Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 січня 2016 року звернулась з названим позовом до суду, в якому вказала, що [INFO] року померла її мати, [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,27 га, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,427 га, яка розташована по [ADDRESS]. Позивач просить суд встановити факт, що має юридичне значення, що [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON], яка померла [INFO] року та визнати право власності на спадкові земельні ділянки та спадковий житловий будинок після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та в подальшому подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд розглядати справу без її участі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала та в подальшому направила до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає та просила суд розглядати справу без її участі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, свідків, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.15). За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,37 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с.19), земельна ділянка площею 0,427 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,250 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,177 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що в сукупності становлять земельну ділянку площею, 0,427 га, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с.18) та житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.20-25). Після смерті [PERSON], спадкоємцями за заповітом є позивач [PERSON], [INFO], дочка померлої [PERSON] та відповідач [PERSON], [INFO], дочка померлої [PERSON] . Отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не може, оскільки відсутні докази родинних відносин у спадкодавця із спадкоємцем, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, "Про судову практику у справах про спадкування", справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкоємцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. В судовому засіданні факт того, що [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON], яка померла [INFO] року, стверджується поясненнями позивача, відповідача та показами свідків [PERSON], [PERSON], та дослідженими в судовому засіданні доказами. Тому суд вважає за потрібне встановити факт, що [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON], яка померла [INFO] року. Відповідно до довідок, виданих Держаним нотаріусом Дяченко Л.Є., приватним нотаріусом Клочко О.П. та приватним нотаріусом Бабак В.С., спадкова справа після померлої [INFO] року [PERSON] - не заводилась. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 27.01.2016 року, на будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], право власності не зареєстровано (а.с.34). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved