Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обгрунтування якого вказала, що з 21.12.2007 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у якому [INFO] народився син [PERSON]. Для неї та відповідача це повторний шлюб. Не зважаючи на те, що шлюб з відповідачем не розірваний, і вона продовжує з ним проживати, згоди щодо участі відповідача в утриманні дитини між ними не досягнуто. Відповідач ніде офіційно не працює і не має стабільного заробітку. Дитина проживає із нею і фактично перебуває на її утриманні. За рішенням Гагарінського районного суду міста Севастополя від 28.02.2003 року з відповідача стягнуто аліменти у розмірі ? частки його доходу на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач свій обов'язок щодо утримання дитини виконує незадовільно, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки доходів відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, пояснивши, що вона працює вчителем районної дитячої школи мистецтв та на теперешній час перебуває у відпустці по догляду за дитиниою - сином [PERSON] до п'яти років, оскільки дитина часто хворіє, і не отримує ніякої державної допомоги. Від першого шлюбу вона має сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею, та на утримання якого з батька дитини стягуються аліменти. Нестабільні сімейній стосунки з відповідачем, відсутність у нього з червня 2013 року офіційної роботи, все це спонукає її звернутися до суду з даним позовом. Після того, як вона звернулася до суду, відповідач офіційно працевлаштувався. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав і не заперечував проти того, щоб з нього на утримання сина [PERSON] були стягнуті аліменти саме у розмірі ? частки його доходу. Третя особа [PERSON] до суду не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, письмово сповістила суд про розгляд справи у її відсутності, надавши суду своє письмове заперечення проти позову, у якому вказала, що сторони мешкають разом за адресою: [ADDRESS], ведуть сумісне господарство, підтримують шлюбні стосунки, мають єдиний бюджет. Відповідач має постійну неофіційну роботу, тим самим вклоняється від сплати податків, зборів, інших обов'язкових платежів та аліментів на утримання [PERSON]. Третя особа вважає звернення позивача до суду з даним позовом формальним і пов'язаним з тим, щоб у наступному звернутися до неї з позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються на її користь на утримання сина [PERSON]. Крім того, у відповідача за період з 16.01.2003 року по 16.12.2013 року існує заборгованість по аліментам в сумі 63142,63 грн. Тому третя особа просить суд у позові відмовити. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.12.2007 року та є батьками дитини [PERSON], [INFO], який мешкає разом зі сторонами, що підтверджується свідоцтвами про шлюб, про народження дитини, довідкою виконавчого комітету Димитровської міської ради від 14.01.2014 року про склад сім,ї позивача (а.с.12, 13, 16). За рішенням Гагарінського районного суду міста Севастополя від 28.02.2003 року з відповідача [PERSON] стягуються аліменти у розмірі ? частки його доходу на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією виконавчого листа, виданого на підставі наведеного рішення суду (а.с.14-15). Відповідно до записів із трудової книжки відповідача з останнього офіційного місця роботи - ТОВ ОП «Шахта імені святої Матрони Московської» [PERSON] звільнився 25.06.2013 року (а.с.7-11). З 17.01.2014 року відповідач [PERSON] працює на ТОВ «Виробниче підприємство «Фабрика снеков», що підтверджується довідкою наведеного підприємства від 04.02.2014 року. У суді [PERSON] пояснив, що він влаштувався на роботу до ТОВ вантажником і на час розгляду справі ще не отримував заробітної плати, яка буде становити приблизно 2500 грн. Інших доходів у нього нема, стан здоров,я задовільний. Відповідно за ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що відповідач є працездатною особою, є батьком [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача, яка не працює через догляд малолітньої дитини до п'яти років, суд вважає, що відповідач може і зобов'язаний надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання їх сумісної дитини - сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст.ст.7, 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 року № 719-УП прожитковий мінімум з 01.01.2014 року для дітей віком до 6 років становить 1032 грн.; мінімальна заробітна плата з 01.01.2014 року дорівнює 1218 грн. Вирішуючи розмір аліментів, суд виходить з наведеного розміру мінімальної заробітної плати і прожиткового мінімуму, з того, що у примусовому порядку з відповідача на утримання дитини від першого шлюбу проводяться стягнення у розмірі 1/4 частки його доходу, який з 17.01.2014 року зі слів відповідача складає приблизно 2500 грн., інших утриманців він не має. Суд бере до уваги, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Кожен з утриманців позивача має право претендувати на рівну частку з його доходу. Отже, з урахуванням наявності у позивача на утриманні двох осіб, така частка буде дорівнювати 1/4, оскільки 1/4 + 1/4 = ?, тобто 50% доходу позивача. 1/4 частина від доходу відповідача у 2500 грн. становить 625 грн., що сягає 60% рівня прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Тому суд вважає справедливим стягнути з відповідача на утримання сина сторін на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частки доходу відповідача, тобто у розмірі, який не зачіпає нічиї інтереси та до якого сторони дійшли взаємної згоді. Доводи третьої особи [PERSON], зокрема, стосовно того, що позивач звернулася до суду з даним позовом задля того, щоб у наступному відповідач ставив питання про зменшення розміру аліментів на її користь на утримання їх сина [PERSON], [INFO], судом до уваги не беруться, оскільки вони не ґрунтуються на законі. Згідно за ст.192 СК України у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров,я, відповідач має право змінювати розмір аліментів, визначений за рішенням суду. Як встановлено, аліменти з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], стягнуто за рішенням суду у 2003 році. У 2009 році сімейний стан відповідча змінюється у зв'язку із народженням другого сина [PERSON], отже з цього часу у відповідача виникає можливість скористатися правом на зміну розміру аліментів, регламентованого ст.192 СК України, не зважаючи на те, чи стягнуті з нього аліменти на утримання другої дитини, чи ні. Також за приписами ст.180, ч.1, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягення нею повноліття; способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; одним із засобів виконання батьками зобов'язань по утриманню дітей є виплата аліментів, стягнутих за рішенням суду. Судом встановлено, що відповідач з червня 2013 року офіційно ніде не працював, тобто не мав стабільного доходу, що підтверджує доводи позивача про незадовільне виконання відповідачем обов'язку щодо утримання їх спільної дитини і недосягнення згоди між сторонами щодо участі відповідача в утриманні сина, а тому спонукає її до звернення до суду з позовом про одержання утримання на дитину у примусовому порядку, незалежно від того, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі і проживають разом. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн., так як позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду.

Outcome: approved