Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Заявник звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви заявник вказав, що йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з розпорядження Відділу приватизації державного житлового фонду Виконкому Житомирської міської ради народних депутатів №7485 від 11.11.1993, на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Співвласниками зазначеного житлового приміщення є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також зазначив, що у виданому свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] від 11.11.1999 року у визначенні прізвищ осіб як власника та членів його сім`ї (співвласників) майна допущено помилки, зокрема: замість вірного « [PERSON] , « [PERSON] , «[PERSON] , «[PERSON] та « [PERSON] помилково вказано « [PERSON] , « [PERSON] , « [PERSON] , « [PERSON] та « [PERSON] . Посилаючись на відмову у внесенні виправлення відділом приватизації державного житлового фонду виконкому Житомирської міської ради, утруднення у реалізації прав як власника так і співвласників майна, заявник просить встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 11.11.1993 року. У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] вимоги заяви підтримали та просили їх задовольнити. Заінтересовані особи - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не заперечили щодо задоволення заявлених вимог. Заінтересована особа - [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд даної справи без її участі (а.с.34). Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази в їх сукупності та співставленні, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. На підставі розпорядження від 11.11.1993 року №7485 відділом приватизації державного житлового фонду виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] на ім`я « [PERSON] , « [PERSON] , « [PERSON] , « [PERSON] та « [PERSON] (а.с.15). Прізвище, ім`я, по-батькові заявників відповідно до паспортів громадянина України є « [PERSON] , «[PERSON] , «[PERSON] , «[PERSON] та «[PERSON] (а.с. 5,7,9,11,13). Правильність написання прізвища як «[PERSON] записано у картці - платника податків (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) (а.с.6). Правильність написання прізвища як «[PERSON] записано у картці - платника податків (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) (а.с.8). Правильність написання прізвища як «[PERSON] записано у картці фізичної особи - платника податків (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) (а.с.10). Правильність написання прізвища як «[PERSON] записано у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) (а.с.12). Правильність написання прізвища як «[PERSON] записано у картці - платника податків (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) (а.с.14). Судом також встановлено, що усунути помилку іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту належності свідоцтва про право власності на житло саме заявнику - неможливо. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 12 Постанови за № 5 від 31 березня 1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності йому свідоцтва про право власності на житло. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належним йому житлом з дотриманням вимог чинного законодавства. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що заявнику на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 11.11.1993 року належить квартира [ADDRESS] . Однак, дане свідоцтво містить неправильне написання прізвищ власника та співвласників: « [PERSON] , « [PERSON] , « [PERSON] , « [PERSON] та « [PERSON] замість вірного « [PERSON] , « [PERSON] , «[PERSON] , «[PERSON] та « [PERSON] .Усунення вказаної неправильності можливо лише шляхом встановлення факту належності заявнику вказаного правовстановлюючого документа. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідно до чинного законодавства України виправлення орфографічних помилок та внесення змін у правовстановлюючі документи, а саме свідоцтво про право власності на житло, не допускається, встановлення факту належності правовстановлюючого документа надасть заявнику можливість реалізувати своє право на розпорядження житлом, що належить йому на праві спільної сумісної власності, тобто породжує юридичні наслідки, не пов`язані з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством іншого порядку його встановлення не передбачено, а тому суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч.7 ст.294 ЦПК України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved