Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Приватне підприємство «ЖЕОС» про зняття арешту з майна. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 25 вересня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В. Зазначає, що він вирішив подарувати свою квартиру рідному брату, але від нотаріуса, до якого звернувся, дізнався, що квартира перебуває під арештом, накладеним постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА 041724 , 20.07.2009 року, яка винесена Придніпровським ВДВС ЧМУЮ. На звернення до Придніпровського ВДВС з заявою про зняття арешту, листом № 25987 від 13 вересня 2019 року Придніпровський ВДВС його було повідомлено, що відносно нього відсутні відкриті виконавчі провадження, а виконавчі провадження, які були відкриті раніше відносно нього, - на сьогоднішній день завершені. Також згаданим листом запропоновано звернутись до суду для вирішення питання щодо зняття арешту з нерухомого майна. Вважає, що існуючий арешт нерухомого майна порушує його права на вільне розпорядження власним нерухомим майном. Таким чином, позивач просить суд, - зняти арешт з всього нерухомого майна, що належить на праві приватної власності [PERSON] , який накладений постановою Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА 041724 , від 20 липня 2009 року, реєстраційний номер обтяження 8920831. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2019, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/7669/19 (а.с. 11). Ухвалою суду від 30.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду у відкритому засіданні за правилами загального позовного провадження. Крім того, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи (а.с. 12). Крім того, ухвалою суду від 02.03.2020 залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне підприємство «ЖЕОС» (а.с. 26). Ухвалою суду від 23.03.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті у загальному позовному провадженні (а.с. 50). У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, оскільки квартира належить йому на праві власності, заборгованість по всіх виконавчих провадженнях ним сплачена, але арешт знятий не був. Судовий збір залишає за собою. У судовому засіданні представник відповідача - Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) за довіреністю - Расторгуєв С.С. пояснив, що відсутня інформація про сплату виконавчого збору на користь ДВС, а підстав для відновлення виконавчого провадження за ст. 41 Закону «Про виконавче провадження» немає. Також відсутні відомості про діючі виконавчі провадження за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження. Таким чином, при вирішенні даного спору покладається на розсуд суду. Відзив на позов не подано. Представник третьої особи - ПП «ЖЕОС» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи. Письмові пояснення по суті позов не подані. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, квартира [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] , на підставі договору дарування квартири від 25.09.1998, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 4714 (а.с. 5), що також підтверджується довідкою, виданою КП «ЧООБТІ» за № 3685о від 05.07.20219 (а. с. 6). Крім того, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 181393808 від 18.09.2019, вбачається, що 29.07.2009 зареєстровано арешт нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] , на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Придніпровського ВДВС ЧМУЮ № АА 041724 від 20.07.2009, номер запису про обтяження - 8920831. Відповідно до постанови державного виконавця Придніпровського відділу ДВС Бондаренко А.М. від 20.07.2009р. з виконання виконавчого листа №2-2753, виданого 02.12.2008р. Придніпровським райсудом м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь ПП «ЖЕОС» боргу в сумі 636грн. 79коп., накладено арешт на квартиру [ADDRESS] (постанова № 041724 серія АА ). Із листа Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 13.09.2019 № 25987 вбачається, що за даними АСВП, у Придніпровському відділі державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 03.09.2019 відсутні відкриті виконавчі провадження відносно [PERSON] . Крім того, зазначено, що 31.07.2009 виконавче провадження АСВП № 13666874, з примусового виконання виконавчого листа №2-2753 від 02.12.2008, що виданий Придніпровський районний суд м.Черкаси, про стягнення [PERSON] на користь держави судового збору в сумі 51,00 грн. солідарно було завершено, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», (в редакції чинній на дату прийняття процесуального рішення). Виконавчий збір та витрати пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій боржником не сплачено. В цьому листі також зазначено, що 15.12.2009 виконавче провадження АСВП № 15757828, з примусового виконання постанова АІ 086593 від 03.08.2009 ВДАІ, про стягнення [PERSON] на користь держави штрафу в сумі 510,00 грн., завершено, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», (в редакції чинній на дату прийняття процесуального рішення). Виконавчий збір та витрати пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій боржником не сплачено. До того ж, 31.07.2009 виконавче провадження АСВП № 11749038, з примусового виконання виконавчого листа № 2-2753 від 02.12.2008, що виданий Придніпровський районний суд м. Черкаси, про стягнення [PERSON] на користь ПП "ЖЕОС" боргу в сумі 636,79 грн., солідарно завершено, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», (в редакції чинній на дату прийняття процесуального рішення). Виконавчий збір та витрати пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій боржником не сплачено. Також зазначено, що 31.07.2009р. виконавче провадження АСВП №11749038 з примусового виконання виконавчого листа №202753 від 92.12.2008р. про стягнення з [PERSON] боргу на користь ПП «ЖЕОС» в розмірі 636грн. 79коп., завершене на підставі п.8 ч.1 ст. 39 згаданого Закону. Виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не сплачені боржником. За інформацією листа, вищевказані виконавчі провадження передано до архіву Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції. Разом з тим, зазначено, що виконавчі провадження АСВП № 13666874, 15757828, 11749038 знищені у зв`язку з закінченням терміну зберігання в архіві відділу. Фактична відсутність вищевказаних АСВП унеможливлює відновленню виконавчих проваджень та проведенню по них будь-яких виконавчих дій. Між тим, судом, за наданими до суду представником відповідача матеріалами, встановлено, що виконавче провадження №11749038 з виконання виконавчого листа №2-2753 від 02.12.2008р. виконане боржником повністю і 31.07.2009р. закінчене провадженням, про що винесена відповідна постанова (витяг ВП-спецрозділ). На сьогоднішній день арешт нерухомого майна, яке належить [PERSON] (реєстраційний номер обтяження 8920831, зареєстрований 29.07.2009) не скасований і не знятий. За таких обставин, на думку суду, наявність арешту, накладеного на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження державної виконавчої служби Придніпровського відділу ДВС від 20.07.2009 серії АА № 041724, реєстраційний номер обтяження 8920831, зареєстроване 29.07.2009 реєстратором: Черкаська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України порушує права позивача [PERSON] , як власника майна (квартири [ADDRESS] ) на розпорядження ним, при умові, що виконавче провадження, за яким винесена постанова про арешт майна, завершене на підставі п. 8. ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» та знищене у зв`язку з закінченням терміну зберігання в архіві відділу державної виконавчої служби, що унеможливлює його відновлення та проведення виконавчих дій, як зазначалося вище. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. За приписами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. За положеннями ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 21.04.1999 станом на час винесення постанови від 10.09.2002) у разі закриття виконавчого провадження припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з закриттям виконавчого провадження. Закрите виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до положень частини першої та другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення . Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Як зазначено у статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», - особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч. 6 статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Суд вважає, що захист права власності має пріоритетне значення. Таким чином, судом встановлено, що на даний час відсутні обставини, за яких було накладено даний арешт; має місце факт порушення майнових прав та інтересів позивача, який з-за незнятого арешту з майна, не може розпорядитися належним йому на праві власності майном, при умові відсутності боргових зобов`язань перед фізичними та юридичними особами за виконавчими документами, які б виконувалися в примусовому порядку через органи ДВС. Крім того, на даний час через завершене виконавчого провадження, орган державної виконавчої служби, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», не може прийняти рішення в межах виконавчого провадження про скасування відповідної постанови та не вправі поновити виконавче провадження, а тому суд вважає, що позовні вимоги про зняття арешту, накладеного постановою Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції (серія АА № 041724 від 20.07.2009 року, реєстраційний номер обтяження 8920831) про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження, а саме, - квартири [ADDRESS] , підлягають до задоволення, оскільки, як на думку суду, іншим шляхом поновити порушене право позивача немає. Також слід зазначити, що на час розгляду цієї справи, судом не встановлено наявність будь-яких інших виконавчих проваджень щодо боржника [PERSON] , в т.ч. щодо стягнення з нього виконавчого збору чи витрат виконавчого провадження. При цьому, суд враховує норми ст. 5 ЦПК України, за якими передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Зазначені вище обставини підтверджуються доказами, наявними у матеріалах справи. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Крім того, судові витрати - сплачений 20.09.2019 судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. за подачу позову, слід залишити за позивачем, враховуючи його відповідне клопотання. На підставі викладеного та,

Outcome: approved