Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить визначити додатковий 2-х місячний строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 16 жовтня 2000 року в с. Уралове Середино-Будського району Сумської області. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на належне померлій спадкове майно, а саме на земельну частку (пай), яка перебувала у коликтивній власності КСП "Росія" Середино-Будського району Сумської області, розміром 5,00 в умовних кадастрових гектарах. [PERSON] було складено заповіт посвідчений Уралівською сільською радою Середино-Будського району Сумськоуї області (заповіт від 07 грудня 1995 року за реєстровим №98 який не був змінений та не скасований на момент смерті спадкодавця), згідно якого все її майно вона заповіла їй (позивачу). Інших спадкоємців, які б мали право на спадкування спадкового майна спадкодавця не має. В послідуючому, коли позивач з метою оформлення спадщини звернулась до приватного нотаріуса Середино-Будського районного нотаріального округу Сумської області із заявою про прийняття спадщини, постановою приватного нотаріуса від 15.02.2017 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, так як пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини передбачений ст. 1270 ЦК України. Позивач зазначає, що строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки їй не було відомо про наявність заповіту на її ім'я, про вказаний заповіт вона дізналася лише в листопаді 2016 року від секретаря Уралівської сільської ради Середино-Будського району Сумської області [PERSON], яка при зустрічі повідомила про наявність даного заповіту. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що з 2015 року вона працює секретарем Уралівської сільської ради Середино-Будського району Сумської області, в листопаді 2016 року у приміщені сільської ради вона випадково знайшла заповіт на ім'я [PERSON] Про наявність вказаного заповіту вона відразу при зустрічі повідомила [PERSON], яка не була обізнана про існування зазначеного заповіту. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, однак надіслав до суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу без його представника. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 16 жовтня 200 року у віці 70 років померла спадкодавець [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть. Позивач [PERSON] відповідно до ст. 534 ЦК України в редакції 1963 року є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 16.10.2000, що підтверджується копією заповіту посвідченого 07 грудня 1995 року секретарем виконавчого комітету Уралівської сільської ради Середино-Будського району Сумської області,. Позивач звернулась до приватного нотаріуса Середино-Будського районного нотаріального округу Сумської області із заявою про прийняття спадщини після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, а саме в лютому 2017 року. Постановою приватного нотаріуса Середино-Будського районного нотаріального округу Сумської області від 15.02.2017 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 16.10.2000, оскільки пропущений строк для прийняття спадщини визначений ст. 1270 ЦК України. Відповідно до ст. 548 ЦК України вредакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 550 ЦК України в редакції 1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Зважаючи на поважність причин, на які вказує позивач, відсутність інших спадкоємців, які б претендували на майно спадкодавця, суд вважає, що є підстави для продовження позивачу строку для прийняття спадщини. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлений позивачем позов підлягає задоволенню. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved