Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [INFO] року померла його матір - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцем за законом являється він, заповіт померла не складала. Він звернувся до державного нотаріуса 15 Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на майно, що залишилось після смерті його матері, яке він приймає, проте постановою державного нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті матері через те, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, тому він був вимушений звернутися до суду з даним позовом. 19.06.2017 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній цивільній справі. В судовому засіданні 25.10.2017 року позивач у справі заявив клопотання про витребування від 15 Київської державної нотаріальної контори доказів, а саме копії спадкової справи після смерті його матері. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, в своїй письмовій заяві просив проводити розгляд справи без його участі та про ухвалення рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Представники третіх осіб по справі в судове засідання не з»явилися, надіславши заяви про розгляд справи без їх участі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши письмові матеріали спадкової справи заведеної на померлу матір позивача - [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [INFO] року померла матір позивача [PERSON]. Позивач у справі рідний син [PERSON], з 18.12.1990 року і по день подання позову до суду зареєстрований та проживає в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина на вказану вище квартиру. Спадкоємцем за законом являється він, заповіт померла не складала. Він звернувся до державного нотаріуса 15 Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на майно, що залишилось після смерті його матері, яке він приймає, проте постановою державного нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті матері через те, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, тому він був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України , спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Частиною 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів в суді є визнання права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про власність" (в редакції чинній на час придбання майна) визначено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно довідки ЖБК «Суднобудівник 19» від 13.06.2017 року станом на 30.06.1992 року [PERSON] повністю сплачена сума пайового внеску за спірну квартиру як членом кооперативу. Як роз'яснено у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Оскільки матір позивача сплатила пайовий внесок у повному обсязі то до складу спадщини, яка залишилася після її смерті входить квартира [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, оскільки вони є доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved