Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду із наступних підстав : 02 жовтня 2014 року помер батько заявника- Паша [PERSON]. 20.04.2015 році ,він звернувся до приватного нотаріуса Першотравневого районного нотаріального округу Донецької області [PERSON] з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Донецька область, Першотравневий район, смт. Мангуш, вул. Фонтанна, буд.41, який належав його батькові [PERSON]. Під час звернення, нотаріус оглянула надані ним документи і виявила, що у свідоцтві про смерть вказане ім'я [PERSON], а у свідоцтві про право власності на домоволодіння вказане ім'я [PERSON]. У зв'язку з цим нотаріус запропонувала йому звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У відповідності з п.6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Факт належності його батьку доданого до заяви свідоцтва про право власності на домоволодіння підтверджується записами про сімейний стан та місце проживання, вказаними у його паспорті, свідоцтві про одруження, записами у трудовій книжці, домової книги. Таким чином,він вимушений звернутися до суду,та просить суд: встановити факт належності його батьку - [PERSON], померлому 02 жовтня 2014 року, свідоцтва про право власності на домоволодіння, що знаходиться у смт. Мангуш по вул. Фонтанна за № 41, видане 23 листопада 1981 році виконавчим комітетом Першотравневої селищної ради народних депутатів трудящих на ім'я [PERSON]. Представник заявника,за дорученням, [PERSON], у судове засідання не з*явилася,надала заяву про підтримку вимог та розгляд справи за її відсутності. Справу вирішено розглянути за відсутності заявника у письмовому провадженні. Вимоги заявник підтверджуються наступними доказами : постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії/а.с. 5/, свідоцтвом про право власності на будівлю/а.с. 11/, свідоцтвом про смерть/а.с. 12/,фотокопією паспорту/а.с. 13/ пенсійним посвідченням/а.с. 14/,свідоцтвом про народження/а.с. 15/,свідоцтвом про одруження/а.с. 16/, домовою книгою/а.с. 17-21/, трудовими книжками/а.с. 22-23/,військовим квитком/а.с. 24/. Суд,з урахуванням у сукупності наданих доказів,приходить до висновку,що заявлені вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав: Згідно свідоцтва №776 про право власності на домоволодіння №41 по вулиці Фонтанній у сел.Першотравневе,виданого на підставі рішення виконкому Першотравневої селищної ради народних депутатів,вбачається,що воно видане на ім.*я [PERSON]. Відповідно фотокопій пасопрта , військового квитка, трудових книжок/в трудовій книжці,зроблено виправлення з [PERSON] на [PERSON]/, свідоцтва про одруження,свідоцтва про народження,свідоцтва про смерть, вбачається, що дані документи видані на [PERSON] Арсентійовича.В домовій книзі також запис про реєстрацію паша [PERSON]. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, суд вважає, що є підстави для задоволення заяви і встановлення факту належності свідоцтва про право власності на домоволодіння.

Outcome: approved