Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить, змінити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі 700 гривень на кожну дитину, щомісячно починаючи з 17.03.2015 року і до досягненням дітьми повноліття. В даний час дочка [PERSON] є повнолітньою і аліменти на її утримання не стягуються, тому просила змінити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 700 грн. на ј частину заробітку (доходу) але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того зазначила, що сума стягуваних аліментів з відповідача є недостатньою для матеріального утримання дитини, враховуючи також зміну розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того відповідач здоровий, працездатний і має можливість сплачувати аліменти. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26 вересня 2019 року прийнято справу до свого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 12). Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву, в якій вказала, що просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 17). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надав. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 16, 23). Ухвалою суду від 04.12.2019 року встановлено заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який 20 грудня 2011 року був розірваний на підставі рішення Новосанжарського районного суду (а.с. 4). Сторони мають спільну дитину: сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчать запис у свідоцтві про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, стаття 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, аналізуючи вказані норми Закону, суд дійшов наступних висновків. Доводи позивача про те, що дитина, на користь якої стягуються аліменти, на теперішній час потребує значно більших матеріальних коштів, й сума аліментів є недостатньою - не є підставою для збільшення розміру аліментів, передбачених ст. 192 СК України. Такі обставини, на які посилається позивачка, можуть бути підставою для вирішення питання про стягнення додаткових витрат, а такі вимоги заявлені не були. Разом з тим, позивач також зазначає й ту обставину, старша дитина [PERSON] , [INFO] , вже є повнолітньою, та з відповідача припинено стягнення аліментів на її утримання. Так, на підставі рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19 травня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі 700 (сімсот) гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 17.03.2015 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 3). Таким чином, в зв`язку з досягненням [PERSON] , [INFO] , повноліття, у відповідача [PERSON] припинилось зобов`язання щодо сплати аліментів на утримання дочки, що свідчить про зміну його матеріального становища, як платника аліментів в бік покращення, й є підставою для зміни розміру стягнутих за рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19.05.2015 року Отже, враховуючи наведене, суд вважає доцільним змінити розмір стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з 700 грн. до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, що буде відповідати вимогам ст. 182 СК України, матеріальному становищу сторін, інтересам сторін і дитини та є необхідним і достатнім розміром аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема позивачі - у справах про збільшення розміру аліментів. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 768 грн. 40 коп. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі ст. ст. 192, 182, 199, 200 СК України та

Outcome: approved