Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу, в якому просить суд стягнути з відповідача 41510 гривень в рахунок виплаченого страхового відшкодування та судові витрати в сумі 415 грн. 10 коп. Представник позивача Шаталова Т.В. в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити їх в повному обсязі, справу розглянути в її відсутність. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, враховуючи позицію відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 19.07.2012 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-2809-12-00249, згідно якого було застраховано автомобіль «Hyundai», державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.5-14). 11.12.2012 року в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Hyundai» , державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Audi», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.01.2013 року винним в скоєнні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача (а.с.21). 12.12.2012 року [PERSON] звернулась до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку ти виплату страхового відшкодування (а.с.48-49). 22.01.2013 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі звіту №5212 від 21.12.2012 року та заяви про придбання автомобіля від 17.01.2013 року, було складено страховий акт №ДККА-22602 та розрахунок страхового відшкодування до нього (а.с.24, 25-46, 51, 52). Таким чином, подію що мала місце 11.12.2012 року в м. Києві, визнано ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» страховим випадком та сплачено власнику автомобіля «Hyundai», державний реєстраційний номер [NUMBER], страхове відшкодування в сумі 91000 гривень, що підтверджується видатковим касовим ордером №57 від 22.01.2013 року (а.с. 57). 19.07.2013 року по заяві позивача ВАТ НАСК «Оранта», яка бала страховиком відповідача на час вчинення ДТП, сплатило страхове відшкодування в розмірі ліміту за шкоду завдану майну передбаченого полісом, а саме 49490 грн. Таким чином, сума боргу яку повинен сплатити відповідач становить 41510 грн. Встановлено, що 23.07.2013 року позивачем на адресу [PERSON] було направлено регресну вимогу, яку останнім в добровільному порядку задоволено не було. Зважаючи на вищевикладене та враховуючи вимоги статтей 993, 1166, 1187, 1191, 1194 ЦК України та статті 27 Закон України "Про страхування", суд вважає, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб , суд вважає визнання відповідачемпред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином,суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 415 грн. 10 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved