Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 28007 грн. 30 коп заборгованості за кредитним договором від 11 вересня 2012 року, з якої: 1431 грн. 91 коп заборгованості за кредитом, 21015 грн. 52 коп заборгованості за процентами, 3750 грн. заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1309 грн. 87 коп штрафу (процентна складова). Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що відповідач відповідно до даного кредитного договору, який складається із заяви, умов та правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою та тарифів, отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, відповідач умови договору належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 30 червня 2016 року виникла заборгованість у вищезазначеному розмірі. Згідно заперечень від 23 березня 2017 року відповідач просить відмовити у задоволенні позову з посиланням на те, що позивачем не надані докази щодо наявності заборгованості відповідача, зокрема, розрахунок заборгованості не є таким доказом, строк позовної давності позивачем пропущений, просить розглянути справу за відсутності. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, відповідно до клопотання до позовної заяви підтримує позов, просить розглянути справу за відсутності. В порядку ч.4 ст.10 ЦПК України клопотання відповідача про залучення спеціаліста чи експерта, надання відповідних розрахунків по кредитному договору,-відсутні, представник позивача для надання особистих пояснень на неодноразові вимоги суду в судове засідання не з»явився. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов'язковим для виконання сторонами, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 11 вересня 2012 року укладений договір про надання банківських послуг, який складається із Анкети-заяви відповідача, як отримувача банківських послуг, від 11 вересня 2012 року, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів банку, відповідно до яких відповідач отримав банківські послуги у виді кредитного ліміту за платіжною карткою "Универсальная, 55 дней льготного периода", згідно довідки про умови кредитування із використанням вищезазначеної картки: тип кредитної лінії-поновлювальний, пільговий період нарахування процентів-0,01% річних (до 55 днів при умові погашення заборгованості до 25 числа слідуючого місяця), базова процентна ставка в місяць-2,5%, розмір щомісячних платежів-7% від заборгованост, строк внесення щомісячних платежів-до 25 числа місяця, слідуючого за звітним, комісії за зняття грошей-3% від суми операції, передбачена також комісія за зняття коштів в банкоматах інших банків, за моніторинг неактивної картки, за отримання баланса в банкоматах позивача, за безготівковий платіж. Відповідач, як позичальник, погодився, що вищезазначені Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи банку складають договір про надання банківських послуг, останній відповідно до умов даного договору зобовязаний повернути кредит, сплатити проценти, які є платою за користування чужими грошима, пеню, штрафи, які є засобом забезпечення виконання зобовязань, та комісії. Згідно п.1.1.7.12. Умов і правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання, в разі відсутності заяв сторін про його припинення договір лонгується на такий же строк, відповідно до п.1.1.7.31.-строк позовної давності щодо вимог банку по поверненню кредиту, сплати процентів, винагород, неустойки,-становить 50 років. На підтвердження укладення кредитного договору позивачем також наданий суду скріншот із зображенням відповідача з отриманою ним карткою в 2012 році. Згідно довідки позивача від 08 травня 2017 року старт карткового рахунку 5211537313814209 від 11 вересня 2012 року відбувся 11 вересня 2012 року, строк дії кредитної картки 03/16. Із врахуванням викладеного між сторонами виникли правовідносини згідно положень ст.ст.526, 599, 629, 1054 ЦК України. Докази про визнання даного договору недійсним, спростування належності та допустимості вищезазначених доказів,-станом на час розгляду справи відсутні. Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 30 червня 2016 року становить: 1431 грн. 91 коп заборгованості за кредитом, 21015 грн. 52 коп заборгованості за процентами, 3750 грн. заборгованості за комісією, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1309 грн. 87 коп штрафу (процентна складова). Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобовязань по договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобовязання не виконав, кредит та платежі відповідно до договору не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобовязання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов кредитного договору. За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно заперечення проти позову відповідачем заявлено про застосування спливу позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.\~257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Аналіз норм ст.266, ч.2 ст.258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Згідно правової позиції Верховного Суду України від 19 березня 2014 року по справі №\~614\~цс\~14, яка враховується судом в порядку ст.214 ЦПК України, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку; за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Як зазначено вище старт карткового рахунку відповідача 5211537313814209 від 11 вересня 2012 року відбувся 11 вересня 2012 року, строк дії кредитної картки 03/16, позивач звернувся до суду 09 листопада 2016 року. Із врахуванням викладеного строки позовної давності на момент звернення позивача до суду не сплили. Також судом враховується наступне. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін, договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. За таких обставин обов»язковим є підпис позичальника під Умовами і правилами надання банківських послуг у тому випадку, коли сторони досягли домовленості щодо продовження строку позовної давності. В судовому засіданні встановлено, що договір сторін про збільшення позовної давності відсутній, доказування не може грунтуватись на припущеннях. Статтею 10 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві, відповідно до даної статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57?60 ЦПК України, доказування не може грунтуватись на припущеннях. За таких обставин на користь позивача підлягають стягненню 1431 грн. 91 коп заборгованості за кредитом, 21015 грн. 52 коп заборгованості за процентами, 3750 грн. заборгованості за комісією, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1309 грн. 87 коп штрафу (процентна складова). Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 1378 грн. судового збору. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved