Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

позивач [PERSON] 29 квітня 2020 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про призначення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 30 квітня 2004 року вона знаходилась із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. На утримання дочки [PERSON] , за рішенням Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2012 року, відповідач [PERSON] сплачує аліменти. Зазначає, що протягом останнього року відповідач ухиляється від матеріального утримання другої дитини [PERSON] , [INFO] , добровільно кошти на її утримання не надає. Відповідача часто не буває вдома, він веде окреме життя від сім`ї , коли приходить о другій годині ночі додому поводить себе неадекватно, часто буває нетверезим, діти не мають можливості спокійно спати, пред`являє необгрунтовані претензії. У 2012 році відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї , але після того висновків він не зробив. Фактично шлюбні відносини припинено, втрачено всі фізичні та духовні зв`язки між подружжям. Просить стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 25% заробітної плати щомісячно, починаючи з квітня 2020 року і до повноліття. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 05 травня 2020 року провадження в справі було відкрито та справу призначено до судового засідання на 25 травня 2020 року (а.с.15-16). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти з підстав та у розмірі викладених в позові. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином - судовою повісткою про виклик до суду. З огляду на це, відповідно до ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Положеннями ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 30 квітня 2004 року виконкомом Верхньоторецької селищної ради Ясинуватського району Донецької області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб про що складений актовий запис № 7 від 30 квітня 2004 року виконкомом Верхньоторецької селищної ради Ясинуватського району Донецької області. Прізвище дружини після одруження " [PERSON] " (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до актового запису № 32 від 04 грудня 2006 року свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого виконкомом Верхньоторецької селищної ради Ясинуватського району Донецької області, батьком [PERSON] є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.4). Заочним рішенням Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2012 року № 0555/1208/2012, провадження 2/0555/1208/2012 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково. Так, стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітної плати відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.08.2012 року до досягнення дтиною повноліття (а.с.5). Також, від шлюбу подружжя має малолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до актового запису № 1 від 11 січня 2013 року свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого виконкомом Верхньоторецької селищної ради Ясинуватського району Донецької області, батьком [PERSON] є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.7). Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються (за загальним правилом) за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначає ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За частинами першою, другою статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, враховуючи те, що відповідач є батьком малолітньої дитини, тобто, має обов`язок утримувати її до досягнення нею повноліття, є працездатною особою, суд дійшов до висновку, що аліменти слід стягнути з відповідача у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 квітня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача треба стягнути судові витрати у розмірі 840,80 грн. в дохід держави

Outcome: approved