Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про встановлення факту батьківства. Позов обґрунтовуючи тим, що 21 січня 2006 року вона уклала шлюб з [PERSON] . В шлюбі народилась донька [PERSON] . 12 жовтня 2009 року було розірвано шлюб між нею та [PERSON] , а після реєстрації розірвання шлюбу вона повернула своє дівоче прізвище [PERSON] . Однак з [PERSON] вони і надалі продовжували проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. У середині серпня 2010 року вона завагітніла від [PERSON] , і [INFO] народила другу доньку - [PERSON] . [PERSON] визнав себе її батьком, та допомагав їй з вихованням, хоть і припинив сімейні стосунки і переїхав до своїх. [INFO] вона зареєструвала народження доньки у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, її ім`я та по батькові у Книзі реєстрації народжень було записано відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. За життя [PERSON] визнавав себе батьком їх другої дитини [PERSON] , щомісяця надавав матеріальну допомогу на її утримання, обіцяв подати до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання себе батьком дитини, нажаль, він не встиг цього зробити, оскільки [INFO] після тяжкої хвороби помер. Просила встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 30.01.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, але надав суду клопотання, в якому просив слухати справу у їх відсутності. Просили ухвалити законне рішення. Суд, ухвалив слухати справу у відсутності осіб, що в судове засідання не з`явилися. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 21 січня 2006 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . В шлюбі народилась донька [PERSON] , [INFO] , про що свідчить актовий запис про народження № 417 від 16.05.2006 року зареєстрований в Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції (а.с. 8). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 7). Після реєстрації розірвання шлюбу позивач відновила своє дівоче прізвище [PERSON] . Встановлено, що позивач з [PERSON] продовжували проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу, що підтверджується письмовими поясненнями свідка [PERSON] (а.с. 26). [PERSON] [INFO] народила другу доньку - [PERSON] , в свідоцтві про народження серії [NUMBER] відомості про батька записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України зі слів матері. Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст.128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до п.п. 3, 5, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якоївона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. При зверненні до суду особи, на утриманні якої перебуває дитина і яка не є опікуном (піклувальником), або чоловіка, котрий не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, яка (матір) померла для захисту інтересів дитини до участі у справі необхідно залучити орган опіки та піклування. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Преамбула та ст. 7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей. В рішенні ЄСПЛ у справі "Хант проти України" (п. 54) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Як було встановлено судом, на момент народження [PERSON] , [INFO] батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі між собою, але спільно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу та не подали заяви про визнання батьківства, тому відомості про батька зазначені у відповідності до ст.135 СК України, за вказівкою матері. [PERSON] відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] помер [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть 22.10.2019 року зроблено запис за №17543 (а.с.14). Згідно ст.130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1ст.135 СК України. Згідно ч. 1ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). При цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Зважаючи на вищевикладене суд вважає, що факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] , знайшов своє повне підтвердження доказами, що містяться в матеріалах справи, письмовими поясненнями свідка [PERSON] , а тому суд приходить до висновку , що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved