Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач є батьком, [PERSON] , [INFO] . На даний час син є повнолітнім та продовжує навчання на денному відділенні Канівського коледжу культури і мистецтв Уманського педагогічного університету імені Павла Тичини - відокремленого структурного підрозділу, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Тому просить суд стягнути з відповідача на її ім`я аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, погоджується сплачувати аліменти за рішенням суду. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 06.12.2000 відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Канівської міської ради Черкаської області (а.с. 3). На даний час [PERSON] є повнолітнім, не досягнув двадцяти трьох років та продовжує навчання на І курсі денного відділення Канівського коледжу культури і мистецтв Уманського педагогічного університету імені Павла Тичини - відокремленого структурного підрозділу університету, термін закінчення навчання - 30.06.2024, що підтверджується довідкою № 192 від 31.08.2020 Канівського коледжу культури і мистецтв (а.с. 6). Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі та (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд приймає до уваги можливість надання утримання іншим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою та сином. Обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, згідно зі ст.182 СК України є: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, які мають суттєве значення. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] має задовільний стан здоров`я, доказів перебування на його утриманні малолітніх дітей або осіб похилого віку суду він не надав, позов визнав. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 (однієї четвертої) заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 02.09.2020 і до закінчення ним навчання - 30.06.2024, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку. Позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір в сумі 840,40 грн., як така що звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір". Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Статтею 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути у користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 420,40 грн., тобто 50 % від суми судового збору, яка підлягала до сплати позивачкою при поданні позову до суду, а іншу частину судового збору 420,40 грн. компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved