Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить суд винести рішення, яким визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,006 га, розташованої на території Іваницької сільської ради Недригайлівського району Сумської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери: [NUMBER] - рілля; [NUMBER] - кормові угіддя, в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник Іваницької сільської ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. При оформленні спадщини чоловіка [PERSON], позивач виявила, що [PERSON] після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї матері [PERSON], не зареєстрував за собою право власності на земельні ділянки на своє ім'я. Відсутність реєстрації права власності за спадкодавцем [PERSON] на даний час унеможливлює оформлення позивачем [PERSON] спадщини у вигляді земельних ділянок після смерті чоловіка [PERSON], які останній отримав у спадок від своєї матері [PERSON] Відповідно до ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Беручи до уваги, що позивач прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, у тому числі у виді земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, але у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на дане майно за померлим, не може отримати Свідоцтво про право на спадщину на них, то рішення суду буде підставою для оформлення права позивача на дані земельні ділянки. Вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлена. На підставі викладеного,

Outcome: approved