Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в частці 1/4 від всіх видів заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання даної заяви і до досягнення старшою дитиною повноліття. В обґрунтування поданої заяви зазначила, що з 31.03.2020 року у шлюбі з відповідачем не перебуває. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із нею та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину. Це зокрема, виявилося, в тому що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини, а саме на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів. [PERSON] має добрий стан здоров`я, не перебував на обліку в жодній медичній установі, а тому в змозі сплачувати аліменти, так як має постійний заробіток. Відповідач не зобов`язаний до виплати аліментів будь-кому, крім їхньої спільної дитини. Відповідач не має інших утриманців чи аліментних зобов`язань. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі, позов підтримує в повному обсязі, наполягає на його задоволенні. (а.с. 30) Відповідач в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. (а.с. 29) Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи із наступного. Так, за змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що 20.09.2015 року позивач зареєструвала шлюб із відповідачем, який згідно із рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 31.03.2020 року був розірваний (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.5) Проте, відповідач добровільно не виконує свого обов`язку по утриманню сина. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 2, 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зважаючи на викладене, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відтак, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу)щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір стягування аліментів суд визначає, виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, що не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивачки, малолітньої дитини та відповідача. На підставі п. 3 ч.1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Отже, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved