Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.03.2021 р. звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на житло в будинку [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 28.09.2018 р. приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Девляшевською С. П. вона є власником домоволодіння [ADDRESS] . В даному домоволодінні зареєстрована вона, її онук [PERSON] , та її син [PERSON] (відповідач), що підтверджується довідкою № 6977 від 26.02.2021 р. виданою ЦНАП м. Івано-Франківська. В липні 2018 року в наслідок неправомірної поведінки відповідача (зловживання спиртними напоями, сварки) сім`я\~ відповідача фактично розпалася, дружина відповідача переїхала проживати до своїх батьків, а відповідач виїхав на заробітки в Росію. З того часу відповідач не проживає в належному їй житловому будинку, не приймає участі у сплаті комунальних платежів, в будинку немає його особистих речей. В телефонній розмові відповідач повідомив її, що він не бажає проживати в її будинку, однак не може добровільно знятися реєстрації, оскільки немає можливості приїхати особисто в Україну. Факт реєстрації відповідача в будинку перешкоджає їй вільно володіти та користуватися майном, що стало причиною даного звернення до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у позові, просила позов задовольнити, просила судові витрати залишити за нею, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в тому числі через сайт "Судова влада". Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі ст. 280 ЦПК України,\~ ухвалив провести заочний розгляд справи.\~ Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 28.09.2018 р. приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Девляшевською С. П., та згідно з Витягом з Дердавного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності позивач [PERSON] є в цілому власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). В даному домоволодінні зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації 28.03.2012 (відповідач); [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації 17.04.2007 (позивач); [PERSON] , [INFO] ; дата реєстрації 21.08.2018 (онук позивача/син відповідача), що підтверджується довідкою № 6977 від 26.02.2021 р. виданою ЦНАП м. Івано-Франківська (а.с.6). Відповідач [PERSON] понад один рік не проживає за адресою реєстрації без поважних причин. Зазначена обставина підтверджена в судовому засіданні показами свідка [PERSON] , яка проживає [ADDRESS] , та свідка [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] . Так, свідок [PERSON] являється рідною сестрою відповідача, щодо близького родича не відмовилася давати показання на підставі ст. 63 Конституції України, суду показала, що відповідача немає за місцем реєстрації з жовтня 2020 року, він поїхав до Росії. Дзвонив її півтора роки назад з номера який не визначається, ображав її нецензурною лайкою. Свідок [PERSON] суду показав, що є сусідом позивача, відповідач не проживає в будинку коло двох років, останній раз він його випадково зустрів в селі на початку весни 2020 року (березень, квітень). Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Враховуючи, що домоволодіння за адресою [ADDRESS] , належить позивачу на праві власності, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 405 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, право на користування житлом було набуто відповідачем, а після остаточного його виїзду з даного житлового будинку та встановлення факту не проживання понад один рік по місцю реєстрації, відповідач втратив таке право на користування житлом. При цьому, зі змісту чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, випливає, що оскільки інше не встановлено чинними законами, договором, заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що призводить до втрати членом сім`ї права користування помешканням. Отже, враховуючи те, що відповідач не проживає в домоволодінні за адресою [ADDRESS] , понад один рік, не несе витрати по утриманню житла, а тому його слід визнати такими, що втратив право на користування житловим приміщенням за цією адресою. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 316, 317, 383, 386, 391, 405,

Outcome: approved