Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Державного підприємства «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позову вказує, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 лютого 2017 року позов [PERSON] до Державної служби України з питань праці, третя особа: Державне підприємство «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з посади, поновлення на посаді, зобов»язання вчинити певні дії- задоволено частково. Визнано незаконним та скасований наказ Державної служби України з питань праці від 11.08.2016р. №413-к про звільнення [PERSON] з посади директора Державного підприємства «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці», поновлено [PERSON] на посаді директора Державного підприємства «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» з 12 серпня 2016 року. Позивач, зазначає, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до вимог ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі особа, поновлена на роботі має право на виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Так, вимушений прогул складає з 13 серпня 2016 року по даний час. Обчислення середньої заробітної плати для оплати вимушеного прогулу провадиться, виходячи із виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують незаконному звільненню. При обчисленні включаються виплати, які є основною та додатковою заробітною платою: посадовий оклад, підвищення посадових окладів, надбавки за стаж роботи, високі досягнення, інтенсивність праці, премії, індексація тощо, з порядку премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді. Враховуючи вище викладене, позивач просив зобов'язати Державне підприємство «Черкаський екпертно - технічний центр Держпращ» виплатити йому вимушений прогул через незаконне звільнення з 12 серпня 2016 по дату прийняття рішення суду у сумі 140406,50 грн. та допустити до негайного виконання рішення суду про виплату середнього заробітку за один місяць. В судовому засіданні позивач зменшив позовні вимоги, а саме зменшив суму, яку відповідач повинен виплатити йому через вимушений прогул за незаконним звільненням, в розмірі 110402,60грн. Зменшені позовні вимоги підтримав у повній мірі та просив задовольнити. Представник відповідача згідно довіреності [PERSON] зменшені позовні вимоги визнав та не заперечував щодо задоволення позову. Представник відповідача згідно довіреності [PERSON] не заперечувала щодо задоволення позову. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 16 лютого 2017 року позов [PERSON] до Державної служби України з питань праці, третя особа: Державне підприємство «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з посади, поновлення на посаді, зобов»язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано незаконним та скасований наказ Державної служби України з питань праці від 11.08.2016р. №413-к про звільнення [PERSON] з посади директора Державного підприємства «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» та поновлено [PERSON] на посаді директора Державного підприємства «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» з 12 серпня 2016 року. Рішення суду набрало законної сили. Даним рішенням встановлено, що наказом Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України від 07.04.2014 №108-к [PERSON] прийнятий на посаду начальника Державного підприємства «Черкаський експертно - технічний центр Держгірпромнагляду України». Між сторонами 07.04.2014 року укладено контракт №3. Відповідно до постанови КМУ від 11.09.2014 №442 утворено Державну службу України з питань праці, реорганізувавши шляхом злиття Державну службу гірничого нагляду та промислової безпеки та Державну інспекцію України з питань праці. Відповідно до наказу Державної служби України з питань праці від 27.04.2015 №4 Державне підприємство «Черкаський експертно - технічний центр Держгірпромнагляду України» переіменовано у Державне підприємство «Черкаський експертно - технічний центр Держпраці», а позивача наказом від 08.06.2015 № 67-к переведено на посаду директора цього центру. Додатковою угодою до Контракту №3 від 08.06.2015, укладеною між Державною службою України з питань праці та позивачем, останнього переведено на посаду директора Державного підприємства «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» на термін до 08.04.2016 року включно. Згідно з Додатковою угодою №6 до Контракту, укладеною між позивачем та відповідачем, термін дії Контракту продовжено на 1 (один) рік з 08.04.2016 по 07.04.2017. Наказом Державної служби України з питань праці від 11.08.2016 №413-к позивача [PERSON] звільнено із займаної посади, відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України, за угодою сторін та припинено дію контракту №3 від 07.04.14р. на підставі п.п.б) п.5.2 зазначеного контракту. Також у наказі зазначено, що підставою для звільнення є заява [PERSON] та лист Черкаської облдержадміністрації від 25.07.2016р. №01/01-47/4468. Державною службою України з питань праці допущено порушення вимог трудового законодавства при звільненні з посади [PERSON] Відповідно до ч.1\~ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. У відповідності до ч. 3\~ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч.2\~ст.235 КЗпП України\~при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. На підставі наведеного суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу. Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України в п. 34\~постанови від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу. Аналізуючи вказані докази, судом встановлено, що позивач перебував у вимушеному прогулі з 16.09.2016 по 16.02.2017, що відповідно до наданих розрахунків становить 110402,60 грн. Отже, у липні 2017 року виплачена квартальна премія за підсумками роботи за 2 квартал 2016 року становить 27644,00 грн. Місячна премія позивачу складає 27644,00 грн.: 3 місяці =9214,67 грн., дана сума включає: у липні 2016 року: 9214,67грн. : 22 робочі дні * 20 днів фактично відпрацьованих = 8376,97 грн.; у серпні 2016 року: 9214,67грн. : 22 робочі дні * 21 день фактично відпрацьований = 8795,82 грн.. Заробітна плата [PERSON] за липень 2017 року за 20 відпрацьованих днів складає: 9395,45 грн.- оклад, 4697,73 грн. надбавка за інтенсивність праці, 8376,97 грн.- премія, що за липень становить 22470,15 грн.; Заробітна плата [PERSON] за серпень 2017 року за 21 відпрацьований день складає: 11037,85 грн.- оклад, 8795,82 грн.- премія, що всього за серпень складає 19833,67 грн. Заробітна плата [PERSON] за 2 місяці складає: 22470,15грн. ( липень 2016 року) + 19833,67 грн. (серпень 2016 року) = 42303,82 грн.; фактично ним відпрацьовано за 2 місяці 41 день; середньоденна заробітна плата складає: 42303,82 грн.: 41 днів = 1031,80 грн. Щодо розрахунку суми за вимушений прогул, то він виглядає наступним чином - вересень 2016 року: 11 робочих днів *1031,80 грн. =11349,80 грн., жовтень 2016 року: 20 робочих днів *1031,80 грн.=20636,00 грн,, листопад 2016 року: 22 робочих днів * 1031,801 грн. = 22699,60 грн., грудень 2016 року: 22 робочі дні * 1031,80 грн.=22699,60 грн., січень 2017 року: 20 робочих днів * 1031,80 грн. = 20636,00 грн., лютий 2017 року: 12 робочих днів * 1031,80грн. = 12381,60 грн. З підрахунками наданими представником відповідача суд погоджується. У зв'язку з цим, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до п.2. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, підлягає обовязковому негайному виконанню. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача, відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, слід стягнути на користь держави 1656 грн. 04 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved