Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутської райдержадміністрації звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав щодо малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказують на те, що малолітній [PERSON] перебуває на обліку як дитина, позбавлена батьківського піклування, та перебуває під опікою бабусі [PERSON] Відповідачка тривалий час перебувала в розшуку, як безвісти зникла, за місцем реєстрації не проживає. [PERSON] до дитини не навідується, життям та здоров'ям сина не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання не надає. В зв'язку з ухиленням відповідачки від виконання своїх батьківських обов'язків, просять суд позбавити її батьківських прав відносно малолітньої дитини та стягнути аліменти на його користь. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, вказуючи на доводи, викладені у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про що в матеріалах справи наявні поштові повідомлення та розписки. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 цього ж Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечувала щодо заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачки, та згідно до ст. 169 ЦПК України винести заочне рішення. Прокурор Гнатко О.С. вважає за доцільне позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина та стягнути на його користь аліменти. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила до суду письмове клопотання про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність, в зв'язку з перебуванням на утриманні малолітньої дитини. Заслухавши пояснення представника позивача, прокурора, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом об'єктивно встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір'ю малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними копії свідоцтва про народження [NUMBER]. Як слідує з повідомлення начальника ВДРАЦС Славутського МРУЮ, у актовому записі № 9 від 13 липня 2011 року про народження [PERSON], який народився в селі Шатерники Славутського району Хмельницької області, відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, тобто за заявою матері. За даними довідки № 2437 від 22 лютого 2012 року, виданої Славутським РВ УМВС України, [PERSON] була оголошена в розшук як безвісти зникла. Розпорядженням Славутської райдержадміністрації малолітньому [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та призначено його опікуном бабусю [PERSON] За даними повідомлення Нетішинського МВ УМВС України в Хмельницькій області № 9052 від 14 листопада 2014 року, було встановлено місце перебування відповідачки, а саме встановлено місце її проживання в [ADDRESS]. За даними актів-обстеження житлово-побутових умов № 82/02-21 від 13 лютого 2015 року умови проживання відповідачки незадовільні, домашнього господарства відповідачка не має, ніде не працює, зловживає спиртними напоями. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Славутської райдержадміністрації № 02-37-721/2015 від 05 березня 2015 року, [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не турбується про здоров'я, фізичний і духовний розвиток дитини, його вихованням та підготовкою до самостійного життя, зокрема, матеріальної допомоги на дитину не надає, не спілкується з ним, в зв'язку з чим визнано за доцільне позбавити її батьківських прав відносно малолітнього сина. Виходячи з положень ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до вимог п.2 ч.1ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень, які містяться в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, факт ухилення відповідачки [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітнього сина, який знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду справи, є підставою для позбавлення її батьківських прав, згідно відповідних положень ст. 164 Сімейного кодексу України. В силу вимог ч. 2 ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, позбавлення відповідачки батьківських прав не звільняє її від обов'язку утримувати малолітню дитину. На підставі вищенаведених обставин та враховуючи інтереси малолітнього, суд приходить до висновку, що відповідачку [PERSON] слід позбавити батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO], та стягувати з неї на користь дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень щомісячно, починаючи з 20 березня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачки. На підставі наведеного,

Outcome: approved