Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину та визнання права власності на спадкове майно. 14.07.2014 року Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності на частину квартири. Ухвалою суду від 17.07.2014 року зустрічний позов [PERSON] прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом. 21.07.2014 року Позивач [PERSON] подала до суду заяву про відмову від позову, яка була прийнята судом та ухвалою суду від 23.07.2014 року закрито провадження у справі за позовними вимогами [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину та визнання права власності на спадкове майно та продовжено розгляд справи за позовними вимогами [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину квартири. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив наступне. Позивачу на праві приватної власності належить 34 частки квартири [ADDRESS], а відповідачу за зустрічним позовом [PERSON] – 14 частка зазначеної квартири. Позивач зазначає, що співвласники не можуть спільно користуватися вказаною квартирою, квартира не може бути поділена внатурі. При цьому зазначив, що фактично [PERSON] квартирою не користується, фактично мешкає в іншому місці. Тому просить суд припинити право власності [PERSON] на належну їй 14 частку квартири, визнавши за ним право власності на зазначену частку. При цьому зазначив, що сторони дійшли згоди щодо вартості вказаної частки квартири, яка позивачем [PERSON] сплачена на користь [PERSON] у повному обсязі. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник не з’явились, від представника Позивача - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд зустрічний позов задовольнити. Представник Відповідача за зустрічним позовом до судового засідання не з’явилася, надала письмову заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника Відповідача, проти задоволення зустрічного позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв’язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить 34 частини квартири [ADDRESS], з них: - 13 частина - на підставі свідоцтва про право власності на житло № 307, виданого 11.02.1998 року Виконавчим комітетом Орджонікідзевської районної ради; - 16 частина квартири – на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2199, виданого 02.08.2013 року [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області; -14 частина квартири - на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2201, виданого 02.08.2013 року [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області. Відповідачу за зустрічним позовом [PERSON] належить 14 частина зазначеної квартири - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2203, виданого 02.08.2013 року [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона відповідно до закону здійснює за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 358 ЦК України у разі неможливості спільного користування майном, та неможливості надання у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає частці у праві спільної часткової власності, один з співвласників має право вимагати від інших співвласників матеріальну компенсацію за свою частку в майні в спільній власності. За ч.1 ст. 364 ЦК України, кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки, що є у спільній частковій власності. Згідно ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам її сім’ї . Згідно пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у правах за позовами про захист права приватної власності" при визначенні грошової компенсації, суд повинен виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Таким чином, судом встановлено, що сторони є співвласниками квартири [ADDRESS], однак спільно нею не користуються, а поділити спірну квартиру технічно, відповідно до частки відповідача, неможливо. У квартирі мешкає [PERSON], який є власником більшої частини квартири, а Відповідач [PERSON] своєю часткою квартири не користується, має інше житло. Отже, припинення права власності [PERSON] на частку у спільній власності зі сплатою компенсації не завдасть істотної шкоди її інтересам. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] отримала від [PERSON] грошову компенсацію вартості належної їй 1/4 частки квартири [ADDRESS], яка була визначена сторонами за їх спільним погодженням. За викладених обставин, суд вважає за можливе припинення права власності відповідача [PERSON] на належну їй 1/4 частину у квартирі [ADDRESS], яка належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2203, виданого 02.08.2013 року [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області. На підставі викладеного, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved