Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 березня 2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом, Обґрунтувала його наступним. 20 травня 2011 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно земельна ділянка, розміром 4,80 га для сільськогосподарського використання, розташованої на території Заможненської сільської ради Глобинського району Полтавської області. Спадкоємці майна померлого [PERSON] за законом є вона (позивач у справі) та їх діти [PERSON] і [PERSON], які спадщину не приймали. Вона (позивач у справі) в установлений законом строк прийняла спадщину і є єдиним спадкоємцем померлого чоловіка. В зв'язку з оформленням спадщини виявилося, що при оформлені державного акту про право власності на земельну ділянку, прізвище спадкодавця було записано не [PERSON], як вказано у його свідоцтві про смерть, а [PERSON]. За свого життя, при отриманні державного акта про право власності, на таку неточність у написанні свого прізвища [PERSON] не звернув увагу. У звязку із цим, - на даний час, вона (позивач у справі) не може підтвердити, що державний акт про право власності на земельну ділянку серія І-ПЛ № 022110 від 15 червня 1998 року дійсно було видано саме її чоловікові [PERSON]. З цих причин Глобинська державна нотаріальна контора відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на викладене, позивач прохала суд встановити факт належності правовстановлюючого документу та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку. В судове засідання позивач не з'явилася, згідно заяви просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Представники відповідачів Заможненської сільської ради, Глобинської районної державної адміністрації, представники третіх осіб - реєстраційної служби Глобинського РУЮ, відділу Держгеокадастру у Глобинському районі, Глобинської держнотконтори, у судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, заперечень на позов не надали. Третя особа [PERSON], [PERSON], у судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах прохали проводити розгляд справи у їх відсутності, заперечень на позов не мають. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. \~Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд зясувавши обставини справи, дослідивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-КЕ № 181580, виданого Заможненською сільською радою Глобинського району Полтавської області, [PERSON] (чоловік позивача) помер 20 травня 2011 року у с. Заможне Глобинського району. Відповідно до довідки № 49 від 22.03.2016 року, виданої Заможненською сільською радою Глобинського району, [PERSON] постійно проживала зі спадкодавцем до дня його смерті в с. Заможнє Глобинського району по вул. Степовій, 4, тому є такою, що прийняла спадщину після його смерті відповідно до ч.3\~ст.1268 ЦК України. Згідно дослідженої судом спадкової справи № 47 за 2016 рік, заведеної державним нотаріусом Глобинської держнотконтори, єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом, яка в установлений строк прийняла спадщину, є дружина померлого [PERSON]. Діти померлого [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняли. До складу спадкового майна входить земельна ділянка, розміром 4,80 га для сільськогосподарського використання, розташована на території Заможненської сільської ради Глобинського району Полтавської області, яка належала померлому на праві приватної власності на підставі Державного акту серія І-ПЛ № 022110. 20 листопада 1997 року на підставі розпорядження Глобинської районної державної адміністрації № 549 від 06.01.1960 року видано державний акт серії І-ПЛ № 022110 на право власності на земельну ділянку розміром 4,80 га, для сільськогосподарського використання, що розташована на території Заможненської сільської ради Глобинського району Полтавської області, на імя [PERSON] в той час, як написання прізвища заявника згідно свідоцтва про смерть «Лавріненко». Глобинська державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку площею 4,80 га для сільськогосподарського використання, розташовану на території Заможненської сільської ради Глобинського району Полтавської області. Таким чином, судом встановлено, що прізвище спадкодавця [PERSON] у правовстановлюючому документі державному акті серія І-ПЛ № 022110 на право власності на земельну ділянку розміром 4,80 га, для сільськогосподарського використання, що розташована на території Заможненської сільської ради Глобинського району Полтавської області - записане як «Лавриненко», -\~\~не співпадає із\~записом\~\~ прізвища, вказаним у свідоцтві про смерть - записаного як «Лавріненко», тобто невірно вказано у Державному акті, через що [PERSON] (позивач у справі) не може оформити спадщину, тому\~\~ця обставина\~\~стала однією із підстав для звернення позивача до суду з вищевказаною позовною заявою. На підставі ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданого відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до довідки № 1072/86-16 від 17.03.2016 року, виданої відділом Держгеокадастру у Глобинському району, [PERSON], отримав державний акт на право приватної власності на землю серія І-ПЛ № 022110, зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 474 від 15.06.1998 року, площею 4,80 га, земельна ділянка розташована на території Заможненської сільської ради. Як вбачається з матеріалів справи, а саме, свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КЕ №462950, виданого відділом ЗАГСу Крюківського району м. Кременчук Полтавської області 16.07.1983 року, свідоцтва про народження серії ІІІ-КЕ № 305691, виданого Заможненською сільською радою народних депутатів Глобинського району, 05.05.1989 року та свідоцтва про народження серії ІІ-КЕ № 406222, виданого відділом ЗАГС Крюківського району м. Кременчук 02.02.1984 року, правильне написання прізвища спадкодавця «Лавріненко». \~\~Таким чином, судом встановлена помилка, допущена при виготовленні державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КЕ № 406222 замість вірного «Лавріненко» зазначено прізвище - «Лавриненко». Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по - батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті Згідно пункту 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ. Встановлення\~\~юридичного факту належності правовстановлюючого\~\~документу має для позивача юридичне значення, тому що дозволяє їй реалізувати своє право на отримання\~\~спадщини. Вказане питання розглядається в позовному, а не в окремому провадженні, оскільки існує спір про право власності на спадкову земельну ділянку. \~ Статтею 126 Земельного кодексу України\~встановлено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». \~\~\~Згідно п.1 ч.1 названого\~закону, обов»язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним чи юридичним особам, а саме: 1) право власності на нерухоме майно. \~\~\~У відповідності до ст. ст.\~1217,\~1218 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~\~Ст. 1225 ЦК України\~визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. \~Відповідно до\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. \~\~Згідно\~ст. 81 Земельного кодексу України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності та на підставі прийняття спадщини . Встановивши, що позивач - єдиний спадкоємець за законом, який вчасно прийняв спадщину, а спадкодавець [PERSON] на законних підставах за життя набув право власності на земельну ділянку площею 4,80 га, передану для сільськогосподарського використання, суд дійшов висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на вказане нерухоме майно. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню. Визнання права власності на земельну ділянку за позивачем в порядку спадкування за законом не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved