Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18.08.2018 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Вони з відповідачкою проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим, оскільки між ними більше немає почуття любові та поваги один до одного, та просить його розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції з повісткою про виклик, а також шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті "Судова влада України". Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Судом встановлено, що 18.08.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Лівобережним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) зроблено актовий запис № 243 від 18.08.2018 року та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Як вбачається з наведених обставин, фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому задовольняє позов про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи той факт, що позов задоволено в повному обсязі, суд стягує з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved