Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просив: - шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 28 травня 2016 року, розірвати. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 28 травня 2016 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають малолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними виявився не вдалим, подружні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги, що призвело до постійних сварок. Їх сім'я перестала існувати, спільного господарства не ведуть, разом фактично не проживають. Примирення між ними неможливе. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08.04.2019 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 14 травня 2019 р. о 08:30 годині. Позивач у судове засідання не з'явився, звернув до суду з заявою про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає. Після розірвання шлюбу просив відновити дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Судові витрати залишити за ним. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судових повісток поштовим повідомленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу в підготовчому судовому засіданні без її участі та розірвати шлюб між нею та позивачем. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 травня 2016 року сторони зареєстрували шлюб, про що Лубенським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області зроблено відповідний актовий запис за №88 та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Мета подальшого спільного життя подружжя та збереження родини відсутня. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На вимогу ст. 111 Сімейного Кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач та відповідач однією сімєю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суперечки щодо розподілу спільного майна подружжя у сторін на даний час не має. Суд приймає до уваги те, що позивач позов про розірвання шлюбу підтримав, а відповідач визнала позов і не заперечує проти розірвання шлюбу. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя. Таким чином, заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Судові витрати позивач не просив стягувати з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved