Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивач 04.02.2021 року звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що вінє споживачем послуг з водопостачання в квартирі за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] , в якій проживає двоє осіб. При звіренні до Селидівського ВУВКГ, йому стало відомо, що лічильник було знято з експлуатації у зв`язку зі спливом міжповірочного інтервалу та нарахування за водопостачання, починаючи з 08.07.2020 року здійснювалося за кількістю зареєстрованих осіб. Таким чином утворилась заборгованість у розмірі 1682,51 грн. 28 грудня 2020 року він звернувся до КП «Компанія «Вода Донбасу» Селидівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства з листом, в якому просив забезпечити проведення планової повірки лічильника холодної води, який встановлено в квартирі за адресою: [ADDRESS] та здійснити перерахунок оплати за послуги з водопостачання та водовідведення з урахуванням показань лічильника холодної води. На йогоє звернення було надано відповідь № Г-112 від 29.12.2020 року, з якої вбачається, що витрати на проведення планових періодичних повірок, обслуговування та ремонт квартирних засобів холодної води, в тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, розпломбування та опломбування, а також витрати на формування обмінного фонду квартирних засобів обліку холодної води в даний тариф включені на були. Вважає, що його права, як споживача, порушенні, оскільки він не заперечую проти того, що проведення повірки приладу обліку води проводиться за рахунок споживача, проти проведення повірки лічильника, не чинить в цьому перешкод, але оскільки виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення є КП «Компанія «Вода Донбасу» та відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05 червня 2014 року № 1314-VII саме КП «Компанія «Вода Донбасу» несе відповідальність за своєчасну повірку засобу обліку води, тому саме відповідач несе відповідальність за своєчасну повірку засобу обліку води, встановленого у його квартирі, його обслуговування і ремонт, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки. Включення до тарифів плати за повірку приладів обліку води, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки не залежить від його дій, оскільки стосується правових взаємовідносин КП «Компанія «Вода Донбасу» як виконавця послуг та органів державної влади і місцевого самоврядування. Не виконуючи своїх обов`язків, відповідач нараховував йому зайві кубометри води (за нормативами споживання), які він не споживав. 06.01.2021 року відповідачем було проведено повірку лічильника холодної води у його квартирі, але заборгованість, яка нараховувалась за той період коли лічильник було знято з експлуатації (з 08.07.2020) залишилась. Просить зобов`язати комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» Селидівське виробниче здійснити перерахунок заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення з 08 липня 2020 року по 12.01.2021 року, яка складає 1682 грн. 51 коп. 04.02.2021 року було відкрито провадження по справі. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до п.3.2 Статуту основним видом діяльності Компанії є надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Статтею 1 п.17 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачено, що періодична повірка засобів вимірювальної техніки повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжпровірочний інтервал). Позивач повинен був провести періодичну повірку свого засобу обліку не пізніше 08.07.2020 року, але своєчасно цього не зробив, у результаті чого нарахування після зазначеної дати почало проводитися за нормами водопостачання, встановленими рішенням Селидівської міської ради від 11.02.2004 р. № 34 «Про затвердження норм питного водопостачання холодної води і водовідведення». Відповідач зобов`язаний вести розрахунки за послуги питної води, які визначаються за показаннями вузлів розподільного обліку, а у разі їх відсутності - за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, відповідно до п.2 ч.2 ст.9 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22 червня 2017 року № 2119-VІІІ. З 25.08.2017 р. для КП «Компанія «Вода Донбасу», як виконавцю послуг в сфері централізованого водопостачання та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики і комунальних послуг, від 10.08.2017 р. № 1015 встановлено такі тарифи: на централізоване водопостачання 11,53 грн. за куб м (без ПДВ); на централізоване водовідведення 10,00 грн. за куб.м (без ПДВ). Нарахування позивачу за послуги з водопостачання та водовідведення за нормами споживання передбачено діючим законодавством України, тому підстав для проведення перерахунку за отримані послуги немає. Щодо офіційного повідомлення про необхідність проведення повірки лічильника холодної води зазначив, що 08.07.2016 року прилад обліку позивача проходив повірку у ДП «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», в результаті чого було видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 6561, в якому була зазначена чинність даного документа, а саме «чинний до 08.07.2020 р.». На підставі вищенаведеного, позивач був повідомлений заздалегідь про строки перевірки приладу обліку. Просив відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3,4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини,які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Порядок встановлення міжповірочних інтервалів визначається Кабінетом Міністрів України. Суб`єкти господарювання зобов`язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором, а у разі укладення співвласниками багатоквартирного будинку індивідуальних договорів про надання відповідної комунальної послуги періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) таких вузлів обліку забезпечуються виконавцем комунальної послуги за рахунок плати за абонентське обслуговування, встановленої відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки. Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630). Пунктами 9, 30, 32 Правил № 630 передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов`язків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у той час як обов`язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства. Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що з25 серпня 2017 року для КП «Компанія «Вода Донбасу», як виконавцю послуг в сфері централізованого водопостачання та водовідведення(з використанням внутришньобудинкових систем),відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.08.2017 № 1015 встановлено такі тарифи: на централізоварне водопостачання -11,53 грн. за куб.м.(без ПДВ); на іентралізоване водовідведення - 10,00 грн. за куб.м(без ПДВ). Витрати на проведення планових періодичних повірок, обслуговування та ремонт квартирних засобів обліку холодної води, в тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, розпломбування та опломбування, а також витрати на формування обмінного фонду квартирних засобів обліку холодної води в даний тариф включені не були. Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 27 березня 2019 року по справі № 229/1539/17, в якій зазначено, що при вирішенні справи судам попередніх інстанцій необхідно було встановлювати, чи входили до тарифів на оплату послуг з постачання холодної води послуги щодо проведення періодичної повірки приладів обліку води. Отже, якщо до тарифів не було включено плату за повірку приладів обліку води, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, то позовні вимоги задоволенню не підлягали(постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 серпня 2018 року у справі № 233/4620/17). Відступаючи від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 серпня 2018 року у справі № 233/4620/17 (провадження № 61-12053св18), Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що позивач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, виконавцем яких є КП «Компанія «Вода Донбасу», тому саме відповідач несе відповідальність за своєчасну повірку засобу обліку води, встановленого у квартирі позивача, його обслуговування і ремонт, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки. Включення до тарифів плати за повірку приладів обліку води, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки не залежить від дій позивача, оскільки стосується правових взаємовідносин КП «Компанія «Вода Донбасу» як виконавця послуг та органів державної влади і місцевого самоврядування, а позивач має право на безоплатну повірку, обслуговування і ремонт засобу обліку води. Крім того, у пункті 10 Правил № 630 вказано, що справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Відповідно до абзацу 5 п.15 Правил № 630 у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що за наявності у квартирі засобу обліку холодної води, оплата за надані послуги здійснюється згідно з показаннями такого засобу, за винятком випадку виявлення його несправності, що не підлягає усуненню. Суд також враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29 квітня 2020 року по справі № 521/6670/18, в якій зазначено, що не проведення виконавцем періодичної повірки засобу обліку води не є підставою для неврахування його показників, так як забезпечення проведення повірки є обов`язком виконавця послуг і невиконання ним такого обов`язку не повинно мати негативних наслідків для споживача. Суд враховує, що суб`єктом господарювання, який здійснює господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення до будинку позивача, є КП «Компанія «Вода Донбасу», тому саме це підприємство є виконавцем послуг із водопостачання та водовідведення і на нього покладається обов`язок проводити повірку засобів обліку холодної води. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Порушені право чи інтерес підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним способом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки КП «Компанія «Вода Донбасу», як виконавець послуг із водопостачання та водовідведення, своєчасно не виконало свій обов`язок щодо повірки засобу обліку води, а тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання КП «Компанія «Вода Донбасу» здійснити перерахунок нарахованої оплати послуг за водопостачання і водовідведення за показаннями лічильника, який встановлено в квартирі за адресою позивача. А тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved