Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 25910,71 гривень за кредитним договором №б/н від 18.04.2006 року. Представник позивача Мазурик О.А. позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що 18 квітня 2006 року між сторонами було укладено кредитний договір №б/н, за умовами якого позивачем відповідачеві було надано кредит в національній валюті у сумі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. У випадку відсутності заперечення позичальника строк дії картки пролонговується на такий же термін, що банком було зроблено. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Належний порядок погашення заборгованості боржником не виконується. Станом на 30.09.2013 року за відповідачем обліковується заборгованість в сумі 25910,71 гривень, що складається із: заборгованості по кредиту в сумі 4850,27 гривень, відсотки за користування кредитом в сумі 19350,41 гривень, штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень та штраф (процентна складова) - 1210,03 гривень. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість разом з витратами по справі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і дату розгляду справи повідомлена належним чином шляхом публікації оголошення в газеті «Вісник Олешшя» №9-10 від 30.01.2014 року. Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали по справі, та оцінивши отримані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 18.04.2006 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н. Відповідно до умов зазначеного договору позивач надав відповідачеві кредит у сумі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із розрахунку сплати 36% річних на суму залишку заборгованості. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, строк дії картки пролонгований банком за відсутності заперечення позичальника. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Відповідач зобов'язання не виконав, допустивши утворення заборгованості у розмірі 25910,71 гривень, розмір якої підтверджено документально та правильність нарахування судом перевірено. Заборгованість згідно наданого позивачем розрахунку складається з заборгованості по основному кредиту в сумі 4850,27 гривень, відсотків за користування кредитом в сумі 19350,41 гривень, штрафу (фіксована частина) - 500,00 гривень та штрафу (процентна складова) - 1210,03 гривень. Останній платіж позичальником було внесено в сумі 300 гривень 10.11.2011 року(а.с.10). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з положеннями ст.ст.1046- 1050 вказаного Кодексу договір позики повинен у відповідних випадках укладатися у письмовій формі; позикодавець має право у відповідних випадках на одержання від позичальника процентів від суми позики; позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач порушила взяте на себе зобов'язання за кредитним договором, не повертає отриманий кредит у встановленому договором порядку, не сплачує проценти за його користування, тому відповідно до умов договору позивач має право на стягнення з відповідача всієї заборгованості разом із непогашеними процентами та штрафними санкціями. Заявлені вимоги є обґрунтованими, відповідають вимогам закону і положенням кредитного договору, тому заявлений позов підлягає задоволенню. Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в сумі 259,11 гривень належить віднести на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved