Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ЖБК «ГЛОБУС» про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла його матір [PERSON] . Позивач є сином померлої. В термін, передбачений діючим в Україні законодавством, він звернувся до Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом було заведено спадкову справу № 664/2018. Для оформлення спадщини йому треба було надати правовстановлюючий документ на квартиру [ADDRESS] , що є спадковим майном. Такого документу у позивача не має. Під час розгляду цивільної справи № 2-1141/1996 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про виселення, з метою забезпечення позовів ухвалами суду від 13.03.1996р., 08.08.1996р. було накладено арешти на відчуження квартири [ADDRESS] . 23 липня 1996 року судова колегія цивільних справ Харківського обласного суду ухвалила остаточне рішення по зазначеній справі, яке набрало чинності. На теперішній час позивач не має можливості оформити спадщину та отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування, так як на квартиру накладено арешт та заборону на виконання дій, пов`язаних з відчуженням квартири. 05 лютого 2018 року державний нотаріус надав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Від голови ЖБК «ГЛОБУС» надійшла заява про розгляд справи без його участі, просив розглянути справу за відсутності відповідача, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Крім того, зазначає, що дійсно член кооперативу [PERSON] сплатила пай у повному обсязі, після її смерті в квартирі мешкає її син [PERSON] та утримує квартиру у належному стані. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2021 року позовну заяву\~ [PERSON] залишено\~без\~руху. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 березня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] та призначено в підготовче засідання. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 червня 2021 року закрито підготовче провадження по даній справі та призначено до судового розгляду по суті. За результатами судового розгляду на підставі повідомлених позивачем обставин справи та наданих ним доказів, встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини. Згідно Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 04.05.2018 року померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . Як вбачається з свідоцтва про народження, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Згідно наданої Четвертою Харківською міською державною нотаріальною конторою копії спадкової справи № 664/2018, відкритої після смерті [PERSON] , встановлено, що із заявою про прийняття спадщини після її смерті звернувся син [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину за заповітом не видавалось. Відповідно до заповіту, посвідченого 10 жовтня 2014 року державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори Грошевою О.Ю., [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: всю належну їй квартиру [ADDRESS] заповіла сину [PERSON] , [INFO] . Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 212212038 від 11 червня 2020 року, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано та квартира належить на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.06.1996 року на праві приватної власності [PERSON] . Відповідно до постанови Дванадцятої харківської державної нотаріальної контори від 05 лютого 2019 року, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що в матеріалах спадкової справи № 664/2018 заведеної після померлої [INFO] [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на квартиру [ADDRESS] . Частиною 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст.ст.321, 328 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обґрунтовано звернувся з позовом до суду за захистом порушених прав шляхом визнання за ним права на спадщину за заповітом в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно дост.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. В силу ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За життя померла [PERSON] склала заповіт, посвідчений 10 жовтня 2014 року державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори Грошевою О.Ю., [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: всю належну їй квартиру [ADDRESS] заповіла сину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.06.1996 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Додатковим рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.06.1996 року визнано право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Передбачені ст. 1224 ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В порядку ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно наданої КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" ХМР інформації станом на 21.12.2021 року, наданої 27.05.2020 року вбачається, що на квартиру [ADDRESS] накладено арешт на відчуження квартири ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.03.1996 року, та ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова 1996 року (без зазначення дати). Згідно ч.10 ст.158 ЦПК України, заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили рішенням суду. З метою відновлення порушеного права [PERSON] суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, а саме заборону на виконання дій, пов`язаних з відчуженням квартири [ADDRESS] , а також арешт в частині відчуження квартири [ADDRESS] , накладених ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.03.1996 року, та ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова 1996 року (без зазначення дати), враховуючи відсутність потреби у забезпеченні позову по справі, за якою рішення виконанно.

Outcome: approved