Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , Харківської міської ради Харківської області про встановлення факту того, що [PERSON] , 1922 року народження, який помер [INFO] та позивач перебували між собою у шлюбі, який був зареєстрований 05 червня 1954 року, визнання права власності: на 1/3 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0723 га, кадастровий номер [NUMBER] , цільовим призначенням -для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) яка розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON] , померлого [INFO] ; 2/3 частини земельної ділянки, загальною площею 0,0723га кадастровий номер [NUMBER] цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що відповідає її частці в\~праві власності\~на житловий\~будинок; на 1/3 частину житлового будинку загальною площею 38,50 кв.м., житловою площею 16,30кв.м. з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON] , померлого [INFO] . Заявник просить також припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0723га. Свої вимоги [PERSON] обгрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , мають сина [PERSON] відповідача по справі. Через розбіжності в написанні прізвища подружжя не може оформити спадкові права після смерті чоловіка, який помер [INFO] . Зазначає, що спадок прийняла, оскільки на час смерті спадкодавця мешкала та була зареєстрована разом з ним за адресою: [ADDRESS] та у встановлений строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини . Син [PERSON] у передбачений законом строк до нотаріальної контори не звернувся, спадщину не прийняв, проживає і мешкає в іншій області. Постановою від 25 лютого 2019р. приватний нотаріус Новоград - Волинського міського нотаріального округу Житомирської області Плюйко В.П. відмовила у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не підтверджені родинні відносини з [PERSON] і земельна ділянка, розташована по [ADDRESS] , яка входить до спадкового майна, перебуває у спільній сумісній власності. Відповідач- [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про можливість розгляду справи [PERSON] за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі і просить їх задовольнити ( а.с. 55). Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 17.05.2019 до участі у справі залучено, як відповідача, Харківську міську раду ( а.с. 67). Відповідач-\~представник Харківської\~міської радив судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку згідно зі ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не сповістив, своїм правом відзиву на позов не скористався . Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 26.04.2019, за клопотанням позивача, витребувані у приватного нотаріуса Новоград - Волинського міського нотаріального округу Житомирської області Плюйко В.П. відомості зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) про наявність або відсутність заповіту після смерті [PERSON] , інформацію про спадкоємців, які звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини або про відмову від її прийняття ( а.с. 57). Суд,\~ вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи,\~ оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.06.1957 р., що підтверджується повторним Свідоцтвом про укладення шлюбу № 2294370, виданим 23 листопада 2018 року Відділом зайнятості та соціальних програм м. Туркестан Туркестанської області, згідно якого російською мовою зазначено про реєстрацію шлюбу між « [PERSON] , 1922 г.рождения и [PERSON] , 1934 г. рождения» та присвоєння дружині прізвища « [PERSON] » . Від шлюбу подружжя має сина [PERSON] , що випливає зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом ЗАЦС Сергіпійського району м.Ташкента 17.06.1977 р., заповненого російською мовою ( а.с. 45, 15). За довідкою Відділу ведення реєстру територіальної громади Ц`ентру надання адміністративних послуг Новоград- Волинської міської ради від 13.08.2018 № 2902, [PERSON] , 1934 р. народження, уродженка Чимкентської обл. Казахстан, проживає та зареєстрована з 1991 року в [ADDRESS] . Інформацією приватного нотаріуса Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської області Плюйко В.П. підтверджено, що за відомостями відділу ведення реєстру територіальної громади , на момент смерті [PERSON] разом з ним була зареєстрована дружина [PERSON] , 1934 р. народження ( а.с. 13,32). Суду надана нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Новоград - Волинського міського нотаріального округу Житомирської області Люлевич А.І Заява від 02 вересня 2014 року до органів нотаріату від імені [PERSON] , [INFO] , в якій зазначено: "Я, [PERSON] .... знаходжусь в зареєстрованому шлюбі з гр. [PERSON] [INFO] .Шлюб зареєстровано Борисівським відділом ЗАГС Туркестанської області 05.06.1954 року..." (а.с. 47). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 10 серпня 2018 року Новоград-Волинським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ( а.с. 14). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на : - частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] площею 0,0723га , цільовим призначенням -для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] і [PERSON] на підставі рішення серія та номер 275/16, виданого Харківською міської ради Харківської області 06.07.2016, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серія та номер НВ-6302705842016 , виданого 06.05.2016, видавник: Управління Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області; -1/3 частину житлового будинку загальною площею 38,50 кв.м., житловою площею 16,30кв.м. з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яка належить померлому на підставі Договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 04 липня 2015р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харитоновою Я.М., реєстровий № 2508 . Інші 2/3 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] , належать [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 04 липня 2015р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харитоновою Я.М., реєстровий № 2503 (а.с. 18). Право власності [PERSON] на об`єкти нерухомого майна підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна що до об`єктів нерухомого майна № 158762563 від 06.03.2019р., а також наданими копіями правовстановлюючих документів ( а.с.19-30). Заповіту [PERSON] не залишив, що випливає підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 662/02-14 від 10.05.2019 року. Як вбачається\~з довідки\~приватного нотаріуса\~Новоград-Волинського\~міського нотаріального\~округу Плюйко\~В.П.,\~ [PERSON] \~звернулась 25.02.2019\~із заявою\~про видачу\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом на\~1/3\~частку у\~справі власності\~на житловий\~будинок,\~що знаходиться\~по [ADDRESS] та\~на земельну ділянку за зазначеною адресою, після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Як зазначає позивач, син [PERSON] спадщину після смерті батька не прийняв, до нотаріальної контори не звертався, зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не був зареєстрованим та не проживав. Відповідач не заперечує проти цих обставин та позов матері [PERSON] повністю визнає. За приписами п. 4.15 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затв. Наказом МЮ України від 22.02.2012 р. № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. 25 лютого 2019р. за вих. № 330/02-14 приватним нотаріусом Новоград - Волинського міського нотаріального округу Житомирської області Плюйко В.П. видана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину у праві власності на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] та на частину земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] площею 0,0723га мені відмовлено у зв`язку з розбіжністю прізвищ померлого [PERSON] та дружини - [PERSON] та перебуванням спадкової земельної ділянки в спільній сумісній власності, що унеможливлює в даному випадку утворення часткової власності на земельну ділянку ( а.с. 46). Згідно п.3 Роз`яснень Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності ( ст.392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За змістом ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Порядок прийняття спадщини визначений законодавцем у ст. 1268 ЦК України. Відповідно до вказаної правової норми спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріусу за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, відповідно до ст.1297 ЦК України. Судом встановлено, що позивач належним чином прийняв спадщину після смерті чоловіка [PERSON] . Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За\~ст. 377 ЦК України\~до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків). Відповідно до вимог ст. ст.1225,\~1226 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Згідно з ч. 1ст. 86 Земельного кодексу України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). За вимогами п. в ч. 2ст. 89 Земельного кодексу України, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, зокрема співвласників жилого будинку. Частинами 3,4,5 зазначеної статті передбачено, що, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. У відповідності до правил\~ст.120 Земельного Кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Приймаючи до уваги сукупність доказів на підтвердження позовних вимог [PERSON] , оцінивши та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог і необхідність їх задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved