Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй архівної довідки № П-361/01-10 від 07.09.2016 року та архівної довідки № П-291/01-10/360 від 07.09.2016 року, які видані об'єднаним трудовим архівом міської та сільських рад Новоукраїнського району Кіровоградської області, а також трудові книжки колгоспника [NUMBER] від 20.06.1979 року та серії [NUMBER] від 01.09.2002 року, які належать позивачу [PERSON] Вказаний факт заявник просить встановити з метою реалізації нею права на пенсію. При зверненні до УПФУ заявнику листом № 90 від 26.10.2016 року повідомили, що при проведенні перевірки змісту та належного оформлення наданих документів було встановлено, що архівні довідки № П-361/01-10 від 07.09.2016 року, № П-291/01-10/360 від 07.09.2016 року, видані об'єднаним трудовим архівом міської та сільських рад Новоукраїнського району, не ідентифікуються з моїми паспортними даними у частині повноти зазначення по-батькові, а в трудових книжках колгоспника [NUMBER] від 20.06.1979 року та [NUMBER] від 01.09.2002 року не повністю зазначено дату народження, а тому заінтересована особа відмовила йому в призначенні пенсії за віком, у зв'язку з чим він звернувся до суду. Заявник в судове засідання не з"явилася. Подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Новоукраїнському районі Кіровоградської області, в судове засідання не з"явилась. Подала суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі. Проти задоволення заяви не заперечувала. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглягути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що заявник згідно даних паспорта - [PERSON], [INFO] (а.с. 3). 20.06.1979 року та 01.09.2002 року заявнику була оформлена трудова книжка на її ім'я, але не повністю зазначено дату народження. Вказано лише рік її народження. Записи в трудовій книжці про періоди її роботи співпадають із відомостями, вказаними в довідках, що видані заявнику об'єднаним Трудовим архівом міської та сільських рад Новоукраїнського району Кіровоградської області № П-361/01-10 від 07.09.2016 року та № П-291/01-10/360 від 07.09.2016 року. Відповідно до листа Управління Пенсійного фонду України в Новоукраїнському районі Кіровоградської області № 90 від 26.10.2016 року, заявник має право на призначення пенсії за віком, однак, архівні довідки від 07.09.2016 року за № П-361/01-10 та від 07.09.2016 року № П-291/01-10/360, виданих об'єднаним Трудовим архівом міської та сільських рад Новоукраїнського району Кіровоградської області, трудових книжок колгоспника [NUMBER] від 20.06.1979 року та [NUMBER] від 01.09.2002 року та надані для підтвердження періоду роботи не ідентифікується з паспортними даними в частині повноти зазначення по-батькові, а в трудових книжках не повністю зазначено дату народження, що унеможливлює призначення пенсії за віком без відповідного підтвердження в судовому порядку (а.с. 17). Згідно із ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 256 ЦПК України визначено, які категорії справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають розгляду в порядку окремого провадження. Пунктом 6 ч.1 вказаної статті передбачено встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів. За змістом ч.2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, ніж передбачені частиною першою статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред'явлення він звертався до відповідних органів за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови. Так, виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте, не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому, в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до вимог Закону України «Про Пенсійне забезпечення», а також Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 N22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», дані про особу для довідок для призначення пенсії заносяться в довідки із особових справ осіб, що працювали на підприємстві, та наказів по підприємству. Обгрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначала, що в позасудовому порядку вона не має можливості встановити зазначений факт. Згідно із ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилом ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Про належність саме заявнику довідок від 07.09.2016 року за № П-361/01-10 та від 07.09.2016 року № П-291/01-10/360, виданих об'єднаним Трудовим архівом міської та сільських рад Новоукраїнського району Кіровоградської області свідчить і той факт, що в трудовій книжці, оформленій на ім'я заявника та у довідках співпадають дати та записи про періоди роботи заявника. На підтвердження своїх доводів заявником надані до суду її паспорт, довідка про присвоєння ідентифікаційного коду, копія трудової книжки, які підтверджують належність заявнику документів, належність яких вона просить встановити. За наведених обставин, суд вважає доведеним, що архівні довідки від 07.09.2016 року за № П-361/01-10 та від 07.09.2016 року № П-291/01-10/360, виданих об'єднаним Трудовим архівом міської та сільських рад Новоукраїнського району Кіровоградської області та трудових книжок колгоспника [NUMBER] від 20.06.1979 року та [NUMBER] від 01.09.2002 року в дійсності належить заявнику по справі - [PERSON]. Оскільки даний факт підтверджений письмовими доказами, іншим шляхом встановити факт належності заявнику архівних довідок та трудових книжок неможливо, оскільки вказані документи видавались на підставі наказів, та враховуючи, що спір по підтвердженню трудового стажу відсутній, а встановлення належності вказаних заявнику документів необхідно останній для призначення пенсії за віком, суд приходить до висновку, що заява є законною, обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved