Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті її вітчима [PERSON], який помер [INFO] в місті Донецьк в Донецькому клінічно-територіальному медичному об'єднанні у віці 76 років, тобто на окупованій території. Посилалась на те, що вона звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], померлого [INFO]. Зазначала, що встановлення факту смерті їй необхідно для державної реєстрації факту смерті та отримання свідоцтва про смерть. В судовому засіданні заявник заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити, так як це необхідно для оформлення отримання свідоцтва про смерть. Заінтересована особа, відділ державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, будучи повідомленою про час та місце розгляду заяви в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та просить розглянути справу відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, заслухавши заявника, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п.8 ч.1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'ясень, даних в п.13Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], який був зареєстрований та мешкав по день смерті за адресою: [ADDRESS], помер [INFO] в Донецькому клінічно-територіальному медичному об'єднанні у віці 76 років, тобто на тимчасово окупованій території в м. Донецьку, про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть видане клінічним територіально-медичним об'єднанням Калінінського району міста Донецьк та довідкою про причину смерті, розрахунковою квитанцією та фіскальним чеком (а.с.4- 6). Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] виданого 26 квітня 1973 року будинком одружень міста Ленінськ Кзил-Ординської області, 26 квітня 1973 року було укладено шлюб між громадянами [PERSON] та [PERSON], після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Судом також встановлено, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], що видане о/ЗАГС м. Байконур 20 червня 1997 року повторно. Заявник зверталась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області з проханням зареєструвати смерть її вітчима - [PERSON] та видати їй свідоцтво про смерть. Однак, у зв'язку з невідповідністю наявного лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті виданим на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, їй було відмовлено в реєстрації смерті та отриманні свідоцтва про смерть (а.с. 7). З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] і визначає датою його смерті - [INFO] та місцем смерті - місто Донецьк. Приписами п.8 ч. 1ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для державної реєстрації смерті її вітчима та отримання свідоцтва про його смерть. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України.

Outcome: approved