Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

позивач 15.04.2019 року звернувся з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що з 1988 року проживає у квартирі [ADDRESS] . У вказаному помешканні разом із ним проживає його дружина [PERSON] та донька [PERSON] . Зазначену квартиру надано на підставі ордеру [NUMBER] від 19.03.1980 року, виданого виконавчим комітетом Радянської районної ради депутатів трудящих міста Львова його матері [PERSON] (основний квартиронаймач) та членам її сім`ї [PERSON] (батько), [PERSON] (рідний брат), [PERSON] (рідна сестра) та йому. На даний час у вказаній квартирі зареєстровані: позивач, його донька [PERSON] , брат позивача [PERSON] , сестра позивача [PERSON] та її молодший син - малолітній [PERSON] , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї та пропискою від 04.04.2019 року №840, яка видана ЛКП «Південне». Позивач стверджує, що [PERSON] та [PERSON] та її малолітній син - [PERSON] за вказаною адресою не проживають з 2000 року. Факт не проживання відповідачів за вказаною адресою без поважних причин протягом зазначеного періоду часу часу підтверджується актами від 03.02.2016 року №563, від 12.01.2017 року №13, від 28.08.2018 року №333, від 01.10.2018 року №470, від 08.02.2019 року №38 та від 04.04.2019 року №95, складеними працівниками ЛКП «Південне». Усі рахунки за сплату житлово - комунальних послуг та плата за користування житлом оформлені на ім`я позивача та повністю сплачуються ним, у тому числі з власного банківського рахунку позивача, що підтверджується випискою по витратах по картковому рахунку АТ КБ «Приватбанк» від 04.04.2019 року №LNNMCN25I43095LG. Просить позовні вимоги задоволити. Позивач 15.04.2019 року звернувся до суду з клопотанням про витребування у відділі державної реєстрації актів цивільного стану управління юстиції у Львівській області інформацію про те, чи здійснювалась державна реєстрація народження дитини [PERSON] , [INFO] . Одночасно позивач 15.04.2019 року звернувся ще з клопотанням про витребування у Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону України за період з 01.01.2014 року - дотепер стосовно відповідачів, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою Франківського районного суду м.Львова 06.05.2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Позивач 22.10.2019 року заявив клопотання в якому просив призначити справу до судового розгляду та проводити судове засідання за його відсутності. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова 22.10.2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за участю третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням до судового розгляду. Позивач подав до суду заяву про проведення судового засідання у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце слухання справи. Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради подав до суду заяву, в якій зазначає, що при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Відтак, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачі згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України у судове засідання не з`явилися, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомили. У зв`язку з чим суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи згідно з вимогами ст. ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до змісту норм ст. ст. 1,6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право й у разі тимчасової відсутності. Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі відсутності особи понад встановлений строк, жиле приміщення не зберігається і особи можуть бути визнанні такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Згідно п.10 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що квартиру [ADDRESS] надано [PERSON] - матері позивача на підставі ордеру [NUMBER] від 19.03.1980 року, виданого виконавчим комітетом Радянської районної ради депутатів трудящих міста Львова. Згідно довідки про місце проживання та склад сім`ї і прописки виданої ЛКП «Південне» в квартирі [ADDRESS] зареєстровано 5 осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На підставі актів ЛКП «Південне» від 03.02.2016 року №563, 11.01.2017 року №13, 28.08.2018 року №333, 01.10.2018 року №470, 08.02.2019 року №38, 04.04.2019 року №95 встановлено, що [PERSON] , [PERSON] [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] але тривалий час не проживають. Згідно довідки комунального некомерційного підприємства «2-га міська поліклініка м.Львова» від 18.03.2019 року №446, встановлено, що згідно доповідної записки сімейного лікаря [PERSON] громадяни [PERSON] , [PERSON] та дитина [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не проживають. Згідно довідки управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 28.03.2019 року №2601-932 встановлено, що відповідно да бази дітей, які зареєстровані у м.Львові, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Проте, в електронній реєстрації дітей до закладів дошкільної освіти м.Львова не був зареєстрований, а також, відповідно до алфавітних книг закладів загальної середньої освіти не зафіксовано взяття на облік та місце його навчання. Виписками по витратах по картковому рахунку АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.01.2017 - 04.04.2019 року № LNNMCN25I43095LG підтверджується факт того, що усі рахунки по сплаті житлово - комунальних послуг сплачуються позивачем самостійно. У відповідь на запит від 14.03.2019 року №Д-3/2019 про витребування інформації про те, чи здійснювалась державна реєстрація народження дитини [PERSON] , [INFO] , відділ державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації ГТУЮ у Львівській області повідомило, що відомості про національність, освіту, сімейний стан, а також адресу, дату і місце народження фізичної особи, які відомі працівнику органу державної реєстрації актів цивільного стану у зв`язку з державною реєстрацією акту цивільного стану, є конфіденційними і розголошенню не підлягають. Факт реєстрації [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] підтверджується також довідками Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області. Таким чином, виходячи зі змісту ч. 4 ст. 156 ЦК України, до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. В силу ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно статті 7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Отже, визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням здійснюється на підставі судового рішення. Як достовірно встановлено судом, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , не проживають у спірному житловому приміщенні, не здійснюють оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню житлового будинку та не приймають участі в спільному побуті, а тим самим такі дії відповідачів свідчать про втрату інтересу до вказаного житла. Окрім цього, будь-яких доказів про наявність домовленостей щодо порядку користування спірним житловим приміщенням між позивачем та відповідачами не здобуто, а з наданих стороною позивача доказів вбачається, що відповідачі самостійно залишили спірне житлове приміщення. За таких обставин, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що реєстрація відповідачів за вищевказаною адресою створює для позивача перешкоди та збільшує плату за житлово-комунальні послуги і обслуговування будинку. Таким чином, оцінивши доводи у їх сукупності, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, ураховуючи непорушність права приватної власності позивача на його житло, наявність перешкод у використанні цього права, а також факт не проживання відповідачів у спірному житловому приміщенні. У зв`язку із цим, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити, визнавши відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ураховуючи наведене та

Outcome: approved