Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач 25.03.2015 року звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів на дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18.11.2000 року. Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають з нею та знаходяться на її утриманні. Фактично їхня сім»я розпалася на початку січня 2015 року. З цього часу вона самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей, а також виконувати всі інші обов»язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання їхніх дітей. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо їх утримання. Просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця смт. Іларіонове, аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на дитину починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. До початку відкритого судового засідання позивач надала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. До початку відкритого судового засідання відповідач надав заяву в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. З копій свідоцтв про народження вбачається, що сторони є батьками дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO].(а.с. 8-9). У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.8 Закону України „Про охорону дитинства " кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У частині 1 статті 12 Закону України „Про охорону дитинства " зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.6 ст.12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. З довідки, що на а. с. 10 матеріалів справи виданої виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради № 437 від 16.03.2015 року, вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] а та на її утриманні знаходяться: донька - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO]. Отже, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. Згідно ст.186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. Частиною першою статті 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів, у разі виникнення якої одержувач має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючі обставини перелічені у ст.182 СК України, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 25.03.2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуюче вищевикладене, суд вважає наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановленими. На підставі викладеного,

Outcome: approved