Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Економ-Фактор» про стягнення грошових коштів за невиконання договору про надання послуг. В обґрунтування позову вказала, що 24.09.2015 між нею та відповідачем було укладено договір № Е-Ф 69/15, відповідно до якого відповідач зобов'язався виконати роботи з проектування, монтажу, наладці та ведення в експлуатацію вузла обліку витрат теплової енергії в будинку за адресою: [ADDRESS]. Плата за договором складає 5500 грн., з яких: 2500 грн. за дозвільно проектну документацію, при підписанні договору; 3000 грн. за монтажні, пусконалагоджувальні роботи. З метою виконання договору № Е-Ф 69/15, додатково був укладений договір поставки № Е-Ф 70/15 від 24.09.2015, відповідно до якого відповідач зобов'язався поставити прилад обліку витрат теплової енергії, для подальшого його встановлення. Вартість приладу згідно рахунку-фактури № 63/15 від 24.09.2015 становить 25610 грн. У виконання вказаних договорів позивач 24.09.2015 сплатила відповідачу 26970 грн. Відповідно до договорів № Е-Ф 69/15 та № Е-Ф 70/15 від 24.09.2015 відповідач зобов'язаний виконати умови договорів до 31.12.2015, однак відповідач на телефоні дзвінки не відповідає, зустрічей уникає. Станом на сьогоднішній день відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, грошові кошти не повернув. Позивач у судове засідання не з'явилась, але її представник надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, а в разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про повне задоволення позову, з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 24.09.2015 між ТОВ «Економ-Фактор» в особі директора Коляди Сергія Миколайовича - «Виконавцем» та мешканцями будинку [ADDRESS] - «Замовником» в особі [PERSON] був укладений договір № Е-Ф 69/15 ( а.с. 5-7, - копія договору ) відповідно до якого позивач доручила, а відповідач (Виконавець) зобов'язався виконати роботи по організації виконання робіт з проектування, монтажу, наладці та введення в експлуатацію, обслуговування вузла обліку витрат теплової енергії в будинку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Тухачевського, будинок 75. Вартість робіт складає 5500 грн. Пунктом 2.2 Договору був встановлений наступний порядок сплати вказаних грошових коштів за надання обумовлених послуг: 2500 грн. - за дозвільно проектну документацію, при підписанні Договору; - 3000 грн. - за монтажні, пусконалагоджувальні роботи, не пізніше, ніж за 1-н банківський день до дати монтажу. У виконання п. 2.2 Договору позивачем, в день укладення Договору, було сплачено відповідачу 2500 грн., що підтверджується відповідною квитанцією до прибуткового касового ордера №53 від 24.09.2015 (а.с.11). З метою виконання договору між ТОВ «Економ-Фактор» в особі директора Коляди Сергія Миколайовича - «Виконавцем» та мешканцями будинку [ADDRESS] - «Замовником» в особі [PERSON] був укладений договір поставки № Е-Ф 70/15 ( а.с. 8 -9, - копія договору ) відповідно до якого відповідач зобов'язався поставити прилад обліку витрат теплової енергії, для подальшого його встановлення. Вартість приладу згідно рахунку-фактури № 63/15 від 24.09.2015 становить 25610 грн. (а.с. 10). У виконання Договору поставки, 24.09.2016 було сплачено відповідачу 17470 грн., що підтверджується відповідною квитанцією до прибуткового касового ордера №54 від 24.09.2015 (а.с. 12) та 28.09.2015 було сплачено 7000 грн., що підтверджується відповідною квитанцією до прибуткового касового ордера №58 від 28.09.2015 (а.с. 13). Взагалі позивачем на виконання вищевказаних договорів було сплачено відповідачу 26970 грн. Однак відповідач своїх зобов'язань за Договором не виконав, до виготовлення проектної документації не приступив, на телефонні дзвінки відповідати припинив. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, 2) зміна умов зобов'язання, 3) сплата неустойки, 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Згідно ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням договору про безоплатне надання послуг, підлягають відшкодуванню виконавцем у розмірі, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо інший розмір відповідальності виконавця не встановлений договором. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 4, ч. 3 ст. 5, ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" - захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Разом з тим, ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», передбачено, що споживач має право відмовитись від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Таким чином, позивач у виконання укладених Договорів сплатила відповідачу 26970 грн. за виготовлення проектної документації та за поставку приладу обліку витрат теплової енергії, для подальшого його встановлення, що підтверджується відповідними квитанціями, однак відповідач до виконання свого обов'язку щодо виготовлення проектної документації та поставки приладу обліку витрат теплової енергії так і не приступив. У зв'язку з наведеним суд приходить до висновку, що з відповідача має бути стягнуто в порядку відшкодування майнової шкоди, заподіяної невиконанням договорів на користь позивача грошові кошти на загальну суму 26970 гривень, що були сплачені відповідно до вищезазначених квитанцій. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 2204 грн. 80 коп.

Outcome: approved