overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на його користь суму компенсації в розмірі 20 мінімальних заробітних плат - 27 560,00 гривень; стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на його користь судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27 січня 2016 року ним було зафіксовано та встановлено, що в магазині [ADDRESS], в якому господарську діяльність здійснює фізична особа - підприємець [PERSON], зафіксовано факт публічного показу та розповсюдження (реалізації, продажу) наступного товару: Магніт з нанесеним малюнком "[INFO]", в якому відтворено перероблений твір образотворчого мистецтва, авторські права на який належить йому. Реалізація вказаного Товару підтверджується такими документами: Товарний чек №22103 від 27 січня 2016 року та квитанція з банківського терміналу №2467 від 27 січня 2016 року. У 2011 році фізична особа [PERSON] на його замовлення своєю творчого працею створила твір. У творі зображено хлопчину, одягненого в національний одяг та з прапором України у руках. Дана обставина підтверджується Авторським договором замовлення на створення Твору від 05 липня 2011 року, укладеним між ним та Автором, та Актом прийому-передачі роботи до Авторського договору замовлення від 05 серпня 2011 року. Відповідно до п. 2.1. Договору Автор зобов'язується створити і передати Замовнику твір образотворчого мистецтва - [INFO]. Згідно п. 22 Договору Автор зобов'язується разом з матеріальним носієм Твору передати (відчужити) Замовнику, у відповідності з умовами даного Договору і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Енергодарського міського суду 18 травня 2017 року з з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем - [PERSON], зареєстрований 25.10.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Великобілезерського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №17. У судове засідання сторони не з'явились. Позивач надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.16). Відповідачка також надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позову (а.с.17). На підставі з ч.2 ст.197 ЦПК України, зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків: Відповідно до ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Суд при постановленні рішення керується також вимогами ч.8 ст.235 ЦПК України, відповідно до якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що сім`я остаточно розпалася та примирення між сторонами не можливе, оскільки сторони не бажають зберігати сім`ю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної зі сторін, вимоги позивача визнаються відповідачем і підтверджуються наданими доказами та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду міста [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа Жовтневий районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. У обґрунтування позову, позивач суду у своїй позовній заяві зазначив, що він є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором дарування квартири, посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського округу [PERSON] 25 серпня 2002 року зареєстрованим в реєстрі за № 2916. На даний час в спірній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї. [PERSON], з січня 2015 року фактично за місцем реєстрації не проживає, не користується житлом, за комунальні послуги не сплачує, які на нього нараховуються, добровільно відмовляється знятися з реєстраційного обліку. Тому він просив суд постановити рішення яким визнати [PERSON] [INFO], таким що втратив право на користування жилим приміщенням квартири за адресою: [ADDRESS]. Зняти [PERSON] [INFO], з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: [INFO]. Позивач у судове засідання не зявився заздалегідь надавши суду заяву у якій свої позовні вимоги він підтримав у повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутністю. Відповідач у справі був сповіщений судом про розгляд справи належним чином, але він до суду не зявився, та не сповістив суд про причини своєї неявки. Представник третьої особи Жовтневого районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, про розгляд справи був сповіщений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали цієї цивільної справи, суд доходить до висновку, що позов повинен бути задоволений з наступних підстав; Доводи позивача, викладені вище, підтверджені належним чином долученими до справи документами, а саме; актом про не проживання відповідача у справі складеним за участі сусідів по дому, підписи яких засвідчені ТОВ «Керуюча Компанія "ДОМ.КОМ"», довідкою про склад сімї позивача у справі, копіює договору дарування квартири, посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського округу [PERSON] 25 серпня 2002 року зареєстрованим в реєстрі за № 2916, та іншими письмовими доказами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним задовольнити вимогу позивача в справі у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.04.2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Львова, матеріали позовної заяви надійшли до суду 25.05.2020 року. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 25.05.2020 року справу номер 264/1851/20 передано до розгляду судді Донченко Ю.В. 05.06.2020 року з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою судді від 09.06.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб 12.06.2019 року у Маріупольському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 357. Від шлюбу не мають дітей. Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Тривалий час вони проживають окремо, а саме із грудня 2019 року, з того часу не ведуть спільне домашнє господарство, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не з"явився, в позовній заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідачка з"явилась, погодилась на розірвання шлюбу та підтвердила, що з грудня 2019 року вони з позивачем проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, не підтримують подружніх відносин. Суд приймає визнання відповідачкою позовних вимог, оскільки таке не суперечить закону та не порушує права чи свободи сторін. Заслухавши пояснення відповідачки, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони тривалий час із грудня 2019 року проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для справи. Оскільки, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить: розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 21 березня 2018 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 171; після розірвання шлюбу відновити відповідачу її дошлюбне прізвище " [PERSON] "; судові витрати залишити по фактично понесеними позивачем. До судового засідання подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачем також була подана письмова заява про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позову не заперечувала та просила змінити її прізвище на дошлюбне [PERSON] . Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 2018 року перебувають в шлюбі. Від спільного життя мають дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинили з 2020 року через несумісність характерів та проживають окремо. На примирення не згодні. Частина 1 ст.110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст.113 СК України). На підставі встановленого, суд вважає, що сім`я сторін розпалася і відновлена бути не може, приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи позицію позивача, судові витрати по справі віднести за рахунок позивача. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113, 114 СК України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Костопільського районного суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати її такою, що втратила право користування житловою квартирою [ADDRESS]. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві . Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилась. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав, та пояснив, що 18.04.2011 р. позивач отримала від відповідачки, в дарунок вищезазначену квартиру, про що було посвідчено приватним нотаріусом договір дарування від 18.04.2011р. Крім того відповідачка виїхала на постійне місце проживання в м. Кузнецовськ, де має своє власне житло (квартиру) . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася про причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином. За згодою представника позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Свідок [PERSON] показала, що вона з позивачко товаршки разом з працювали. Відповідачка [PERSON], не проживає в даній квартирі вже декілька років. Свідок [PERSON] показала, що позивачка її рідна сестра. Відповідачка не проживає в даній квартирі вже 7 -8 років , оскільки вона має свою власну квартиру в м. Кузнецовськ, там же проживає. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлової квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування квартири від 18.04.2011 р., витягом про державну реєстрацію від 20.04.2011р. Крім того показами свідків [PERSON], та [PERSON], довідкою Костопільського БЖКП № 5089, від 15.12.2014 року, та актами Костопільського БЖКП від 02.10.014р., 03.11.2014р., 04.12.2014 р встановлено , що відповідачка [PERSON] зареєстрована, за вказаною адресою але фактично не проживає в даній квартирі понад 5 років. Згідно ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік Таким чином наявні підстави для визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом про визнання його батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини. Як зазначено у позові позивач з 2008 року знаходився у цивільному шлюбі з гр.[PERSON], від якого мають сина - [PERSON], [INFO], батьком якої є [PERSON] При реєстрації дитини, відомості про батька були внесені відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції зі слів [PERSON] відповідно до ст. 135 СК України та в графі „батько" вказано [PERSON]. Проте дана особа є вимишленою. Вважаючи, що такі дії відповідача порушують права справжнього батька відносно сина, позивач просить визнати його батьком [PERSON], [INFO] з відповідним внесенням зміни в актовий запис про народження останнього, де у відомості про батьківство вказати батьком дитини [PERSON], виключити відомості про [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги. Відповідач надав суду письмову заяву, в якій , визнаючи позовні вимоги, просить справу розглянути за її відсутності. Третя особа не направила свого представника в судове засідання, хоча і була повідомлена про нього належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст.125 СК України, якщо мати чи батько дитини не перебувають у шлюбі між собою,походження дитини від батька визначається:1) за заявою матері та батька;2) за заявою чоловіка , який вважає себе батьком дитини; 3) за рішенням суду. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у незареєстрованому шлюбі з 2008 року, проте доведено, що вони проживають разом та ведуть сумісне господарство. [INFO] у них народилася дитина, відомості про яку було зроблено зі слів [PERSON] відповідно до ст. 135 СК України та в графі „батько" замість справжнього батька вказано [PERSON], тобто вимишлена особа. Статтею 128 СК України визначено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи. У судовому засіданні ніким не оспорювався та не заперечувався сам факт перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбних стосунках без реєстрації шлюбу, і що від цих стосунків [INFO] народився син [PERSON]. Згідно ст.. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Отже, зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що батьком малолітнього [PERSON] є [PERSON] - позивач у справі, тому його позовні вимоги є законними , обгрнутованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Недригайлівського районного суду Сумської області з позовом та просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася 09 вересня 2008 року після смерті дядька [PERSON], терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили. Свої вимоги обгрунтовує тим, що після смерті дядька вчасно не звернувся до натаріуса для оформлення спадкових справ, так як був юридично необізнаний відповідно строків для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися, але представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала повністю. Представник Кулишівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, у судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі . Справу розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 1269 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного Кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В установлений законом шестимісячний термін, після відкриття спадщини, позивач не звернувся до нотаріальної контори про наміри прийняти спадщину, а це в свою чергу, унеможливлює в даний час оформити право на спадкове майно. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На думку суду, позивач з поважних причин пропустив установлений законом шестимісячний термін для звернення до нотаріальної контори про наміри прийняти спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Недригайлівського районного суду Сумської області з позовом та просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася 13 лютого 2015 року після смерті прабаби [PERSON], терміном один місяць з дня набрання рішенням законної сили. Свої вимоги обгрунтовує тим, що після смерті прабаби вчасно не звернувся до натаріуса для оформлення спадковий справ, так як вважав, що спадщину прийняв, оскільки не був ознайомлений з порядком прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, у судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти заявлених вимог не заперечує. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 1269 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного Кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В установлений законом шестимісячний термін, після відкриття спадщини, позивач не звернувся до нотаріальної контори про наміри прийняти спадщину, а це в свою чергу, унеможливлює в даний час оформити право на спадкове майно. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На думку суду, позивач з поважних причин пропустив установлений законом шестимісячний термін для звернення до нотаріальної контори про наміри прийняти спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved