Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача. В жовтні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 15.07.2010 року на підставі постанови державного виконавця Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ Седлухо Ю.Б. про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на все майно боржника від 10.03.2010 року реєстратором ДФ ДП «Інформаційний центр» МЮУ до державного реєстру було внесено запис за номером 10040939 від 15.07.2010 року та за номером 9944937 від 17.06.2010 року про накладення обтяження на все належне їй майно в межах суми боргу 716,79 грн. Вона дізналась про існування обтяжень у липні 2020 року, про що нею до Дніпровського ДВС у м. Кам`янське була написана заява з проханням зняти обтяження. 27.07.2020 року вона отримала від Дніпровського ДВС у м. Кам`янське відповідь в якій повідомляється про те, що до неї не вживались заходи про накладення арешту на належне їй майно, але в усній формі повідомлено, що заборгованість виникла по відносинам з ТОВ «Крона» у 2020 році. Вона сплатила на користь Відповідача-2 ТОВ «Крона-Комфорт» суму заборгованості, що підтверджується копією квитанції від 01.10.2020 року, згідно до довідки про стан заборгованості станом на 30.09.2020 року у неї була заборгованість за квартплатою у розмірі 2601,66 грн, до якої входила заборгованість у розмірі 716,79 грн за ТОВ «Крона», що підтверджується звітом по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01.02.2004 по 01.07.2020 року, виданого ТОВ «Крона-Комфорт». 30.09.2020 року вона отримала від ТОВ «Крона-Комфорт» відповідь, що у неї відсутня заборгованість з надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] . Отже, внаслідок накладення арешту на нерухоме майно вона на сьогоднішній день позбавлена можливості реалізувати свої права власника, які передбачені законодавством України. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд зняти арешт і заборону відчуження з належного їй, [PERSON] , майна, накладеного на підставі постанови державного виконавця Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ Седлухо Ю.Б. про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на все майно боржника (запис за № 10040939 від 15.07.2010 року та за №9944937 від 17.06.2010 року) про накладення обтяження на все належне їй майно в межах суми боргу 716,79 грн. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.11.2020 року цивільний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.12.2020 року витребувано матеріали виконавчого провадження. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідача ДВ ДВС у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача - ТОВ «Крона-Комфорт» в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, заперечень не надавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 15.07.2010 року на підставі постанови державного виконавця Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ Седлухо Ю.Б. про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на все майно боржника від 10.03.2010 року реєстратором ДФ ДП «Інформаційний центр» МЮУ до державного реєстру було внесено запис за номером 10040939 від 15.07.2010 року та за номером 9944937 від 17.06.2010 року про накладення обтяження на все належне їй майно в межах суми боргу 716,79 грн., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.11.2020 року № 230705240 (а.с.20-22). Судом встановлено, що обтяження накладено через заборгованість, яка виникла перед ТОВ «Крона» у розмірі 716,79 грн. Згідно зі звітом по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01.02.2004 по 01.07.2020 року, виданого ТОВ «Крона-Комфорт», та копії квитанції від 01.10.2020 року, позивач сплатила на користь ТОВ «Крона-Комфорт» суму заборгованості у розмірі 2601,66 грн, до якої входила заборгованість у розмірі 716,79 грн за ТОВ «Крона» (а.с.6, 8, 23-25). Згідно листа ТОВ «Крона-Комфорт» від 30.11.2020 року, за даними ТОВ «Крона-Комфорт» заборгованість за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою [ADDRESS] , на 01.11.2020 р. відсутня. Згідно відповіді в.о. начальника відділу ДВ ДВС у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Є. Кривенького від 29.12.2020 року № 18340908/07, витребуване судом виконавче провадження за яким накладено арешт на все майно боржника [PERSON] від 10.03.2010 року (запис за № 10040939) від 15.07.2010 року та за № 9944937 від 17.06.2010 року) про накладення обтяження на все належне їй майно в межах суми боргу 716,79 грн.. завершено у 2010 році, а матеріали провадження знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання. На сьогоднішній день, внаслідок винесення вищезазначеної постанови про арешт, порушено права позивача як власника відповідного майна. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. В силу вимог ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України (надалі - «ЦК України»), власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1, 2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606 -ХІV, який діяв на момент винесення державним виконавцем постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 3, 4 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606 -ХІV, передбачено, що постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Відповідно до ч.1, 2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606 -ХІV, у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Судом встановлено, що 15.07.2010 року на підставі постанови державного виконавця Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ Седлухо Ю.Б. про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на все майно боржника від 10.03.2010 року реєстратором ДФ ДП «Інформаційний центр» МЮУ до державного реєстру було внесено запис за номером 10040939 від 15.07.2010 року та за номером 9944937 від 17.06.2010 року про накладення обтяження на все належне їй майно в межах суми боргу 716,79 грн. Даний борг позивачем погашено. Виконавче провадження було завершено 2010 р., знищено у зв`язку з закінченням строку зберігання. Враховуючи наявність накладеного арешту на нерухоме майно - квартиру, яка є власністю позивача, по виконавчому провадженню, яке закінчено, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, захистити своє порушене право як власника не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог про звільнення майна з-під арешту, які підлягають задоволенню. Згідно ст.ст. 13, 141 ЦПК України судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору, враховуючи відсутність висловленої позивачем вимоги, не стягуються.

Outcome: approved