Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. [PERSON] \~\~пред`явив до суду позов шляхом подання позовної заяви до Бабаївської селищної рада Харківського району Харківської області, яким просив встановити факт, що [PERSON] проживав однією сім`єю разом із своєю матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини, [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, загальною площею 51,60 кв. м., житловою площею 35,90 кв. м., верандою-сені літ. «а» площею 15,30 кв. м., з надвірними будівлями та спорудами: сараєм літ. «Б», вбиральнею літ. «У», сараєм, літ. «В», сараєм літ. «З», сараєм літ. «Е», сараєм літ. «Д», погребом літ «А-п», гаражем літ. «Г», огорожею №1, хвірткою №2, огорожею №3, воротами №4, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування\~позовних вимог\~посилався на\~те,\~що житловий\~будинок,\~розташований за\~адресою: [ADDRESS] ,належить на праві власності його матері [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Першої нотаріальної контори Харківського району та області. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді спірного житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою. Позивач, будучи єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті останньої. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 грудня 2020 року, винесеною державним нотаріусом Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Богуновою Н.В., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері зтих підстав, що [PERSON] протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] не подано до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті останньої та з підстав відсутності даних щодо проживання позивача зі спадкодавицею на час відкриття спадщини. [PERSON] зазначив, що хоча станом на день смерті матері, а саме [INFO] , він був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак фактично у цей час проживав разом з [PERSON] за місцем її реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Аргументи учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Височанської селищної ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з`явився, 21 січня 2021 до суду надійшла заява за підписом Височанського селищного голови Мороза О.В., зі змісту якої вбачається, що Височанська селищна рада не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] та просить розглянути справу за відсутності представника селищної ради. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 лютого 2021 року замінено у справі за позовом [PERSON] до Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на житловий будинок порядку спадкування за законом первісного відповідача\~Бабаївську селищну раду Харківського району Харківської області на належного відповідача - Височанську селищну раду Харківського району Харківської області. Підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Як вбачається зі змісту довідки Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» за вих. №3077 від 18 грудня 2020 року за архівними матеріалами бюро (станом на 31 грудня 2012 року) право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано вцілому за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 23 вересня 2000 року, реєстровий номер 1-1592, про що зроблено запис в реєстрову книгу №15 під реєстровим номером 2119 від 04 жовтня 2000 року. Відповідно до матеріалів технічної інвентаризації станом на 18 грудня 2020 року об`єкт складається з житлового будинку літ. «А-1» (дерево, обкладене цеглою) загальною площею 40,40 кв.м., житловою площею 15,80 кв.м.; сараїв літ. «Б», «В», «Д», «Е»; гаражу літ. «Г»; вбиральні літ. «И»;, душу літ. «Ж»; колонки «№5»; огорожі №1-4. Самочинне будівництво чи переобладнання за вищевказаною адресою відсутні. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 25 січня 2010 року Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області. Позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 17 травня 1949 року Виконавчим комітетом Бабаївської селищної ради депутатів трудящих Харківського району Харківської області. Як вбачається зі змісту акту, складеного депутатом Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області Чубенко В.Г., за адресою: [ADDRESS] , проживала [PERSON] , яка померла [INFO] . Разом з [PERSON] проживав її син [PERSON] , який доглядав за останньою, похоронив її та на даний час мешкає за адресою: [ADDRESS] , хоча фактично значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Зазначені обставини підтвердили сусіди [PERSON] , проживаючий за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , які поставили свій підпис у зазначеному акті. Крім того, відомості, зазначені у вказаному акті депутата Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області підтверджуються також інформаційною довідкою №1804, виданою 04 грудня 2020 року Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області. Зі змісту постанови державного нотаріуса Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Богунової Н.В. за вих..№3749/02-31 від 02 грудня 2020 року вбачається, що [PERSON] звернувся до Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської з заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , однак вказаною постановою нотаріус відмовив позивачу у вчиненні вказаної нотаріальної дії, оскільки [PERSON] протягом шести місяців з дня смерті матері [PERSON] не подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а тому він вважається таким, що не прийняв спадщину після смерті спадкодавці. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Відповідно до ч. 1\~ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно\~ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК\~передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Цивільним Кодексом\~передбачена черговість спадкоємців за законом, відповідно до якої у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). За ч. 3, ч.5\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як встановлено під час судового розгляду, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку літ. «А-1» з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її син - позивач у справі [PERSON] , що підтверджується вищевказаною постановою державного нотаріуса Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Богунової Н.В. за вих..№3749/02-31 від 02 грудня 2020 року, зі змісту якої, зокрема вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON] , до держнотконтори з заявами про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини на протязі шестимісячного строку з дня смерті спадкодавці ніхто не звертався. Враховуючи всі надані позивачем докази у їх сукупності, суд вважає встановленим той факт, що позивач [PERSON] проживав разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , станом на день смерті останньої, а саме [INFO] , за час спільного проживання вони вели спільне господарство, після смерті матері позивач її поховав за власні кошти та продовжив проживати у спірному будинку. При цьому, як зазначив Верховний Суд в постанові від\~\~10 січня 2019 року у справі №484/747/17 зазначено, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою\~статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. За змістом норми\~статті 1268 ЦК України\~порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою\~статті 29 ЦК України\~є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями\~2,\~3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Тому ВС погодився, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем. В постанові від 07 листопада 2018 року у справі №336/709/18-ц Верховний Суд\~\~зазначив що, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. ВС зазначив, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Згідно\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 67 Закону України "Про нотаріат", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно з ч.1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч.1\~ст. 5 ЦПК України,\~\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу у спосіб, передбачений\~ст.16 ЦК України. Зокрема, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Враховуючи, що судом встановлений факт проживання позивача разом зі спадкодавцем на день його смерті за адресою: [ADDRESS] , ту обставину що [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON] , з якою він спільно проживав по день смерті останньої та поховав її за власні кошти, єдиний, хто звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, а також ту обставину, що відповідач у справі визнав позовні вимоги у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] також в частині визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері.

Outcome: approved