Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом, який було уточнено, до Територіальної громади в особі Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими спорудами в с. Широке по вул. Миру, 3 Запорізького району Запорізької області згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 07.07.1988 року секретарем Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, реєстровий № 70. На теперішній час позивач бажає зареєструвати своє право власності на цей будинок, але не може цього зробити, оскільки договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріально, у звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. В судове засідання представник позивача не зявилась, але надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, розгляд справи провести за її відсутності. Відповідач свого представника до суду не направив, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позовних вимог. Суд, дослідивши подані докази, прийшов до наступних висновків. В матеріалах справи міститься договір купівлі-продажу будинку від 07.07.1988 року, посвідчений секретарем виконкому Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, зареєстровано в реєстрі за № 70, згідно якого [PERSON] придбав у [PERSON] жилий будинок в с. Широке Запорізького району земель колхозу имені Тельмана, розташований на присадибній земельній ділянці розміром 0,21 га. Згідно довідки № 132, виданої 09.02.2017 року виконкомом Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, будинок, що належить на праві приватної власності [PERSON], розташований за адресою: с. Широке, вул. Миру (Комсомольська), 3 Запорізького району Запорізької області. Згідно інформації, наданої Запорізькою філією ДП «Національні інформаційні системи» 10.06.2016 р., по с. Широке Запорізького району Запорізької області у Словниках Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перейменовано вулицю Комсомольська на вулицю [PERSON]. Згідно Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 3 по вул. Миру в с. Широке Запорізького району Запорізької області, виготовленому ФОП [PERSON] станом на 09.02.2017 року, замовником технічної інвентаризації є [PERSON] Згідно п. 4 Заключних та перехідних положень Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року, до правовідносин, які виникли до вступу в законну силу діючого ЦК, застосовуються норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст.. 128 ЦК УРСР в редакції 1963 року, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. До передачі речей прирівнюється передача розпорядчого документу на речі. При цьому ч. 2 ст. 227 ЦК УРСР передбачала реєстрацію жилого будинку у виконавчому комітеті місцевої ради, але не визначала, що власник набуває право власності виключно після реєстрації договору в виконавчому комітеті сільської ради. Договір купівлі-продажу від 07.07.1988 року, реєстровий № 70 складений згідно п. 62 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УССР» від 31.10.1975 року і п. 45 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій виконкомами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих» від 19.01.1976 року, ст.. 14 Закону УРСР «Про державний нотаріат», де зазначено, що у населених пунктах, де немає нотаріальних контор, виконавчі комітети міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих вчиняють нотаріальні дії, крім іншого, посвідчують угоди (договори, довіреності та інше). Згідно з п. 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських рад депутатів трудящих, затвердженої наказом МЮ УРСР 19.01.1976 року №1/5 нотаріальні дії у виконавчих комітетах міських, селищних, міських рад депутатів трудящих вчиняють голова, заступник голови або секретар виконавчого комітету. У відповідності до положень ч. 1 ст. 3, ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація права власності на нерухоме майно є обов'язковою. Право власності, при цьому, виникає з моменту такої реєстрації. В той же час, згідно з приписами ч. 4 ст. 3 вказаного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. У відповідності до п. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до ст.. 392 ЦК України у діючій редакції, власник майна може подати позов про визнання його права власності. Відповідно до ст.. 182 ЦК України у діючій редакції, право власності та інші речові права на нерухоме майно потребують державної реєстрації. Відповідно до ст.. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на обєкти нерухомого майна. Вищезазначене призводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення.

Outcome: approved