Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який на даний час мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 17.12.2003р. між нею та відповідачем [PERSON], було укладено шлюб, зареєстрований у Пісочинській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 123. Від цього шлюбу в них є малолітній син - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачем. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. Інших дітей у відповідача не має, аліменти ні на кого не сплачує, має стабільний дохід, тому позивач просить суд задовольнити позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на неповнолітнього сина, на її користь в твердій грошовій сумі - 1000 (одна тисяча) грн. на місяць, починаючи з дня звернення до суду та до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про день та час слухання справи судовою кореспонденцією, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов не визнає, просить стягувати аліменти у 1/3 частині з заробітної плати. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у справі докази, встановив факти і відповідні їм правовідносини, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного. Батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.09.2009р., виданого Зідьківською селищною радою Зміївського району Харківської області. Згідно акта депутата Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 23.03.2017р. позивач [PERSON] мешкає разом із сином [PERSON], який знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. За рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, та роз'яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідач по справі не надає достатньої регулярної допомоги для належного утримання дитини, у зв'язку з чим порушуються її інтереси. Згідно до ст. 184 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем. При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи відповідно до ст. 182 СК України матеріальне становище платника аліментів, що відповідач перебуває в працездатному віці, працює, не обтяжений турботами щодо, утримання інших дітей або непрацездатних батьків і являючись батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], зобов'язаний утримувати його до повноліття. Також приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги, та матеріальне становище відповідача, відсутність у останньої постійного місця роботи та заробітку, вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі встановленому між сторонами, а саме в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. в твердій грошовій сумі щомісячно на дитину і до повноліття дитини. Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення ним повноліття. При цьому згідно зі ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, як вказав Верховний Суд України у правовій позиції від 6.11.2013 року у справі №6-113цс13 Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації закону згідно п.8 ст.8 ЦПК України у порядку,передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення". У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду - з 27 березня 2017 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 640, 00грн

Outcome: approved