Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила: - встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] право на земельну часку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КАРП «Придунайська нива» розміром 1,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ОД № 0561890, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований 15.03.2000 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 333. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що позивачу необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця [PERSON] особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини і заява не була подана. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник відповідача Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що з 2003 року до 2006 року позивач [PERSON] проживала разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , оскільки останній хворів та потребував стороннього догляду та позивач за ним доглядала. Підтвердила факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що позивача знає добре вона його двоюрідна сестра. Після смерті матері позивач [PERSON] почала проживати разом з батьком [PERSON] , оскільки останній хворів та потребував стороннього догляду та позивач за ним доглядала. Підтвердив факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.05.2020 року закрити підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало право на земельну часку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КАРП «Придунайська нива» розміром 1,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ОД № 0561890, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований 15.03.2000 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 333. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.04.2003 року, виданого виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] , згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року), відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить право на земельну часку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КАРП «Придунайська нива» розміром 1,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ОД № 0561890, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований 15.03.2000 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 333. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 60539141 від 13.06.2020 року, згідно якого інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Згідно із ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] є: - чоловік [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 17.11.1960 року, виданого виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.07.1961 року, виданого виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.04.1980 року виданого Новониколаївським відділом РАЦСу Барвенковського району Харківської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 08.07.2019 року за № 974, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року). В свою чергу [PERSON] у передбачений законом строк звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.02.2006 року, виданого виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить 1/2 частина права на земельну часку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КАРП «Придунайська нива» розміром 1,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ОД № 0561890, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований 15.03.200 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 333, яке він фактично прийняв після смерті дружини [PERSON] , але юридично не встиг оформити своїх спадкових прав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 59885009 від 21.03.2020 року, згідно якого інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є його донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.07.1961 року, виданого виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.04.1980 року виданого Новониколаївським відділом РАЦСу Барвенковського району Харківської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] за адресою: [ADDRESS] був підтверджениц поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] допитаними в судовому засіданні. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved