Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач 15 травня 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 13 серпня 2012 року між ПАТ «СК АСКО ДП» та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/3290656, згідно з яким цивільно-правова відповідальність осіб, пов'язаних з використанням транспортного засобу ВАЗ 21053 д/н [NUMBER], була застрахована у ПАТ «СК АСКО ДП» з 14 серпня 2012 року по 13 серпня 2013 року. 31 березня 2013 року водій автомобіля [NUMBER], [PERSON], скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], який належить [PERSON], в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Згідно постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.06.2013 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП у зазначеній ДТП. Сума страхового відшкодування визначалася на підставі документів наданих ПрАТ «СК Арсенал Страхування», а також відповідно до ліміту відповідальності за полісом ОСЦПВ № АВ/3290656 від 13.08.2012 року, який становить 50\~000 грн. Франшиза за полісом складає 500 грн., та страхове відшкодування становить 49\~500,00 грн. (50\~000 500). Оскільки відповідач скоїв ДТП у стані алкогольного сп'яніння, то, відповідно до ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач подав регресний позов і просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування у сумі 49\~500,00 грн., а також судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з`явився про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином. Надійшла заява з проханням слухати справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, ніяких письмових заяв від нього не надходило. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що 13 серпня 2012 року між ПАТ «СК АСКО ДП» та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/3290656, згідно з яким цивільно-правова відповідальність осіб, пов'язаних з використанням транспортного засобу ВАЗ 21053 д/н [NUMBER], була застрахована у ПАТ «СК АСКО ДП» з 14 серпня 2012 року по 13 серпня 2013 року (а.с.5). Як встановлено з постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.06.2013 року, 31 березня 2013 року о 21.40 год. водій [PERSON], керував автомобілем [NUMBER] по а/д Знам`янка Луганськ Ізваріно на 224 кілометрі з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), де не витримав безпечної дистанції та вчинив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який зупинився попереду, в результаті чого автомобілі отримали технічні ушкодження (а.с.29). Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 02041304 від 11 квітня 2013 року розмір завданих збитків автомобілю [NUMBER] становить 50653,83 грн. (а.с.32-40). Відповідно до ст.36 Закону України № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач як страхувальник прийняв відповідне рішення та здійснив виплати страхового відшкодування потерпілим особам. Страхове відшкодування було нараховане з урахуванням вимог статті 12 Закону України №1961-IV, відповідно до п.12.1 якої страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту, та вимог статті 36 Закону України №1961-IV, відповідно до п. 36.2 якої страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Розмір франшизи відповідно до полісу № АВ/3290656 від 13 серпня 2012 рокускладає 500 грн. Відповідно до платіжного доручення № 3970 від 04 жовтня 2013 року потерпілому було сплачено відшкодування у сумі 49500 грн. з розрахунку: (50 000- 500,00= 49\~500) (а.с.79). Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується у зв'язку з неправомірними діями, особою, яка її завдала. У відповідності зі ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі ч.1 ст.1191 ЦК України та ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 38.1. статті 38 Закону України №1961-IV встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.06.2013 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП у зазначеній ДТП, а саме в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння. Відповідно доч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Оскільки постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.06.2013 року було встановлено, що саме водій [PERSON] винен у пошкодженні транспортних засобів, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, суд вважає, що у позивача виникли законні підстави для подання регресного позову до відповідача про стягнення страхового відшкодування, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд встановив, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у сумі 495,00 грн., і тому він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved