Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Заявник звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даною заявою, якою просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер у віці 71 рік 06 лютого 2016 року в місті Донецьк Донецької області. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що 06 лютого 2016 року в місті Донецьк Донецької області помер його батько, [PERSON], [INFO]. 08 лютого 2016 року за місцем смерті батька йому було видано лікарське свідоцтво про смерть № 113. Він звернувся до Орджонікідзевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції із заявою про реєстрацію смерті батька, однак йому було відмовлено у звязку з тим, що місто Донецьк є тимчасово окупованою територією, а будь-які документи, видані на цій території є недійсними і не створюють правових наслідків. Через наведені обставини, посилаючись на неможливість зареєструвати смерть [PERSON] іншим шляхом, звертається до суду з даною заявою. Зявою від 03 березня 2016 року заявник просив розглядати справу за його відсутності, вимоги заяви підтримує, на їх задоволенні наполягає. Начальник Орджонікідзевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області [PERSON] своєю заявою від 02 березня 2016 року просила розглянути справу за відсутності представника відділу, на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.8 ч.1ст. 256\~ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до розяснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено, та підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 02 березня 2016 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, що заявник є сином [PERSON]. За даними паспорту [PERSON], серія КС № 137209, виданий Куйбишевським РВ ДМУ України в Донецькій області, останній народився 19 грудня 1944 року у місті Ясинувата Донецької області, є громадянином України, останнє місце реєстрації: Донецька область, місто Донецьк, вулиця Артемівська, 183. На підставі наданих заявником письмових документів судом також встановлено, що [PERSON], [INFO], помер 06 лютого 2016 року у місті Донецьку Донецької області у віці 71 рік, причина смерті інтоксикація, периферичний рак легені. [PERSON] поховано 08 лютого 2016 року на кладовищі Грабарі, розташованому в місті Донецьку по вулиці Северодвинській, на його поховання здійснювались витрати. Місто Донецьк Донецької області входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України\~від 7 листопада 2014 року № 1085-р. Листом начальника Орджонікідзевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області [PERSON] від 17 лютого 2016 року № 28/4.4-03-24 заявника повідомлено про неможливість внесення до актового запису відомостей про смерть [PERSON] з посиланням на ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». За положеннями ч. 2, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Проте встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих та майнових прав заявника, який є сином померлого, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви та встановлення факту смерті батька заявника, [PERSON]

Outcome: approved