Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

ПАТ «ВТБ Банк» 28 травня 2014 року звернувся до суду з позовом, в якому посилається на те, що 22 червня 2012 року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53700280897B, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в сумі 89600 гривень 00 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 31% річних, комісійної винагороди та інших платежів, з терміном повернення до 25 червня 2016 року. Позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, порушила умови по зобов'язанням щодо здійснення платежів за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 20 травня 2014 року виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту у розмірі 282838 гривень 51 копійка, що складається з: сума заборгованості з повернення кредиту - 89052 гривні 01 копійка; сума заборгованості зі сплати процентів - 33345 гривень 82 копійки; сума штрафних санкцій (пеня за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань), нарахованих на суму заборгованості з повернення кредиту і сплати процентів за його користування відповідно до п.7.1 кредитного договору - 149457 гривень 02 копійки; сума 3% річних на прострочені платежі з повернення кредиту та зі сплати процентів за його користування в розмірі 2456 гривень 65 копійок; сума інфляційних нарахувань за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату процентів за його користування в розмірі 8527 гривень 01 копійка, в зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. 15 жовтня 2014 року позивач надав на адресу суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №R53700280897B від 25 червня 2012 року в сумі 369216 гривень 88 копійок, та судовий збір в розмірі 3654 гривні 00 копійок. В судове засідання на розгляд справи представник позивача, яка діє на підставі довіреності, не з'явилася, однак надав на адресу суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.4). Відповідач - [PERSON] в судове засідання на розгляд справи також не з'явилася, причину своєї неявки не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, що відповідає вимогам ч.5 ст.74 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду (а.с. 114,123,119,149), однак надала до суду відповідні заперечення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Взявши до уваги заяву представника позивача, неявку відповідача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії паспорту відповідач - [PERSON], [INFO], уродженка та мешканка [ADDRESS](а.с.5-8). Відповідно до п.1.1 нової редакції Статуту Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», є правонаступником усіх прав та обов'язків Акціонерного комерційного банку «Мрія» (свідоцтво про реєстрацію банку №128), створеного рішенням установчих зборів учасників Банку (протокол №1 від 18 вересня 1992 року), перейменованого у Відкрите акціонерне товариство ВТБ Банк відповідно до рішення загальних зборів учасників (акціонерів) Банку від 25 січня 2007 року, перейменованого в Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» відповідно до рішення позачергових загальних зборів учасників (акціонерів) Банку від 16 липня 2010 року (протокол №54), а також правонаступником усіх прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства «Внєшторгбанк(Україна)» (свідоцтво про реєстрацію Банку №299), приєднаного до банку відповідно до угоди про приєднання ЗАТ «Внєшторгбанк (Україна)» до ВАТ ВТБ Банк на умовах філії, затвердженої рішенням позачергових загальних зборів акціонерів ЗАТ «Внєшторгбанк (Україна)» від 17 серпня 2007 року (протокол №9) і рішенням позачергових загальних зборів учасників (акціонерів) ВАТ ВТБ Банк від 17 серпня 2007 року (протокол №44)(а. с. 22-42). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Встановлено, що ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Ст. 1054 ЦК України зазначає: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що 25 червня 2012 року ПАТ «ВТБ Банк» дійсно було надано кредит [PERSON] в сумі 89600 гривень 00 копійок зі сплатою відсотків, комісійних винагород в порядку і на умовах, визначених договором, у термін з 25 червня 2012 року по 25 червня 2016 року. Однак позичальник перестала вносити щомісячні платежі по його поверненню та сплачувати відсотки за користування, тобто відповідачем порушено умови договору кредитування стосовно строковості та платності послуг за користування кредитом, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні бути покладені на відповідача в силу ст.88 ЦПК України, оскільки з її сторони не виконані умови договору.

Outcome: approved