Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

Звернувшись з уточненим позовом, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня подання позовної заяви і до повноліття. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог вказала, що 14 жовтня 2006 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 лютого 2011 року за її позовом було розірвано. Від сумісного проживання з відповідачем має двох дітей, які після розірвання шлюбу залишилися проживати з нею, на її утримані. У зв`язку з цим за її позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дітей рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 09 березня 2011 року ухвалено стягнення з [PERSON] аліменти на її користь на утримання: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 січня 2011 року до повноліття дітей. [INFO] їх старшому сину, [PERSON] виповнилось 18 років. Згідно ч.ч.2,3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Отже, на даний час вона отримує аліменти лише на молодшого сина у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу заробітку відповідача. На даний час вона вагітна та після народження дитини, як і зараз, їй буде важко утримувати сина, оскільки вона змушена була призупинити свою професійну діяльність через факт вагітності і подальшої декретної відпустки (вона є фізичною особою підприємцем КВЕД 70.22 "Консультування з питань управлінської діяльності і керування", що передбачає постійні відрядження як в межах України, так і за кордон задля здійснення її професійної діяльності). Таким чином, єдиним її видом доходу на найближчі три роки буде допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Зважаючи на зазначені обставини та зміст ст.183 СК України, вважає, що відповідач, будучи офіційно працевлаштованим (працює генеральним директором ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ»), не маючи на утриманні інших неповнолітніх дітей, за станом здоров`я та матеріальним становищем замість аліментів за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на старшого, тепер вже повнолітнього сина, може на утримання молодшого сина сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу). Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що ним сплачено аліментів: у 2021 році з січня по липень - 265117,56 грн; у 2020 році - 581447,31 грн; у 2019 році з березня по грудень - 472401,41 грн. [INFO] старшій дитині [PERSON] виповнилося 18 років, відповідно до норм СК України з відповідача замість 1/3 частини від усіх доходів почали стягувати 1/6 частину. У червні 2021 року позивачка отримала 21386,56 грн. аліментів на отримання однієї дитини, а у липні 2021 року - 22319,30 грн. Ця сума здалася позивачу недостатньою, тому вона звернулася до суду з цим позовом та просить встановити аліменти у розмірі 1/4 від усіх видів доходу позивача за зустрічним позовом. У випадку задоволення розмір аліментів у гривневому еквіваленті приблизно становитиме 33000 - 39000 грн. в залежності від отриманого доходу відповідача. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01 липня 2021 року становить 1510,00 грн. Сімейне законодавство не містить обмежень щодо максимального розміру аліментів, які стягуються в позовному провадженні. Але, відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, в двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Тобто, законодавцем встановлено обмеження максимального розміру аліментів сумою десяти прожиткових мінімумів. Розмір аліментів не може перевищувати 25100,00 грн. (2501 грн.х10). У той же час, позивач просить стягнути аліменти, які становитимуть 33000-39000 грн., що набагато перевищу 10 прожиткових мінімумів. Позивачка в обґрунтування своєї позиції ніяким чином не підтверджує необхідність збільшення аліментів з 1/6 до 1/4 частини від усіх видів доходу, посилаючись лише на норми Сімейного кодексу України щодо можливості такого збільшення. Також позивачка не зазначає, чому коштів, які сплачуються після досягнення повноліття старшою дитиною, недостатньо для забезпечення гармонійного розвитку дитини - приблизно, 12 000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити у задоволенні. 17 серпня 2021 року [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву, в якій він просить визначити розмір аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/8 частини від усіх видів доходу, та стягнути аліменти з [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/8 частини від усіх видів доходу [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь [PERSON] до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати набрання рішенням законної сили. Виконавчий лист № 2-834/201 1 року від 09 березня 2011 року, виданий Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська по цивільній справі № 2-834/2011 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання синів: [PERSON] . [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітної плати (доходів) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно на користь [PERSON] , починаючи з 28 січня 2011 року до повноліття дітей, - відкликати після набрання чинності даного рішення. Ухвалою суду від 18.08.2021 року зустрічна позовна заява прийнята до розгляду та об`єднана з первісним позовом в одне провадження. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] зазначає, що він має на утриманні непрацездатних матір [PERSON] , [INFO] , та бабусю [PERSON] , [INFO] . Проживає та зареєстрований разом з зазначеними особами за адресою: [ADDRESS] . Його мати, [PERSON] , є пенсіонером та інвалідом першої групи. Причина інвалідності - загальне захворювання по зору, потребує постійного стороннього погляду. Його бабуся, [PERSON] , також є пенсіонером. На сьогоднішній день її вік становить 90 років, у зв`язку з цим вона також потребує постійного догляду. Розміру пенсії зазначених осіб недостатньо для нормального забезпечення життя, тому він допомагає їм матеріально. У зв`язку з вищевикладеним, просить встановити аліменти у розмірі 1/8 частини від усіх видів його доходів. В такому випадку, враховуючи його розмір доходів, відповідач за зустрічним позовом буде отримувати аліменти у розмірі 15000 - 20000 грн. аліментів щомісяця на утримання неповнолітнього сина, що становитиме 6-8 прожиткових мінімумів на дитину і що буде достатнім для повного та всебічного матеріального забезпечення дитини. Представник позивача за зустрічним позовом позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка та її представник за зустрічним позовом позовні вимоги не визнали в повному обсязі, просили відмовити у задоволені, у зв`язку з тим, що те, що позивач за зустрічним позовом допомагає своїм батькам за власним бажанням ніяк не підтверджує факту утримання ним своїх батьків. Відповідач за зустрічним позовом також має матір, яка є пенсіонером і не має інших видів доходів, окрім пенсії, відповідач за зустрічним позовом також надає своїй матері фінансову допомогу. Як зазначив позивач за зустрічним позовом, його мати потребує постійного догляду, але над такими особами встановлюється піклування у відповідності ЦК України та офіційно призначається піклувальник. В даному випадку позивач за зустрічним позовом не довів, що він є піклувальником матері, таким чином не довів того, що мати знаходиться на його утриманні. Відповідно розрахунків, які надані позивачем за зустрічним позовом, навіть при наявності факту допомоги своїм непрацездатним батькам він мав можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів. На даний час матеріальний стан позивача за зустрічним позовом не змінився (не погіршився) тобто він має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів. Позивач за зустрічним позовом просить стягнути з самого себе аліменти на утримання сина у розмірі 1/8 частини від усіх видів доходів, тому що вважає, що такий розмір аліментів достатній для утримання неповнолітнього сина. Такої думки позивач за зустрічним позовом дійшов опираючись на розмір частки від заробітної плати, яку отримує на сьогоднішній день, що в гривневому еквіваленті становить 15000-20000 гривень. Але те, що сьогодні позивач за зустрічним позовом отримує такий дохід не дає гарантії, що завтра він не буде звільнений із займаної посади, не полише посаду за станом здоров`я або його підприємство не стане банкрутом тощо. Позивач за первісним позовом, в інтересах свого сина та захисту його прав, скористалась своїм правом та звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів, конкретно в частці від доходу, а не в твердій грошовій сумі з чим порівнює відповідач. Отже твердження позивача за зустрічним позовом щодо достатності для забезпечення гармонійного розвитку дитини у розмірі 1/8 частки від всіх видів доходів ніяк не свідчить про захист прав дитини, а свідчить про захист саме своїх матеріальних інтересів. На даний час у позивача за зустрічним позовом не має жодних підстав для зменшення розміру аліментів. Він офіційно працевлаштований, що підтверджує довідка про доходи, інших виконавчих документів на відповідача не має, на утриманні інших дітей не має. Заслухавши сторони у справі та їх представників, а також дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У судовому засіданні при розгляді справи були встановлені наступні обставини. 14 жовтня 2006 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від цього шлюбу вони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 24 лютого 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 09 березня 2011 року Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 січня 2011 року до повноліття дітей. [INFO] старшому сину сторін, [PERSON] , виповнилося 18 років. Згідно копії наказу ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» №438/к від 30.09.2021 року, [PERSON] був звільнений з посади Генерального директора за угодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України з ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ». Відповідно копії довідки АТ «ДНІПРОАЗОТ» від 05.11.2021 року, [PERSON] з 05.10.2021 року працює на АТ «ДНІПРОАЗОТ» у енергетичному управлінні на посаді заступника головного енергетика з тепло-сантехнічного господарства по теперішній час. Статтями 142, 182 ч.2, 192 СК України передбачено, що діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з ч.1, ч.2 та ч.5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У ч.1 ст.3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ч.3 ст.181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Отже, як встановлено судом, що рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 09 березня 2011 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 січня 2011 року до повноліття дітей. [INFO] старшому сину, [PERSON] , виповнилось 18 років. Отже, на даний час [PERSON] отримує аліменти лише на молодшого сина у розмірі 1/6 частина від усіх видів доходу заробітку [PERSON] .. На даний час позивачка за первісним позовом вагітна та після народження дитини, як і зараз, їй буде важко утримувати сина, оскільки вона була змушена призупинити свою професійну діяльність через факт вагітності і подальшої декретної відпустки. Відповідач є працездатним, офіційно працює, інших неповнолітніх дітей та утриманців не має. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що первісний позов слід задовольнити, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їхньої дитини, [PERSON] , [INFO] , від дня пред`явлення позову до досягнення ним повноліття, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Щодо зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визначення розміру аліментів, то суд вважає за необхідне відмовити, у зв`язку з наступним. Звертаючись до суду з позовом про визначення розміру аліментів, позивач за зустрічним позовом посилався на те, що він має на утриманні непрацездатних матір [PERSON] , [INFO] , та бабусю [PERSON] , [INFO] . Він проживає та зареєстрований разом з зазначеними особами. Його мати є пенсіонером та інвалідом першої групи. Причина інвалідності - загальне захворювання по зору, потребує постійного стороннього. Бабуся також є пенсіонером. На сьогоднішній день її вік становить 90 років, у зв`язку з цим вона також потребує постійного догляду. Розмір пенсії зазначених осіб недостатньо для нормального забезпечення життя, тому він допомагає їм матеріально. Ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Ст. 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Ч.1 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що у зв`язку з повноліттям старшої дитини, [PERSON] , розмір стягнення аліментів було зменшено до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) у зв`язку з цим. Також позивач за зустрічним позовом зазначає, що має на утриманні непрацездатних мати та бабусю. Мати позивача за зустрічним позовом є пенсіонером та інвалідом І групи, потребує постійного стороннього огляду. Тому він нібито не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина в тому розмірі в якому запрошує позивач за первісним позовом. Але те, що позивач за зустрічним позовом допомагає своїй матері та бабусі за власним бажанням ніяк не підтверджує факту їх утримання, так як над такими особами встановлюється піклування у відповідності ЦК України та офіційно призначається піклувальник. А встановлення розміру стягнення аліментів 1/8 частин з усіх видів заробітку (доходу) без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з [PERSON] - сина, [PERSON] , [INFO] , та суперечитиме його інтересам. Таким чином, судом було встановлено всі фактичні обставини справи та досліджено зібрані у справі докази, тому суд прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні зустрічного позову [PERSON] , оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а наявність матеріального забезпечення його матері та бабусі за власним бажанням не є безумовною підставою для визначення розміру аліментів у розмірі 1/8 частини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved