Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS], мотивуючи позов тим, що є єдиним спадкоємцем після тітки [PERSON], прийняла спадщину у встановлений законом строк, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом (земельна частка пай та компенсаційні вклади), проте отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в нотаріуса не може в зв'язку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документа на житловий будинок. Вважає, що захистити свої права може лише шляхом звернення до суду та має право на дане спадкове майно. Позивач у судовому засіданні підтримала позов, дала пояснення аналогічні наведеним, позовні вимоги підтримує. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов, дав пояснення аналогічні наведеним, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Смідинської сільської ради Селещук О.С. у судовому засіданні визнав позов, пояснивши, що за життя [PERSON] склала заповіт яким заповіла все належне їй майно [PERSON], але пізніше склала новий заповіт яким заповіла усе належне майно [PERSON] Остання здійснювала догляд за спадкодавцем оскільки [PERSON] проживала все життя одиноко. Інших спадкоємців немає, на дане спадкове майно не претендує. Заслухавши позивача, представника позивача та представника відповідача дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] /а.с.7/, позивачка є її спадкоємцем за заповітом /а.с.8/. До складу спадщини входить житловий будинок із господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який згідно з довідкою сільської ради належав спадкодавцю /а.с.10/. Відповідно до представленого позивачем технічного паспорта та довідки сільської ради, вказаний житловий будинок та господарські споруди збудовані у сільській місцевості, зареєстровані у погосподарській книзі по с.Смідин, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю /а.с.10,11,13-18/. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину /а.с.53 зворот/, при зверненні до нотаріальної контори нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно - будинку /а.с.12/, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом (земельна частка пай та компенсаційні вклади), що свідчить про підставність позовних вимог на дане спадкове майно /а.с.63/, та підтверджується матеріалами наданої суду спадкової справи /а.с.53-63/, відмова нотаріуса є обґрунтованою. Суд приходить до висновку, що за таких обставин, в позивача як спадкоємця немає підстав для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а тому позов підлягає судовому розгляду. При вирішенні спору суд враховує підставу та зміст позовних вимог. Незважаючи на зміст заповіту та порядок його посвідчення, позивачка є спадкоємцем [PERSON] також і за законом, інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які прийняли спадщину немає, тому суд вважає за необхідне захистити право позивачки шляхом визнання її права на спадкування після [PERSON] за законом. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За вимогами ст.ст.328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність прав власності не випливатиме із закону. Згідно з п.п. 5 п. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004р. правовстановлювальним документом, на підставі якого провадиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна може бути рішення суду, що набрало законної сили про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами, цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права, а у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання і у випадку невизнання права особи, вона згідно з вимогами ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мав, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, та з огляду на те, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, захистити свої права позивач може лише в судовому порядку, позов слід задовольнити та визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом на будинок.

Outcome: approved