Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 16.06.2021 року до суду з вищезгаданим позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 27.08.2016 року, від якого мають двох дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. З квітня 2021 року вони припинили подружні стосунки та мешкають окремо. Відповідач є батьком дитини, однак матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно та в малих розмірах, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/ 4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Також, просила стягнути аліменти на її утримання на час перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 1/ 4 частки заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання. Клопотання про проведення судового засідання з повідомленням(викликом) сторін до суду не надходило. Відповідач повідомлявся належним чином про перебування в провадженні суду даної цивільної справи за зареєстрованою в установленому порядку адресою місця проживання, копії ухвали суду про відкриття провадження, позовна заява з додатками повернулися до суду у зв`язку з закінченням терміну зберігання. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з урахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2016 року (а.с.9). Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.10,11), які мешкають разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України" при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними ( ч.1 ст.181 СК України). Згідно з ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягувати як аліменти на дитину, визначається судом ( ч.1ст. 183 СК України). Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Також, позивачем заявлено вимогу про аліменти на її утримання на час перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення [PERSON] [INFO] трирічного віку - тобто до [INFO] . Згідно з ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. У відповідності зі ст.ст.77, 79 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, законодавцем встановлено обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Також, має право на утримання (аліменти) той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, тому вимоги позивача є обґрунтованими. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач працездатний, інших осіб на утриманні не має, що ним не спростовано, тому суд задовольняє позовні вимоги. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов`язковому негайному виконанню. Частинами 2, 3 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку ( доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача у розмірі 908,00 грн. за кожну вимогу, а всього 1816,00 грн. На підставі наведеного, ст.ст.180, 181, 182, 191 СК України та

Outcome: approved