Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач 18 березня 2014 звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 19.04.2012 року між КП «БТІ» та відповідачкою був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] грошові кошти у сумі 1500 грн. строком на 12 календарних місяців. Також, 15.11.2012 року між КП «БТІ» та [PERSON] було укладено ще один договір позики та надано відповідачці 1500 грн. на 12 календарних місяців, але позичених грошових сум від відповідача КП «БТІ» так і не отримало. Відповідно до п.5.1 договорів, при порушенні позичальником строків повернення позики, позичальник зобов'язався сплатити позикодавцю пеню у розмірі 1% від розміру позики за кожен день прострочення повернення позики. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь КП «БТІ» грошові кошти у розмірі 1500 грн, отримані за договором позики від 19.04.2012 року, а також грошові кошти у розмірі 1500 грн., отримані за договором позики від 15.11.2012 року, стягнути з [PERSON] на користь КП «БТІ» пеню за кожен день прострочення повернення позики за договором від 19.04.2012 року у сумі 5205 грн, та 1845 грн. - пеню за договором позики від 15.11.2012 року, а також стягнути з відповідачки на користь КП «БТІ» витрати з оплати судового збору у сумі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.26) Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.28-29). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та ретельно перевіривши всі надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 19 квітня 2012 року між комунальним підприємством «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» та [PERSON] було укладено договір позики (а.с.7). У відповідності до вимог зазначеного договору, позикодавець передає позичальнику, тобто [PERSON] у власність грошові кошти в розмірі 1500 грн., а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю грошові кошти в строк до 05.04.2013 року. 15 листопада 2012 року між комунальним підприємством «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» та [PERSON] було укладено договір позики (а.с.8). У відповідності до вимог зазначеного договору, позикодавець передає позичальнику, тобто [PERSON] у власність грошові кошти в розмірі 1500 грн., а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю грошові кошти в строк до 15.11.2013 року. У відповідності до п. 5.1. вищевказаних договорів, при порушенні позичальником строку повернення позики, він повинен сплатити позикодавцю пеню в розмірі 1% від розміру позики за кожен день прострочення повернення позики. У підтвердженням виконання своїх зобов'язань за договором, КП "Білгород-Дністровське БТІ" надало до суду відомості нарахування коштів № 29 за квітень 2012 року, та № 5, у відповідності до яких позивач надав [PERSON] грошові кошти у сукупності 3000 грн. (а.с.9,10). Вимогою про погашення заборгованості від 22.11.2013 року № 2031, КП «Білгород-Дністровське БТІ» повідомило [PERSON] про виникнення заборгованості (а.с.11), однак як зазначає позивач у своєму позові [PERSON] свої зобов'язання так і не виконала. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно із ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи те, що за договором позики від 19.04.2012 року, грошові кошти позичальнику надавалися строком на 12 календарних місяців, тобто до 05.04.2013 року, то нарахування пені повинно здійснюватися в наступному порядку. Сторони обумовили розмір пені -1% від суми позики, що дорівнює 1500*1%=15 грн. (за 1 день прострочення повернення грошових коштів). Кількість прострочених днів - 347.Таким чином, 347*15=5205 грн. - розмір пені за договором позики від 19.04.2012 року. Враховуючи те, що за договором позики від 15.11.2012 року, грошові кошти позичальнику надавалися строком на 12 календарних місяців, тобто до 15.11.2013 року, то нарахування пені повинно здійснюватися в наступному порядку. Сторони обумовили розмір пені -1% від суми позики, що дорівнює 1500*1%=15 грн.(за 1 день прострочення повернення грошових коштів) Кількість прострочених днів - 123.Таким чином, 123*15=1845 грн. - розмір пені за договором позики від 15.11.2012 року. У позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1500 грн. за договором позики від 19.04.2012 року, заборгованість у розмірі 1500 грн - за договором позики від 15.11.2012 року, пеню за кожен день прострочення позики за договором від 19.04.2012 року у сумі 5205 грн., та пеню за кожен день прострочення повернення позики за договором від 15.11.2012 року у сумі 1845 грн., тому суд вважає позовні вимоги КП «Білгород-Дністрвоське БТІ» - обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved