Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень позивачки в судовому засіданні, з 15.09.2001 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Нетішинського міського суду від 25.04.2006 року. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. З відповідачем вони жили однією сім'єю до 04.03.2006 року. Відповідач взагалі ніколи не цікавився інтересами сім'ї та спільних дітей, коштів на їх утримання не надавав, тому з нього стягуються аліменти на їх утримання на підставі рішення суду. Починаючи з народження дітей, він самоусунувся від таких важливих батьківських обов'язків як фізичний та духовний розвиток дітей, взагалі як батько, не займався та не займається їхнім вихованням та розвитком, як особистостей, здоров'ям дітей не цікавився та не цікавиться, в додаткових витратах на оздоровлення та розвиток дітей участі не приймав та не приймає. Позивачка самотужки виховує дітей, контролює їх навчання, несе додаткові витрати та займається їх підготовкою до самостійного життя. У відповідача відсутні будь - які поважні причини, які б перешкоджали йому у здійсненні батьківських обов'язків відносно дітей. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 12.08.2016 року визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його неповнолітнього сина [PERSON] та малолітньої доньки [PERSON]. Позивачка вважає, що наведені обставини свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дітей, хоча має реальну можливість їх виконувати, тому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Зазначив, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, хоча має реальну можливість їх виконувати, але не вчиняє відповідних дій, добровільно написав заяву про відмову від своїх батьківських обов'язків, тому позбавлення його батьківських прав відповідатиме інтересам дітей. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, просив розгляд справи проводити за його відсутності Представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради в судовому засіданні позов підтримала. Вважає, що з метою захисту прав та законних інтересів дітей відповідача слід позбавити батьківських прав, так як він свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків і на даний час вже вичерпані всі інші методи впливу на його поведінку. Зазначила, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини були присутні діти [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що не хочуть спілкуватися з батьком, який ними взагалі не цікавиться і хочуть, щоб його позбавили батьківських прав. Вислухавши позивачку, її представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON], шлюб між якими розірвано рішенням Нетішинського міського суду від 25.04.2006 року. Син сторін [PERSON] навчається у 8-А класі, а дочка - [PERSON] у 7-Б класі Нетішинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №4, що підтверджується довідками №384 та 385 від 08.06.2016 року. За даними цих же довідок [PERSON] за період навчання дітей у школі жодного разу на батьківських зборах присутній не був, успіхами у навчанні та іншими питаннями перебування дітей у школі не цікавився. Згідно довідки №18 від 24.06.2016 року, діти сторін [PERSON] та [PERSON] відвідують позашкільний навчальний заклад Будинок дитячої творчості, де успішно навчаються, є постійними учасниками міських масових заходів, переможцями обласних, всеукраїнських, міжнародних конкурсів дитячої творчості. При цьому батько - [PERSON] за період навчання дітей в Будинку дитячої творчості справами своїх дітей не цікавився, жодного разу заходи за їх участю не відвідував. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 12.08.2016 року визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки він окрім аліментів, не надає будь-якої іншої матеріальної допомоги на утримання дітей, не цікавиться їх життям, здоров'ям, навчанням у школі, не підтримує з ними родинні стосунки, що свідчить про те, що він свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, хоча має реальну можливість їх виконувати, але не вчиняє відповідних дій. Як вбачається із заяви [PERSON], яка посвідчена приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області 15.07.2016 року, відповідач відмовляється від батьківських обов'язків відносно свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень викладених в п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Під час розгляду справи судом встановлені незаперечні факти винних дій відповідача [PERSON] щодо ухилення від належного виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, так як протягом тривалого часу він не турбується про фізичний та духовний розвиток доньки та сина, їх підготовку до самостійного життя, а саме: не цікавиться їх життям, здоров'ям, навчанням, не спілкується з ними, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, що негативно впливає на їх виховання. Дітьми опікуються мати, яка займається їх виховання та утриманням. Будь-яких доказів того, що батьківські обов'язки не виконуються відповідачем [PERSON] з поважних причин, як того вимагають ст.ст.10, 60 ЦПК України, він суду не надав. Як вбачається із заяви [PERSON], яка посвідчена приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області 15.07.2016 року, відповідач відмовляється від батьківських обов'язків відносно свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки переконаний, що позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам дітей, сприятиме їх повноцінному фізичному та духовному розвитку. На підставі наведеного,

Outcome: approved