Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В позовній заяві вказує, що 12.08.2006 року позивач з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу у сторін народилися діти: донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO]. В позовній заяві вказує, що відповідач батько дітей покинув сімFю і на даний час проживає окремо, винаймаючи квартиру в м.Чернівці. Добровільно матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей не надає. Вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання двох дітей оскільки його місячний дохід складає приблизно 10000-12000 гривень, його стан здоровFя задовільний, інших утриманців він немає, їх спільні діти навчаються в школі та потребують матеріального утримання. Вважає, що вимушена звертатись до суду з позовом про стягнення аліментів, оскільки відповідач належним чином не виконує свої обовFязки по утриманню дітей. На підставі вимог ст.ст.180, 181, 184 СК України просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей по 2000грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменту подачі позову до суду і до досягнення повноліття дітей. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 23.04.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у даній справі з викликом сторін і відповідачу наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не зFявилась, спрямувала до початку розгляду справи по суті, заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зFявився, до початку розгляду справи по суті, спрямував на адресу суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо стягнення з нього на утримання дітей аліментів в розмірі по 2000грн. на кожну дитину щомісячно. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши та оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, враховуючи заява відповідача в якій він позов визнав повністю, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 12.08.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис F1293 (а.с.4). Під час шлюбу у сторін народилися діти: донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серія І-МИ F075204, І-МИ F163105 (а.с.5-6). Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовFязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками щодо цього обовFязку, кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. ОбовFязок утримувати дитину є рівною мірою обовFязком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На даний час мінімальний розмір аліментів у зв'язку зі змінами у законодавстві не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», 50% від прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 років до 18 років становить з 1 січня 2019 року F 1013,50 грн., з 1 липня - 1059 грн., з 1 грудня - 1109 грн. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, те що відповідач позов визнав повністю та згідний сплачувати щомісячно на кожну дитину аліменти в розмірі 2000грн. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч. 1ст.141 СК України), враховуючи, що значні кошти витрачаються на продукти харчування, одяг, взуття, у випадку захворювання на ліки, суд вважає доведеними та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на утримання спільних дітей аліментів у розмірі по 2000грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Стягнення аліментів в даному розмірі, суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей у даному віці. При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 22 квітня 2019 року. З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини. На підставі викладеного, суд вважає виходячи з обставин справи, матеріального становища сторін, слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньок [PERSON], [PERSON], в розмірі 2000грн. на кожну дитину F щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22.04.2019 року і до досягнення дітьми повноліття, з подальшою індексацією відповідною до вимог закону. Визначений судом розмір аліментів з урахуванням знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей не є надміру високим і відповідає інтересам та потребам дитини. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь Держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved