Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовула тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб між сторонами не розірвано, між тим шлюбні відносини фактично припиненні, проживають окремо та малолітній син проживає з позивачкою, яка повністю його утримує та виховує. Оскільки відповідач останім часом самоусунувся від надання коштів на утриманні дитини, хоча отримує регулярний дохід у вигляді пенсії та соціальну допомогу на утримання малолітньої дитини військовослужбовця. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ? частки усіх доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісяця. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити з викладених у ньому підстав. Відповідач у судовому засіданні щодо сплати аліментів на утримання дитини не заперечував. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем і відповідачем 02 грудня 2006 року було укладено шлюб, який зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану м. Києва. Від цього шлюбу у сторін по справі народився син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний запис №83 від 15.01.2010 року), та його батькам записані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.4). Згідно пояснень позивача на даний час сторони проживають окремо та кошти на утримання дитини відповідач не надає, тому син [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON] За приписами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено, що відповідач коштів на утримання дитини не надає, матеріально не допомагає у необхідному для нормального життя дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що відповідач, як батько зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації життя нарівні з позивачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісяця до досягнення [PERSON] повноліття, починаючи з 16 серпня 2016 року. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі - 551,20. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 13, 180, 182, 185, 192 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved