Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» звернулися в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 19.04.2013 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №046.0528402.303. Предметом договору страхування було страхування транспортного засобу «ВАЗ 211540», державний номерний знак [NUMBER]. 11.12.2014 року о 09.00 год. на 11 км а/д Чернівці-Герца відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу «ВАЗ 211540» державний номерний знак [NUMBER] та автомобілем [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22. 12.2014 року. В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено застрахований транспортного засобу «ВАЗ 211540» державний номерний знак [NUMBER] у відповідності до довідки ДАІ. Враховуючи наявність договору страхування, власник пошкодженого застрахованого транспортного засобу звернувся до [PERSON] акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. З метою визначення вартості збитку пошкодженого застрахованого транспортного засобу «ВАЗ 211540» державний номерний знак [NUMBER], проведено його огляд, про що складено [PERSON] огляду колісного ТЗ, та 19.01.2015 року складено Звіт № 2809/3067, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого транспортного засобу складає 95965,72 грн. 23.02.2015 року [PERSON] акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування» складено розрахунок страхового відшкодування, згідно якого: ліміт відповідальності складає 53350,00 грн.; вартість залишків після ДТП складає 20000,00 грн.; франшиза складає 0,00 грн; всього до виплати - 33350,00 грн. 23.02.2015 року [PERSON] акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування» складено страховий акт по справі №3745.206.14.01.01 на суму 33350,00 грн. 11.03.2015 року позивачем здійснено виплату страхового відшкодування на користь вигодонабувача в розмірі 33350,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4588 від 11.03.2015 р. Винуватцем ДТП, що сталася 11.12.2014 року о 09.00 год. на 11 км а/д Чернівці-Герца, в якій було пошкоджено застрахований транспортний засіб «ВАЗ 211540» державний номерний знак [NUMBER], було визнано [PERSON] Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія» згідно Полісу АІ/1129201, [PERSON] акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» звернулися до ПрАТ «УПСК» з вимогою про виплату страхового в порядку регресу на загальну суму 33350,00 грн., проте заяву задоволено частково, а саме на суму 25606,86 грн. 23.03.2017 року Київським апеляційним господарським судом було залишено апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на рішення Господарського суду м. Києва по справі 910/19021/16 без задоволення та рішення Господарського суду м. Києва від 14.12.2016 року залишено без змін, яким було відмовлено в позові ПрАТ «СК «Альфа Страхування» до ПрАТ «УПСК» про стягнення 7243,14 грн. (сума залишку за мінусом франшизи 500,00 грн.). Таким чином, сума, шо залишається невиплаченою на їх користь складає: 7743,14 грн. = 33350,00 грн. - 25606,86 грн. Просить позовні вимоги задовольнити. Представник позивача [PERSON] акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, від представника позивача до суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримано в повному обсязі, в поданій суду заяві надано представником позивача згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом належними і допустимими доказами по справі встановлено, що 19.04.2013 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №046.0528402.303. Предметом договору страхування було страхування транспортного засобу «ВАЗ 211540», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.5). За участю застрахованого транспортного засобу «ВАЗ 211540» державний номерний знак [NUMBER] та автомобілем [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] 11.12.2014 року о 09.00 год. на 11 км а/д Чернівці-Герца відбулася дорожньо-транспортна пригода. Відповідач [PERSON] своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22. 12.2014 року (а.с.6). Відповідно до положень ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Застрахований транспортний засіб «ВАЗ 211540» державний номерний знак [NUMBER] в результаті ДТП було пошкоджений у відповідності до довідки ДАІ. Враховуючи наявність договору страхування, власник пошкодженого застрахованого транспортного засобу звернувся до [PERSON] акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с.7). Для визначення вартості збитків пошкодженого застрахованого транспортного засобу «ВАЗ 211540» державний номерний знак [NUMBER], було проведено його огляд, про що складено [PERSON] огляду колісного транспортного засобу (а.с.8) та 19.01.2015 року складено Звіт № 2809/3067, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого транспортного засобу складає 95965,72 грн. 23.02.2015 року [PERSON] акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування» складено розрахунок страхового відшкодування, згідно якого: ліміт відповідальності складає 53350,00 грн.; вартість залишків після ДТП складає 20000,00 грн.; франшиза складає 0,00 грн; всього до виплати- 33350,00 грн.(а.с.9-15). Страховий акт по справі №3745.206.14.01.0123.02.2015 року [PERSON] акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування» складено на суму 33350,00 грн. (а.с.16) та 11.03.2015 року позивачем здійснено виплату страхового відшкодування на користь вигодонабувача в розмірі 33350,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4588 від 11.03.2015 р. (а.с.17). Крім того судом встановлено, що винниму вчиненні ДТП, що сталася 11.12.2014 року о 09.00 год. на 11 км а/д Чернівці-Герца, в якій було пошкоджено застрахований транспортний засіб «ВАЗ 211540» державний номерний знак [NUMBER], було визнано [PERSON] (а.с.6) та відповідно цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія» згідно Полісу АІ/1129201. Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» звернулися до ПрАТ «УПСК» з вимогою про виплату страхового в порядку регресу на загальну суму 33350,00 грн., проте заяву задоволено частково, а саме на суму 25606,86 грн. У відповідності до постанови Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2017 року було залишено апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на рішення Господарського суду м. Києва по справі 910/19021/16 без задоволення та рішення Господарського суду м. Києва від 14.12.2016 року залишено без змін, яким було відмовлено в позові ПрАТ «СК «Альфа Страхування» до ПрАТ «УПСК» про стягнення 7243,14 грн. (сума залишку за мінусом франшизи 500,00 грн.) (а.с.18-21). Статтею 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» свідчить про те, що у разі непредявлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до відшкодування завданої шкоди у відповідному розмірі. У відповідності до ст.ст. 1187, 1188 ч.1 ЦК України,\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст.1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Статтею ст.993 ЦК України передбачено, що\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, аналогічне положення закріплено у\~ст. 27 ЗУ «Про страхування». Тому, до [PERSON] акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи - відповідача по справі [PERSON] на підставі ст.27 Закону України «Про страхування». Відповідно до підпункту г) пункту 38.1.1\~ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2.статті 33 цього Закону. Отже, суд вважає встановленим та доведеним ті обставини, що саме між винними діями [PERSON] та заподіяною шкодою власнику застрахованого транспортного засобу «ВАЗ 211540» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] існує прямий причинно-наслідковий звязок і така шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Позивач як страховик після виплати страхового відшкодування, правомірно має право на зворотні вимоги до відповідача [PERSON], щодо страхового відшкодування йому суми в порядку регресу в сумі, шо залишається невиплаченою складає: 7743,14 грн. = 33350,00 грн. - 25606,86 грн. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~ Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, повно і всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши докази, надані відповідно сторонами в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог\~ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved