Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він набув у власність квартиру № 46 у будинку № 19, розташовану на вулиці П. Сагайдачного у місті Трускавці, відповідно до договору купівлі- продажу від 2 лютого 2018 року. Згідно з п. 10 даного договору, продавець квартири [PERSON] зобовязується надати квартиру для вільного та безперешкодного користування за призначенням та знятися з реєстраційного обліку разом з іншими зареєстрованими особами до 1 березня 2018 року. Однак, всупереч вимог законодавства та положень договору, [PERSON] та [PERSON] не знялися з реєстраційного обліку, тому позивач просить задовольнити позов та визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житлом. У судове засідання позивач не з"явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, однак до суду не з'явилися і не повідомили про причини своєї неявки, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що власником квартири № 46, що у будинку № 19 по вул. Сагайдачного у м. Трускавці є позивач [PERSON], що стверджується Витягом з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~про реєстрацію\~права власності\~№ 115022806\~від 22.02.2018\~року,\~який знаходиться\~в матеріалах\~справи. Згадану квартиру позивач набув у власність відповідно до договору купівлі- продажу від 02 лютого 2018 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Згідно п. 10 даного договору, продавець квартири [PERSON] зобовязався надати квартиру для вільного та безперешкодного користування за призначенням та знятися з реєстраційного обліку разом з іншими зареєстрованими особами до 01 березня 2018 року. Однак відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: 82200, м. Трускавець, вул. Сагайдачного, 19/46, що стверджується інформацією відділу державної реєстрації Трускавецької міської ради Львівської області від 15.03.2019 року № 09-08/61, яка знаходиться в матеріалах справи. Судом також встановлено, що відповідачі у квартирі № 46, що у будинку № 19 по вул. Сагайдачного у м. Трускавці не проживають з 01.03.2018 року, що стверджується актом про фактичне проживання особи від 10 жовтня 2018 року. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Права власника квартири передбачені також ст. 150 ЖК Української РСР, відповідно до якої власник має право використовуватися житлом для особистого проживання і проживання членів його сім"ї і має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Разом з тим, згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року по справі № 6-158 цс 14 зазначається, що право членів сім'ї власника будинку (квартири) користуватись жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності у особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї. Таким чином, оскільки відповідачі [PERSON]\~та [PERSON] не є власниками квартири та не перебувають у сімейних стосунках з власником квартири, тому не має жодних правових підстав для їхнього користування зазначеною квартирою. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанціями № 80 від 12.10.2018 року, 43 від 28.01.2019. Тому з відповідачів необхідно стягнути в користь позивача судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved