Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту, а саме просив встановити факт його постійного проживання з [PERSON] , яка померла [INFO] , останні п`ять років на час відкриття спадщини. В судовому засіданні заявник та його представник Антонов А.А. заяву підтримали та зазначили, що в період з 2008 року по теперішній час заявник проживає в будинку своєї баби в [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] [INFO] , також проживав з нею та фактично прийняв спадщину. Представник заінтересованої особи Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області подав заяву про розгляд справи без його участі, з вимогами заявника згоден. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що заявник з 2008 року постійно проживає в [ADDRESS] , а також те, що він доглядав та поховав свою бабу. Судом встановлено, що [INFO] померла баба заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). Після її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки та житловий будинок (а.с.21-31). Згідно довідки, виданої виконкомом Федорівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області № 223 від 20.05.2014, на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в будинку в [ADDRESS] проживав її онук - заявник по справі (а.с.33). Згідно довідки, виданої Федорівським стростинським округом Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 3/445 від 14.07.2020, [PERSON] до дня смерті [INFO] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . На день смерті у вищевказаному будинку проживав та вів з нею спільне господарство та побут протягом останніх п`яти років її онук - [PERSON] , який доглядав [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Федорівської сільської ради не посвідчувався (а.с.34). Згідно акту щодо встановлення факту не проживання особи від 11.05.2021, заявник [PERSON] фактично з липня 2007 року не проживає за адресою місця реєстрації: [ADDRESS] , виїхав з будинку і до теперішнього часу не проживає (а.с.35). При зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті баби, заявнику було відмовлено в зв`язку з тим, що відсутні докази постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.14). Згідно інформації Кропивницької районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 29 вересня 2021 року № 870/01-09, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заяв про прийняття спадщини та про відмову від прийняття спадщини не подавалось, свідоцтв про право на спадщину не видавалось, відповідно спадкова справа не заводилась, що також підтверджено Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи), (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.60-62). Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1265 ЦК України, передбачає, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно до вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином статею1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Під час розгляду справи встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявник, і вони є такими, що дозволяють встановити факт постійного проживання заявника разом зі своєю бабою, яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Одночасно суд приймає до уваги, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем. Судові витрати у справі суд відносить на рахунок заявника.

Outcome: approved