Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Заявниця звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даною заявою, якою просить встановити факт смерті [PERSON], яка померла 19 лютого 2016 року у селі Конькове Тельманівського району Донецької області. В обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначає, що 19 лютого 2016 року у селі Конькове Тельманівського району Донецької області померла її бабуся [PERSON], про що за місцем її смерті вона отримала лікарське свідоцтво про смерть № 27 від 22 лютого 2016 року. З даним свідоцтвом вона звернулась до Орджонікідзевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції для реєстрації смерті [PERSON], однак їй було відмовлено через те, що надане лікарське свідоцтво є недійсним, оскільки видане на території, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження. Через наведені обставини, посилаючись на неможливість зареєструвати смерть [PERSON] іншим шляхом, звертається до суду з даною заявою. Заявниця до зали судових засідань не прибула, надавши заяву, якою просить справу розглядати за її відсутності, вимоги заяви підтримує, на їх задоволенні наполягає. Начальник Орджонікідзевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області [PERSON] своєю заявою від 24 лютого 2016 року просила розглянути справу за відсутності представника відділу, на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.8 ч.1ст. 256\~ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до розяснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Як встановлено судом, та підтверджується наданими заявницею доказами, заявниця є онукою [PERSON], [INFO]. За даними паспорту [PERSON], серія ВВ № 306752, виданий 28 січня 1998 року Тельманівським РВ УМВС України в Донецькій області, остання народилась 23 травня 1936 року у селі Конькове Тельманівського району Донецької області, є громадянкою України, останнє місце реєстрації село Конькове Тельманівського району Донецької області. На підставі наданих заявницею письмових документів судом також встановлено, що [PERSON], [INFO], померла 19 лютого 2016 року у селі Конькове Тельманівського району Донецької області у віці 79 років, причина смерті хронічна серцево-судинна недостатність, хронічна ішемічна хвороба серця з артеріальною гіпертензією. Село Конькове Тельманівського району Донецької області входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України\~від 7 листопада 2014 року № 1085-р. Листом начальника Орджонікідзевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області [PERSON] від 23 лютого 2016 року № 38/4.4-03-24 заявницю повідомлено про неможливість внесення до актового запису відомостей про смерть [PERSON] на підставі наданого заявницею лікарського свідоцтва про смерть з посиланням на ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». За положеннями ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Проте встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих та майнових прав заявниці, яка є онукою померлої, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви та встановлення факту смерті бабусі заявниці, [PERSON]

Outcome: approved