Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення приналежності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що [INFO] померла її рідна тітка, [PERSON] , яка проживала в с. Станішівка Іванківського району Київської обласіт. За життя [PERSON] склала заповіт, яким будинок та земельну ділянку розміром 0,31 га, які розташовані по [ADDRESS] заповіла позивачу, [PERSON] . Заповіт посвідчений 09 листопада 2006 року Варельджан Н.В. , секретарем Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області та зареєстрований в реєстрі за № 116. Заповіт не скасований і не змінений та є чинним. [PERSON] на праві особистої приватної власності мала житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, площею 0,31 га, що знаходяться в [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 11 липня 1997 року, Ющенко Г.В. державним нотаріусом Іванківської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2923, [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в селі Станішівка Іванківського району Київської області. Згідно довідки Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області від 19.05.2021 року № 329 житловий будинок, належність якого [PERSON] підтверджується зазначеним свідоцтвом про право на спадщину, знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 658102, зареєстрованим 24.11.2008 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010834400218, посвідчене право власності [PERSON] на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 0,2500 га, кадастровий номер 3222082702:01:005:0003, що розташована в [ADDRESS] , а державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 658101, зареєстрованим 24.11.2008 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010834400219 - на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0570 га, кадастровий номер 3222082702:01:005:0004, що розташована в [ADDRESS] . Рішенням Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області від 21.04.2016 року № VII-7-52 «Про перейменування вулиць в селі Станішівка» в селі Станішівка вулицю Леніна перейменовано на вулицю Миру. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 715-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області» Обуховицька територіальна громада, до складу якої входило село Станішівка, ввійшла до складу Іванківської територіальної громади Іванківського району. Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-ІХ у Київській області територія Іванківської селищної територіальної громади, затверджена Кабінетом Міністрів України, ввійшла в склад новоутвореного Вишгородського району, а Іванківський район ліквідовано. На момент виникнення 11 липня 1997 року права власності [PERSON] на жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в селі Станішівка Іванківського району (теперішня адреса: [ADDRESS] ) діяло законодавство, що не передбачало його обов`язкової реєстрації. В подальшому із встановленням обов`язковості реєстрації права на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, [PERSON] за життя право власності на жилий будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 11 липня 1997 року Ющенко Г.В. , державним нотаріусом Іванківської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2923, у відповідних реєстрах прав власності на нерухоме майно не зареєструвала. Вказана обставина підтверджується листом комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 05.05.2021 року № 765. Пункт 66 нині діючого Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року № 553), передбачає проведення державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця та документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витягу із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документа, що містить відомості про склад спадкоємців, виданого нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Виходячи з наведеної вище правової норми позивач 27 липня 2021 року через центр надання адміністративних послуг Іванківської селищної ради Київської області подала заяву з відповідними документами про державну реєстрацію права власності за померлою [PERSON] на житловий будинок, що розташований [ADDRESS] . 29 липня 2021 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Гніденком А.В. прийняте рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 59541729 щодо реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований [ADDRESS] за померлою [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11 липня 1997 року зареєстрованого в реєстрі за № 2923, оскільки в ньому зазначено, що спадкоємицею спадкового майна є [PERSON] . Розбіжність у прізвищі не дає змоги зареєструвати право власності. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] . Відповідач [PERSON] (чоловік спадкодавиці) - 06 серпня 2013 року у нотаріальній конторі отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на грошові вклади. Інших спадкоємців не має (спадкова справа № 177/2013). При зверненні позивача до Іванківської районної державної нотаріальної контори з прохання видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, позивачу було відмовлено у зв`язку з тим, що документ, що посвідчує право власності на будинок не належить спадкодавиці. Враховуючи наведене, позивач просить встановити факт належності спадкодавиці [PERSON] , яка померла [INFO] , свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 11 липня 1997 року Ющенко Г.В. , державним нотаріусом Іванківської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2923 на ім`я [PERSON] . Також просить визнати за [PERSON] право приватної власності на спадкове майно [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 15 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] в своїх позовних вимогах просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач, [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач позов визнав. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється, в зв`язку з неявкою в судове засідання сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до частин першої та другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зі змісту зазначених норм права, а також роз`яснень, наданих судам у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія [NUMBER] , виданого Виконкомом Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області) (а.с. 11); копією заповіту, посвідченого 09 листопада 2006 року Варельджан Н.В. , секретарем Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області та зареєстрованого в реєстрі за № 116 (а.с. 12); довідкою № 329 від 19.05.2021 року, виданої виконкомом Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, відповідно до якої належний [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 11 липня 1997 року державним нотаріусом Іванківської державної нотаріальної контори Ющенко Г.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2923, житловий будинок знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16); копіями державних актів на право власності на земельні ділянки (серії ЯЖ № 658102, серії ЯЖ № 658101), відповідно яких [PERSON] являється власником земельних ділянок, одна з яких площею 0,2500 га, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, а інша - площею 0,0570 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в [ADDRESS] (а.с. 24, 25). Крім того, 29 липня 2021 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Гніденком А.В. прийняте рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 59541729 щодо реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований [ADDRESS] за померлою [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11 липня 1997 року зареєстрованого в реєстрі за № 2923, оскільки в ньому зазначено, що спадкоємицею спадкового майна є [PERSON] . Розбіжність у прізвищі не дає змоги зареєструвати право власності (а.с. 13). Оскільки прізвище спадкодавиці в Свідоцтві про право на спадщину (серія НА0909884) зазначено неправильно, а саме: « [PERSON] » і відсутня можливість внесення змін до правовстановлюючого документу, то суд вважає, що слід встановити факт належності [PERSON] вище вказаного свідоцтва, посвідченого 11 липня 1997 року Ющенко Г.В. , державним нотаріусом Іванківської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2923 на ім`я [PERSON] . Іншим способом, окрім судового, позивач захистити свої права не може. Даний факт знайшов своє підтвердження в суді, тому вимоги в частині встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу підлягають до повного задоволення. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З матеріалів справи вбачається, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Іванківської районної державної нотаріальної контори за № 685/02-31 від 03 серпня 2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки документ, що посвідчує право власності на будинок не належить спадкодавиці (а.с. 14). Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З матеріалів справи слідує, що позивач, [PERSON] здійснила всі дії, які необхідні для набуття права власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок, який залишився після смерті [PERSON] , тому позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. З матеріалів справи слідує, що позивачем судовий збір за подачу позову до суду сплачений, який вона просить не стягувати з відповідача.

Outcome: approved