Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заявлених вимог вказала, що її батько [PERSON] помер [INFO] в м. Донецьк Донецької області. Факт смерті підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 4549 від 23 листопада 2019 року, яке видане на тимчасово окупованій території України. Проте, відповідно до Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~на правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» цей документ не створює правових наслідків. У зв`язку з цим Великоновосілківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану відмовив заявнику в видачі свідоцтва про смерть батька. Встановлення факту смерті її батька потрібно для отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка. З цих підстав, заявник просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Комар, Великоновосілківського району, Донецької області померлого [INFO] у м. Донецьк Донецької області, причина смерті «Хронічний калькульозний холецистит з перфорацією». Заявник у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Заінтересована особа Великоновосілківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направив, просив розглянути справу за відсутності представника відділу, щодо предмету розгляду справи заперечень не зазначив. Ухвалою суду від 27 листопада 2019 року за вказаною заявою відкрито провадження у цивільній справі. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [INFO] в м. Донецьк Донецької області помер [PERSON] , [INFO] , причина смерті «Хронічний калькульозний холецистит з перфорацією». Даний факт підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 4549 від 23 листопада 2019 року, яке видане на тимчасово окупованій території України(а.с.10). Згідно паспорта громадянина України [PERSON] народився [INFO] \~ в с.Комар, Великоновосілківського району, Донецької області (а.с.8-9). \~Померлий [PERSON] являвся батьком заявника [PERSON] , про що свідчать дані свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.11.2019р., де зазначено, що [PERSON] народилася [INFO] , батьками записано [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 00024697913 від 26.11.2019 р. виданого Великоновосілківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] 05 січня 1985 року уклав шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] »(а.с.7). Великоновосілківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 26.11.2019 р. заявнику [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті та видачі відповідного свідоцтва про смерть [PERSON] , який помер [INFO] у м. Донецьк, оскільки документи, представлені заявником не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» (а.с.12). Згідно зі ст.\~317\~Цивільного процесуального\~кодексу України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до п.13 постанови №\~5\~Пленуму Верховного\~суду України\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. За змістом ч.1 ст.17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року № 545. Відповідно до положень наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до п.8 ч.1ст. 315 ЦПК України,\~суд розглядає\~в порядку\~окремого провадження\~справи про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення.\~Суд розглядає\~справи про\~встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до Постанови Верховної\~Ради України\~«Про визнання\~окремих районів,\~міст,\~селищ і\~сіл Донецької\~та Луганської\~областей тимчасово\~окупованими територіями» від 17.03.2015\~року визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України\~"Про\~особливий порядок\~місцевого самоврядування\~в окремих\~районах Донецької\~та Луганської\~областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та\~законами України.\~Будь-які\~органи,\~їх посадові\~та службові\~особи на\~тимчасово окупованій\~території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.1 - ч. 3 ст. 9 Закону). Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085 від 17.11.2014 року місто Донецьк Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Враховуючи те, що лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] видане на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому воно не створює правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації його смерті у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, неможливе, крім того заявник не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть батька, з метою подальшої реєстрації факту смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті у судовому порядку. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved