Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

Позивач 09.12.2019 року звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. Йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Мігуновим С.О. належить квартира [ADDRESS] . У належній йому квартирі зареєстровані відповідачі - колишній власник квартири- [PERSON] та члени його сім`ї - [PERSON] , [PERSON] , які були зареєстровані колишнім власником квартири та яких він за умовами договору купівлі-продажу був зобов`язаний зняти з реєстраційного обліку. Відповідачі є зареєстровані в спірній квартирі, але фактично не проживають, не користуються нею, особистих речей відповідачів в квартирі немає, участі в утриманні житлового приміщення не приймають. Вищезазначене підтверджується актом про не проживання. Реєстрація відповідачів в квартирі створює йому перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження його власністю. Враховуючи викладене, просить суд усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження належною йому квартирою, шляхом визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою про відкриття провадження від 24.02.2020 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвалу судді від 24.02.2020 року направлено відповідачам за їх останнім місцем реєстрації (а.с. 17, 18, 19). До суду повернувся конверт з ухвалою судді від, як не вручений (а.с. 23). Відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, письмових заперечень щодо її вимог і змісту, клопотань суду не направили. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі наступного. Правовідносини що склалися між сторонами, виникли із житлових та цивільних правовідносин та врегульовані нормами Житлового та Цивільного кодексів України. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-BP "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Права власника житлового будинку (квартири) визначені статтею Цивільного кодексу України /далі ЦК/ та статтею 150 Житлового кодексу України /далі ЖК/, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Правовою підставою вимог про зобов`язання не чинити перешкод в користуванні житлом є положення статті 391 ЦК, яке визначає право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до частини другої статті 89 ЦПК жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як встановлено судом, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві особистої приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Мігуновим С.О. , зареєстрованого в реєстрі № 1322 (а.с. 6- 7). У вищезазначеній квартирі зареєстровані відповідачі - [PERSON] , який як вбачається із договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Мігуновим С.О. - колишній власник спірної квартири, [PERSON] та [PERSON] , які є членом родини колишнього власника квартири, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 28.11.2019 року (а.с. 9). Згідно п. 13 договору купівлі-продажу квартири від 22.11.2019 року, продавець та члени його сім`ї були зобов`язані протягом двох тижнів знятися з реєстрації, проте свої зобов`язання не виконали. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 17, 18, 19). Але, як вбачається із акту № 343, посвідченого курівником ОСББ від 21.11.2019 року відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] не проживають з 2009 року (а.с. 10). Отже, відповідачі не проживають та не користуються спірним житловим приміщенням, не виконують свої зобов`язання по оплаті комунальних послуг, не підтримує приміщення в належному стані. Таким чином, суд вважає доказаним факт, що відповідачі за місцем своєї реєстрації не проживають без поважних причин більше десяти років та не користуються ним. Доказів щодо поважних причин не проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в спірній квартирі з 2009 року не пред`явлено, підстав вважати наявними поважні причини не проживання відповідача у спірній квартирі судом не встановлено. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи доведеність матеріалами справи підстав позову [PERSON] та ненадання відповідачами доказів на спростування обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, а також, враховуючи, що відповідачі фактично проживають за іншою адресою, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. При таких обставинах, суд вважає, що необхідно визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved