Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON], третя особа Царичанська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, в якій просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітнього [PERSON], [INFO], без згоди батька [PERSON], за межі України - до Угорщини, у період часу з 01 по 09 липня 2017 року. На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві [PERSON] вказала, що рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2017 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано. Від шлюбу вони мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Їхній син займається волейболом та у складі команди з 02 по 08 липня 2017 року має прийняти участь у спортивних змаганнях в Угорщині. Зазначає, що відповідач відмовляється надати згоду на виїзд неповнолітнього сина за кордон. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень позивачки, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала та надала суду висновок Царичанської райдержадміністрації про доцільність надання згоди на тимчасовий виїзд з України неповнолітнього [PERSON]. Суд, заслухавши позивача, представника третьої особи, перевіривши справу, приходить до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в межах заявлених вимог. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі та [INFO] року у них народився син [PERSON], батьком якого записаний відповідач [PERSON] (а.с.4). Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 05.04.2017 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. (а.с. 5-6). За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області відповідач [PERSON]. значиться зареєстрованим в [ADDRESS] (а.с. 20). За даними с/р останній на території селищної ради не проживає (а.с.19). Відповідно до заявки Федерації волейболу Харківської області в Угорщині в період з 02 по 08 липня 2017р. відбудуться змагання і неповнолітній [PERSON] заявлений в складі команди під номером 6. (а.с.7-8) Статтею 3 Конвенції ООН "Про права дитини"передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення чи іншими питаннями, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. За змістом ст.ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Вказана норма Закону повністю відображена в постанові Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України». У відповідності до вимог ст. ст. 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за згодою батьків або за дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки шлюб між сторонами розірвано і неповнолітній син сторін в даній справі - [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачкою, отримати від відповідача згоду на виїзд дитини за кордон для позивачки не є можливим, чим порушуються права дитини безперешкодно пересуватися за межі країни з місця постійного проживання та повертатися туди, якими користуються всі громадяни країн Європи. Підстави, які б відповідно до статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» перешкоджали виїзду, судом не встановлені. Враховуючи, що виїзд за кордон пов'язаний насамперед з інтересами дитини, з бажанням забезпечити їй умови для розвитку, суд приходить до висновку, що маються всі підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved