Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу на визнання права власності на спадкове майно. У поданій заяві посилався на те, що є сином [PERSON], який помер 06.06.2015 року. За життя його батьку рішенням Виконавчого комітету [PERSON] міської ради депутатів трудящих №1085 від 04.10.1954 року було відведено земельну ділянку під індивідуальне житлове будівництво по вул. Дністрянській,2 в м. Чернівцях. На підставі зазначеного рішення 05.01.1955 року між Відділом комунального господарства [PERSON] виконавчого комітету міської ради трудящих та батьком позивача було укладено договір про відведення земельної ділянки в безстрокове користування для будівництва житлового будинку. В подальшому, спадкодавцем було збудовано житловий будинок на зазначеній земельній ділянці, який актом від 21.07.1964 року було прийнято в експлуатацію. Однак, у вказаних документах помилково прізвище батька було зазначено як «Білогор», а по-батькові «Григорович». Також, позивач зазначив, що рішенням народного суду м.Чернівці від [INFO] у справі за заявою [PERSON] було встановлено, що в актах запису актового стану було помилково зазначено його прізвище як «Білогор» замість «Біхоларю» та по-батькові «Григорович» замість «Георгійович». 04.04.2014 року [PERSON] приватизував земельну ділянку, площею 0,0604 га, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, яке складається з земельної ділянки, площею 0,0604 га, що по вул. Дністрянській, 2 м.Чернівці та житлового будинку, розташованого на вказаній земельній ділянці. Він у визначений законом термін звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та 17.01.2017 року отримав свідоцтво про право спадщину, на підставі якого отримав у власність у порядку спадкування зазначену земельну ділянку. З приводу оформлення права власності на житловий будинок №2, що по вул.Дністрянській м. Чернівці нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що спадкодавцем не було зареєстровано правовстановлюючий документ на житловий будинок. Таким чином іншого способу захистити свої права він не має. Просив встановити факт належності [PERSON], який помер 05.06.2015 року, правовстановлюючого документу договору про відведення земельної ділянки в безстрокове користування і побудови житлового будинку на праві особистої власності від 04.01.1955 року, а також акта прийому індивідуального будинковолодіння №2 по вул.Дністрянській в м.Чернівці в експлуатацію від 21.07.1964 року. Також просив визнати за ним право власності на будинковолодіння №2, що по вул.Дністрянській в м.Чернівцях, яке складається з житлового будинку, загальною площею 74,90 кв.м., в тому числі житловою площею 42,40 кв.м., літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», гаражу літ. «Д», огорожі №1-2 в порядку спадкування за законом. Представник позивача у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не зявився, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. Так, судом встановлено, що рішенням Виконкому [PERSON] міської ради депутатів трудящих №1085 від 04.10.1954 року [PERSON] було відведено земельну ділянку, площею 0,06 га під індивідуальне житлове будівництво по вул. Дністрянській,2 в м. Чернівцях (а.с.10). На підставі зазначеного рішення 05.01.1955 року між Відділом комунального господарства [PERSON] виконавчого комітету міської ради трудящих та [PERSON] було укладено договір про відведення земельної ділянки в безстрокове користування для будівництва житлового будинку (а.с.11-12). В подальшому, [PERSON] на зазначеній земельній ділянці було збудовано індивідуальний житловий будинок, який актом від 21.07.1964 року було прийнято в експлуатацію (а.с.13-14). Прізвище та по-батькові спадкодавця у зазначених документах було зазначено як «Білогор» та «Григорович». В подальшому, рішенням Народного суду м.Чернівці від [INFO] у справі за заявою [PERSON] було встановлено, що в актах запису актового стану було помилково зазначено його прізвище як «Білогор» замість «Біхоларю» та по-батькові «Григорович» замість «Георгійович» (а.с.15). 05.06.2015 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, яка наявна в матеріалах справи (а.с.25). За життя спадкодавець належним чином оформив право власності лише на земельну ділянку, що по вул. Дністрянській, 2 м. Чернівці (а.с.24). Проте, як вбачається з довідки ЧКОБТІ №5952 від 26.11.2012, [PERSON] є власником житлового будинку №2 по вул. Дністрянській в м. Чернівці. На вказаній земельній ділянці знаходяться: житловий будинок літ. «А», загальною площею 74,90 кв.м., житловою площею 42,40 кв.м.; літня кухня літ. «Б»; сарай літ. «В»; гараж літ. «Д»; вбиральня літ. «Г», огорожа №1-2 (а.с.16). Позивач [PERSON] є сином спадкодавця та його єдиним спадкоємцем за законом. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження від 27.08.1965 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.01.2017 року (а.с.7, 27). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді зазначеного будинковолодіння. У визначений законом термін [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та 17.01.2017 року отримав свідоцтво про право спадщину, на підставі якого отримав у власність у порядку спадкування зазначену земельну ділянку (а.с.27). Положеннями ст.392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положеннями ч. 1 ст. 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" розяснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Як було встановлено судом, [PERSON] 26.12.2016 року у визначеному законом порядку звернувся до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом відносно житлового будинку №2, що по вул.Дністрянській м. Чернівці, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з тим, що спадкодавцем не було зареєстровано правовстановлюючий документ на житловий будинок (а.с.29). З огляду на вище вказане та враховуючи, що спадкодавцем було здано в експлуатацію зазначений житловий будинок, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved