Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] в березні 2019 року звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину, зміну місця реєстрації без згоди батька, визначення місця проживання дитини та позбавлення батьківських прав. Ухвалою суду від 18.03.2019р. позовні вимоги були роз`єднані і виділені в самостійні провадження (а.с.1-2). Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.05.2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав направлено за підсудністю до Святошинського районного суду м.Києва (а.с.66). Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 19.08.2019 справу було передано на розгляд судді Бабич Н.Д.(а.с.72). Ухвалою судді Святошинського районного суду м.Києва від 27.08.2019 року вказану позовну заяву було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків (а.с.73-74). 19.11.2019 року від представника позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків зазначених в ухвалі суду від 27.08.2019 року, уточнена позовна заява та докази сплати судового збору в розмірі 768,40 грн.(а.с.77-81). Ухвалою судді від 19.11.2019 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с.99-100). Ухвалою від 10.03.2020 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду (а.с. 178-179). В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги з врахуванням уточнень (а.с. 77-80) підтримали, просили їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач та або його представник у судове засідання не з`явились, відповідач про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином , причини своєї неявки суду не повідомив, надав до суду представник відповідача відзив на позов, в якому проти вимог позивача заперечував, з підстав недоведеності позовних вимог (а.с. 110-116). У судове засідання представник третьої особи Органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, надав до суду заяву про розгляд справи зай ого відсутності, рішення просив ухвалити відповідно до вимог закону. Також надав до суду висновок щодо визначення доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та його предчставника на підставі наявних у справі доказів у справі. Суд, розглянувши справу, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, показів свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі рішення та задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.08.2005 р. Ушлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с.12, 40). Рішенням Києво-Святошинського районного суд Київської області від 04.03.2016 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.12). Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 16.06.2020 визначено місце проживання дитини - [PERSON] , 2007 р.н., разом з матір`ю [PERSON] (а.с.229-230). Згідно довідки розрахунку заборгованості по аліментам від 09.12.2019 р., виданої ГТУ Юстиції у м. Києві Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва за боржником [PERSON] , рахується заборгованість по сплаті аліментів перед [PERSON] , на підставі виконавчого листа № 369/221/19 від 20.11.2019 виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області, станом на 01.12.2019 р. в розмірі 33 000,00 грн. (а.с. 174). Згідно довідки розрахунку заборгованості по аліментам від 03.02.2020 р., виданої ГТУ Юстиції у м. Києві Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва за боржником [PERSON] , станом на 01.12.2019 р. заборгованість по аліментам становить 35 400,00 грн. (а.с. 175). 04.08.2018 р. позивачка вийшла заміж за [PERSON] (а.с. 16). Відповідачем, в обгрунтування невизнання позовних вимог, надано до суду копії дублікатів чеків, та як стверджує останній це кошти на утримання дитини. Як вбачається з даних чеків з рахунку відповідача [PERSON] , здійснено перерахунок коштів на банківський рахунок [PERSON] , підстава: поповнення рахунку, в даних чеках жодним чином не зазначено, що це кошти на утримання дитини [PERSON] (а.с. 151-158), що у відповідносі до вимог ст. ст. 77,78 ЦПК України не може бути належним чином доведено сплати аліментів на утримання дитини. За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абз. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. У п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як встановлено судом батько [PERSON] не цікавиться дитиною, матеріально її не забезпечує, не дбає про її фізичний та духовний розвиток, самоусунувся від виховання дочки. Дитина мешкає з матір`ю. Позивач змушена самостійно матеріально забезпечувати дочку, дбати про її розвиток. Відповідач матеріально не допомагає, не цікавиться її навчанням. Наведені обставини, на думку суду, свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно дочки [PERSON] Протилежного суду не надано. Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської областіу своєму висновку від 14.09.2020 року № Ш137400.787.2 вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а. с.225-227). Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] надали суду покази про те, що відповідач [PERSON] останні 5-6 років дитиною не цікавиться, не займається її вихованням, не піклується про її фізичний та духовний стан, не вітає на свята. Дитина про батька не згадує, повністю вихованням та утриманням займається матір дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Зважаючи на викладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, ураховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В порядку ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved