Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 100064, 99 грн. в порядку регресу, а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилався на те, що 24.05.2016 року між [PERSON] «СК «Альфа Страхування» та ТОВ «Універсальна лізингова компанія «Ленд-Ліз» було укладено Договір добровільного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №046.09669770.941 (надалі договір страхування). Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу марки [PERSON] д.н. знак [NUMBER]. 11.10.2017 року відбулася дорожньо-транспортна пригода на автодорозі Н-22 Устилуг - Луцьк- Рівне за участю застрахованого транспортного засобу марки [PERSON] д.н. знак [NUMBER] та транспортного засобу марки Фольксваген Пасат н. знак LHR 2660, під керуванням [PERSON]. Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 листопада 2017 року встановлено, що винуватою особою у вчиненні ДТП є [PERSON], а також те, що транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Враховуючи наявність Договору страхування, власник пошкодженого транспортного засобу [PERSON] д.н. знак [NUMBER] звернувся до [PERSON] «СК Альфа Страхування» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля [PERSON] д.н. знак [NUMBER] було проведено його огляд , про що складено Акт/Протокол огляду пошкодженого транспортного засобу та складено Рахунок № LE-001858 від 10.11.2017 року, згідно якого вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу [PERSON] д.н. знак [NUMBER] складає 103336.00 грн. В звязку із зазначеним, 13.11.2017 року [PERSON] «СК «Альфа Страхування» складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт по справі №1310.206.17.01.01 на загальну суму 100064,99 грн., та здійснено виплату страхового відшкодування. Враховуючи те, що постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23.11.2017 року було встановлено, що відповідач [PERSON] є винуватцем ДТП, яка мала місце 11.10.2017 року на автодорозі Н-22 Устилуг - Луцьк- Рівне, позивач і вимушений був звернутися до суду із позовною заявою про відшкодування в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 100064, 99 грн. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 10 січня 2019 року відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі Довіреності № 275 від 12.06.2017 року, в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач по справі в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином за останнім відомим місцем його проживання, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, що 24.05.2016 року між [PERSON] «СК «Альфа Страхування» та ТОВ «Універсальна лізингова компанія «Ленд-Ліз» було укладено Договір добровільного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №046.09669770.941 (надалі одговір страхування). Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу марки [PERSON] д.н. знак [NUMBER]. 11.10.2017 року відбулася дорожньо-транспортна пригода на автодорозі Н-22 Устилуг - Луцьк- Рівне за участю застрахованого транспортного засобу марки [PERSON] д.н. знак [NUMBER] та транспортного засобу марки Фольксваген Пасат н. знак LHR 2660, під керуванням [PERSON]. Відповідно до заяви про настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування від 20.10.2017 року, вбачається, що водій, який керував застрахованим транспортним засобом звернувся до ПрАТ СК «Альфа Страхування» з повідомленням про ДТП . Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23.11. 2017 року визнано [PERSON] винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340 грн. на користь держави. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до акту виконаних робіт № Лу-К-1905531 від 28.02.2018 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Рено Мастер»\~д.н.\~знак [NUMBER] складає 100064.99 грн. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № 1310.206.17.01.01, загальна сума страхового відшкодування складає 100064, 99 грн Згідно платіжного документу № 26836 страхова компанія ПрАТ СК «Альфа Страхування» сплатила страхове відшкодування за автомобіль марки [PERSON]»\~д.н.\~знак [NUMBER] у розмірі 100064, 99 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. На підставі п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Статтею 979\~ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.27 Закону України "Про страхування", до стрваховика, який виплатив, страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги , яке срахувальник або інша особа , що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. В позиції викладеної в Постанові № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» в п. 11 якої зазначено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути предявлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобовязанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. За ст. 22 ЦК України збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно п. 1 ч. 1 ст.\~1188\~ЦК України шкода, заподіяна зіткненням двох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, заподіяна одному з вини другого, відшкодовується винною особою. Як передбачено ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційна задоволеним вимогам, а саме стягненню підлягає сплачений судовий збір. Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим, обставини вказані в позові підтверджуються наданими доказами, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України,

Outcome: approved