Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановлення факту смерті її матері. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 02 листопада 2005 року у селі Новоселівка Тельманівського району Донецької області померла її мати [PERSON], про що свідчить довідка Виконавчого комітету Новоселівської сільської ради Волноваського району Донецької області № 267. Заявник звернулась до Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій із заявою про видачу повторного свідоцтва про смерть, у звязку з його втратою. Однак, на заяву було надана відповідь про відсутність в реєстрі за період з 2005 року по теперішній час первинних та поновлених записів про смерть [PERSON] Зазначеної відповіддю також зазначено, що немає можливості видати повторне свідоцтво про смерть, у звязку із тим, що паперові носії актових записів перебувають у Тельманівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області та знаходяться на тимчасово окупованій території. Просила встановити факт смерті її матері, [PERSON]. Заявник та її представник в судовому засіданні заяву підтримали, ат просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення питання залишив на розсуд суду. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що є онуком померлої [PERSON], був присутнім на похоронах, бабуся померла у 2005 році своєю смертю. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що є другом сімї, був присутнім на похоронах [PERSON] у 2005 році. Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, допитавши свідків, дослідивши подані документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю заявника [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії, актовий запис № 44 від 13.07.1955 та копією свідоцтва про одруження серії VIII-УР № 127478 від 07.10.1966 року. Відповідно до копії довідки № 267 від 16.03.2017 року, виданої Виконавчим комітетом Новоселівської сільської ради Волноваського району Донецької області, [PERSON] померла 02.11.2005 року. Факт смерті також підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які були допитані в судовому засіданні. Згідно відповіді Волноваського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 03.2-25 від 01.06.2016 року, не має можливості видати повторне свідоцтво про смерть [PERSON], у звязку із тим, що паперові носії актових записів перебувають у Тельманівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області та знаходяться на тимчасово окупованій території. Крім цього зазначено, що було перевірені актові записи про смерть по первинній реєстрації за період з 2002 року по 2008 рік та поновлені актові записи про смерть за період з 2005 року по теперішній час, та відповідного актового запису не було знайдено. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявникові для оформлення у встановленому законом порядку свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 256 Цивільного-процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд встановлює юридичні факти, від яких залежить виникнення майнових або інших прав громадян. Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до п. 13 Постанови ПВС України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за таких певних обставин. Згідно зі ст.14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної [PERSON] України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. На даний час у заявника відсутня можливість отримати підтверджуючий документ про реєстрацію факту смерті [PERSON] Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Крім цього у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, а також Молдови та Росії, де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду ООН у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Отже, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви про встановлення факту смерті особи, оскільки у заявника відсутня можливість в отриманні належного підтверджуючого документу.

Outcome: approved