Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті її чоловіка [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що [INFO] він помер в м. Донецьк, Україна, про що було видано медичне свідоцтво про смерть №3049 від 15 жовтня 2016 року. Заявниця звернулася до Мелітопольського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Запорізькій області для внесення даних про смерть чоловіка до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть. Однак, 25 жовтня 2016 року отримала лист №3273/05/1-06-100, в якому було зазначено, що документи надані нею для реєстрації факту смерті особи не відповідають вимогам законодавства України та запропоновано звернутись до суду з заявою про встановлення факту смерті. Померлий постійно мешкав в м. Донецьку, Україна та похований на цвинтарі в м. Донецьк. Встановлення даного факту заявниці необхідно для оформлення спадщини. В судове засідання заявниця не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи Мелітопольський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить слухати справу у його відсутність, проти задоволення вимог не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що заявниця є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25 квітня 1979 року /а.с.11/. Згідно довідки про смерть №3049 від 15 жовтня 2016 року, виданої Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР, [PERSON] помер [INFO] в м. Донецьк, причина смерті - атеросклеротична хвороба серця /а.с.7/. Померлого [PERSON] було поховано на кладовищі Донецьке море, розташованого в м. Донецьк, що підтверджується свідоцтвом про захоронення начальника КП «Ритуальна служба м. Донецька» від 16.10.2016 року \\а.с.10\\. При зверненні до Мелітопольського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з метою внесення даних про смерть [PERSON] до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть, заявниці було в цьому відмовлено, з мотивів невідповідності медичних документів вимогам законодавства України /а.с.7/. Постановою Верховної Ради України від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування. Місто Донецьк віднесено до таких населених пунктів. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті проводиться державним органом реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою чи рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи створені у порядку не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Встановлення даного факту заявниці необхідно для оформлення спадщини після смерті чоловіка. Таким чином, наявність вищевказаних доказів, на думку суду, є достатньою підставою для встановлення факту смерті в певний час, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення даного факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті, що надасть заявниці можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України та оформити спадщину після смерті її чоловіка.

Outcome: approved