Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

ПАТ КБ "Приват Банк" звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №HAYWAN02000058 від 27.07.2007 р. у розмірі 94029, 20 грн., а також судових витрат. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що згідно кредитного договору №HAYWAN02000058 ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 44770, 36 грн. на термін до 23.06.2014 р., а відповідач в свою чергу зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 23.10.2015 р. має заборгованість перед банком в розмірі 94029, 20 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, надавши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач та її представник проти позову заперечували, посилаючись на необґрунтованість розрахунків заборгованості наданих банком, вважали, що при їх проведені не була врахована вартість автомобіля, реалізованого товарною біржею в рахунок погашення простроченої [PERSON] заборгованості перед позивачем. В подальшому, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання в судові засідання не зявлялись. Суд, заслухавши пояснення сторнін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно кредитного договору №HAYWAN02000058 ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 44770, 36 грн. на термін до 23.06.2014 р., а відповідач в свою чергу зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованності за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно договору. У випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нарахований від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 23.10.2015 р. має заборгованість перед банком в розмірі 216257, 16 грн., яка складається з наступного: 23404,19 грн. заборгованості за кредитом; 39632,15 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3886,16 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом; 149334, 66 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 144367, 35 грн. (яка скадається з 45543, 58 грн. заборгованості за кредитом; 33927, 16 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3635, 44 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом; 61261, 17 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором), яка була стягнута з відповідача на кристь ПАТ КБ «ПриватБанк» за рішеннями Чугуївського міського суду Харківської області від 23.09.2009 р. та Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.01.2013 р. Отже, остаточна заборгованість відповідача перед банком становить 94029,20 грн. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2)зміна умов зобов'язання; 3)сплата неустойки; 4)відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Ст. 625 ЦК України регламентує, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Ст. 629 ЦК України регламентує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ст. 1048 ЦК України передбачено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 1050 ЦК України регламентує, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Суд критично ставиться до заперечень відповідача та її представника щодо необґрунтованості проведення розрахунку заборгованості, наданого банком, оскільки вказані заперечення не підтверджені належними доказами. Не знайшли свого підтвердження також посилання відповідача на неврахування в розрахунку заборгованості вартості автомобіля, реалізованого в рахунок погашення простроченої [PERSON] заборгованості перед позивачем. Як було встановлено в судовому засіданні, в рішенні Чугуївського міського суду Харківської області від 23 вересня 2009 р., яке не оскаржувалось відповідачем в апеляційному порядку та набрало законної сили, питання шодо зарахування вартості автомобіля [PERSON] (Daewoo Matis, 2007 року випуску, кузову/шасі: XWB4A11BD7A109607, д.н. [NUMBER]), в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк» було вирішено, а тому підстави для повторного зарахування суми вартості вищевказаного автомобіля в рахунок погашення крединої заборгованості відсутні. Згідно зі ст. ст. 10 і 60 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Належних та допустимих доказів неправильності проведення позивачем розрахунків заборгованості, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, відповідачем суду не надано. Наданий позивачем розрахунок є обєктивним та відповідає вимогам кредитного договору. З огляду на вищевикладене позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вкладеного та

Outcome: approved