Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що згідно рішення Чорнобаївського районного суду від 16 лютого 2016 року відповідач зобов'язаний виплачувати аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 800 гривень до досягнення дитиною повноліття. Відповідач аліменти не сплачує, від сплати аліментів ухиляється, внаслідок чого станом на 01.12.2016 р. за ним утворилася заборгованість у сумі 8800 гривень. Так, позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів за період з січня 2016 р. по листопад 2016 р. включно в сумі 8800 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити на підставах, викладених у позовній заяві. Пояснила, що відповідач відкрив у ПАТ КБ «ПриватБанк» рахунок на який виготовив картку юніора на імя сина та поповнював цей рахунок, стверджуючи, що сплачує аліменти, проте ні вона, ні її син не мали можливості розпоряджатися цими коштами. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти задоволення. Пояснив, що він відкрив банківську картку на імя сина та сплачував на цю картку аліменти. Картка була у сина, позивач знала про це і вони могли знімати ці кошти, а тому просить відмовити у задоволенні позову. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Рішенням Чорнобаївського районного суду від 16 лютого 2016 року відповідач [PERSON] зобов'язаний виплачувати аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 800 гривень до досягнення дитиною повноліття (а.с.7, 8). На виконання вказаного вище рішення суду був виданий відповідний виконавчий лист (а.с.9), який предявлений позивачем [PERSON] до виконання. Як вбачається з довідок-розрахунків від 24.11.2016 р. та 29.11.2016 р. виданих Чигиринським РВ ДВС та Центральним відділом ДВС м.Черкаси за період з січня 2016 року по листопад 2016 року загальна заборгованість по аліментах відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] складає 8800 грн. (а.с.10, 11). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. У п.22 постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказано, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов'язання окремо. Отже, ураховуючи правову природу пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з розуміння аліментів як періодичних платежів, які виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення зі сплати аліментів за кожен місяць також буде різнитись. Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Саме така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року в справі N 6-94цс15, а також в постанові від 1 червня 2016 року у справі N 6-535цс16. Як встановлено судом та підтверджено в тому числі і довідкою, наданою позивачем, відповідач за кожен із місяців, коли був зобов'язаний до сплати аліментів має прострочення з оплати аліментів. Тому позивачем обґрунтовано визначено розмір пені з розрахунку того, що заборгованість за аліментами за кожен місяць була помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Таким чином, неустойка за прострочення сплати аліментів становить: за січень 2016 р. - 248 грн. (800 грн. х 31 дн. х 1%), лютий 2016 р. - 224 грн. (800 грн. х 28 дн. х 1%), березень 2016 р. - 248 грн. (800 грн. х 31 дн. х 1%), квітень 2016 р. - 240 грн. (800 грн. х 30 дн. х 1%), травень 2016 р. - 248 грн. (800 грн. х 31 дн. х 1%), червень 2016 р. - 240 грн. (800 грн. х 30 дн. х 1%), липень 2016 р. - 248 грн. (800 грн. х 31 дн. х 1%), серпень 2016 р. - 248 грн. (800 грн. х 31 дн. х 1%), вересень 2016 р. - 240 грн. (800 грн. х 30 дн. х 1%), жовтень 2016 р. - 248 грн. (800 грн. х 31 дн. х 1%), листопад 2016 р. - 240 грн. (800 грн. х 30 дн. х 1%). Загальна сума неустойки вірно визначена шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів і складає 2672 грн. Суд не погоджується з думкою відповідача про те, що він належним чином сплачував аліменти, оскільки з наданої ним виписки ПАТ КБ «Приватбанк» про рух операцій по картковому рахунку №5168755934261930 (а.с.26-28) вбачається, що даний картковий рахунок належить саме відповідачу [PERSON] і кошти боржником перераховувалися саме на цю картку, на його імя, а тому надані квитанції про сплату боржником аліментів (а.с.29-32), які враховувалися державним виконавцем при проведенні розрахунку заборгованості 31.10.2016 року (а.с.37), не підтверджують належне виконання боржником зобовязання зі сплати аліментів. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення з відповідача неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення в розмірі 2672 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по оплаті судового збору у сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved