Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В своїй позовній заяві посилається на те, що 1/2 домоволодіння за адресою [ADDRESS] належить власникам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у рівних частках кожному, кожна частка складає 1/14 долю (7/14 всього). Згідно свідоцтва про смерть від 28.01.2008 року Серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . У справах Третьої маріупольської державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу №671/2008 року до майна померлого [INFO] [PERSON] , останнє місце проживання якого було за адресою: [ADDRESS] . Спадкову справу заведено 09 червня 2008 року. Спадкоємець за законом, донька померлого [PERSON] прийняла спадщину, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини [INFO] за вхідним 1571. Крім неї спадкоємці: син [PERSON] та дружина спадкодавця [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь доньки померлого - [PERSON] . 19.12.2019 року [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті її батька та 1/14 частку житлового будинку з усіма надвірними побудовами та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] . Постановою Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 19.12.2019 року за №3572/02-31 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. У зазначеній постанові було вказано, що співвласники вказаного житлового будинку [PERSON] , [PERSON] , які мали право на 1/2 частку вказаного житлового будинку, згідно рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 13.07.2007 року за №2-1795/2007. В правовстановлюючих документах маються розбіжності в зазначенні часток житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Правовстановлюючі документи підлягали обміну при житті спадкодавця. В справах Третьої маріупольської державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу №560/2009 року до майна померлого [INFO] [PERSON] . Спадкоємці за законом, дружина померлого [PERSON] , діти померлого - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] прийняли спадщину зареєстровані за однією адресою зі спадкодавцем. Постановою Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 23.12.2019 року за №3583/02-31 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій з аналогічних підстав, викладених у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.12.2019 року за №3572/02-31. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про можливість слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги визнала, не заперечила проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що свідоцтва про право власності від 06.10.2003 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3054338 від 16.10.2003 року, 1/2 домоволодіння за адресою [ADDRESS] належить власникам [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у рівних частках кожному, кожна частка складає 1/14 долю (7/14 всього). Згідно свідоцтва про смерть від 28.01.2008 року серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть від 29.09.2012 року серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до договору дарування від 04.03.2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Маріупольського міського територіального округу Донецької області Макаревич В.Г., та зареєстрованого в реєстрі за №534, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] передали у дарунок [PERSON] 4/14 частки домоволодіння [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 0,0515 га, кадастровий номер 1412336600:01013:1526. Постановою Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 23.12.2019 року за №3583/02-31 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що співвласники вказаного житлового будинку [PERSON] , [PERSON] , які мали право на 1/2 частку вказаного житлового будинку, згідно рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 13.07.2007 року за №2-1795/2007 отримали право власності на житловий будинок літ. А4-2, житлову прибудову літ.АЗ-2, гараж літ.Д-1, літню кухню в цілому. Вказане право власності зареєстровано в МКП «Маріупольське БТІ» 19.10.2007 року за №20713861. В правовстановлюючих документах маються розбіжності в зазначенні часток житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Правовстановлюючі документи підлягали обміну при житті спадкодавця. Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ч. 1 ст. 1222 ЦК України слідує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно пункту 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до п.3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядуванняза місцем відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ратифікованих Законом України від 17.07.1997 року, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності (права власності) інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованої Україною Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яке відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним і неупередженим судом. Із урахуванням всіх обставин, суд вважає вимоги позивача законними та можливим їх задовольнити, визнавши за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавців, які померли [INFO] та 28.09.2012 року, на 1/7 житлового будинок [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved