Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. 06 жовтня 2003 року, шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], якій [INFO] року виповнилось 18 років та відповідач перестав сплачувати аліменти на її утримання. Дочка з 01 вересня 2015 року навчається у Рокитнівському медичному училищі та повністю перебуває на її утриманні, а також проживає разом із нею. У зв'язку з цим, вона звернулася до суду з даним позовом. До початку розгляду справи від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 700 грн. щомісячно. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції вбачається, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано 06 жовтня 2003 року, про що в Книзі реєстраці атків про розірвання шлюбу зроблено відповідний актовий запис №69 (а.с.7). Судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO] є відповідач - [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 листопада 1999 року. Згідно копії паспорта [PERSON] вбачається, що вона є [INFO] та [INFO] року досягла повноліття (а.с.5). Згідно довідки №1706 від 26 жовтня 2017 року, виданої Рокитнівським медичним училищем вбачається, що [PERSON] дійсно навчається в Рокитнівському медичному училищі з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року на денній, стаціонарній формі навчання та не отримує стипендії (а.с.8). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 27 листопада 2017 року вбачається, що [PERSON] утримує та виховує дочку [PERSON], яка є студенткою Рокитнівського медичного училища (а.с.9). Як вбачається з довідки №6135 від 27 листопада 2017 року, виданої виконавчим комітетом Дубровицької міської ради Рівненської області, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] та має наступний склад сім'ї: дочка - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.10). Відповідно до вимог статті 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 3 статті 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно частини 1 статті 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачем не надано суду жодних доказів того, що він є непрацездатною особою та має утриманні інших непрацездатних осіб, а тому, враховуючи те, що обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити в повному обсязі та призначити відповідачу аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, із проведенням індексації розміру аліментів відповідно до Закону, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до закічення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років, оскільки такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи і вимогам Закону. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно вимог частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved