Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Дубровицького районного суду з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] неповернутої заборгованості у розмірі 12793,29 грн. за кредитним договором № б/н від 10.03.2011 року. Одночасно позивач просить також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.03.2011 року [PERSON] (далі - Відповідач) отримав кредит у розмірі 5000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконував належним чином зобов'язання за Договором, в результаті чого станом на 30.04.2014 року виникла заборгованість на загальну суму 12739,29 грн. (дванадцять тисяч сімсот тридцять дев'ять гривень двадцять дев'ять копійок). В судове засідання представник позивача не з'явився, проте до початку судового розгляду до суду надійшла заява про можливий розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про розгляд справ був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки від відповідача до суду не надійшло жодних заперечень проти позову або ж доказів добровільної сплати заборгованості, тому суд, дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за його відсутності та постановлення заочного рішення у справі. Судом встановлено, що 10.03.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.7). Відповідно до п 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, - У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороду Банку. Відповідно до п, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до н. 2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за ним Договором. Згідно п. 1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг» У разі порушення і власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення Овердрафту Банк має право припинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати каргу не недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у »встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором. Дослідивши у судовому засіданні розрахунок суми заборгованості, судом встановлено, що [PERSON] порушив свої зобов'язання, внаслідок чого за кредитним договором станом на 30.04.2014 року утворилась заборгованість - 12739,29 грн., яка складається з наступного: - 4735,46 грн. - заборгованість за кредитом: - 6921,01 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). - 582,82 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до вимог ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Предметом кредитного договору є грошові кошти в національній або іноземній валюті. Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України - якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень статті 214 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved