Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме визначити національність як « полька» та внести зміни до актового запису про народження № 10 від 15.03.1955 року складеного Самгородським ЗАГС Сквирського району Київської області у графі національність матері дитини виправити з «українка» на «полька». В обгрунтування заяви зазначено, що [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) народилась 08 березня 1955 року в с. Самгородок Сквирського району Київської області. Її родина [PERSON] були поляками, розмовляли польською мовою, належали до парафіян римо-католицького костьолу, який знаходився в Погребищенському районні Вінницької області. Її дід [PERSON] за національністю був поляк та похований на польському кладовищі в с. Самгородок Сквирського району Київської області. Її мати [PERSON] також була полькою за національністю. В радянський період, родина не мала змоги вільно та відкрито виражати своє походження та віросповідання, так як боялася політичних переслідувань. На даний час родина підтримує дух польської національності віро сповідування успадковану католицьку віру, живучи традиціями польської культури. В дусі поваги до свого історичного походження, відновлення своєї корінної польської приналежності має велике значення. На даний час бажає відновити свою дійсну національність, як це передбачено Законом України «Про національні меншини», тому звернулась у Фортечний районний у м. Кіровограді відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області із заявою щодо внесення змін в актовий запис та отримала відмову, мотивуючи відсутністю підтверджуючих документів. Вважає, що дана відмова не дає можливість реалізувати своє право на вибір національності, передбачене рамковою конвенцією Ради Європи про захист національних меншин за Закону України «Про національні меншини в Україні». Відповідно до Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2016 року, справа № 357/1669/15-ц встановлено юридичний факт, що родина [PERSON] нащадком яких є заявник - є поляками та просить встановити факт, що має юридичне значення . Заявниця в судове засідання не з»явилася, її представник надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просила заяву задовольнити. Фортечний районний у м. Кіровограді відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області про дату та час судового засідання повідомлено належним чином , суду надано заяву про розгляд справи без їх участі та відсутність заперечень проти задоволення даної заяви. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), народилась 8 березня 1955 року, в с. Самгородок Сквирського району Київської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 6). 07.08.1996 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON], що підтвердження копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а. с. 7-8). [PERSON] нащадком яких є заявник були поляками, розмовляли польською мовою, належали до парафіян римо-католицького костьолу, який знаходився в Погребищенському районні Вінницької області. Дід заявниці [PERSON] за національністю був поляк та похований на польському кладовищі в с. Самгородок Сквирського району Київської області. Мати [PERSON] також була полькою за національністю. Цей факт було встановлення рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.01. 2016року ( а.с. 12). На теперішній час представництвами республіки Польща надані певні можливості для вивчення польської культури, мови та встановлення національних зв'язків, спрощеного порядку в'їзду до Польщі, але зазначені можливості стосуються, здебільше, етнічних поляків, а саме осіб, які отримали так звану «Карту поляка». Однак для отримання карти поляка заявник, має надати докази належності до національності «Поляк». Без внесення змін до актового запису щодо національності з формальних підстав заявник не має можливості отримати Карту поляка. В 2016 року [PERSON] звернулась до Фортечного районного у м. Кіровограді відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області із заявою, в якій просила внести зміни в актовий запис щодо національність матері з «українка» на «Полька», та просила змінити вказану в актовому запису її національність з «українка» на «Полька». Висновком про відмову внесення змін до актового запису цивільного стану було відмовлено у задоволенні зазначеної заяви та рекомендовано звернутися до суду (а. с. 5). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності пункту 1 частини 1 статті 258 Цивільно-процесуального кодексу України у заяві про встановленні факту, що має юридичне значення має бути зазначено не тільки, який факт який факт має бути встановити, але із з якою метою. У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 258 Цивільно-процесуального кодексу України у заяві про встановленні факту, що має юридичне значення має бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995р. «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану «зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено та такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів. На момент набуття чинності Конституцією України від 28.06.1996р., діяв Указ Президента України, що дозволяв громадянам зміну національності. Скасування цього Указу Указом від 27.01.1999р. звузило обсяг прав громадян, що не є допустимим, тому що відповідно до ч.3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту обсягу прав і свобод, що існували до прийняття Конституції України. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» №9 від 01.11.1996р. Конституція України, як зазначено в її ст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Відповідно ст. 11 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни України мають право вільно обирати та поновлювати національність і примушення громадян в будь-якій формі до відмови від своєї національності не дозволяється. Відповідно до ст. 300 ЦК України визначено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Аналіз фактичних обставин справи та норм права, що врегульовують дані правовідносини, дають правові підстави стверджувати, що держава гарантує забезпечення прав, як етнічної польки, але зазначений стан справ, а саме неможливість офіційно підтвердити національність та внести зміни до актового запису, суттєво звужує коло прав у порівнянні із правами, гарантованими Конституцією України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення заяви про встановлення факту, оскільки заявнику буде надана можливість отримати Карту поляка та у повній мірі продовжувати власну активність щодо встановлення національної ідентичності, вивчення культури та традицій її національної меншини . На підставі викладеного,

Outcome: approved