Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Заявник, звернувшись до суду із цією заявою 18 вересня 2018 р. просила встановити юридичний факт постійного проживання її, [PERSON] 03 лютого 1966 р. н., у повнолітньому віці на території України станом на 1991 рік, у тому числі станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року. У судовому засіданні заявник та її представник вимоги підтримали на підставах викладених у своїй заяві. Пояснили суду, що заявник у грудні 1990 р. переїхала з Республіки Молдова на той час з Молдавської РСР на територію України зі своїм чоловіком [PERSON], з яким одружились ще у 1984 р.. Станом на 1991 рік проживала та продовжує проживати на теперішній час разом з її чоловіком [PERSON] у с .Весилинівка Березівського району Одеської області, звідки нікуди не виїжджали. Також повідомили, що факт проживання сімї заявника на території України з грудня 1990 року було підтверджено в рамках цивільної справи «Про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.» №494/815/17. Представник зацікавленої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області повідомлявся належним чином неодноразово, але до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяву на розгляд справи за їхньої відсутністю не подавав. На думку суду можливо розглянути цивільну справу за заявою [PERSON] за відсутності належно повідомленої зацікавленої особи, яка будучи належним чином і неодноразово повідомленою не побажала скористатись своїм правом участі у судовому засіданні. Вивчивши матеріали цивільної справи, заслухавши думки учасників судового розгляду на підставі наданих доказів і доведення перед судом їхньої переконливості суд дійшов до наступного висновку. Згідно до ст.3 Закону України «Про громадянство» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Згідно положень ст. Закону України «Про громадянство» особа, яка сама постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про\~ правонаступництво\~\~ України", або яка сама постійно проживала на інших територіях, що входили під час її постійного проживання до складу Української Радянської Соціалістичної\~ Республіки\~ (УРСР), і є іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.\~ Як встановлено у судовому засіданні заявник [PERSON] народилася 03 лютого 1966 р. н. у с. Ближній Хутір Слободзейського району МССР, про що Бл.-Хуторською сільською радою Слободзейського району був зроблений а.з. №9. Свідоцтво про народження VІІ-БМ №268970. 09 серпня 1984 р. був укладений шлюб між заявником [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу ІІІ-БМ №490315 виданим Первомайською селищною радою Слободзейського району МССР. Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 18.09.2018 року по справі №494/815/17 було встановлено що у 1990 р. [PERSON] разом із своєю дружиною [PERSON] повернувся у с. Весилинівка Березівського району Одеської області, звідки більше нікуди не виїжджав. Згідно облікової картки обєкту по господарського обліку №00291 [PERSON] разом із чоловіком [PERSON] ведуть особисте селянське господарство у с. Веселинівка Березівського району Одеської області, по вул.Чеська, 42. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив суду, що є чоловіком заявниці і що вони взимку 1990 р. переїхали до села Веселинівка Березівського району Одеської області, де постійно проживають разом [INFO]. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено у судовому засіданні рішенням суду від 18 вересня 2017 р. по справі №494/815/17 р. «Про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.» було встановлено такий що має значення юридичний факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 р.. Також, рішенням суду було також встановлено, що на території України станом на 24 серпня 1991 р. [PERSON] проживав разом із своєю дружиною [PERSON], що є заявником по даній справі. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Виходячи з встановленого у судовому засіданні суд приходе до висновку про можливість встановлення факту постійного проживання заявника у повнолітньому віці на території країни станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року. З огляду на вищенаведене суд вважає, що права заявника є невизнаними тому підлягають судовому захисту, а подана ним заява відповідно задоволенню.

Outcome: approved