Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить суд: стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №LVVKLON06663 від 28.08.2015 р. станом на 15.06.2016 в сумі 375037,90 грн. - заборгованість за тілом кредиту, заборгованість по відсоткам 5209,60 грн., заборгованість з пені 219803,63 грн. та судові витрати у розмірі 5625,57 грн.. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 14.03.2000 р. ТОВ «ТПК-ПРОФІЛЬ-ГП» було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, відповідно до якої товариству було відкрито поточний рахунок [NUMBER]. В грудні 2014 р. ТОВ «ТПК-ПРОФІЛЬ-ГП» скористалося послугою «Гарантований платіж» шляхом створення в системі інтернет-банкінг Приват24 заявок №34 від 03.12.2014 р. на суму 490000,00 грн. та №39 на суму 253125,23 грн. Оскільки станом на серпень 2015 р. ТОВ «ТПК-ПРОФІЛЬ-ГП» мало заборгованість перед банком за договором про надання банківських послуг (кредит на гарантований платіж), 28.08.2015 р. сторони уклали договір про внесення змін №1 до Договору про надання банківських послуг (кредит на гарантований платіж) яким дійшли домовленості щодо порядку зарахування коштів на погашення заборгованості та кредитний договорів №LVVKLON06663 відповідно до якого ТОВ «ТПК-ПРОФІЛЬ-ГП» на реструктуризацію заборгованості за Договором про надання банківських послуг було надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в сумі 433033,84 грн. у тому числі: у розмірі 411428,42 грн. на реструктуризацію заборгованості за договором про надання банківських послуг №30703438 укладеним між банком та позичальником ТОВ «ТПК-ПРОФІЛЬ_ГП» в розмірі 34,00 для сплати за реєстрацію предмета застави. На забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «ТПК-ПРОІЛЬ-ГП» за Кредитним договором №LVVKLON06663 від 28.08.2015 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір поруки №№LVVKLON06663/DP1 від 28.08.2015 р., згідно умов якого поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань позичальника ТОВ «ТПК-ПРОФІЛЬ-ГП». Оскільки ТОВ «ТПК-ПРОФІЛЬ-ГП» не виконало взяті на себе зобов'язання за кредитним договором №LVVKLON06663, позивач звернувся до поручителя [PERSON], відповідно до договору поруки №LVVKLON06663/DP1 від 28.08.2015 р., який відповідає у тому ж обсязі що і боржник. Відповідачем по справі, [PERSON] було подано зустрічний позов, відповідно до останньої редакції якого просить суд: визнати договір поруки №LVVKLON06663/DP1 від 28.08.2015 р., укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] припиненим. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.08.2015 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір поруки №LVVKLON06663/DP1, згідно умов якого поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань позичальника ТОВ «ТПК-ПРОФІЛЬ-ГП». Відповідач вважає, що договір поруки є припиненим, оскільки пройшли строки пред'явлення вимог до поручителя. У своєму відзиві на зустрічну позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» зазначає, що відповідно до п. 4.1. договору поруки №LVVKLON06663/DP1 від 28.08.2015 р., сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладання договору поруки, тобто до 29.08.2030 р., а тому висновок відповідача про припинення договору поруки через пропуск позивачем шестимісячного строку пред'явлення вимоги з моменту виникнення права вимоги за черговим платежем є необґрунтованим. Також позивач вказує, що він не позбавлений права звернення до суду з позовом до поручителя без направлення попередньої письмової вимоги. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив. 14.03.2000 р. ТОВ «ТПК-ПРОФІЛЬ-ГП» було підписано заяву про відкриття поточного рахунку у ПАТ КБ «Приватбанк», відповідно до якої товариству було відкрито поточний рахунок [NUMBER]. В грудні 2014 р. ТОВ «ТПК-ПРОФІЛЬ-ГП» скористалося послугою «Гарантований платіж» шляхом створення в системі інтернет-банкінг Приват24 заявок №34 від 03.12.2014 р. на суму 490000,00 грн. та №39 на суму 253125,23 грн. 28.08.2015 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «ТПК-ПРОФІЛЬ-ГП» було укладено кредитний договір №LVVKLON06663. Відповідно до розділу А Істотних умов кредитування, вид кредиту - невідновлювальна кредитна лінія. Ліміт кредитного договору: 433033,84 грн., у тому числі: 411428,42 грн. на реструктуризацію заборгованості за договором про надання банківських послуг №30703438 (кредит на гарантований платіж), 34,00 грн. для сплати на реєстрацію предметів застави, 21571,42 грн. на сплату судових витрат. Термін повернення кредиту згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (додаток №1 договору). Згідно ст. 212, 651 ЦК України у разі порушення позичальником будь-якого з зобов'язань, передбачених в Графіку погашення кредиту понад 30 днів: датою погашення заборгованості є 31-ий день; вся заборгованість по кредиту, починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-ий день), рахується простроченою. 28.08.2015 р. сторони уклали договір про внесення змін №1 до Договору про надання банківських послуг №30703438 (кредит на гарантований платіж) яким дійшли домовленості щодо порядку зарахування коштів на погашення заборгованості. На забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «ТПК-ПРОІЛЬ-ГП» за Кредитним договором №LVVKLON06663 від 28.08.2015 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір поруки №LVVKLON06663/DP1 від 28.08.2015 р., згідно умов якого поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань позичальника ТОВ «ТПК-ПРОФІЛЬ-ГП». Відповідно до п. 2.1.2. у випадку невиконання боржником якого-небудь зобов'язання, передбаченого п.1.1 цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов'язання(нь). Ненаправлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов'язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов'язань іншими способами. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором незалежно від факту направлення чи не направлення кредитором поручителю передбаченою даним пунктом. Згідно п. 4.1. договору поруки сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення цього договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №LVVKLON06663 від 28.08.2015 р. укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «ТПК-ПРОФІЛЬ-ГП» станом на 28.12.2015 року у боржника виникла заборгованість за кредитним договором. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Пунктом 6.2. кредитного договору передбачено, що кредитний договір діє до повного виконання зобов'язань сторонами за цим договором. Так, відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. З огляду на викладене, у Банку виникло право пред'явити вимогу до поручителя [PERSON] про виконання порушених зобов'язань боржником щодо сплати заборгованості за кредитним договором, починаючи з 28.12.2015 року, протягом наступних шести місяців. Доказів направлення банком повідомлення про дострокове погашення заборгованості [PERSON] позивачем до суду не надано, а з позовом про стягнення заборгованості банк звернувся лише 15.08.2016 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за основним договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Також згідно із Правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі № 6-53цс14, регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України). Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку, який є преклюзивним, жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань, застосоване в ч. 4 ст. 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, як умови чинності поруки, слід розуміти, як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Отже, виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням, якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами, або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання, у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем. Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Враховуючи викладене, оскільки, [PERSON] не було надіслану вимогу, а з позовом позивач звернувся до суду 15.08.2016 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України, відповідно зобов'язання за договором поруки №LVVKLON06663/DP1 від 28.08.2015 р., припинилося 28.06.2016 року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що первісний позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON], третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТПК-ПРОФІЛЬ-ГП» про стягнення заборгованості задоволенню не підлягає. Зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТПК-ПРОФІЛЬ-ГП» про визнання договору поруки припиненим підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин з ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,21 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved