Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. В оформленні права власності після померлої [PERSON] позивачу в нотаріальній конторі було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлювального документу на будинок, що стало підставою для звернення позивача до суду. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю та просив його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області в судове засідання не з'явився, подав до суду лист про розгляд справи у його відсутність, обставини зазначені в позові визнав. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Суд оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] року в с.Калинівка Житомирського району, Житомирської області у віці 82 роки померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №33, яка зробила заповідальне розпорядження на випадок своєї смерті, відповідно до якого заповіла все своє майно [PERSON]. Позивач, син померлої [PERSON], який прийняв спадщину за заповітом, оформити право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS] в нотаріальній конторі не може у зв'язку з відсутністю правовстановлювального документу на будинок. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону, згідно з ч.1 ст.334 ЦК України. Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Згідно до ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З позовом про визнання права власності на спадщину в судовому порядку, може звернутися особа лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Дані роз'яснення містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування". Стаття 16 ЦК України дає перелік способів захисту цивільних прав та інтересів судом. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Право позивача на спадкове майно підтверджуються наданими доказами, а саме: свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.5), довідкою виконавчого комітету Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області (а.с.8), копією технічного паспорта на житловий будинок (а.с.6-7), копією заповіту (а.с.9), довідкою КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради (а.с.11), копією постанови нотаріуса від 15 березня 2016 року №9/01-16 про відмову у вчинення нотаріальної дії (а.с.10). Оскільки на нерухоме майно, не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. Згідно ст.316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, а також те, що спір між сторонами врегульовано при судовому розгляді справи.

Outcome: approved