Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що вона є власником квартири в [ADDRESS]. На даний час у квартирі за адресою: [ADDRESS], - зареєстровано 2 особи. Фактично у даній квартирі постійно ніхто не проживає. Дана квартира позивачем була придбана на підставі договору-купівлі продаж: 08.07.1995 року. Протягом тривалого часу відповідач в квартирі не проживає, зі слів сусідів в квартирі проживають квартиранти. У 2015 році відповідач виїхала за невідомою адресою. Майже більше року і по даний час [PERSON] за даною адресою не проживає, участі в утриманні житла не бере, станом на сьогоднішній день її місце проживання невідоме. Так як відповідач понад один рік відсутня за місцем проживання без поважної на те причини, то вона вважається такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Зважаючи на те, що в добровільному порядку врегулювати дане питання не представляється можливим, тому позивач змушений звернутись до суду з вказаними вище позовними вимогами. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судові засідання призначені на 05.05.2016р., 26.05.2016р., не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи через оголошення в пресі. Повідомлення про причину неявки в засідання відповідача до суду не надійшло, а тому суд вважає за можливе відповідно до п.4 ст. 169 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири в [ADDRESS]. на підставі договору купівлі-продаж від 08.07.1995 року (а.с.6-7). З довідки про склад сімї № 792 від 27.04.2015 року вбачається, що в квартирі в [ADDRESS] зареєстрована відповідач - [PERSON] (а.с. 11). Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, у разі відсутності особи понад встановлені строки, така особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням Домовленість між сторонами щодо відсутності відповідачів у будинку, де вони зареєстровані відсутня. Правова підстава збереження права користування особою житловим приміщенням також відсутня. Крім того, відповідач залишаючись зареєстрованою в квартирі, порушує право власності позивача та перешкоджають у вільному здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном. В силу ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», втрата особою права користування житловим приміщенням є підставою для зняття її з реєстрації місця проживання. Відповідно до абз.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі викладеного, суд вважає, що оскільки відповідач зареєстрована, але понад один рік не проживає у спірній квартирі, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальними послугами, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири, то вона втратила право користування ним та повинна бути визнана такою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням.

Outcome: approved