Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову, зазначила, що відповідач по справі, будучи її чоловіком та батьком її малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання останнього, тому він знаходиться на її утриманні та вихованні. На підставі викладеного, просить суд стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, заздалегідь надавши суду заяву, у якій свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглядати справу у її відсутність та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, заздалегідь надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. В заяві зазначив про визнання позову в повному обсязі. Вивчивши матеріали цієї цивільної справи, та враховуючи визнання позову відповідачем у відповідності до ч.4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 283084 від 19.09.2014, актовий запис № 506. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого записаний відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини виданим Жовтневим відділом державної РАЦС РС КМУ юстиції у Дніпропетровській області від 26.08.2015, актовий запис № 991. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Стаття 180 Сімейного кодексу України покладає на батьків обовязок з утримання дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. При цьому в ч.2 вказаної статті визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Судом встановлено, що відповідач з сімєю не мешкає, угоди про добровільну сплату аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], між сторонами досягнуто не було. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.17 Постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, який працює на посаді слюсара у ПП «Силена», відсутність на утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, а також визнання позову відповідачем, й визначає розмір аліментів в частці від заробітку (доходу) відповідача в розмірі 1/4. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням вище викладеного суд дійшов висновку, що відповідач, в силу ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, зобов`язаний щомісячно сплачувати на користь позивача на утримання сина, аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09 червня 2016 року та до досягнення ним повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved