Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій після подання письмової заяви просить надати дозвіл на виїзд неповнолітній [PERSON], [INFO], за межі території України без згоди батька [PERSON], [INFO], один раз в період з 15.08.2017 по 15.11.2017 у супроводі матері [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що з [PERSON] - відповідачем у справі - було зареєстровано шлюб 6.02.2010 Жовтневим відділом РАЦС Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 34. Разом вони прожили 2 тижні. [INFO] народилася донька [PERSON], але батько дитини [PERSON] не визнав за необхідне забирати доньку з пологового будинку і протягом наступних 6 років він не з'являвся до дитини, про що за необхідністю можуть свідчити сусіди за її місцем проживання, а також працівники дитячого садка та школи. Рішенням Дергачівського районного суду від 31.01.2011 було стягнено з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітків, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, починаючи з 06.12.2010. Рішенням Дергачівського районного суду від 31.01.2011 було стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи 06.12.2010 і до досягнення трьох років доньки [PERSON]. 23.09.2010 до Червонозаводського районного суду м. Харкова звернувся [PERSON] із позовом про оспорювання запису про батьківство, про виключення відомостей про особу, як батька дитини з актового запису про народження [PERSON], [INFO]. 02.12.2010 суд ухвалив закрити провадження у цивільній справі про визнання актового запису недійсним у зв'язку з відмовою [PERSON] від позову. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.07.2012 шлюб між нею та [PERSON] розірвано. На підставі того, що відповідач [PERSON] нерегулярно сплачує аліменти, ухиляється від їх сплати, 21.01.2016 вона звернулась до Дергачівського ВП ГУ НП в Харківський області для прийняття необхідних мір. 24.11.2016 вона звернулась до Дергачівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Весь час вона самостійно несе усі витрати по утриманню дитини, при цьому неодноразово зверталась до відповідача з проханням прийняти участь в утриманні та всебічному розвитку їх спільної доньки, однак її звернення залишено [PERSON] без задоволення. З січня 2017 року вона неодноразово в усній формі зверталася до [PERSON] з проханням надати дозвіл на виїзд за кордон, а саме у Росію, доньки [PERSON] до її матері [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS]), але [PERSON] добровільно згоди не надає, що і змусило її звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з»явилась, згідно заяви позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заперечення та просив суд розглядати справу без його участі. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін. Як вбачається з заперечення, [PERSON] проти задоволення позову заперечує, вважає позовні вимоги незаконними та необґрунтованими, посилаючись на наступне. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків (п. 4). Відповідно до п. п. 1.4 даних Правил виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Питання про виїзд за кордон дитини, яка не досягла шістнадцятирічного віку, у разі відсутності згоди одного з батьків, вирішується судом за позовом іншого з батьків зі з'ясуванням питання про державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування дитини у цій державі, мети виїзду. Чинним законодавством передбачено можливість вирішувати питання про надання дозволу саме на конкретний виїзд дитини за кордон без згоди батька (одноразовий), з зазначенням його початку і закінчення. Крім того, не можуть бути задоволені позовні вимоги щодо захисту права, яке може бути порушене в майбутньому і щодо якого невідомо, чи буде воно порушене, зокрема, вимоги про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди одного з батьків, оскільки невідомо, чи буде необхідність в отриманні дозволу, а якщо і настане така необхідність, можливо, відповідач безперешкодно його надасть. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.02.2010 по 12.07.2012. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 31.01.2011 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, починаючи з 06.12.2010 і до досягнення [PERSON], [INFO]. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 31.01.2011 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи 06.12.2010 і до досягнення трьох років доньки [PERSON], [INFO]. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.12.2010 провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання актового запису про батьківство недійсним закрито у зв'язку з відмовою позивача [PERSON] від позову. 29.01.2016 [PERSON] звернулась до Дергачівського ВП ГУ НП в Харківський області з заявою про невиплату аліментів [PERSON] Заява внесена до ЄРДР 29.01.2016 за №12016220280000170 за ч.1 ст.164 КК України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згоди батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними (п.3 ч.3 ст. 313 ЦК України). Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 2 ст.154 СК України, батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. У відповідності до положень Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Мета тимчасової поїздки за кордон неповнолітньої [PERSON], [INFO], в супроводі її матері - оздоровлення, лікування, відпочинок та розвиток. Суд вважає, що поїздки дитини за кордон на оздоровлення, сприятимуть зміцненню її здоров'я, а також духовному та моральному розвитку. Батьківські права, відповідно до ч.ч.2, 1 ст.155 СК України, не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved