Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

ПАТ «Перший український міжнародний банк» звернулось до суду із вказаним позовом, просить скасувати арешт нерухомого майна, який накладений постановою Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції (станом на теперішній час - Центральний відділ державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області) про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: 28969919, виданий 29.09.2011 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Між ЗАТ «Перший український міжнародний банк» правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON], 22.11.2007 року був укладений кредитний договір № 5835079 про надання кредиту у розмірі 50000 доларів США. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за Кредитним договором, між ЗАТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 5835118 від 22.11.2007 року, предметом іпотеки за цим договором є квартира [ADDRESS]. Внаслідок невиконанням та порушенням [PERSON] умов кредитного договору, банк звернувся до приватного нотаріусу із заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки. 11.08.2011 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Морозовим Є.В. вчинено виконавчий напис № 6190, яким запропоновано звернути стягнення на вказаний вище предмет іпотеки. Крім того факт порушення зобов'язань з боку [PERSON] підтверджується також й заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 19.07.2012 року про стягнення заборгованості за кредитним договором. Разом з тим, ПАТ «Перший український міжнародний банк» не може реалізувати своє право задовольнити вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі, оскільки на заставне майно було накладено арешт, у зв'язку з чим, позивач просив задовольнити позов у заявлений ним спосіб. У судовому засіданні представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволені позовних вимог за наведеними обставинами. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Представник третьої особи: Центрального відділу державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Неявка в судове засідання зазначених осіб не є перешкодою для розгляду справи, оскільки надані докази дозволяють суду вирішити по суті спірні правові відносини. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Враховуючи позицію сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини, за якими вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судовим розглядом встановлено, що між ЗАТ «Перший український міжнародний банк» правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON], 22.11.2007 року був укладений кредитний договір № 5835079 про надання кредиту у розмірі 50000 доларів США. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за Кредитним договором, між ЗАТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 5835118 від 22.11.2007 року, посвідчений нотаріусом. Предметом іпотеки за цим договором є двокімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею, 47,1 кв. метрів, житловою площею 33,1 кв. Пунктом 4.1 статті 4 вказаного іпотечного договору передбачено право Іпотекодержателя звернути стягнення на Предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог з вартості Предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавця у випадку невиконання чи неналежного виконання Основного зобов'язання, невиконання вимоги Іпотекодержателя про дострокове виконання Основного зобов'язання, зробленої на підставі закону, Кредитного договору чи Договору іпотеки. У зв'язку із невиконанням та порушенням Позичальником [PERSON] умов Кредитного договору, Банк, з метою захисту своїх прав та інтересів звернувся до приватного нотаріусу із заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки. 11.08.2011 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Морозовим Є.В. вчинено виконавчий напис № 6190, яким запропоновано звернути стягнення на вказаний вище предмет іпотеки для задоволення вимог ПАТ «ПУМБ» у розмірі 59 047,93 доларів США та 2200 гривень. Більш того, факт порушення зобов'язань з боку Позичальника [PERSON] підтверджується також й заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19.07.2012 року про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до положень статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі встановленої законом заборони користування та\\або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; постанови органів досудового слідства, державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно тощо. З Інформаційної довідки № 80007803 від 09.02.2017 року, на вказану нерухомість накладено арешт Жовтневим ВДВС м. Маріуполя, про що свідчать: запис про обтяження № 11663668, вид обтяження: арешт нерухомого майна, підстава виникнення обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: ВП № 28969919, виданий 29.09.2011 року, видавник: заступник начальника Жовтневого ВДВС м.Маріуполя Бутенко І.В. На теперішній час виконавчий напис щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру, загальною площею, 47,1 кв. метрів, житловою площею 33,1 кв. метрів за адресою [ADDRESS] - в примусовому порядку державною виконавчою службою не виконано. Так, 29.09.2011 року Постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження відкрито виконавче провадження ВП №28969919 з накладенням арешту на майно боржника. Проте в подальшому наведений виконавчий документ взагалі було втрачено виконавчою службою, оскільки згідно інформації про виконавче провадження №28969919 виконавчий документ був повернутий стягувачеві відповідно до Постанови про повернення виконавчого документа від 16.04.2013 року. З цього приводу Банк, як стягувач у виконавчому провадженні, неодноразово звертався до Жовтневого ВДВС м.Маріуполя з відповідними зверненнями, проте вказані звернення ПАТ «ПУМБ» виконавчою службою ігноруються, виконавчий напис № 6190, виданий 11.08.2011 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Морозовим Є.В., щодо звернення стягнення на квартиру номер [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] до ПАТ «ПУМБ» не надходив. На теперішній час ПАТ «ПУМБ» позбавлений можливості реалізувати своє право на звернення стягнення на належне [PERSON] нерухоме майно, що є предметом іпотеки в примусовому порядку, враховуючи встановлену законом заборону на звернення стягнення на нерухоме майно, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення АТО на території Донецької та Луганської областей». Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких зареєстровані після державної іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону. Згідно із ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове регулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договору, або згідно із окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Отже наведеними нормами діючого законодавства передбачено можливість задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предметі іпотеки у позасудовому порядку, яким сторони мають намір скористатись. Відповідно до п. 4.2 Договору іпотеки, укладеного між сторонами, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється одним з таких способів за вибором Іпотекодержателя: шляхом позасудового врегулювання відповідно до передбачених цим договором застережень про задоволення вимог іпотекодержателя. Таким чином, Позивач вважає, що діями Жовтневого ВДВС м. Маріуполя порушені охоронювані законом права та інтереси Позивача, виходячи з наступного. Згідно із ст. 3 Закону Країни "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання, відповідно до іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріорітет над вимогою іпотекодержателя лише у разі її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріорітет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановлено законі порядку прав чи вимог інших осіб на передане і іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріорітетом - у черговості їх державної реєстрації. Право Банку на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки мало місце до накладання інших заборон щодо відчуження нерухомого майна Іпотекодавця, що підтверджується, зокрема, записом про заборону на нерухоме майно № 6083484, який було зареєстровано 22.11.2007 року приватним нотаріусом ММНО Шпарага С.С., на підставі договору іпотеки. Інформація про який міститься у інформаційній довідці № 80007803. Враховуючи викладене, в даному випадку постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці ПАТ «ПУМБ», порушує права Банку, оскільки Банк позбавлений можливості реалізувати заставне майно згідно Договору іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами, що укладені з Позичальником або ж шляхом укладення з боржником додаткових угод щодо реалізації цього майна у добровільному порядку. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки в інший спосіб, ніж зняти арешт з майна боржника - квартири [ADDRESS] захистити порушене право позивача неможливо. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судовий збір відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає відшкодуванню позивачу з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved