Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Заявник звернулась в суд із заявою просить встановити факт, що вона постійно проживала із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини 18.01.2014 року. На обґрунтування вказувала, що 18.01.2014 року померла її мати, [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина: земельна ділянка площею 5,60 га, яка розташована на території Високобайрацької сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зважаючи на вік матері та стан її здоровя, вона постійно проживала з нею, аж до смерті, однак зареєстрована за адресою: [INFO]. На даний час, вона, має намір оформити право на спадщину, проте, оскільки вона була зареєстрована в [INFO], а фактично проживала разом з матірю, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній документ, який підтверджує постійне проживання її із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому засіданні заявник заяву підтримала та просили її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Додатково зазначала, що проживала разом з матірю все життя, проте, коли в м. Кіровограді купила квартиру для доньки то в ній і прописалась, хоча фактично в цій квартирі не проживала. Заінтересована особа: Високобайрацька сільська рада Кіровоградського району Кіровоградської області, її представник надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечували проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення заявника, свідків, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Глава 6 Цивільного процесуального кодексу України, а також постанова Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 (із змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 року № 15) "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії. Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. 18 січня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5). Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 5,60 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3522582100:02:000:0311, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю (а.с. 6-7). Згідно постанови №252/02-31 від 30.07.2015 року приватний нотаріус Кіровоградського районного нотаріального округу [PERSON] відмовив спадкоємцю [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 18.01.2014 року її матері [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,60 га, за відсутності документа підтверджуючого її постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 9). Згідно ст. 256 ЦПК України, суди можуть встановлювати також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Померла [PERSON] є матірю заявниці, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії ІІ-УР № 982008 від 17.01.1961 року, виданого Високобайрацьким сільським ЗАГС Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис за № 2 (а.с. 4). Разом з тим, на запит суду приватний нотаріус Кіровоградського районного нотаріального округу [PERSON] повідомив, що 30 липня 2015 року була заведена спадкова справа № 33/2015 після смерті 18.01.2014 року [PERSON] на підставі заяви її дочки [PERSON] про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, заяви від інших спадкоємців не надходили. Згідно довідок № 1017 від 18.11.2015 року та № 649 від 22.07.2015 року виданої секретарем виконкому Високобайрацької сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, підтверджено, що [PERSON] на території сільської ради постійно проживає за адресою: [INFO], та постійно проживала на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 18.01.2014 року. За змістом частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Реєстрацією визнається внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації . Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. За вище наведеного, дослідивши решту доказів та доводів заявника, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved