Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] . У позовній заяві зазначено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Після фактичного розпаду сім?ї та на теперішній час син [PERSON] проживає разом зі своєю матір?ю [PERSON] та перебуває на її утриманні, а батько у вихованні та утриманні сина ніякої участі не приймає, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків, тому позивач звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав щодо дитини. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Мельник Т.Б. в судове засідання не з?явилися, подавши до його початку заяву, в якій підтримують заявлені позовні вимоги та просять їх задовольнити. Представник органу опіки та піклування Мороз В., діючий на підставі доручення, в судове засідання не з`явився, подавши до його початку заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та розміщенням оголошення на офіційному сайті Судової влади України, тому згідно ст.128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомляв. У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без участі відповідача. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, подані позивачем, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. 18.10.2013 між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, від якого в них народився син [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.08.2014. У зв?язку з тим, що спільне життя у сторін не склалося, то в червні 2015 року їхня сім?я фактично розпалася, а в серпні 2016 року шлюб був розірваний за рішенням суду. Після фактичного розпаду сім?ї син [PERSON] залишився проживати з позивачем, що підтверджується Довідкою № 2835 від 06.08.2018, виданою Уманським РЕУ №3. З самого народження сина [PERSON] відповідач [PERSON] не піклувався про нього, не займався його вихованням та утриманням. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Уманської міської ради № 2360/01/01-35 від 04.10.2018 [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків по відношенню до сина [PERSON] : не бере участь у вихованні, навчанні та утриманні сина, не піклується про його здоров?я, фізичний і духовний розвиток. Всі обов?язки щодо проживання, виховання, навчання та матеріального забезпечення малолітнього [PERSON] взяла на себе мати [PERSON] та бабуся [PERSON] , тому позбавлення батьківських прав відповідача стосовно його малолітнього сина [PERSON] буде доцільним. З письмового повідомлення т.в.о. завідуючої ДНЗ №12 П? ясецької К.О. , який відвідує [PERSON] , дитину приводить та забирає з ДНЗ №12 мама - [PERSON] та бабуся [PERSON] , а батько дитини - [PERSON] не приймає участь у спілкуванні та вихованні дитини в межах дитячої установи та не бере участь у заходах, які проводяться в дошкільному навчальному закладі. Ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, вказує, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Підстави, порядок та правові наслідки позбавлення особи батьківських прав щодо своєї дитини (особи до досягнення нею повноліття - ст. 6 СК України) визначенні статтями 164-166 СК України. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною 2 ст.164 СК України, передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Беручи до уваги викладені обставини та відповідні їм правовідносини, у зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] , позовні вимоги знайшли своє підтвердження і позов підлягає задоволенню. Суд вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , що буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: approved