Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, заінтересована особа: Прилуцький міський відділ Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області про встановлення факту постійного проживання на території України. Свої вимоги мотивує тим, що він народився [INFO] в с. Скарженівка (нині Тополівка) Теплицького район Вінницької області. З 1970 року по 1984 рік працював різноробочим та кормовозом у колгоспі «Авангард» та проживав по [ADDRESS] . Отримав поспорт громадянина СРСР, який пізніше був ним втрачений. З моменту проголошення незалежності України, 24 серпня 1991 року, за отриманням паспорта громадянина України він не звертався. З 1995 року і по даний час, він постійно проживає без реєстрації в [ADDRESS] . У червні 2020 року він звернувся до Прилуцького міського відділу управління державної міграційної служби України в Чернігівській області про отримання паспорта громадянина України замість втраченого паспорту громадянина СРСР. Прилуцьким МВ УДМС України в Чернігівській області 12 червня 2020 року прийнято рішення про відмову у видачі паспорта громадянина України з підстав відсутності підтвердження реєстрації місця проживання станом на 24 серпня 1991 року та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту для набуття громадянства України. Відсутність паспорта громадянина України, створює перешкоди заявнику для реалізації його права та інтересів, тому він і звернувся до суду із заявою провстановлення факту постійного проживання на території України. Заявник в судове засідання не з`явився, проте, його представником адвокатом Денисенком С.В. подано заяву в якій заявлені вимоги вони підтримують, просять суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Прилуцького міського відділу управління державної міграційної служби України в Чернігівській області в судове засідання не зявилася, про час та день розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, встановив, що [PERSON] , народився [INFO] в с. Скарженівка (нині Тополівка) Теплицького район Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Тополівською сільською радою Теплицького району від 23 серпня 1956 року (а.с.5). З 14 квітня 1970 року по 1984 рік працював різноробочим та кормовозом у колгоспі «Авангард» с. Тополівка Теплицького району Вінницької області, що підтверджується копією трудової книжки колгоспника № [NUMBER] від 14 квітня 1990 року (а.с. 6-7). Згідно листа Прилуцького МВ УДМС України в Чернігівській області 12 червня 2020 року не підтверджено належність [PERSON] до громадянства будь-якої країни та для отримання постпорта громадянина України, рекомендовано звернутися до суду (а.с. 19). Згідно довідок Краснопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області від 06 січня 2021 року та від 14 січня 2021 року, [PERSON] являється уродженцем с. Тополівка Теплицького району Вінницької області та проживав по [ADDRESS] з 24 серпня 1991 року по 13 листопада 1991 року (а.с. 16-17). Згідно довідки Рудівського старостинського округу № 16 Сухополовянської сільської ради Прилуцького району від 24 листопада 2020 року, [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS] (а.с. 18). У відповідності до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Згідно Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року за №215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року за №588/2006), для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України подає в тому числі судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року; судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року. Згідно з ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає справи в порядку окремого провадження, в т.ч. про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №363/214/17-ц. Крім того, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Тополівка, Теплицького району, Вінницької області, мешканець [ADDRESS] , постійно проживав на території України на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року, на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України», та продовжує проживати і на даний час, тому, враховуючи його інтереси, достатність доказів та відсутність спору, приходить до висновку про можливість задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення в повному обсязі, оскільки, факт постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі наведеного та

Outcome: approved