Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач АТ «Ощадний банк України» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що між ВАТ « Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 3954, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 190000 грн. за умови сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 16% річних з остаточним строком повернення кредиту не пізніше 27.12.2011 року . У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору позивач змушений був звернутись до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 13.05.2011 року з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк» стягнено заборгованість за кредитом в сумі 120779,82 грн. Станом на 21.04.2021 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором не погашена та становить 590800,26 грн. та складається з 145498,88 грн. - сума основної заборгованості за кредитом; 36560,84 грн.- сума процентів за користування кредитом; 57667,75 грн.- сума пені; 239345,66 грн.- сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту ; 61196,36 грн.- сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 40085,94 грн. - розмір 3% річних на суму простроченого кредиту; 10444,83 грн.- розмір 3% річних на суму нарахованих та прострочених процентів. В забезпечення кредитного договору № 3954 від 28.12.2006 року між позивачем та та [PERSON] укладено іпотечний договір, відповідно до п. 1.2 якого позивачу в забезпечення кредитного договору було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру, що має загальну площу 74,5 кв.м., житлову - 42,90 кв.м. та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартістю станом на 28.12.2006 року 295000 грн. Оскільки позичальник не виконав взятих на себе зобов`язань щодо повернення сум кредиту позивач просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 3954 від 28.12.2006 року перед АТ «Державний ощадний банк» в сумі 590800 грн., звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки відповідно до Іпотечного Договору від 28.12.2006 року, укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] , а саме трикімнатну квартиру загальною площею 74,5 кв.м., житловою- 42,90 кв.м., та яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, встановивши початкову ціну продажу предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки , проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; стягнути з [PERSON] судовий збір в сумі 4425 грн. Представник позивача АТ «Державний ощадний банк» в судове засідання не з`явився, просив справу слухати без участі представника ( а. с. 6). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день і час слухання справи повідомлялась належним чином, інформація про час і місце судового засідання розміщена на сторінці Красноармійського міськрайонного суду у розділі «Інформація для учасників процесів» офіційного веб-порталу «Судова влада України» в мережі Інтернет ( а.с. 69,74), причини своєї неявки суду не повідомила. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив .( а. с. 69,74). Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідачі двічі не з`явились в судове засідання , не повідомив про причини своєї неявки, не надав відзив на позовну заяву, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що , в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 31.05.2018 року відновлено рішення Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 13.05.2011 року за позовом ВАТ « Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зокрема, рішенням Ясинуватського міськрайонного суду від 13.05.2011 року стягнуто з [PERSON] на користь Ясинуватського відділення ВАТ « Державний ощадний банк України» заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 3954 від 28.12.2006 року в сумі 119465,11 грн, у тому числі залишок простроченої заборгованості за кредитом № - 249,94 грн., заборгованість по сплаті відсотків - 43670,24 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 4544,93 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1194,71 грн., витрати на ІТР- 120 грн., а всього 120779,82 грн. ( а. с. 32-33). Згідно дубліката виконавчого листа, виданого 13.05.2011 року Дружківським міським судом з [PERSON] на користь Ясинуватського відділення ВАТ « Державний ощадний банк України» стягнута заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 3954 від 28.12.2006 року в сумі 119465,11 грн, у тому числі залишок простроченої заборгованості за кредитом № - 249,94 грн., заборгованість по сплаті відсотків - 43670,24 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 4544,93 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1194,71 грн., витрати на ІТР- 120 грн., а всього 120779,82 грн. ( а. с. 34). Згідно розрахунку АТ « Державний ощадний банк України» загальна сума до стягнення кредитної заборгованості боржника [PERSON] з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом станом на 21.04.2021 року становить 590800,26 грн. ( а. с. 7-11). 28.12.2006 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 3954 від 28.12.2006 року, між [PERSON] з однієї сторони та ВАТ «Державний ощадний банк України» з іншої, було укладено іпотечний договір, який був посвідчений нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Костирком Р.Я. та зареєстрований в реєстрі за № 7226, на підставі якого в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 3954 майновий поручитель- іпотекодавець [PERSON] передала іпотекодержателю наступне нерухоме майно: трикімнатну квартиру, загальною площею 74,50 кв. м., житлову - 42,90 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ( а. с. 12-13). Сторони домовились, що для цілей Договору іпотеки вартість предмета іпотеки станом на 28.12.2006 року становить 295000 грн., та погодились з тим, що вартість предмету іпотеки, зазначене у пункті договору, є приблизною вартістю предмета іпотеки на момент передачі його в іпотеку. Реалізація предмета іпотеки у будь-якому випадку буде здійснюватися за цінами, що реально склалися на ринку на момент його реалізації та є реальними щодо його відчуження за грошові кошти, в порядку, передбаченому цим Договором та чинним на момент реалізації Законодавством. ( а. с. 12). Відповідно до п. 3.1.3 Іпотечного Договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання за Договором відновлювальної кредитної лінії, в тому числі невиконання або неналежне виконання боржником зобов`язання за Договором відновлювальної кредитної лінії та в цілому або в будь-якій його частині, якщо прострочення строк будь-якого з платежів або його частини становить більше 2 місяців. ( а. с. 12). Згідно п. 4.2 Іпотечного договору у випадку невиконання чи неналежного виконання іпотекодавцем та/ або боржником зобов`язання в цілому чи тієї або іншої його частини, а також у інших випадках, передбачених цим Договором іпотекодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, визначеному цим Договором. Згідно п. 4.3 Іпотечного договору іпотекодержатель вправі задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги у повному обсязі, які визначаються іпотекодержателем самостійно на момент реалізації права іпотеки, у тому числі, але не виключно: а) основну суму кредиту; б) проценти за користування кредитом; в) комісійну винагороду; г) нараховані та несплачені штрафні санкції; д) витрати, понесені іпотекодержателем у зв`язку із зверненням стягнення на предмет застави, реалізацією; е) спричинені іпотекодержателю збитки в повному обсязі. Згідно п. 6.2 Іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом, не забороненим законодавством, в тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення суду у встановленому чинним законодавством України та цим Договором порядку, в тому числі у відповідності до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в п. 6.6 цього Договору. Згідно п. 6.4 Іпотечного Договору реалізація предмету іпотеки, на який звернено стягнення за рішенням суду або виконавчим написом нотаріуса, провадиться у встановленому законодавством порядку. Згідно п. 6.6 Іпотечного договору іпотекодержатель має право від свого імені здійснити продаж предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу та/ або набути право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань на підставі цього договору або укладеного Договору про задоволення вимог іпотекодержателя в порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ст.ст. ст. 526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом ст.ст. 610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору, або встановлений законом. Спеціальним законом, який регулює питання звернення стягнення на предмет іпотеки є Закон України «Про іпотеку». За змістом ч.1 ст. 575 ЦК України, ст. 1 Закону України « Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобовязання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. При настанні вказаних обставин іпотекою держатель надсилає іпотекодавцю та позичальнику письмову вимогу щодо усунення порушень у тридцяти денний строк та попереджає про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Проте, невиконання банком вимог ч. 1 ст. 35 Закону України « Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушення зобов`язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись до суду в будь-який час за захистом своїх порушених прав, оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням ст. 124 Конституції України. Заперечень з цього приводу з боку відповідача не надійшло, хоча останній повідомлений про день і час слухання справи належним чином. Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 37 постанови № 5 від 30.03.2012 року « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», невиконання вимог частини першої ст. 35 Закону України « Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов`язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням ст. 124 Конституції України. Отже, звернення позивача внаслідок порушення своїх прав до суду, минаючи позасудовий розгляд справи, є , в даному випадку, правомірним та таким, що узгоджується з вищезазначеними правовими нормами права. Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду (стаття 39 Закону « Про іпотеку») є: -реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (статті 41-47 Закону); продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі покупцеві (стаття 38 Закону). Відповідно до ст. 38 Закону України ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону « Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Отже, одним із способів задоволення вимог іпотекодержателя за рішенням суду проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, або суд може застосувати інший спосіб відповідно до вимог законодавства. Як вбачається з матеріалів справи,загальна сума заборгованості за кредитним договором у [PERSON] перед Банком становить 590800,26 грн. ( а.с. 7-11). Суду не надано доказів, підтверджуючих факт погашення боржником заборгованості за кредитним договором. В Іпотечному договорі сторони визначились щодо вартості предмета іпотеки - 295000 грн. ( а.с. 12-13). В позовних вимогах позивачем ставиться питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни продажу предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду врегульовано ст. 39 вказаного Закону, відповідно до якої в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотеко держателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно із частиною шостою ст. 38 Закону України « Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Виходячи з змісту поняття «ціна» як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо у розумінні норми статті 39 цього Закону встановлення початкової ціни предмета іпотеки означає встановлення її в рішенні суду в грошовому вираженні, визначеної за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону . Разом з тим, відповідно до ст.ст. 19,57 Закону України « Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо, наприклад, така вартість змінилася. У спорах аналогічної категорії лише не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 235/3619/15-ц та від 05.09.2018 у справі № 202/30076/13-ц. Окрім того, суд вважає за необхідним зазначити наступне. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 43 - 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України «Про іпотеку». Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, серед яких є м. Донецьк. Зазначена норма права повинна бути врахована при виконанні рішення суду з додержанням сторонами відповідного процесуального порядку. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості , яка виникла у боржника перед позивачем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати - судовий збір в розмірі 4425 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved