Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту припинення трудового договору від 17.10.2019, укладеного між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] та встановити факт звільнення [PERSON] з посади ведучої програм з 18.01.2020 за п.9 ст.36 КЗпП України. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17.10.2019 між заявницею та ФОП [PERSON] укладено трудовий договір. З 18.10.2019 заявниця здійснювала трудову діяльність на посаді ведучої програм. [INFO] [PERSON] померла. Заінтересована особа [PERSON] є спадкоємницею і прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Підставою припинення трудового договору є підстави, передбачені іншими законами. Із встановлених вимог чинного законодавства встановлено, що внести зміни у трудову книжку у зв`язку із смертю роботодавця неможливо. Тому встановлення факту припинення трудового договору має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідно для подальшого працевлаштування, нарахування трудового та страхового стажу, виплати пенсійного забезпечення. У зв`язку із вищевикладеним та із посиланням на вимоги ст.ст. 315-318 ЦПК України просить заяву задовольнити. 19.03.2021 відкрито провадження у справі. В судове засідання учасники справи не з`явилися. Заявниця [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримала, просить її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, з обставинами наведеними у заяві погодилася. Представник заінтересованої особи - представник Львівського міського центру зайнятості в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча у встановленому законом порядку повідомлявся про час та місце судового засідання, заяв про відкладення справи суду не направляв. Суд розглянув справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. 17 жовтня 2019 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] укладено трудовий договір. Відповідно до умов вказаного трудового договору [PERSON] прийнята на роботу з 18.10.2019 на посаду ведучої програм(а.с.5). [PERSON] [INFO] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.01.2020 (а.с. 14). Як встановлено із матеріалів справи [PERSON] є спадкоємницею і прийняла спадщину по смерті [PERSON] , що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №62941104 від 17.12.2020 (а.с.7). У відповідності до ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, крім встановлення фактів перелічених частиною першою цієї статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З 1 січня 2015 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» виключено з Кодексу законів про працю України статтю 241, якою передбачалася реєстрація трудового договору, укладеного між підприємцем і найманим працівником у службі зайнятості. З 2015 року під час оформлення трудових відносин підприємець не повинен реєструвати трудовий договір у центрі зайнятості, але зобов`язаний повідомити про нового працівника орган Державної фіскальної служби. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 413 «Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» визначено механізм повідомлення податкової служби про прийнятих працівників. У додатку до цієї постанови міститься форма повідомдення. Фізична особа-підприємець під час оформлення трудових відносин із працівником зобов`язані укладати трудові договори. У разі звільнення працівників, оформлених на роботу після 01.01.2015 року, підприємці не звертаються до служби зайнятості і оформляють таке звільнення розпорядженням або наказом. Порядок ведення трудових книжок регулюється Інструкцією «Про порядок ведення трудових книжок працівників» затвердженої наказом Мін`юсту, Мінпраці, Мінсоцзахисту від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58). Відповідно до п. 2.3. Інструкції записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Відповідно до п.2.4. Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Згідно із п.2.20-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, фізичні особи, при звільненні найманого працівника, роблять у трудовій книжці запис: "Звільнений з роботи (далі зазначається підстава звільнення з посиланням на відповідні статті КзПП України)". Механізм припинення трудового договору у разі смерті роботодавця фізичної особи-підприємця чинним законодавством не визначений. Відтак встановлено, що трудовий договір між [PERSON] та фізичною особою - підприємцем [PERSON] слід вважати припиненим в зв`язку зі смертю останньої, хоча це питання законодавчо не врегульоване, але не суперечить існуючим нормам трудового та цивільного законодавства, а встановлення даного факту надасть можливість заявникові надалі здійснювати її право на працю. Таким чином, суд приходить до висновку, що дана заява є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved