Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Позивач 29.10.2019 року звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором, яким просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 59942,31 грн. за кредитним договором №Р24.034.74036 від 20.01.2016 р. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору за №Р24.034.74036 від 20.01.2016 р. відповідач отримала кредит в розмірі 14473 грн. зі сплатою 15 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, встанвленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Протягом строку дії кредитного договору відповідач систематично порушувала термін сплати кредиту і процентів за користування кредитом. Станом на 16.10.2019 р. відповідач має заборгованість по кредиту 59942,31 грн., а саме, прострочений борг - 12387,98 грн.; прострочені проценти -12163,44 грн., строкові проценти - 132,36 грн.; нарахована плата за обслуговування кредиту- 292,35 грн., прострочена плата за обслуговування кредиту - 4118,23 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів- 30847,95 грн. Просив позов задовольнити. Відповідно до ч.4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Згідно ч.1 ст. 276 ЦПК України, клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній. Ухвалою судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 14.11.2019 року враховуючи предмет та підстави позову, клопотання позивача, відповідно до вимог ст.ст. 19, 274 ЦПК України відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали подати заяву із запереченням щодо розгляду в порядку спрощеного провадження та п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач [PERSON] отримала вищевказану суду ухвалу та копію позовної заяви з доданими до неї документами (а.с.26). Станом на 19.03.2020 року відзиву на позовну заяву суду не подав, заперечення щодо розгляду в спрощеному порядку подано теж не було, будь-яких клопотань та заяв від сторони подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Представник позивача по дорученню Олешек О.М. в позовній заяві вказує про те, щоб розгляд справи проводити без його участі, а також зазначив, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань щодо розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подала, хоча знала про розгляд справи щодо неї. Будь-яких клопотань від неї не поступило. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 20.01.2016 р. [PERSON] звернулася до АТ "Ідея Банк" з метою отримання банківських послуг, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 14473 грн. зі сплатою 15 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, встановленим кредитним договором, графіком щомісячних платежів. Відповідно до п.1.4. кредитного договору, за обслуговування кредиту банком, позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2.1000% від початкової суми кредиту. Пунктом 1.5 передбачено, що ставки процентів є стабільними і не можуть змінюватись банком без попереднього повідомлення та погодження позичальника (а.с.6). З копії заяви позичальника вбачається, що [PERSON] погодилася на умови договору (а.с.9). Протягом дії кредитного договору відповідач не виконувала його вимоги, внаслідок чого станом на 16.10.2019 р. згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору має заборгованість в розмірі 59942,31 грн. (а.с.13). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду не представлено. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором №Р.24.034.74036 від 20.01.2011 р., та те, що відповідач не подав суду відзиву на позовну заяву та жодних письмових чи електронних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним кредитним договором є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,0 грн. (меморіальний ордер №7159025 від 23.10.2019 р., а.с. 1). На підставі викладеного, відповідно 261, 526, 549, 610-612, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved