Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. У поданій заяві посилалася на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Заочним рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 29.01.2018 року шлюб між ними було розірвано. Щодо поділу майна, яке було придбано під час шлюбу, [PERSON] повідомив суд лише про квартиру, що перебувала у спільній сумісній власності. Однак, пізніше позивачу стало відомо, що під час шлюбу у 2016 році [PERSON] отримав дохід у розмірі 165360 грн. 00 коп. Про одержання зазначених коштів [PERSON] її не повідомив та витратив їх на власні потреби не в інтересах сім`ї. Також позивач вказувала на те, що є інвалідом 1А групи, потребує стороннього догляду. Тому вважає дохід у розмірі 165360 гривень об`єктом спільної сумісної власності подружжя, половина якого належить їй. Просила визнати дохід [PERSON] у розмірі 165360 гривень, одержаний під час подружнього життя спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] Також просила стягнути з відповідача на її користь половину зазначеного доходу у розмірі 82680 гривень. Відповідачем [PERSON] було подано відзив на позов, в якому останній позов не визнав. Зазначив, що він є інвалідом-відськовослужбовцем першої групи та пенсіонером за вислугою років. Відповідно до довідки МСЕК йому встановлено першу групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним із проходженням військової служби. Комісією Міністерства оборони України на виконання постанови КМУ №975 від 25.12.2013 року 05.08.2016 року було прийнято рішення про виплату йому одноразової грошової допомоги у розмірі 165360 гривень. 100000 гривень із вказаної суми ним було перераховано на лікування товариша, а решту коштів він використав на власне лікування та оздоровлення. Вважає, що вказані кошти є одноразовою грошовою допомогою саме йому та не можуть вважатися спільною сумісною власністю подружжя. Просив відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду від 02.01.2019 року за клопотанням позивача було вжито заходів забезпечення позову та накладено арешт на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] Ухвалою суду від 03.04.2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та підтвердив, викладені у ньому фактичні обставини. Просив позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала. Пояснила суду, що одержані грошові кошти були особистою власністю відповідача, оскільки він набув право на їх отримання у зв`язку з інвалідністю військовослужбовця. Просила відмовити у задоволенні позову. Судом було встановлено наступні фактичні обставини справи та спірні правовідносини. Зокрема, судом було встановлено, що сторони з 14.05.1964 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.7) Заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29.01.2018 року їх шлюб було розірвано (а.с.7). Поділ майна подружжя у судовому порядку між сторонами не здійснювався. Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ набута піч час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Обєктом права спільної сумісної власності є аробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя (стаття 61 Кодексу). \~ \~ \~ \~Отже, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності, а за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю, при цьому тягар доказування, що вказане майно не належить до спільної сумісної власності, покладається на того з подружжя, хто набув спірне майно за кошти, що належали йому особисто.\~\~ Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами (стаття 190 ЦК). Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно… Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні витягу з Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі, каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби №60 від 05.08.2016 року, комісія призначила одноразову грошову допомогу підполковнику в запасі [PERSON] , звільненому 02.06.1985 року, який є інвалідом першої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби у розмірі 120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності у сумі 165360 грн. 00 коп. (а.с.8). Таким чином, зазначене майно було набуто [PERSON] у період шлюбу. Відповідач не заперечує факт одержання грошових коштів у розмірі 165360 грн. 00 коп., однак вважає зазначене майно своєю особистою приватною власністю, у зв`язку з чим воно було використано особисто ним. За змістом ст. 57 СК України\~особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1)майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2)майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3)майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до\~Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених\~Земельним кодексом України. Особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є премії, нагороди, які вона, він одержали за особисті заслуги. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, яка їй, йому належала, а також як відшкодування завданої їй, йому моральної шкоди. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є страхові суми, одержані нею, ним за обов`язковим особистим страхуванням, а також за добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою приватною власністю кожного з них. Натомість положеннями ст.61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Згідно Порядку\~призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ №975 від 25.12.2013 року, одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала в період проходження військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби, у розмірі:120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи. Одноразова\~грошова допомога\~виплачується особі\~шляхом перерахування\~коштів уповноваженим\~органом на\~рахунок в\~установі банку,\~зазначений одержувачем\~виплати (п.14 Порядку). Отже, правова природа одноразової грошової допомоги є відмінною від премій, нагород, страхових виплат та належить до інших видів доходів, визначених ст.61 СК України. Саме до таких висновків дійшов Верховний Суд щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові від 14 березня 2018 року у справі №509/3200/13-ц, провадження\~№ 61-2168св18. Таким чином, з урахуванням положень ст.60 СК України суд вважає, що зазначене вище майно у виді грошових коштів у розмірі 165360 грн. 00 коп., набуте сторонами в період шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу між ними. За змістом ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як роз`яснено\~упп. 2 п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~судам роз`яснено, що у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. З урахуванням зазначеного, зокрема того, що [PERSON] приховав від [PERSON] одержання ним доходу у розмірі 165360 грн. 00 коп. та використав його на свій розсуд не в інтересах сім`ї, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню За змістом ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені відоплати судоих витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved