Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

із позовною заявою про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати у суд звернувся [PERSON] до Комунального підприємства «Остерське виробниче управління житлово-комунального господарства» м. Остер Козелецького району Чернігівської області, третя особа - [PERSON] Позивач позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до довідки № 15 від 30 січня 2015 року в період з 19 жовтня 2006 р. по 21 січня 2015 року він працював у Остерському виробничому управлінні житлово-комунального господарства, а саме: · 19 жовтня 2006 року прийнятий на посаду охоронцем (наказ № 126-А від 19 жовтня 2006 року); · 15 березня 2008 року переведений на посаду оператора диспетчерської служби (наказ № 71 від 15березня 2008 року); · 21 січня 2015 року звільнений з посади оператор диспетчерської служби за ч. 1 ст. 40 КУпП України, у зв'язку із скороченням штату. Наказом № 107/1 від 25 вересня 2014 року Остерського ВУЖКГ було визнано недійсним штатний розклад ПК «Остерське виробниче управління житлово-комунального господарства» та затверджено з 25 вересня 2014 року новий штатний розклад, за яким було проведено скорочення штату певної категорії працівників до якої увійшла і його посада. Із зазначеним наказом він ознайомлений лише 22 січня 2015 року. 13 січня 2015 року звільнений із займаної посади на підставі наказу № 107/1 від 25 вересня 2014 року. Наказом № 23 від 13 січня 2015 року його звільнення з посади оператора диспетчерської служби було перенесено до виходу на робоче місце з лікарні, тобто, з 21 січня 2015 року. Тому просить поновити його на роботі в КП «Остерське виробниче управління житлово-комунального господарства»; стягнути з КП «Остерське виробниче управління житлово-комунального господарства» заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 1591,93 гривень; і допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення його на роботі. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача Фот О.І., третя особа - [PERSON] з позовом не погодилися і пояснили, що скорочення штату працівників по КП "Остерське ВУЖКГ" та звільнення [PERSON] з посади оператор диспетчерської служби є законним та обгрунтованим, а тому просили в позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що за наказом № 126-А від 19 жовтня 2006 року, виданим начальником КП «Остерське виробниче управління житлово-комунального господарства», з 19 жовтня 2006 року. позивач був прийнятий на посаду охоронцем. Наказом № 71 від 15 березня 2008 року виданим начальником КП «Остерське виробниче управління житлово-комунального господарства», [PERSON] був переведений на посаду оператора диспетчерської служби. За наказом № 107/1 від 25 вересня 2014 року, виданим начальником КП «Остерське виробниче управління житлово-комунального господарства», відбулося скорочення штату, зокрема, посади оператора диспетчерської служби, яку займав [PERSON] Із вказаним наказом позивач не був ознайомлений. 11 листопада 2014 року [PERSON] попереджений КП «Остерське виробниче управління житлово-комунального господарства» про звільнення із роботи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штату працівників. За наказом № 7 від 6 січня 2015 року, виданим начальником КП «Остерське виробниче управління житлово-комунального господарства», на підставі наказу № 107/1 від 25 вересня 2014 року про затвердження штатного розкладу у зв'язку із скороченням штату по КП «Остерське виробниче управління житлово-комунального господарства», ст. 40 КЗпП України та повідомлення про скорочення штату № 170440056168 від 11 листопада 2014 року, [PERSON] звільнений із посади оператора диспетчерської служби з 13 січня 2015 року. Згідно наказу начальника КП «Остерське виробниче управління житлово-комунального господарства» № 23 від 13 січня 2015 року звільнення [PERSON] з посади оператора диспетчерської служби було перенесено до виходу на робоче місце з лікарні, тобто з 21 січня 2015 року. [PERSON] є членом профспілкової організації КП «Остерське виробниче управління житлово-комунального господарства». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації) статті 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, працівником органу внутрішніх справ, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. При скороченні штату працівників у КП «Остерське виробниче управління житлово-комунального господарства» існувала можливість переведення працівника, за його згодою, на іншу роботу. При звільненні з роботи [PERSON] питання про переведення, за його згодою, у КП «Остерське виробниче управління житлово-комунального господарства» на іншу роботу не вирішувалося. Відповідачем у листопаді 2014 року одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із скороченням штату працівників [PERSON] не пропонувалася інша робота у КП «Остерське виробниче управління житлово-комунального господарства». Крім того, звільнення [PERSON] з роботи відбулося без попередньої згоди первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Рішення профспілкового комітету про надання згоди на звільнення [PERSON] з посади оператора диспетчерської служби у зв'язку з скороченням посади оператора диспетчерської служби було прийнято лише 27 березня 2015 року. Представник відповідача Фот О.І. та третя особа - [PERSON] не надали суду належних та допустимих доказів про законність звільнення з роботи [PERSON] на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Згідно п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За таких обставин суд вважає, що наказ № 7 від 6 січня 2015 року «Про звільнення з роботи», виданий начальником КП «Остерське виробниче управління житлово-комунального господарства», про звільнення [PERSON] з роботи є незаконним. У зв'язку із цим [PERSON] необхідно поновити на посаді оператора диспетчерської служби у КП «Остерське виробниче управління житлово-комунального господарства» з 21 січня 2015 року, оскільки згідно наказу № 23 від 13 січня 2015 року звільнення [PERSON] з посади оператор диспетчерської служби перенесено до виходу на робоче місце з лікарні, тобто, з 21 січня 2015 року. Виходячи із того, що середньоденний заробіток [PERSON] складає 52,19 гривні, тому, із КП «Остерське виробниче управління житлово-комунального господарства», начальником якого є [PERSON], на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 21 січня 2015 року до 06 квітня 2015 року в розмірі 2 766,07 гривні (52,19 гривень х 8 робочих днів січня 2015 року, 20 робочих днів лютого 2015 року, 21 робочих днів березня та 4 робочих днів квітня 2015 року). Рішення в частині поновлення [PERSON] на роботі підлягає негайному виконанню. Крім того, із КП «Остерське виробниче управління житлово-комунального господарства» у доход держави необхідно стягнути грошові кошти в розмірі 243.60 гривні судового збору.

Outcome: approved