Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначила, що 27.08.2015 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований 27.08.2015 р. Виконавчим комітетом Первомайської сільської ради Сватівського району Луганської області, актовий запис № 3. Від шлюбу з позивачем мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачем. Відповідач ухиляється від покладеного на нього законодавством обовязку утримувати свою дитину, а саме, з серпня 2016 року він проживає окремо та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач зазначає, що відповідач інших утриманців не має, стягнень по виконавчим документам не проводиться. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 800 грн. у твердій грошовій сумі щомісячно, починаючи із дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, у якій позов підтримала та просила його задовольнити, справу просила розглянути без її участі (а.с. 24). Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення при цьому зазначивши, що він офіційно не працює та регулярного доходу не має. Просив розглянути справу без його участі (а.с. 25). Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позовних вимог ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 240961 від 27.08.2015 р., сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.08.2015 р. Виконавчим комітетом Первомайської сільської ради Сватівського району Луганської області, актовий запис № 3 (а.с. 4). Від шлюбу є малолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 374928, виданого 06.11.2015 Виконавчим комітетом Первомайської сільської ради Сватівського району Луганської області, яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач має можливість сплачувати аліменти, але матеріальну допомогу позивачу на утримання дитини не надає (а.с. 5). Сторони проживають окремо, малолітня дитина - [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою № 10, виданою 10.01.2017 р. виконавчим комітетом Травнівської сільської ради Сватівського району Луганської області (а.с. 7). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17). Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. При визначенні розміру аліментів враховуються обставини, передбачені ст.182 СК України - про матеріальне становище відповідача, який не працює, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, позовні вимоги щодо розміру аліментів у твердій грошовій сумі підлягають задоволенню відповідно до ст. ст.180,181,184 СК України. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не має постійного, стабільного заробітку та сторони дійшли згоди при визначенні розміру аліментів, тому суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти у розмірі 800 гривень щомісячно. Судові витрати по справі в порядку ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України по справі № 6-113 цс 13, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п.8 ст.8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.

Outcome: approved