Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» та підписала Заяву № б/н від 31.03.2011, якою підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Станом на 17.02.2021 відповідач порушує умови договору, не сплачує заборгованість по кредиту, відсоткам, комісії, всупереч умов кредитного договору та допустила заборгованість в розмірі 24296,40 грн., що складається із: заборгованості за кредитом в розмірі - 18004,72 грн. та заборгованості по відсоткам, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК Украни -6291,68 грн. Оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, позивач на власний розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, у зв`язку із чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 18004,72 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту на суму 18004,72 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, не дивлячись на своєчасне та належне його повідомлення про розгляд справи, в матеріалах справи є його письмове клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, вона була завчасно та належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, однак, в судове засідання не з`явилася та не повідомила суд про причини неявки. Враховуючи наявність підстав, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд зі згоди представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши заяву представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності,вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 31.03.2011 між ПАТ КБ «ПриватБанк», яке 21.05.2018 змінило своє офіційне найменування на АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 26-27), та [PERSON] був укладений договір № б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачкою заяви про надання банківських послуг, згідно якої [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік ( із розрахунку 360 днів у році) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Пам`яткою клієнта, «Умовами та Правилами надання банківських послуг», а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Крім того, він підтвердив, що її було ознайомлено та вона згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. На виконання умов договору 31.03.2011 [PERSON] отримала кредитну картку № [NUMBER] , що підтверджується її підписом в заяві (а.с.29). Випискою по картковому рахунку [PERSON] , яка згідно Переліку типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 р. № 578/5 має статус первинних документів, підтверджено рух коштів по рахунку № [NUMBER] (основна карта), їх зняття та внесення, що свідчить про те, що відповідач отримала кредитну картку № [NUMBER] , здійснила дії щодо проведення її активації та користувалася нею, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки (а.с. 22-27). В подальшому на вимогу [PERSON] позивачем було перевипущено кредитні картки, які було приєднано до раніше відкритого карткового рахунку № [NUMBER] . Так, відповідачу були надані кредитні картки № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] та № [NUMBER] , остання з яких має термін дії до останнього дня 08/2017 року, вказане підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 29) та банківською випискою по картковому рахунку, з якої вбачається, що останнє поповнення готівкою своєї картки № [NUMBER] , терміном дії до 08/2017, [PERSON] вчинила 25.06.2018 (а.с.22 зворот). Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] відбувалася зміна кредитного ліміту, а саме: 29.01.2014 встановлено кредитний ліміт 11 000 грн.; 25.07.2014 - збільшено кредитний ліміт до 12500 грн.; 28.05.2015 - зменшено кредитний ліміт до 12 440 грн., 28.12.2015 - зменшено до 11900 грн., 31.01.2017 - збільшено кредитним ліміт до 10 300 грн., 18.07.2018 - зменшено кредитний ліміт д 0,00 грн. Враховуючи викладене, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт виникнення кредитних правовідносин між сторонами на підставі заяви [PERSON] від 31.03.2011 та користування останньою кредитними картками № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] та № [NUMBER] . Однак, в порушення умов договору та чинного законодавства України відповідачка належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання - не сплачує проценти за користування кредитними коштами та не повертає чергові суми отриманого кредиту. Враховуючи, що відповідачка тривалий час не вносить щомісячних платежів, в тому числі не сплачує проценти за користування кредитом, Банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку. Відповідно до розрахунків заборгованості (а.с.7-21), розрахованої станом на 17.02.2021, сума заборгованості за кредитним договором б/н від 31.03.2021 визначена в розмірі 24296,40 грн. та включає заборгованість: за тілом кредиту в розмірі - 18004,72 грн. та заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. Водночас, позивач, користуючись на власний розсуд своїми правами, просить стягнути з відповідача лише частину заборгованості, а саме: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 18004,72 грн. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу неналежного виконання стороною кредитного договору його умов, що послужило причиною для виникнення заборгованості, яка є предметом даного позову. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. За приписами пунктів 3, 6 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами. Згідно зі статті 41 Закону України «Про Національний банк України» та частин 1, 2 статті 68 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни. Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 30 грудня 1998 року № 566 (зі змінами та доповненнями), є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії. Пунктом 5.1 глави 5 чинної на час виникнення правовідносин Постанови №254 «Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України» визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа. Згідно з пункту 5.4. Положення № 254, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. При цьому, пунктом 5.6 зазначеного Положення визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. З наявної в матеріалах справи виписки по особовому рахунку позичальника, згідно з якою на протязі тривалого часу проводилися операції щодо зняття коштів та погашення заборгованості, видно, що [PERSON] впродовж 2011-2016 р.р. частково виконувала умови кредитного договору, а в подальшому припинила оплату чергових платежів і кредитор звернувся до суду з вимогами, надавши розрахунок заборгованості станом на 17.02.2021. Так, наданим банком розрахунком, встановлено, що внаслідок неналежного виконання [PERSON] умов договору загальна сума заборгованості за кредитним договором, станом на 17.02.2021 становить 24296,40 грн, яка складається із простроченої заборгованості на суму 18004,72 грн. та заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. При цьому факт порушення умов договору відповідачем не спростовано. Відтак, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням заявленого позивачем розміру позовних вимог до стягнення з відповідачки підлягає заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 18004,72 грн., а тому позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Крім того, судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору № б/н від 31.03.2011, позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №IHB94B3INR від 24.02.2021, на зазначену суму (а.с.1). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням наведеного, з відповідача належить також стягнути на користь позивача судові витрати, понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 2270 грн. Згідно ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 09:45 год. 16.06.2021 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України, з урахуванням вихідних днів) 22.06.2021, то датою ухвалення даного судового рішення є 22.06.2021. На підставі ст. 61 Конституції України, ст. ст.6, 526, 536, 627, 626, 628, 549, 1054 ЦК України,

Outcome: approved