Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

КС «Дніпропетровська Ощадна Кредитна Спілка» 18 грудня 2013 року звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 24 вересня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4960-Д, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 6000 грн. терміном на 12 місяців до 24 вересня 2008 року, з виплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40 % річних, а відповідач зобов'язався їх прийняти, належним чином використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором. 24 вересня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки, згідно умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. У свою чергу відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів передбачених умовами кредитного договору, чим не виконав зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 16 грудня 2013 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 11748 грн., з яких: тіло кредиту - 2862 грн.; сума відсотків за користування кредитом - 6984 грн.; сума боргу з урахуванням індексу інфляції - 1902 грн., яку і просили стягнути солідарно з відповідачів та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надійшла заява письмова про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. При розгляді даної цивільної справи суд бере до уваги роз`яснення Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин". Судом встановлено, що 24 вересня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4960-Д, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 6000 грн. терміном на 12 місяців, з кінцевим строком повернення 24 вересня 2008 року з виплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40 % річних, а відповідач зобов'язався їх прийняти, належним чином використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором (а.с.6). В забезпечення виконання умов кредитного договору 24 вересня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 4960-Д(п), згідно умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с.7). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що позивач свої зобов'язання по договору виконав належним чином, що підтверджується видатковим касовим ордером № 869 (а.с.9). У свою чергу відповідач порушив умови укладеного договору, в частині своєчасного погашення платежів передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 16 грудня 2013 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 11748 грн., з яких: тіло кредиту - 2862 грн.; сума відсотків за користування кредитом - 6984 грн.;сума боргу з урахуванням індексу інфляції - 1902 грн. /а.с.8/. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільнює винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частиною 2 статті 554 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню та з відповідачів солідарно підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 11748 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів в рівних частках слід стягнути на користь позивача судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved