Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач 26.08.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про до [PERSON] районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням. В обґрунтування зазначила, що за адресою м. Одеса, Каховський пров., 4 знаходиться підсобне приміщення загальною площею 18,0 квадратних метри, зазначеним приміщенням вона користується з 28.03.2001 року і по теперішній час.Вищенаведене підсобне приміщення використовується позивачем як житлове, так як обладнано усіма необхідними умовами, зокрема, водопроводом, каналізацією, електроосвітлюванням тощо. Оплата всіх належних житлово-комунальних платежів здійснюється позивачем одноособово за власні кошти, тобто, ним фактично виконується договір житлового найму. Ніяких претензій з боку органів місцевої влади та керівників КП ЖКС «Фонтанський» до [PERSON] не було. На протязі всього часу користування вищенаведеним приміщенням, позивач обережно відноситься до всього приміщення, використовує його згідно з його призначенням, дотримується правил користування житловими приміщеннями і не використовує його в супереч інтересам інших осіб. Просить суд з урахуванням уточнень позовних вимог визнати підсобне приміщення, площею 18,0 квадратних метри житловим приміщенням квартирою з порядковим номером 9, що розташоване за адресою: м. Одеса, провулок Каховський, 4. Визнати за нею право користування даною квартирою. Зобовязати [PERSON] районну державну адміністрацію Одеської міської ради укласти з нею договір найму вказаної квартири, а також зобов'язати [PERSON] районну адміністрацію Одеської міської ради відкрити на зазначену квартиру на її імя окремий особовий рахунок. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надаладо суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності та відсутності її представника, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час i місце судового засідання був повідомлений належним чином. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки у судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225\~ ЦПК України\~ при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за договором купівлі-продажу від 12.03.2001 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим у реєстрі за № 2524, [PERSON] купила ізольовану квартиру [ADDRESS]. Квартира в цілому складається з двох житлових кімнат, загальною житловою площею 26, 8 кв.м, та підсобних приміщень, загальна площа квартири становить 36,0 кв.м. (а.с.8). Право власності на квартиру було зареєстровано за позивачем. Спірне приміщення знаходиться за адресою м. Одеса, пров. Каховський, 4, тобто біля квартири позивача. Експертом атестаційної архітектурно-будівельної комісії [PERSON] регіонального розвитку, будівництва та житлового-комунального господарства України [PERSON] за замовленням позивача було проведено технічне дослідження можливості використання підсобного приміщення у якості житлового приміщення. За результатами дослідження в липні 2015 року складено Технічний висновок, з якого вбачається, що нежитлове приміщення за адресою м. Одеса, пров. Каховський, 4, переобладнане під житлове приміщення, жилою площею 18, 0 кв.м.. Підсобне приміщення передбачається надалі використовувати в якості житлового приміщення та відповідає вимогам ДБН В.2.2-15-2009 (а.с. 9-31). Згідно пункту 10 вищенаведеного технічного висновку: (мовою оригіналу) «Учитывая объемно-планировочное решение обследуемого помещения здания по пер. Каховського № 4 в г. Одессе, соответствующее ДБН В.2.2-15-2009, наличие коммуникаций жизнеобеспечения, удовлетворительное состояние здания в целом и обследуемого помещения, возможность изменения функционального назначения нежилого подсобного помещения в жилое в соответствии с рекомендациями и действующими нормативными документами, возможно использование подсобного помещения по пер. Каховского 4 в г. Одессе в качестве жилого.» (а.с. 15-25). Згідно акту ділянки №4 КП «ЖКС «Фонтанський» від 27.07.2015 року вбачається, що позивач цим приміщенням користується на протязі тривалого часу (а.с. 32). Відповідно до довідки з Адресного реєстру міста Одеси від 10.08.2015р. №364348/1, виданої на підставі замовлення позивача від 03.08.2015 року №2116, в Адресному реєстрі міста Одеси зарезервовано наступну адресу обєкту нерухомого майна квартири: [ADDRESS] (а.с.45). Відповідно до ст. 4 Житлового кодексу УРСР (із змінами та доповненнями) жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території України, утворюють житловий фонд. Державний житловий фонд утворюють жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі. Згідно ст. 5 ЖК УРСР державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад. У відповідності до ст. 7 ЖК УРСР періодично проводиться обстеження стану жилих будинків державного і громадського житлового фонду. Непридатні для проживання жилі будинки і жилі приміщення переобладнуються для використання в інших цілях або такі будинки зносяться за рішенням виконавчого комітету обласної, міської Ради народних депутатів. Управління житловим фондом згідно ст. 18 ЖК УРСР здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. Згідно з п. п. 5 п.6 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить ведення обліку відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням. Крім того, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, що передбачено ст. 61 ЖК УРСР. Предметом договору найму жилого приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок - ст. 63 ЖК УРСР. Відповідно до ст. 9 ЖК УРСР, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Відповідно до ст.ст. 379, 382 Цивільного кодексу України (із змінами та доповненнями) житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Отже, що під житловим приміщенням розуміється не лише квартира або жилий будинок, а ще й інші будівлі житлового фонду України відповідно до ЖК УРСР. Вищенаведене підсобне приміщення використовується позивачем як житлове так як обладнано усіма необхідними умовами, зокрема, водопроводом, каналізацією, електроосвітлюванням тощо. Оплата всіх належних комунальних платежів здійснюється позивачем одноособово за власні кошти, тобто, ним фактично виконується договір житлового найму. Ніяких претензій з боку місцевої влади та керівників КП ЖКС «Фонтанський» до [PERSON] не було. На протязі всього часу користування вищенаведеним приміщенням, позивач обережно відносився до всього приміщення, використовував його згідно з його призначенням, дотримувався правил користування житловими приміщеннями і не використовував його в супереч інтересам інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Житлового кодексу України переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду в нежилі, як правило, не допускається. Тобто, заборона на переведення нежитлових будинків і приміщень в житлові відсутня. Також, треба зазначити що, єдиним правовим документом який регулює питання обладнання нежитлових приміщень в житлові є [PERSON] з питань житлово-комунального господарства України N 8/7-5187 від 20.05.2009 року, в якому зазначається що, відповідно до ст. 30 Житлового кодексу УРСР будівництво (реконструкція), прийом в експлуатацію багатоквартирних житлових будинків здійснюються відповідно до розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, державним будівельним нормам і стандартами та місцевим правилами забудови населених пунктів. Згідно п. 1 ст. 39 зазначеного Кодексу формування житлового фонду загального призначення можливе шляхом реконструкції існуючого житла та нежитлового фонду. Таким чином, для переводу нежитлового фонду в житловий необхідно привести нежитлове приміщення у відповідність до ДБН В.2.2-15.2005 "Житлові будинки. Основні споруди". При проведенні переобладнання нежилого приміщення у жиле позивачем були дотримані будівельні правила та норми, про порушення прав та інтересів третіх осіб судом не встановлено. Відтак наявні підстави для визнання переобладнаного підсобного приміщення площею 18,0 кв. м. по пров. Каховський, 4 у м. Одеса, житловим приміщенням - квартирою та для визнання за позивачем права на користування даним приміщенням, визнавши переобладнане приміщення у житлове приміщення - квартиру окремим предметом договору найму житлового приміщення з присвоєнням вказаній квартирі порядкового номеру 9. Як передбачено ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам які потребують соціального захисту житло надається органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно закону. Відповідно до ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сімї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. ст. 47, 48 Конституції України, ст. ст. 4, 5, 7 - 9, 18, 30, 39, 61, ЖК України, ст. ст. 379, 382 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved