Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

Кредитна спілка "Самопоміч" звернулася до суду з позовом до[PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 22 березня 2017 року між кредитною спілкою «Самопоміч» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № GD0000000019, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000 гривень на умовах плати за користування кредитними коштами в розмірі 57 % річних. Кредит надавався строком на 12 місяці. Строк дії кредитного договору 10 років. Відповідно до пункту 4.2 кредитного договору та Додатку №1 позичальник зобов`язався сплачувати щомісячно по 556 грн. 20 коп., що складається з частини основної суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами, починаючи з 22.04.2017 року і до 22.03.2018 року. За період з 22.03.2017 року по 01.03.2018 року на виконання вищевказаного кредитного зобов`язання боржником було сплачено 1700 грн. 00 коп, з яких 154 грн. повернуто частину основної суми кредиту та 1546 грн. становлять проценти за користування кредитними коштами. З квітня 2017 року позичальником постійно порушувалися взяті на себе зобов`язання щодо строків внесення та повноти сплат суми кредиту, з 01.06.2017 року [PERSON] не було здійснено жодної сплати на погашення заборгованості. На забезпечення виконання грошових зобов`язань [PERSON] згідно зазначеного договору, між КС «Самопоміч» та [PERSON] 22 березня 2017 року було укладено договір поруки № GD00000000014-П. Всупереч вимог кредитного договору, відповідачі порушили його умови і мають прострочену заборгованість, яка станом на 30.03.2018 року становить 6139 грн. 02 коп., що складається із: суми простроченого основного боргу 4846 грн. 00 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом 1293 грн 02 коп., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів та судові витрати по справі. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 05.04.2018 року відкрито провадження у справі. На підстав розпорядження керівника апарату Жидачівського районного суду Львівської області Особи В.М. №453 від 12 серпня 2020 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2020 року головуючим у справі призначено суддю Жидачівського районного суду Львівської області Сливку С.І. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Сливки С.І. від 17.08.2020 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав клопотання про проведення розгляду справи без його участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідачі не подали відзиву, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без їх участі до суду не надходило. У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідачів неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідачів, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Згідност.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 22 березня 2017 року між кредитною спілкою «Самопоміч» та [PERSON] укладено кредитний договір № GD0000000019, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000 гривень на умовах плати за користування кредитними коштами в розмірі 57 % річних. Кредит надавався строком на 12 місяці. Строк дії кредитного договору 10 років (а.с. 4-5). Відповідно до пункту 4.2 кредитного договору та Додатку №1 до кредитного договору (а.с.5 на звороті) позичальник зобов`язався сплачувати щомісячно по 556 грн. 20 коп., що складається з частини основної суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами, починаючи з 22.04.2017 року і до 22.03.2018 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачами порушено умови договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за використання кредитних коштів (а.с.17,18). Так, за період з 22.03.2017 року по 01.03.2018 рік на виконання вищевказаного кредитного зобов`язання боржником було сплачено 1700 грн. 00 коп., з яких 154 грн. повернуто частину основної суми кредиту та 1546 грн. проценти за користування кредитними коштами. З квітня 2017 року позичальником постійно порушувалися взяті на себе зобов`язання щодо строків внесення та повноти сплат. На забезпечення виконання грошових зобов`язань, згідно зазначеного договору, між КС «Самопоміч» та [PERSON] 22 березня 2017 року укладено договір поруки № GD0000000014-П, за яким поручитель зобов`язується перед кредитодавцем відповідати за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього. У разі порушення боржником зобов`язання, що випливає з кредитного договору, боржник і поручитель відповідають перед кредитодавцем як солідарні боржники (а.с. 9). Всупереч вимог кредитного договору, відповідачі порушили його умови і мають прострочену заборгованість, яка станом на 30.03.2018 року становить 6139 грн. 02 коп., що складається із: суми простроченого основного боргу 4846 грн. 00 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом 1293 грн 02 коп. Дана обставина підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 18). Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник, у даному випадку Відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Як вбачається із вимог про погашення заборгованості за договором від 24.11.2017 року, 29.01.2018 року (а.с. 12-13; 15-16) позивач неодноразово звертався до відповідачів з вимогами про дотримання умов зазначеного кредитного договору та договорів поруки, однак останні належним чином не відреагували та зобов`язань за вищезгаданими договорами не виконали. Відповідно до ч.2 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно відповідачі своїх зобов`язань перед Кредитною спілкою за кредитним договором не виконують, на вимоги сплатити заборгованість в добровільному порядку не реагують, в судове засідання не з`явились та не представили суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов слід задоволити. Судові витрати, відповідно дост.141 ЦПК України, суд покладає на відповідачів.

Outcome: approved