overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи на те, що від спільного проживання з [PERSON] вона народила дитину - дочку [PERSON], [INFO]. В даний час з відповідачем вона спільно не проживає. Дитина проживає разом з нею і знаходяться на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги їй не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/4 частки його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи з дати подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з"явилася, але у наданій суду заяві просить справу розглянути без її участі. Позовні вимоги повністю підтримує. Відповідач у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі. Розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі відповідно до ст.197 ч.2 ЦПК України. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Згідно довідки Срібнянської селищної ради № 437 від 04.03.2016 року неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю і перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 Сімейного кодексу України зобов'язує суд при визначенні розміру аліментів враховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи вбачається, що стан здоров"я відповідача та дитини нормальний. Відповідач є працездатним, інших утриманців не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи на те, що вона від спільного шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги їй не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі заяви і до її повноліття. У судове засідання позивач не з"явилася, але у наданій суду заяві просить справу розглянути без її участі. Позовні вимоги повністю підтримує. Відповідач у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі. Розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі відповідно до ст.197 ч.2 ЦПК України. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Срібнянської селищної ради № 960 від 01.06.2016 року [PERSON] проживає разом з матір'ю і перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 Сімейного кодексу України зобов'язує суд при визначенні розміру аліментів враховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи вбачається, що стан здоров"я відповідача та дитини нормальний. Відповідач є працездатним, має постійне місце роботи та проживання, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що в 2006 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу в них у 2007 р. народився син [PERSON] В даний час разом з відповідачем вони не проживають, останній відвідує сина, однак не надає матеріальної допомоги на його утримання. Як батько він зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому просить суд позов задоволити та постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 його заробітку (доходу), але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини, починаючи з дня пред'явлення позову. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав, погодився сплачувати аліменти на утримання сина. Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали та дослідивши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 05.05.2006 р. відділом РАЦС Кам"янка-Бузького РУЮ Львівської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]М.(свідоцтво про шлюб серія І-СГ № 025254 від 05.05.2006 р.) (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження серія І-СГ № 089405, виданого 21.09.2007 р., [PERSON] народився 21.09.2007 р., в графі батьки стоїть запис: [PERSON]- батько, [PERSON]- мати (а.с.5). Як вбачається з довідки № 288, виданої 27.05.2010 р. Дернівською сільською радою Кам"янка-Бузького району Львівської області, [PERSON] має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.б). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення1 нею повноліття. Виходячи з вище наведеного та враховуючи те, що відповідач не виконує передбачений законом обов' язок по утриманню дитини, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що в 2002 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу в них у 2005 р. народився син [PERSON] Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Як батько він зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому просить суд позов задоволити та постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 його заробітку (доходу), але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини, починаючи з дня пред'явлення позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, погодився сплачувати аліменти на утримання сина. Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали та дослідивши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 07.05.2002 р. Добротвірською селищною радою Кам"янка-Бузького району Львівської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]Ю.(повторне свідоцтво про шлюб серія І-СГ № 150160 від 13.06.2003 р.). Згідно свідоцтва про народження серія І-СГ № 019634, виданого 10.08.2005 р., [PERSON] народився 30.07.2005 р., в графі батьки стоїть запис: [PERSON]- батько, [PERSON]- мати. Як вбачається з довідки № 868, виданої 26.08.2010 р. Добротвірською селищною радою Кам"янка-Вузького району Львівської області, [PERSON] має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з вище наведеного та враховуючи те, що відповідач не виконує передбачений законом обов' язок по утриманню дитини, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня преявлення позову і до досягнення нею повноліття. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що проживала із відповідачем у громадянському шлюбі, під час якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між ними припинились восени 2015 року, осікльки не змогли створити міцної сім»ї через постійні непорозуміння щодо ведення спільного господарства, ревнощі, агресивну поведінку відповідача. Всі обовязки по утриманню сина взяла на себе. Досягнути домовленості щодо утримання сина неможуть через агресивну поведіну відповідача, а тому звернулась з даним позовом до суду. У судове засідання позивач не зявилась, подавши суду заяву з проханням слухати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд задоволити її вимоги. Відповідач у судове засідання не зявився, однак подав суду заяву з проханням слухати справу без його участі. Щодо позовних вимог виклав свої заперечення у клопотанні. Відповідно до ст.197 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав: У відповідності до ст.180 СК України: батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], його батьками в свідоцтві зазначені сторони по справі. Оскільки, відповідач добровільно не виконує свої обов"язки по наданню утримання сина, а також з урахуванням матеріального становища позивачки, яка надає матеріальну допомогу своїй дитині, несе інші витрати пов'язані з її фізичним, духовним та моральним розвитком, однак не може його повноцінно утримувати при швидких інфляційних процесах в економіці та різкого подорожчання цін на продукти харчування, а відтак заявлені позовні вимоги слід задоволити частково. А тому на підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON]звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що від шлюбних стосунків сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні матері. Відповідач ухиляється від матеріального забезпечення дітей, не бере участі у їх вихованні, в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив,про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матір"ю та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не укладено. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач здоровий, працездатний , будь-яких аліментних зобов"язань не має, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Враховуючи матеріальний стан позивачки, вік дітей, суд вважає доцільним стягувати з відповідача, щомісячно, аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку(доходу), щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку на утримання дитини, що продовжує навчання. Позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлений про слухання справи в установленому порядку. Суд, вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача. Суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1994 року по листопад 2003 року. Мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], котрий на даний час мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] є батьком дитини. [PERSON], продовжує навчання в Криворізькому гірничо - електромеханічному технікумі ДВН КНУ, є денного відділення, 4 курсу. Термін закінчення навчання 30 червня 2015 року. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, та стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, починаючи стягнення з 10 вересня 2014 року до 30 червня 2015 року. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 243, 60 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку на утримання дитини, що продовжує навчання. Позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлений про слухання справи в установленому порядку. Суд, вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача. Суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 1995 року по 01 березня 2004 рік. Мають сина [PERSON], [INFO], котрий мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] є батьком дитини. [PERSON], продовжує навчання у «Дніпропетровському національному університеті залізничного транспорту імені академіка В. Лазаря на», є студентом першого курсу, денної форми навчання. Термін навчання з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, та стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, починаючи стягнення з 15 вересня 2014 року до 30 червня 2018 року. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 243, 60 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь грошові кошти в сумі 70000 грн. 00 коп. У мотивування позовних вимог позивач вказує, що між ним (Позивачем по справі), та [PERSON] (далі по тексту - Відповідачем) було укладено Договір Позики від 01.12.2016 року (далі по тексту - Договір Позики-1). У відповідності до Договору Позики, нею було надана Відповідачу позика в розмірі 70000 гривень 00 коп., за умов повернення даної суми позики до 01.08.2017 року. Факт отримання Відповідачем Позики підтверджується відповідною розпискою Відповідача. Вона виконала свої зобов'язання перед відповідачем, але свої зобов'язання Відповідач перед нею не виконала та від виконання даних зобов'язань ухиляється. Позивач надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач надала заяву про визнання позовних вимог про стягнення заборгованості та розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, на користь Позивача з Відповідача підлягає стягненню витрати позивача понесені по сплаті судового збору які складають 700 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністюта просила усунути їй перешкоди в користуванні належною їй квартирою, визнавши відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, що розташований за адресою: [ADDRESS], оскільки відповідач не мешкає за вказаною адресою вже понад один рік, особистих речей в квартирі не має, за комунальні послуги не сплачує. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, заперечень не надала. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з такого. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Ст. 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено судом, позивач [PERSON]є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24 лютого 2017 р. (а.с. 8) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 6). У вказаній квартирі зареєстрована відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою з місця реєстрації ОСББ "Героїв АТО 120" (а.с.9), однак не проживає за даною адресою з 2015 року, що підтверджується актом від 18.05.2017 р. (а.с.10). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин понад строки, визначені ст. 405 ЦК України, а саме з 2015 року згідно даних акту, суд вважає можливим визнати [PERSON] такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно - земельну ділянку, що розташована на території Баштанківської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 2.34 га., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданим 01 квітня 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області, вказуючи, що земельна ділянка належала померлому [INFO] року [PERSON] . Позивач являється спадкоємцем за заповітом після померлої та прийняла спадщину, проте не може оформити право власності на земельну ділянку, оскільки державний акт, яким посвідчене право власності померлого на цю ділянку, був втрачений. В підготовче засідання позивач не з`явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідачі в підготовче засідання не з`явилися, надавши до суду заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність. Позовні вимоги визнають. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п.24 Постанови №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачами, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування, а тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved