитанціями, тобто у програмі виявились відсутніми платежі за квитанціями від 20 березня 2013 року та від 17 червня 2015 року по 2335,00 грн. кожна. З цих квитанцій одну підписував [PERSON], другу [PERSON]. Виписана [PERSON] квитанція взагалі не відповідає програмі «КС Фінанси».. Також представник позивача на питання суду пояснив, що якщо б ці суми були зараховані, у відповідачів не виникло б заборгованості. Відповідачі позов не визнали, вважали його необґрунтованим, оскільки, на їх думку, кредитні зобовязання відповідачем [PERSON] перед позивачем були погашені. Також другий відповідач [PERSON] зазначила, що кредитна спілка нікому не розяснювала, яким саме повинен бути документ , що підтверджує сплату грошей. Вони брали будь-який документ, що підтверджував сплату коштів, головне, щоб на ньому стояв підпис та печатка. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином в строки встановлені договором або законом. У разі невиконання, або неналежного виконання зобовязань в односторонньому порядку, сторона винна в порушенні зобовязання повинна нести цивільну відповідальність відповідно умов договору або закону. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 06 грудня 2013 року був укладений кредитний договір № 332 бл, за яким кредитна спілка «Імперіал ЛТД» надала [PERSON] кредит у розмірі 31000,00 грн. строком на 24 місяці під 70 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. В забезпечення виконання своїх зобовязань [PERSON] за вказаним кредитним договором, у цей же день між позивачем, відповідачем [PERSON] та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з кожним окремо, були укладені договори поруки №№ 332 бл/1, 332 бл/2, 332 бл/3, 332 бл/4 відповідно. За умовами кредитного договору [PERSON] зобовязувався повернути кредит у повному обсязі згідно графіку платежів до 06 грудня 2015 року, а також сплатити проценти за користування кредитом. Кожного місяця відповідач повинен був сплачувати майже однакову суму- 2335,00 грн. Укладеними договорами поруки між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] передбачається, що поручителі кожен окремо з відповідачем [PERSON] зобовязувалась солідарно відповідати за своєчасне і повне виконання своїх зобовязань останньою за кредитним договором. Відповідач в судовому засіданні не заперечував факт отримання кредитних грошей, тому суд цей факт вважає доведеним. З розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 12) вбачається, що в ньому дійсно не враховані дві квитанції, надані відповідачем [PERSON] позивачу, а саме від 20 грудня 2013 року (а.с. 79) та від 17 червня 2015 року (а.с.78). Також цей розрахунок заборгованості свідчить про те, що якщо б дані платежі позивачем були враховані, то на момент закінчення строку дії кредитного договору, 06 грудня 2015 року, у відповідача заборгованості за кредитним договором не існувало би, тим більше, що [PERSON] на той момент здійснив погашення заборгованості на 1396,33 грн. більше, ніж повинен був (4670,00 грн. (сума двох незарахованих платежів) 3273,67 грн. (сума нарахованої заборгованості на 31.12.2015) = 1396,33 грн.). Аналізуючи надані сторонами пояснення, а також наведені вищі докази виходить, що предметом цього позову насправді є не питання належного виконання відповідачами своїх договірних зобовязань перед позивачем, а спір щодо дійсності представлених позивачу квитанцій відповідачем про сплату кредитних платежів. Між тим, допитаний у якості свідка [PERSON], який на той час займав посаду директора Біловодської філії КС «Імперіал ЛТД», суду підтвердив, що, дійсно, це він виписував квитанцію на імя відповідача [PERSON] від 20 грудня 2013 року і вона дійсна. Від руки квитанції він виписував за усною вказівкою керівництва тоді, коли не було бухгалтера-касира (відрядження, хвороби і т.ін), яким працював [PERSON] Після того, як виходив на роботу бухгалтеркасир, він віддавав гроші останньому, який потім все вносив в програму «КС Фінанси» і роздруковував квитанції на компютері. Особисто він з програмою «КС Фінанси» не працював, тому не міг особисто перевірити правильність руху коштів, хоча він ставив перед керівництвом питання щодо того, щоб його направили на відповідні курси. Однак вони заперечували, вказували на відсутність такої необхідності, тим більше, що рух коштів щомісячно контролювали з центрального офісу. З огляду на дані свідком пояснення у суду не виникає сумнівів в тому, що відповідач [PERSON] протягом строку дії кредитного договору в повному обсязі повернув кредитні кошти позивачу. Відсутність їх у позивача є наслідком не провини відповідача [PERSON], а наслідком неналежної організації роботи структурних підрозділів КС "Імепріал ЛТД". Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як зазначалось вище відповідач [PERSON] на момент закінчення дії кредитного договору повернув кошти позивачу з переплатою на суму 1396,33 грн., отже, виходячи з наведеної вище норми закону, його зобовязання перед позивачем припинилось, у звязку з цим позивач не вправі був в подальшому нараховувати відповідачу заборгованість, а також відповідно до п. 3.8 кредитного договору підвищувати відсоткову ставку. За таких обставин суд не бачить підстав для задоволення позовних вимог позивача не тільки щодо відповідача [PERSON], а також щодо всіх відповідачів, оскільки їх зобовязання перед позивачем виникали лише у разі невиконання своїх зобовязань відповідачем [PERSON] за кредитним договором. На підставі викладеного,

Outcome: approved