Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Заявниця звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даною заявою, якою просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], який помер 13 лютого 2016 року в місті Новоазовськ Донецької області. В обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначає, що 13 лютого 2016 року в місті Новоазовськ Донецької області помер її батько, [PERSON] Вона звернулась до Орджонікідзевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції із заявою про реєстрацію смерті [PERSON], однак їй було відмовлено з посиланням на ч. 2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», за якими будь-які акти (рішення, документи), видані органами, створеними на тимчасово окупованій території, вважаються недійсними та не утворюють правових наслідків, та рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання про встановлення факту смерті особи в певний час. Через наведені обставини, посилаючись на неможливість зареєструвати смерть [PERSON] іншим шляхом, звертається до суду з даною заявою. Зявою від 25 лютого 2016 року заявниця просила розглядати справу за її відсутності, вимоги заяви підтримує, на їх задоволенні наполягає. Начальник Орджонікідзевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області [PERSON] своєю заявою від 26 лютого 2016 року просила розглянути справу за відсутності представника відділу, на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.8 ч.1ст. 256\~ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до розяснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Як встановлено судом, та підтверджується наданими заявником доказами, заявниця є донькою [PERSON], [INFO] (ас 6-7). За даними паспорту [PERSON], серія ВЕ № 017676, виданий Новоазовським РВ УМВС України в Донецькій області, останній народився 12 травня 1927 року у селі Желудськ Дубровицького району Ровенської області, є громадянином України, останнє місце реєстрації: Донецька область, місто Новоазовськ, вулиця Шевченко, 82 (ас. 8). Факт смерті [PERSON] підтверджується даними, внесеними у лікарське свідоцтво про смерть № 24 від 15 лютого 2016 року (ас. 14), згідно яких [PERSON], [INFO], помер 13 лютого 2016 року. Місцем смерті зазначено: Україна, Донецька область, Новоазовський район, місто Новоазовськ, вулиця Шевченко, 82; причина смерті інтоксикація, рак передміхурової залози. Листом начальника Орджонікідзевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області [PERSON] від 24 лютого 2016 року № 45/4.4-03-24 заявницю повідомлено про неможливість внесення до актового запису відомостей про смерть [PERSON] з посиланням на ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». За положеннями ч. 2, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Проте встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих та майнових прав заявниці, яка є донькою померлого, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви та встановлення факту смерті батька заявниці, [PERSON]

Outcome: approved