Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та з урахуванням змінених позовних вимог просить визнати спільною сумісною власністю, набутою у шлюбі із відповідачем [PERSON], житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] та виділити їй 1/2 частину вказаного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в період з 22 лютого 2002 року по 18 лютого 2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню дитину. На підставі рішення Вітковицької сільської ради Березнівського району Рівненської області від 15 грудня 2006 року № 71 [PERSON] надано земельну ділянку площею 0,1190 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка ним у подальшому була приватизована, про що отримано державний акт на право власності на земельну ділянку від 27 квітня 2007 року серії [NUMBER]. Вказує, що фактично будівництво спірного житлового будинку із відповідачем [PERSON] розпочали з 2003 року. Земельна ділянка належала на праві користування мамі відповідача - [PERSON]. Пізніше [PERSON] відмовилась від земельної ділянки і за рішенням сільської ради земельна ділянка була надана відповідачу [PERSON] та оформлені на нього всі дозвільні документи на забудову земельної ділянки. Будинок побудований із дерева, частину якого подарували сторонам на весілля батьки [PERSON], а частину докуповували за спільні кошти подружжя. Також позивач [PERSON] зазначає, що до досягнення їхньою дитиною трирічного віку, 30 червня 2005 року вона влаштувалася на роботу перукарем. Крім заробітної плати, на будівництво позивач [PERSON] двічі брала кредити в сумі 7000 гривень та 15 000 гривень. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] звернулася до суду із позовом [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на частку в спільному майні та виділення частки із спільного майна. В позові вказує, що вона безпосередньо будувала будинок з початку будівництва, вкладала у будівництво свої кошти і будівельні матеріали, земельна ділянка під будівництво будинку згідно рішення Вітковицької сільської ради від 2 листопада 1993 року виділена їй і тільки після зведення фундаменту, стін та крівлі будинку, проведення електропроводки тощо, переписана в сільській раді на її сина. Вважає, що її частка у будівництві спірного будинку становить не менше 50 відсотків. Посилаючись на вимоги ст. 370 ЦК України та ст. 175 СК України, просить визнати спільною сумісною власністю майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні гроші членів сім'ї з [PERSON], [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та виділити їй 1/3 частину зазначеного житлового будинку. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові, просять задовольнити змінені позовні вимоги та здійснити поділ спірного житлового будинку згідно першого варіанту розподілу, що вказаний у висновку судової будівельно-технічної експертизи № Е-28/15 від 11 лютого 2015 р. та виділити позивачу [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS]: житлову 1-6 площею 13,2 кв.м, житлову 1-7 площею 20,6 кв.м, кладову 1-8 площею 7,2 кв.м., кухню 1-9 площею 14,1 кв.м., а також надвірні споруди, а саме: дворову вбиральню / Б-1/. Також просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію в розмірі 15 776 гривень. Відповідач [PERSON] та його представник позов [PERSON] не визнали. Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON], визнали повністю, вважають, що розподіл житлового будинку має бути здійснений між трьома особами - позивачем [PERSON], відповідачем [PERSON] та третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги [PERSON] відповідно до другого варіанту розподілу, що вказаний у висновку судової будівельно-технічної' експертизи № Е-07/16 від 13 травня 2016 р. Також представник відповідача - адвокат Іванов В.О. просив застосувати позовну давність до вимог [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] свій позов підтримала з підстав, викладених у позові, просить розділити спірний житловий будинок між нею, позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що після одруження [PERSON] та [PERSON] жили у своє задоволення, гроші витрачали на придбання дорогого одягу для [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає по сусідству з сторонами. Батьки відповідача будували будинок для сина- відповідача по справі, відповідач теж допомагав будувати будинок. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає по сусідству з сторонами по справі, їй відомо про те, що батьки [PERSON] будували будинок для нього. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що на прохання батьків [PERSON], яка являється їм племінницею, приблизно в 2003 році вони допомагали по будівництву спірного житлового будинку, який будувався для [PERSON] та [PERSON]. Робили зруба та крівлю. [PERSON] також штукатурив будинок на наступний рік. Гроші їм не платили, адже це була допомога для родичів. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача та його представника, третьої особи, свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 2002 року по 18 лютого 2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Вітковицької сільської ради Березнівського району Рівненської області від 15 грудня 2006 року № 71 [PERSON] надано земельну ділянку площею 0,1190 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка ним у подальшому була приватизована, про що отримано державний акт на і право власності на земельну ділянку від 27 квітня 2007 року серії [NUMBER]. Дозвільні документи на забудову земельної ділянки оформлені на відповідача [PERSON] 18 липня 2008 року спірний житловий будинок прийнятий в експлуатацію, 03 грудня 2009 року видано акт готовності об"єкта до експлуатації , однак свідоцтво про право власності на нерухоме майно відповідач отримав 09 листопада 2015 року та зареєстрував його в Березнівському районному управлінні юстиції Рівненської області, номер запису 11952984. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст.ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 1 ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено відсутність договору між позивачем і відповідачем про набуте майно, а тому спірний житловий будинок належить позивачу та відповідачу у рівних частках, тобто по 1/2 частині кожному. Крім пояснень свідків, факт майнової участі позивача у будівництві житлового будинку підтверджується також копіями квитанцій на придбання будівельних матеріалів на а.с.25-27, копіями кредитних договорів на споживчі цілі від 24 травня 2006 року на суму 7 000 гривень (а.с. 18-20), та від 07 грудня 2007 року на суму 15 000 гривень (а.с. 21-24 ). Доводи третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] про виділ їй 1/3 частки із спірного житлового будинку, не заслуговують на увагу, оскільки добровільна допомога батьків відповідача у будівництві будинку не впливає на правовий статус такого майна. В даному випадку третя особа [PERSON] мала б право лише на відшкодування своїх затрат на будівництво господарської будівлі на вказаній земельній ділянці при доведеності своїх вимог щодо конкретного розміру таких затрат. Однак вказане питання не є предметом розгляду справи. Висновком № Е-07/16 судової будівельно-технічної експертизи від 13 травня 2015 року, яка була проведена за клопотанням відповідача, визначено вартісну частку фундаменту, стін, даху та покрівлі з основних конструктивних елементів житлового будинку, без врахування облаштування ванної кімнати та оздоблювальних робіт всього спірного житлового будинку, яка становить 48,3% Проте, експертом зазначено, що дана величина не відображає фактичну частку співвласника в житловому будинку, оскільки розподіл житлових будинків здійснюється відповідно до часток його співвласників, а не з вирахуванням часток вартості матеріалів та частин будинку. Згідно висновку № Е-28/15 судової будівельно-технічної експертизи від 11 лютого 2015 року поділ житлового будинку, розташованого по вул. Загірській 1г в с. Вітковичі Березнівського району, на дві ізольовані частини, максимально наближені до ідеальних часток, технічно можливий. Експертом запропоновано чотири варіанти розподілу спірного будинковолодіння. Представник позивача в судовому засіданні наполягав на розподілу будинку за першим варіантом, згідно якого першому співвласнику виділяється з житлового будинку частина, до якої входять приміщення: 1-6 - житлова площею 13,2 кв.м; 1-7 - житлова площею 20,6 кв.м; 1-8 - кладова площею 7,2 кв.м; 1-9 - кухня площею 14,1 кв.м,а також надвірні споруди: дворова вбиральня (Б-1). Частка становить 46,8%. Другому співвласнику виділяється з житлового будинку частина, до якої входять приміщення: 1-1 -коридор площею 6,8 кв.м; 1-2 - кладова площею 8,4 кв.м; 1-3 - житлова площею 22,6 кв.м; 1-4 - житлова площею 13,9 кв.м; 1-5 - житлова площею 11,6 кв.м. Частка становить 53,2%. Компенсація, яка повинна бути виплачена власником другої частини власнику першої частини становить 15 776 гривень. За відсутності зі сторони відповідача та третьої особи пропозицій щодо розподілу житлового будинку саме за висновком № Е-28/15 судової будівельно-технічної експертизи від 11 лютого 2015 року, якою визначено поділ спірного житлового будинку на дві ізольовані частини, суд погоджується із варіантом розподілу, запропонованим стороною позивача. Водночас, у своїх письмових запереченнях відповідач [PERSON] зазначає про пропуск позивачем строку позовної давності. На думку суду таке посилання є безпідставним, оскільки в позовній заяві [PERSON] зазначає, а в судовому засіданні підтвердила, що вона безперешкодно користувалась спірним житловим будинком до осені 2014 року, після чого відповідач не допустив її до будинку, порушивши її права, як співвласника житлового будинку, дані обставини не заперечив відповідач. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», початок позовної давності для вимоги про поділ спільного майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати прийняття постанови державного органу РАЦС (статті 106, 107 СК) чи з дати набрання рішенням суду законної сили (статті 109, 110 СК), а від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності (ч. 2 ст. 72 СК). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Outcome: approved