Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач в позові вказує, що згідно договору позики від 12.06.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу 20.11.2014 року та зареєстрованого в реєстрі за №2326 він позичив [PERSON] на строк до 12.06.2015 року грошові кошти в сумі 190200 грн. Свої зобов'язання, передбачені Договором позики грошей виконав, а саме надав відповідачу грошові кошти у розмірі, встановленому договором. Однак, до теперішнього часу відповідач борг не повернув. На прохання про добровільне повернення боргу не реагує, позичені кошти повернути відмовляється, жодного платежу за Договором позики грошейним не сплачено. На даний час заборгованість відповідача за Договором позики грошей становить 247 755,87 грн., з яких: 190 200,00 грн. - сума боргу; 9 551, 69 грн. - 3% річних; 48 004, 18 грн. - інфляційні. Тому позивач звертається до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через оголошення в газеті «Вінниччина» від 03.04.2015 року №26 (22968). За вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно договору позики від 12.06.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу 20.11.2014 року та зареєстрованого в реєстрі за №2326 [PERSON] позичив [PERSON] на строк до 12.06.2015 року грошові кошти в сумі 190200 грн. Згідно з п.2 (б) Договору позики грошей позичальник зобов'язується сплачувати позикодавцю черговий платіж щомісячно до 12 (дванадцятого) числа рівними частинами. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Свої зобов'язання, передбачені Договором позики грошей позивач виконав, а саме надав відповідачу грошові кошти у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до вимог ч. 1ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В даному випадку відповідач [PERSON] не приступив до виконання зобов'язання та не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно вимог ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості грошей. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У п. 18 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснюється, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Відповідно до п. 5 Договору позики грошей у випадку, коли позичальник не виконає грошове зобов'язання в строк, він зобов'язаний сплатити позикодавцю суму боргу відповідно до ст.625 ЦК України з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Тому, згідно умов Договору позики грошей, з відповідача підлягає стягненню 3 % річних, починаючи з 12. 06. 2013 року по 12.02.2015 у сумі 9 551, 69 грн., та понесених втрат інфляції з 12.06.2013 року по 12.02.2015 у сумі 48 004, 18 грн. Враховуючи викладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 247 755,87 грн., з яких: 190 200,00 грн. - сума боргу; 9 551, 69 грн. - 3% річних; 48 004, 18 грн. - інфляційні. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат, зокрема відносяться витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. та 141,80 грн., які позивач сплатив відповідно до квитанцій №№0.0.352250223.1 та 0.0.352248878.1 від 20.02.2015 року. Згідно ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 27.02.2015 року [PERSON] було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Однак, враховуючи, що рішення ухвалено на користь позивача, якому було відстрочено сплату судового збору, тому з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в дохід держави в сумі 2091,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved