Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, (який було уточнено) до [PERSON] про виділ майна у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. В позові зазначає, що він є співвласником частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , яка належить йому на підставі договору дарування від 26.12.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Запорізької нотаріальної контори Дмитрієвою Н.П. за реєстровим номером 4-1974. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.01.2007 року позивачу належить 957/1600 частин зазначеного житлового будинку. Відповідач є єдиним співвласником спірного житлового будинку, якому належить 643/1600 частин. Взаєморозуміння щодо спільного володіння з співвласником досягнути у позасудовому порядку шляхом укладення договору про виділ майна у натурі частки із майна не вдається, у зв`язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду для визначення частки у праві спільної сумісної власності, виділу частки в окремий об`єкт нерухомості та припинення спільної часткової власності. Відповідно до експертного висновку про проведення будівельно-технічної експертизи, наданого разом з позовною заявою, судовим експертом Лещенко К.І. запропоновано варіант розподілу спірного житлового будинку з виконанням необхідних переобладнань. Також позивач зазначив, що даний розподіл житлового будинку в повній мірі відповідає порядку користування будинком, що склався ще на момент укладення договору дарування між позивачем та його матір`ю 26.12.2006 року та відповідає належним на праві власності часткам як позивача так і відповідача. Просить суд виділити в натурі 957/1600 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , шляхом передачі йому: по житловому будинку літ. «А»: 1-6 площею 8,4 кв.м., 1-7 площею 12,0 м.кв., 1-8 площею 4,0 м.кв., 1-9 площею 9,1 м.кв., 1-10 площею 14,3 кв.м., 1-11 площею 20,2 кв.м., частину приміщення 1-5 площею 2,2 м.кв., загальною площею 70,2 м.кв. (8,4+12,0+4,0+9,1+14,3+20,2+2,2), вартістю 27 598,00 грн.; по надвірним будівлям: веранда літ «а»; погреб літ «пг» під літ «а»; сарай літ. «Б», частина замощення літ. «І»; частина паркану літ. «№5», ворота літ. «№6», паркан літ. «№7» Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2018 року відкрито провадження по даній справі та ухвалено про розгляд справи в загальному порядку. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2018 року за заявою позивача [PERSON] про забеспечення позову, заборонено відповідачу [PERSON] та третім особам здійснювати будь-які будівельні роботи відносно нерухомого майна (житлового будинку разом із господарчими спорудами), розташованого за адресою: [ADDRESS] , до набрання судовим рішенням по даній цивільній справі законної сили. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в уточненій позовній заяві та відповіді на відзив (а.с.132-135), просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву та додатково поданих документах (а.с.100-124). Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представника відповідача, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Судом встановлено наступні обставини. Позивачу на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Шостої Запорізької нотаріальної контори Дмитрієвою Н.П. за реєстровим номером 4-1974 від 26.12.2006 року належить 957/1600 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір дарування від 26.12.2006 року на підставі Заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2015 р. по справі № 333/2981/15 було визнано недійсним. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 09.12.2015 року, залишеного без змін 10.03.20106 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2015 р. скасовано, в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору дарування 957/1600 частин житлового будинку по [ADDRESS] , укладеного 26.12.2006 р. відмовлено. З матеріалів справи вбачається, що по [ADDRESS] , розташований спірний житловий будинок, спільними частковими власниками відповідно до ст.355 ЦК України якого є: позивач [PERSON] - йому належить 957/1600 частин спірного будинку на підставі договору дарування від 26 грудня 2006 року посвідченого державним нотаріусом Шостої Запорізької нотаріальної контори Дмитрієвою Н.П. за реєстровим номером 4-1974, та відповідач [PERSON] , якому належить 643/1600 частин спірного будинку на підставі договору купівлі-продажу від 05.01.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Н.Г. за реєстровим номером 82. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Договір про виділ майна у натурі частки з нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при цьому власнику, що виділяється, та власнику, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1117 від 08 грудня 2010 року "Про Ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них". Порядок проведення таких робіт та розрахунок часток визначається Інструкцією щодо Проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом МЖКГ України від 18 червня 2007 року № 55. Для виділу частки із спільного нерухомого майна повинна бути технічна можливість. Насамперед це означає, що частка, яка виділяється повинна бути реально окремим об`єктом нерухомого майна. При цьому частка яка залишається у іншого власника (власників) має також бути окремим об`єктом нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України, тобто, з певної точки зору при будь-якому виділі частки з нерухомості, завжди відбувається поділ цієї нерухомості на два самостійних об`єкта. Для цього проводяться будівельно-технічні експертизи. Для позитивного висновку експертизи частки співвласників повинні бути ізольовані один від одного, мати окремі виходи, окремі системи водопостачання, водовідведення, опалення, тощо. Поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами. Кількість та розміри виходів повинні відповідати вимогам будівельних норм за видами будинків та споруд. Якщо при поділі відбувається реконструкція та необхідно додержуватися вимог ДБН та санітарних правил. Із копії висновку експерта №2358 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи по зверненню [PERSON] , складеного 15.03.2018 року судовим експертом Лещенко К.І. на підставі технічного паспорту БТІ станом на 09.06.2006 року та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що враховуючи розміщення приміщень та їх площі в житловому будинку, розташування житлового будинку та господарських споруд на земельній ділянці, вимоги нормативних документів, варіант розподілу житлового будинку [ADDRESS] , з технічного зору можливий, з виконання необхідних переобладнань та запропоновано варіант розподілу житлового будинку. Для даного варіанту розподілу житлового будинку, вартість 1 м2 внутрішніх приміщень основної частини житлового будинку літ. «А» становить 393,13 грн. (30310/77,1), площа змінилась за рахунок площі зайнятої перегородкою. Співвласнику [PERSON] пропонується квартира № 1 по житловому будинку літ. «А»: 1-6 площею 8,4 м2, 1-7 площею 12,0 м2, 1-8 площею 4,0 м2, 1-9 площею 9,1 м2, 1-10 площею 14,3 м2, 1-11 площею 20,2 м2, частину приміщення 1-5 площею 2,2 м2, загальною площею 70,2 м2 (8,4+12,0+4,0+9,1+14,3+20,2+2,2), вартістю 27 598,00 грн.; (70,2 *393,13); по надвірним будівлям: веранда літ «а» - 4 659,0 грн.; погреб літ «пг» під літ «а» - 627,00 грн.; сарай літ. «Б» - 2 036,00грн.; частина замощення літ. «І» - 204,50 грн. (409*1/2); частина паркану літ. «№5» - 792,50 грн., ворота літ. «№6» - 124,00 грн.; паркан літ. «№7» - 65,00 грн. Загальна вартість надвірних будівель та споруд складає 8 508,00 грн. (4 659,00+627,00+2036,00+204,5+886,00+124,00+65,00). Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що вищезазначений висновок експерта ґрунтується на технічному паспорті, який складений станом на 2006 рік, тобто з часу складання цього технічного паспорту минуло понад 12 років та без візуального огляду об`єкту дослідження, тобто експертом розроблені варіанти розподілу житлового будинку за неактуальними станом на 2018 рік даними, зокрема це призвело до того, що експертом при розробці варіантів поділу враховувалась загальна площа будинку розміром 121,4 кв.м. та без врахувань перепланувань здійснених за цей час, а відповідно до технічного паспорту станом на 2017 рік по цьому будинку його загальна площа має розмір 118,6 кв.м. Отже не врахування цієї обставини експертом унеможливлює встановлення відповідності розподілу в натурі між співвласниками житлового будинку виділяємих їм приміщень у відповідності до їх часток в праві власності. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2019 р., за клопотанням представника Відповідача, призначена судова будівельно-технічна експертиза, на вирішення якої поставлено питання «Яка площа житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в квадратних метрах належить [PERSON] ?», «Яка площа житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] в квадратних метрах належить [PERSON] ? «Чи є технічна можливість виділу частки кожному співвласнику житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , якщо є, які варіанти виділу існують?, «Чи можливо провести виділ без завдання неспівмірної шкоди майну?» «Чи можливо здійснити виділ частки у розмірі 957/1600 частин вищевказаного житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належать [PERSON] , з урахуванням наданих представником ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» копій інвентарної справи даного об`єкту нерухомості. Виконання даної експертизи доручено експертам ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро». Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2019 р. за клопотанням судового експерта ТОВ «Регіональне судово-експертного бюро» Редькина Ю.М. було уточнено формулювання питань, поставлених судом на вирішення судовому експерту ТОВ «Регіональне судово-експертного бюро» в ухвалі Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2019 р. про призначення судової будівельно-технічної експертизи по даній цивільній справі, та викладено перше, друге, четверте питання в новій редакції: 1-ше питання: - Яка площа житлового будинку з прибудовами, розташованих за адресою: [ADDRESS] , в квадратних метрах належить [PERSON] з урахуванням, що його частки в праві спільної часткової власності становить 957/1600 частин? 2-ге питання: - Яка площа житлового будинку з прибудовами, розташованих за адресою, [ADDRESS] , в квадратних метрах належить [PERSON] з урахуванням, що його частка в праві спільної часткової власності становить 643/1600 частин? 4-те питання: Чи можливо провести виділ частки кожному співвласнику житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , з урахуванням технічного стану будинку, без завдання неспівмірної шкоди майну? Згідно з висновком судового експерта ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро» Редькина Ю.М. по результатам обстеження технічний стан основних будівельних конструкцій та інженерних мереж знаходяться в незадовільному стані, стін, вікон, дверей та вимощення в непридатному до нормальної експлуатації стані, що показує неможливість гарантувати цілісність цих конструкцій без проведення їх ремонту та підсилення або заміни, що не дає можливості проведення реконструкції та перепланування. В судовому засіданні експерт Редькин Ю.М. зазначив, що ним особисто було оглянуто спірний будинок та підтвердив, що зазначений будинок знаходиться в незадовільному стані, має ветхість дверних лудок, на стелях у всіх кімнатах є тріщини, поверхні мають зволоження. Проте висновок судового експерта ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро» Редькина Ю.М. не має відповіді на жодне з питань, поставлених судом в ухвалах Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2019 р. та від 10.04.2019 р. Суд бере до уваги висновок експерта №2358 від 15.03.2018 р., складений за результатами проведення будівельно-технічної експертизи, оскільки судовим експертом Лещенко К.І. запропоновано варіант розподілу домобудівлі, що відповідає встановленому між співвласниками фактичному користуванню будинком, що склався ще на момент укладення договору дарування між Позивачем та його матір`ю 26.12.2006 року, та відповідає належним на праві власності часткам як позивача так і відповідача, що останнім і не заперечується. Твердження позивача про те, що з моменту набуття 957/1600 частин спірного майна, а саме з 26.12.2006 року жодних перепланувань не проводилось, згоди на їх проведення позивачем-співвласником не надавалось, відповідачем не спростовано, доказів законного перепланування не надано. Згідно висновку експерта №2358 від 15.03.2018 р., складеним за результатами проведення будівельно-технічної експертизи судовим експертом Лещенко К .І. для наданого варіанту розподілу житлового будинку необхідно провести наступні переобладнання: 1.Перетинку між приміщеннями 1-2 та 1-3 перенести у бік приміщення 1-3, обладнавши таким чином кухню площею 7,0 м2 та коридор площею 4,2 м2. 2.Дверній отвір між приміщеннями 1-3 та 1-5 перенести у бік стіни кімнати 1-6 з демонтажем частини стіни. 3.Закласти двірні отвори між приміщеннями 1-5 та 1-11, 1-5 та 1-6, 1-10 та 1-11, а також закласти існуючий вхід до житлового будинку з приміщення 1-2. 4.В приміщенні 1-5 улаштувати перетинку товщиною 0,15 м, улаштувавши таким чином коридор площею 2,2 м2 та санвузол площею 6,9 м2.. 5.Віконний отвір в приміщенні 1-3 перенести у бік кухні площею 7,0 м2. 6.Для входу в квартиру № 2 , в коридорі площею 4,2 м 2 замість частини віконного прорізу влаштувати дверний отвір. 7.Для входу в квартиру № 1 , в приміщенні 1-9 замість віконного прорізу влаштувати дверний отвір. 8.Улаштувати дверний отвір між приміщеннями 1-9 та 1-11, 1-6 та 1-7, 1-9 та 1-10. 9.В приміщенні 1-10 улаштувати кухню. 10.Входи до будинку обладнати дверми. 11.Чердачне приміщення розділити згідно варіанту розподілу житлового будинку та житлової прибудови з улаштуванням окремого входу. 12.Квартиру № 1 та № 2 обладнати окремими мережами водопостачання , електропостачання, газопостачання та каналізації. Таким чином, запропоновані варіанти у висновку експерта №2358 від 15.03.2018 р. розподілу житлового будинку [ADDRESS] є можливими з технічної точки зору (з виконанням необхідних переобладнань) стосуються виключно належних Позивачу на праві приватної власності часток житлового будинку (з визначенням їх загальної вартості) з урахуванням законних інтересів та прав Відповідача, оскільки житловий будинок було розподілено експертом на дві його частини, проведено розподіл домобудівні між двома співвласниками. Жодних основних будівельних несучих конструкцій будівлі запропонованих судовим експертом Лещенко К. І. у висновку експерта №2358 від 15.03.2018 р. зносу не пропонуються, а лише реконструкції, що надає можливість позивачу зробити запропоноване перепланування з урахуванням чинних вимог ДБН. В судовому засіданні позивач погодився на проведення зазначених в експертизі переобладнань. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Outcome: approved