Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень позивачки в судовому засіданні, вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальну допомогу на утримання дочки надає в незначному розмірі і нерегулярно. Так, раз на три-чотири місяці дає гроші в розмірі 500 гривень та щомісяця оплачує навчання дитини в художній школі в розмірі 80 гривень. Одягом, продуктами харчування та іграшками дочку забезпечує позивачка. Вважає, що розмір матеріальної допомоги, яку надає відповідач на утримання дочки є недостатнім для задоволення потреб малолітньої дитини. Вона самостійно не може належним чином утримувати дитину, оскільки розмір її доходу складає приблизно 2600 гривень в місяць. Позивачка вважає, що відповідач, як батько, зобов'язаний та спроможний сплачувати аліменти на утримання дочки, оскільки працює неофіційно - займається ремонтом комп'ютерної техніки, отримує мінливий заробіток, інших аліментних зобов'язань не має. На підставі наведеного, позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно і до досягнення нею повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 500 гривень, щомісячно, оскільки на даний час має незначний заробіток. Зазначив, що раніше працював м.Маріуполь, де отримував стабільний заробіток, тому щомісяця надав позивачці матеріальну допомогу на утримання дочки в розмірі 1000 гривень. Однак через події в країні змушений був звільнитися. Деякий час працював в газеті «Нетішинські оголошення», але через низький заробіток також звільнився. На даний час офіційно не працює, влаштовується на роботу і перебуває на випробувальному терміні. За останній місяць отримав дохід в розмірі 1000 гривень. Крім того несе витрати на сплату кредиту, який витратив на придбання дочці велосипеда. Зазначив, що в разі збільшення його доходу платитиме на утримання дочки більшу суму коштів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180, ч.1 ст.182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Так, судом встановлено, що на утриманні позивачки знаходиться малолітня дочка, вона потребує матеріальної допомоги на її утримання, а відповідач добровільно таку допомогу в необхідному розмірі не надає, хоча має таку можливість, є працездатним, працює неофіційно, отримує мінливий дохід, інших аліментних зобов'язань не має. На підставі наведеного, враховуючи те, що обоє батьків зобов'язані утримувати свою дитину до повноліття, матеріальне становище позивачки та відповідача, часткове визнання останнім позовних вимог, а також обставини передбачені ст.182 СК України, суд приходить до висновку, що права дитини підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень, щомісячно і до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Правила розподілу судових витрат, встановлені ст.88 ЦПК України, застосовуються навіть у тому випадку, коли сума судового збору визначена за мінімальною ставкою. В силу пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду заяви про стягнення аліментів судовий збір справляється за мінімальною ставкою в розмірі 640 гривень. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, враховуючи те, що позовні вимоги [PERSON] задоволено на 70%, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 448 гривень (640 грн.х70%).

Outcome: approved