Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Позивач в травні 2020 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила , що з [PERSON] перебувала в шлюбі, від якого мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків, більше двох років не спілкується з сином , матеріально його не забезпечує , не турбується про його духовний та розумовий розвиток . Оскільки відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, вимушена звернутися до суду . Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2020 року провадження по справі відкрито. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала -з підстав викладених в позовній заяві , наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце судового засідання , до суду не з`явився без поважних причин , відзив на позов не надав, в зв`язку з чим справу на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України розглянуто у його відсутність. Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району позов підтримала, зазначивши що органом опіки та піклування визнано за можливе позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] .. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються він виконання своїх батьківських обов`язків. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень . У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження дитини його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] .. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2017 року у справі 332/2379/17 шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 09.08.2014 року, розірвано. Матеріалами справи підтверджено , що наразі малолітня дитини проживає з матір`ю [PERSON] , яка піклується про виховання та матеріальне забезпечення дитини. Так,відповідно до рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.11.2017, з відповідача , [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням ВП № 55258199, виданим Олександрівським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя, заборгованість зі сплати аліментів станом на 31.08.2020 складає 87433 грн. Малолітній [PERSON] , [INFO] , відвідує ДНЗ № 83 «Чижик», відповідно до довідки закладу від 22.04.2020, за час відвідування, дитину до закладу приводить та забирає мати [PERSON] , яка забезпечує дитину усім необхідним для перебування в дошкільному навчальному закладі. Батько, [PERSON] , дошкільний навчальний заклад не відвідує. [PERSON] також не піклується про стан здоров`я дитини, що підтверджує лікувальний заклад. Відповідно до інформації КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10», малолітня дитина спостерігається у підприємстві з 2019 року. За весь період спостереження, [PERSON] , [INFO] , лікуванням та піклуванням за дитиною займається виключно мати. Батько станом здоров`я сина не цікавився, на прийом не приходив, до адміністрації закладу не звертався. Висновком органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському районувід 19.10.2020 № 1496/01-20/20.03-2383 визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] [INFO] , у зв`язку з ухилянням від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Слід зазначити, що відповідач до суду не з`явився, доказів того, що йому цікаве життя дитини не надав, а позивачем в свою чергу надані докази ухилення [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Враховуючи вищевикладене , суд погоджується з наданим висновком органу опіки та піклування, оскільки він є достатньо обґрунтованим та відповідає інтересам дитини. У зв`язку з свідомим нехтуванням відповідачем [PERSON] своїх батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved