Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Лікар-психіатр Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні Чолач Ю.Б. звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу, у примусовому порядку без її згоди. В обґрунтування вимог лікар-психіатр посилається на те, що 10 квітня 2018 року о 11 год. 30 хв. [PERSON] поступила в стаціонар Тернопільської обласної комунальної психоневрологічної лікарні в супроводі матері за скеруванням амбуларно-поліклінічного відділення ТОККПНЛ з тяжким психічним розладом із діагнозом - параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, стабільний дефект за змішаним типом. [PERSON], [INFO], психічним захворюванням страждає близько 5-ти років, періодично лікується у ТОККПНЛ та неодноразово лікувалась у Хмельницькій психічній лікарні. Причиною даного поступлення є неадекватна поведінка, спроба втекти від рідних, прояви агресії. Після особистого огляду [PERSON] лікар-психіатр дійшов висновку про необхідність її госпіталізації для обстеження та лікування у зв'язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих,безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, суттєву шкоду її здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Вказані обставини також підтвердженні висновком комісії лікарів-психіатрів. РішеннямГусятинського районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2016 року [PERSON] визнана недієздатною та опікуном призначено її брата [PERSON] Посилаючись на наведене та те, що [PERSON] визнана судом недієздатною, не може надати усвідомлену згоду на її госпіталізацію, просив задовольнити заяву. У судовому засіданні лікар-психіатр, який одночасно є і представником Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні - заяву підтримав, з підстав викладених у ній. Вказав, що [PERSON]хворіє психічним захворюванням близько п'яти років та з того часу періодично лікується в ТОККПНЛ, неодноразово лікувалась в Хмельницькій психічній лікарні. На даний час, у зв'язку з погіршенням психічного стану потребує госпіталізації до психіатричного закладу з метою лікування. Прокурор у судовому засіданні не заперечила щодо задоволення заяви лікаря-психіатра Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON] В судове засідання з'явилась мати [PERSON] - [PERSON], яка просила заяву лікаря задовольнити. Пояснила, що опікун [PERSON] - її син [PERSON] перебуває за межами України у США. На данйи час вона та [PERSON] звернулись до Гусятинського районного суду із заявоя про звіллення [PERSON]. від обов'язків опікуна та призначення її опіком [PERSON]., на підтвердження чого подала копії заяв, зареєстрованих у Гусятинському районному суді. Окрім того, вказала, що її дочка страждає на тяжкий психічний розлад і на даний час потребує госпіталізації до психоневрологічної лікарні для обстеження та лікування. Зазначає, що останнім часом поведінка її дочки стала неадекватною та агресивною. Донька часто тікає з дому, ходить неохайна, босоніж у холодну погоду, споживає алкогольні напої. Вдома категорично відмовляється приймати ліки, тому хвороба більше прогресує. У судовому засіданні була присутня [PERSON], яка заперечила щодо її госпіталізації, з метою лікування. Представник управління соціальної політики Петрик Ю.В. не заперечив щодо задоволення заяви лікаря-психіатра Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] близько 5-ти років хворіє на психічний розлад та перебуває на диспансерному обліку в лікаря-психіатра амбулаторно-поліклінічного відділення Тернопільської обласної комунальної психоневрологічної лікарні. Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 19 квітня2016 року, яке набрало законної сили, [PERSON] визнана недієздатною та її опікуном призначено брата [PERSON] [PERSON] стаціонарно неодноразово лікувалася у Тернопільській обласній комунальній клінічній психоневрологічній лікарні та Хмельницькій психічній лікарні. 10 квітня 2018 року [PERSON] госпіталізована в Тернопільську психоневрологічну лікарню. Після огляду [PERSON] лікар-психіатр дійшов висновку про необхідність його госпіталізації для обстеження та лікування у зв'язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих, безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, суттєву шкоду її здоров'я внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо пацієнтці не буде надана стаціонарна психіатрична допомога. 10 квітня 2018 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. З висновку комісії лікарів-психіатрів у складі завідуючого кафедрою психіатрії, наркології, медичної психології - Венгер О.П., заступника головного лікаря з експертизи - Бондаренко О.М., завідуючого відділенням -Чолача Ю.Б. встановлено, що [PERSON], [INFO], психічним захворюванням страждає близько 5-ти років, коли перестала за собою доглядати, стала неохайна, нікого не пускала додому, почала випивати, стала агресивна, тікала з дому. Декілька років тому втекла із дому та знаходилась у розшуку, була знайдена у Конотопі. З того часу лікується в ТОККПНЛ та неодноразово лікувалась у Хмельницькій психічній лікарні. Причиною даного поступлення є неадекватна поведінка, спроба втекти від рідних, прояви агресії. Психічний стан пацієнтки при огляді: мовний контакт формальний, відповіді вибіркові та часто не по суті заданих запитань, довго думає перш ніж відповісти, постійно оглядується та щось поправляє руками, робить якісь незрозумілі рухи, мислення розірване, непослідовне, паралогічне, відмічається маячна симптоматика у вигляді маячень переслідування, шкоди відношення, емоційно лабільна, схильна до імпульсивних дій, критика хвороблива, до свого стану відсутня, суїцидальні думки та тенденції заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, вважає, що заяву лікаря-психіатра слід задовольнити. Згідно з вимогами ст. 340 ЦПК Україниу заяві про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. В силу вимог ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» стаціонарна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров'я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, і надається в стаціонарних умовах понад 24 години підряд. Рішенням Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Відповідно до вимог ст. 14 цього ж Закону, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов'язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. Згідно з вимогами ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» у випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що[PERSON]., [INFO], хворіє на тяжкий психічний розлад із діагнозом параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, стабільний дефект за змішаним типом. Комісія дійшла висновку про необхідність госпіталізації [PERSON], оскільки остання страждає на хронічний психічний розлад, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих, безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, суттєву шкоду її здоров'я внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо пацієнтці не буде надана стаціонарна психіатрична допомога. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що госпіталізація [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку є доцільною, тому заяву лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved