overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Заявники [PERSON] і [PERSON] звернулись до суду і просять розірвати шлюб, зареєстрований між ними. Вимоги обґрунтовані тим, що спільне життя не склалось, і вони не підтримують сімейних відносин. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Судом встановлено наступне. Сторони зареєстрували шлюб 23 квітня 2010 року . Від спільного життя мають дитину - сина [PERSON] , [INFO], який за згодою заявників проживає з [PERSON] Сторони проживали однією сім'єю , проте більше півроку як припинили сімейне життя, як подружжя не підтримують відносин, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. 27 січня 2015 року між подружжям укладено договір про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні . Відповідно до умов вказаного договору, дитина буде проживати з матір'ю , а батько приймає участь у вихованні та матеріальному утриманні дитини. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейних відносин не існує. Відповідно до ст..109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З часу припинення шлюбних відносин , окремого проживання та часу знаходження позову в суді , примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім"ї. При таких обставинах суд приходить до висновку , що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім"ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Заявники мотивують свої вимоги тим, що з 2006 року вони фактично проживають однією сім'єю , пов'язані спільним побутом, разом відпочивають, планують сімейний бюджет та інше. Однак шлюб було зареєстровано лише 22.08.2014 року. З вересня 2006 року по травень 2008 року заявники спільно проживали за адресою [ADDRESS], з травня 2008 року по липень 2009 року за адресою [ADDRESS], з липня 2009 року по жовтень 2012 року за адресою [ADDRESS], з жовтня 2012 року по листопад 2014 року за адресою [ADDRESS], з листопада 2014 року за адресою м. Київ бул. Дарницький. Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки, а саме те, що заявники проживали однією сім'єю необхідно для отримання заявниками громадянства іншої держави. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити заяву. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити заяву. Представник зацікавленої особи : Дніпровський РВ ГУ ДМС України в м. Києві в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що наявними в справі доказами підтверджено факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] без шлюбу з 2006 року, а саме показами свідків [PERSON], та [PERSON] про що в матеріалах справи містяться підписані та складені присяги свідка. Також, на підтвердження факту в матеріалах справи містяться в якості доказів копії фотокарток, з яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] мали сімейні відносини, та копія договору оренди квартири від 22.11.2014 року. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно з п. 7 Постанови № 5 від 31.03.1995 року Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява [PERSON] та [PERSON], зацікавлена особа: Дніпровський РВ ГУ ДМС України в м. Києві про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду за заявою про встановлення юридичного факту, а саме того, що [PERSON], яка померла [INFO] в м. Хмільнику Вінницької області була рідною матір»ю [PERSON] та [PERSON] Заява обґрунтована тим, що [INFO] в місті Хмільнику Вінницької області померла матір заявників [PERSON] та [PERSON] - [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно. [PERSON] та [PERSON] на даний час в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом отримати не можуть, так як встановлені розбіжності прізвища та імені в свідоцтві про смерть спадкодавця та в їхніх свідоцтвах про народження Тому вони не можуть в повному обсязі скористатися своїми спадковими правами. У зв"язку з цим [PERSON] та [PERSON] вимушені звернутись до суду з даною заявою. Заявники [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Великоострожоцька сільська рада Хмільницького району у судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] в місті Хмільнику Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 23.06.2016 року серії [NUMBER] (а.с.4). Факт того, що [PERSON], яка померла [INFO] в місті Хмільнику Вінницької області, є рідною матір"ю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] підтверджується наступними доказами: свідоцтвами про народження [PERSON], [PERSON] серії [NUMBER] та серії № [NUMBER], довідками виданими Острожоцькою сільською радою Вінницькою області від 22.09.2016 року за № 305, № 306( а.с. 7, 8,9,10). Цей факт для заявників є юридичним фактом, оскільки його встановлення потрібно заявникам для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. Спір про право в даній заяві відсутній. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати по даній категорії справ не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, що мотивуючи тим, що вони є батьками [PERSON], [INFO], який є інвалідом з дитинства внаслідок психічного захворювання. 22 лютого 2015 року йому встановлена 1 група інвалідності "Б" довічно. Через хворобу він не може розуміти значення своїх дій, керувати ними і потребує опіки, а тому звертаються до суду і просять визнати сина недієздатним та призначити їх опікунами Заявники в судовому засіданні підтримали заяву. Заінтересована особа: представник органу опіки і піклування Маківської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області погодилась із заявленими вимогами і просить визнати [PERSON] недієздатним та призначити опікунами заявників. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається з медичного висновку №3 виданого Дунаєвецькою центральною районною лікарнею, [PERSON], хворіє і має діагноз - розумова відсталість з поведінковими розладами. Відповідно до проведеної судом амбулаторної судово-психіатричної експертизи №242 від 16 квітня 2015 року [PERSON], [INFO] страждає стійким хронічним психічним захворюванням у вигляді «важкої розумової відсталості», внаслідок цього він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно подання Маківської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області видно, що орган опіки та піклування просить призначити [PERSON] та [PERSON] опікунами над їх сином - [PERSON] - інвалідом першої групи «Б», який не здатний усвідомлювати своїх дій, забезпечувати свої життєві потреби, потребує постійного стороннього догляду та опіки. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним і проти цього ніхто не заперечує. Опікунами над недієздатним [PERSON] слід призначити його батьків - мати [PERSON] та батька [PERSON], які опікуються ним на даний час.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

заявники в поданій заяві зазначили, що з серпня 2013 року вони зустрічаються та кохають один одного і мають намір офіційно зареєструвати шлюб. У зв'язку з тим, що заявники не досягла шлюбного віку, то вони змушені звернутися до суду з заявою про надання їй права на шлюб. Батьки заявниці та прийомні батькі заявника не заперечують проти їх шлюбу, оскільки це відповідає інтересам заявників. Заявники просять суд надати їм право на шлюб. В судовому засіданні заявники підтримала заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи - відділ РАЦС по місту Жмеринці реєстраційної служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з'явився. Подав заяву, в якій не заперечував щодо задоволення заяви, просив справу розглянути у його відсутність. Представник заінтересованої особи - Служби у справах дітей Жмеринської міської ради Гіжевський В.В. не заперечував щодо задоволення заяви. Батьки заявниці - [PERSON] та [PERSON] та прийомні батькі заявника [PERSON] [PERSON] підтримали заяву та пояснили, що їхні діти вже довгий час зустрічаються та надання права на шлюб заявникам буде відповідати інтересам заявників. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи суд прийшов до такого. Відповідно до копії свідоцтва про народження заявник народився [INFO] (а.с.7), а заявниця 26.12.1997 року (а.с.14). На день винесення рішення заявнику виповнилося повних 17 років, а заявниці повних 16 років. Відповідно до рішення №23 ЛКК державного закладу "Відділкової лікарні станції Жмеринка ПЗз" заявниця станом на 17 січня 2014 року перебуває на 10 тижні вагітності (а.с.19). Згідно ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до ч.3 ст.234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявниця досягла шістнадцяти років,а заявник сімнадцяти років та вагітна від особи, з якою бажає укласти шлюб і надання їм права на шлюб відповідає їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-01 00:00:00

Заявники звернулась до суду з даною заявою, яку підтримали в судовому засіданні та пояснили, що з 2013 року почали зустрічатись, покохали одне одного і з жовтня 2014 проживають разом та фактично створили повноцінну сім'ю. На даний момент заявниця перебуває на 13-14 тижні вагітності, батьком дитини є [PERSON] З цих причин вони звернулись до відділу державної Реєстрації актів цивільного стану по Коломийському району для державної реєстрації шлюбу. Однак у реєстрації шлюбу їм відмовлено, оскільки вони не досягли шлюбного віку. Батьки щодо укладення шлюбу між ними не заперечують. Вважають, що укладення шлюбу між ними відповідає їхнім інтересам та інтересам їхньої майбутньої дитини. Просять суд надати їм право на реєстрацію шлюбу. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримали і просять суд надати заявникам право на шлюб. Суд вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявники [PERSON] та [PERSON] є неповнолітніми і особами, які не досягли шлюбного віку. Однак з жовтня 2014 року проживають однією сім"єю і на даний момент [PERSON] перебуває на 13-14 тижні вагітності, в зв'язку із цим бажає офіційно зареєструвати шлюб, однак в реєстрації шлюбу державний орган реєстрації актів цивільного стану їм відмовив, оскільки обидва не досягла шлюбного віку. Так як на даний час вік [PERSON] 16 років 3 місяця, а [PERSON] досяг 17 років та в судовому засіданні встановлено, що ранній шлюб не суперечить її інтересам, а заінтересовані особи - мати [PERSON] та [PERSON] заяву підтримали, то [PERSON] та [PERSON] слід надати право на шлюб. Встановлене судом підтверджено свідоцтвами про народження, довідкою Коломийського пологового будинку лікарні про вагітність [PERSON], довідкою про склад сім"Ї та іншими перевіреними в суді доказами. На підставі ст.ст. 22, 23 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Заявники звернулись в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свою заяву мотивують тим, що [INFO] померла їх матір [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Заявники є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] та в установленому законом порядку прийняли спадщину. Вказує, що отримати свідоцтво про право на спадщину не мають можливості, оскільки в свідоцтвах про їх народження та свідоцтві про смерть матері існують розбіжності в написанні прізвища, а саме: в свідоцтві про народження [PERSON] вказано «[PERSON]», в свідоцтві про народження [PERSON] вказано «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть [PERSON] вказано «[PERSON]». Враховуючи наведене, просить встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] є матір'ю [PERSON] та [PERSON]. В судове засідання представник заявників в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Із копії свідоцтва про народження заявника вбачається, що [PERSON] народився [INFO], його матір'ю є - [PERSON], батьком - [PERSON] (а.с. 10). Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] в с. Осьмиговичі Турійського району (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження заявника вбачається, що [PERSON] народилась [INFO], її матір'ю є - [PERSON], батьком - [PERSON] (а.с. 10 зворот). 13 листопада 1976 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER], [PERSON] народилась [INFO] в с. Осьмиговичі Турійського району (а.с. 12). [PERSON] померла [INFO] в с. Осьмиговичі Турійського району, що стверджується копією свідоцтва про смерть від 16 травня 2013 року (а.с. 14). Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995р., суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Як встановлено в судовому засіданні, підтвердження факту родинних відносин заявникам необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, яка залишилась після смерті [PERSON] З врахуванням викладеного, суд вважає доведеним факт родинних відносин, а саме що [PERSON] є матір'ю [PERSON] та [PERSON], а тому, заява підлягає до задоволення з вищевикладених підстав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

заявники звернулись до Голосіївського районного суду м.Києва з спільною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги вони обгрунтували тим, що вони перебувають у шлюбі, який 07 листопада 2008 року зареєстровано Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім'ї. Сімейне життя не склалось у зв'язку з різними поглядами та несумісністю характерів. Спроби налагодити стосунки та зберегти сім'ю закінчичились безрезультатно; між заявниками втрачено почуття любові. Заявники не підтримують шлюбні стосунки та окремо проживають; спільне господарство не ведуть. Питання щодо місця проживання сина [PERSON], 2010 р.народженння, його утримання, заявники вирішили в добровільному порядку. Заявники подали до суду заяву про слухання справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 листопада 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім'ї. Про реєстрацію шлюбу був складений актовий запис № 3135. Від цього шлюбу у подружжя народився син: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони окремо проживають, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет. У заявників відсутнє бажання на відновлення шлюбних стосунків, кожен з них живе власним життям, має власний бюджет, а тому шлюб є формальним. Крім того, судом встановлено, що між подружжям не існує спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини, між ними укладено Договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки подальше існування сім»ї є неможливим і суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

заявники звернулись до Голосіївського районного суду м.Києва з спільною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги вони обгрунтували тим, що вони перебувають у шлюбі, який 07 травня 2010 року зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніровського районного управління юстиції у м.Києві. Сімейне життя не склалось у зв'язку з різними поглядами на життя, шлюб та сім'ю, несумісністю характерів. Сторони окремо проживають. Спільне господарство не ведуть. Питання щодо місця проживання дитини, її утримання та режим спільного майна вирішили в добровільному порядку. Заявники в судове засідання не з'явилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 травня 2010 року [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві. Про реєстрацію шлюбу був складений актовий запис № 624. Від цього шлюбу у подружжя народилася донька: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони окремо проживають, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено. У заявників відсутнє бажання на відновлення шлюбних стосунків, кожен з них тривалий час живе власним життям, а тому шлюб є формальним. Крім того, судом встановлено, що між подружжям не існує спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини, між ними укладено Договір про правовий режим майна подружжя, місце проживання дитини, порядку спілкування з дитиною. Договір посвідчено нотаріально. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки подальше існування сім»ї є неможливим і суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved