Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) Відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що 28 грудня 2004 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Селецькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, який в подальшому рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 12 січня 2017 року було розірвано. За період шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO]. Вже тривалий час, позивач проживає окремо від відповідача, який ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не бере участі у їх вихованні, які повністю знаходяться на утриманні позивача. Однак, її коштів на утримання дітей не вистачає. До початку судового засідання, від позивача надійшла заява про уточнення позовних, у яких позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви та до досягнення дітьми повноліття, а також у заяві просила розглянути справу без її участі, заяву про уточнення позовних вимог підтримує. Від відповідача до суду надійшла заява, у якій він просить розглянути справу без його участі, уточнені позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, вуд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] вбачається, що їх батьком є відповідач - [PERSON] (а.с.8,9). Як вбачається з копії рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 12 січня 2017 року, шлюб [PERSON] та [PERSON], було розірвано (а.с.7). Згідно Акту обстеження матеріально - побутових умов сім'ї [PERSON], жительки [ADDRESS] син - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO] проживають разом із матір'ю та знаходяться на її утриманні. Батько дітей [PERSON] з листопада 2016 року, не проживає разом (а.с.10-11). Згідно ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.3 ст.181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Проте, суду не надано відповідачем доказів того, що він є непрацездатним, а також не надано підтвердження того, що на своєму утриманні має інших непрацездатних осіб. Тому, виходячи з вищевказаних норм Сімейного кодексу України, приймаючи до уваги, що неповнолітні діти позивача проживають разом із нею та перебувають на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дітей не досягнуто, суд вважає вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей правомірними. Згідно ч.1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки, відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не надає позивачу матеріальної допомоги, тому з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку в розмірі по 1\\3 частині всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1 п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, на підставі викладеного,

Outcome: approved