Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ КБ «Приватбанк», треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар Ірини Михайлівни, Суворовський районний відділ державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03.10.2018 року старшим державним виконавцем Суворовського РВДВС м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області Кузьменко В.О. відкрито виконавче провадження №57332722 про стягнення з [PERSON] на користь відповідача заборгованості у сумі 63013,79грн. Підставою для відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар І.М., за реєстровим №1752, який вчинений 14.03.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у сумі 63013,79грн. Позивач вважає вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки не відповідає вимогам ЗУ "Про нотаріат", нотаріусом не перевірено безспірність заборгованості. Позивач просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1752, вчинений 14.03.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області иБондар Іриною Михайлівною, щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у сумі 63013,79грн., які є його боргом за Генеральною угодою №б/н від 03.02.2015 року. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинської В.Е. від 22.01.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно розпорядження в.о. керівника апарату від 23.08.2019 року №01-09/1879/19, суддя Дорошинська В.Е. не може продовжувати розгляд справи, у зв`язку із відстороненням від здійснення правосуддя. 23.08.2019 року судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішину Ю.М. повторно автоматизовано розподілено дану справу. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішина Ю.М. від 10.09.2019 року прийнято до провадження цивільну справу за правилами загального провадження та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішина Ю.М. від 02.12.2019 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Надав на адресу суду відзив, в якому заперечував проти задоволення позову та просив відмовити в його задоволенні. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар І.М., в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду клопотання в якому просила розглядати справу без її участі. Третя особа Суворовський районний відділ державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, 14.03.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером 1752, про стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь Публічного Акціонерного товариства «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 63013,79грн. На підставі виконавчого напису нотаріуса 03.10.2018 року старшим державним виконавцем Суворовського РВДВС м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області Кузьменко В.О. відкрито виконавче провадження №57332722 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у сумі 63013,79грн. Відповідно до вимог статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 з послідуючими змінами затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Наведеним Переліком такими документами визнано кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями та передбачено, що для одержання виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису. Зокрема, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами, ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави зробити висновок про те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Питання визначення судами безспірності суми заборгованості під час розгляду справ про оскарження законності вчинення нотаріусом виконавчого напису досліджене Верховним Судом України, яким, зокрема, у постанові від 05 липня 2017 року у справі №6-887 цс17 викладено висновок, за яким суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком №1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості та її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, згідно Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З поданих суду доказів вбачається про наявність спору щодо розміру заборгованості позивача. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З врахуванням того, що сума заборгованості за кредитним договором, на яку видано виконавчий напис не є безспірною, щодо її стягнення існує спір, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved