Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 31.03.2020 року позивач звернувся в суд з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . За життя вона залишила заповіт на позивача на належну їй земельну ділянку, що знаходиться на території В`язівської сільської ради Охтирського району Сумської області. Вказана земельна ділянка належала за життя чоловікові матері [PERSON] , який помер [INFO] , який отримав її в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] [INFO] . Після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом в 2007 році [PERSON] для отримання Державного акту на право власності на земельну ділянку звернувся до землевпорядної організації для складання технічної документації із землеустрою та подав заяву на виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку. На підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації № 337 від 16.06.2007 року, технічної документації земельні ділянки загальною площею 3,3427га сільгоспугідь, в тому числі ріллі 3,0994 га, сіножаті 0,2433 га сформовані та внесені відомості до Державного земельного кадастру. В державному акті на земельну ділянку, виданому [PERSON] помилково замість вірних двох земельних ділянок загальною площею 3,3427 га вказано невірні три земельних ділянки невірного розміру, невірної конфігурації та невірним зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок, а саме вказано ділянку № [NUMBER] кадастровий номер 59203800:01:002:5235 розміром 3,4379 га, ділянку № [NUMBER] кадастровий номер 59203800:01:002:5236 розміром 0,1794 га, ділянку № [NUMBER] кадастровий номер 59203800:01:002:5237 розміром 0,0944 га. В зв`язку з розбіжностями у Державному акті на право власності на земельну ділянку та відомостями, внесеними в Державному земельному кадастрі приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук В.М. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Посилаючись на викладене, просив суд визнати недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 384521, виданий від 16.11.2007 року на ім`я [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 3,7117 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території В`язівської сільської ради Охтирського району Сумської області в частині кількості земельних ділянок три ділянки загальною площею земельних ділянок 3,7117 га (кадастровий номер ділянка № [NUMBER] 59203800:01:002:5235, ділянка № [NUMBER] 59803800:01:002:5236, ділянка № [NUMBER] 59203800:01:002:5237), їх розміру та конфігурації. Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.09.2010 року, видане державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай В.В., спадкова справа № 327/2010 рік, зареєстроване в реєстрі за № 2838 на ім`я [PERSON] в частині зазначення загальної площі земельної ділянки 3,7117 га (кадастровий номер 59203800:01:002:5235, 59203800:01:002:5236, 59203800:01:002:5237). Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на земельні ділянки загальною площею 3,3429 га, з них рілля 3,0994 га, кадастровий номер земельної ділянки 5920381600:01:001:5715, сіножаті 0,2435 га, кадастровий номер земельної ділянки 5920381600:01:001:5716, розташовані на території В`язівської сільської ради Охтирського району Сумської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Процесуальні дії у справі та аргументи учасників справи. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.04.2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального провадження та призначено підготовче судове засідання на 27.04.2020 року. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, його представник [PERSON] надав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника. Представник відповідача Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с .47). В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із\~практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , в свідоцтві про народження якого батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка складається з земельної частки (пай), яка становить 3,12 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка знаходиться в АПП «Жовтень» Охтирського району, яка належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого 14.03.1997 року на підставі рішення Охтирської райдержадміністрації від 26.02.1997 року № 91 і зареєстрований 14.03.1997 року у Книзі реєстрації на право на земельну частку (пай) за № 358, виданий Охтирською районною державною адміністрацією, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.03.2007 року, посвідченим державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай В.В., зареєстрованим в реєстрі за № 647 (а.с.19). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 384521 від 16.11.2007 року [PERSON] на праві власності на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації № 366 від 16.11.2007 року належала земельна ділянка площею 3,7117 га, розташована на території В`язівської сільської ради Охтирського району Сумської області, цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.14) В матеріалах справи мається технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розроблена на ім`я [PERSON] , в якій мається висновок про розробку технічної документації із землеустрою відповідно до якого земельна ділянка загальною площею 3,3427 га, яка знаходиться на території В`язнівської сільської ради Охтирського району Сумської області на підставі розпорядження голови Охтирської райдержадміністрації №337 від 16.06.2007 року передана на ім`я [PERSON] у власність у тому числі: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із них: 3,0994 га ріллі, 0,2433 сіножаті, використовується я за цільовим призначенням (а.с. 27-38). Згідно довідки виконавчого комітету Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області від 25.06.2018 року № 330, в списку громадян, власників земельних часток (паїв) із земель колективної власності колишнього АПП «Жовтень» на території В`язівської сільської ради Охтирського району Сумської області, яким передані у приватну власність права на земельну частку (пай) та закріплення за ними масивів розпайованих земель, затверджених рішенням загальних зборів членів господарства значиться [PERSON] , розмір земельного паю 3,3428, з них рілля 3,0994 га, сіножаті 0,2435 га. Після її смерті спадщину прийняв та переоформив син [PERSON] (а.с.9). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом В`язівської сільської ради Охтирського району Сумської області, актовий запис № 02 (а.с.12). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.09.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2838, [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , яка складається з приватної земельної ділянки площею 3,7117 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 3,7117 га (кадастровий номер 59203800:01:002:5235; 59203800:01:002:5236; 59203800:01:002:5237), яка знаходиться на території В`язівської сільської ради Охтирського району, яка належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 384521, виданого 16.11.2007 року на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації № 366 від 06.07.2007 року та зареєстрованого в Книзі записів про право приватної власності на землю за № 010761501714 (а.с.20). В Державному земельному кадастрі внесені відомості про земельну ділянку кадастровий номер 5920381600:01:001:5715 площею 3,0994 га, що розташована за адресою Сумська область, Охтирський район, В`язівська сільська рада, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельну ділянку кадастровий номер 5920381600:01:001:5716 площею 0,2435 га, що розташована за адресою Сумська область, Охтирський район, В`язівська сільська рада, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №№ НВ-5907870532018, НВ-5907870482018 від 02.10.2018 року та кадастровими планами (а.с. 21-26). Встановлено, що 01.06.2017 року [PERSON] заповіла [PERSON] на випадок смерті належну їй земельну ділянку, що знаходиться на території В`язівської сільської ради Охтирського району Сумської області площею 3,7117 га, що підтверджується заповітом, посвідченим державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори Сумської області Збаражською Н.П., реєстр № 991 (а.с.39). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Охтирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 550 (а.с.10). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.10.2019 року приватного нотаріуса Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук В.М. Сизоненку В.В. відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки (паї), розташовані на території В`язівської сільської ради Охтирського району Сумської області в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.11). Згідно з п. 7 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» земельні відносини, суб`єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об`єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті\~2,\~5 Земельного кодексу України; далі -\~ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями\~16,\~21,\~393 ЦК,\~статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб`єкта владних повноважень, розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, також позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи не вирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті\~116,\~118,\~123,\~128,\~131,\~144,\~146,\~147,\~149,\~151 ЗК\~та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності", про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті\~210,\~211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК). \~ \~ \~ \~Згідно п. 10 Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15 ) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно із ч. 2\~ст. 373 ЦК України\~право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно із\~ст. 378 ЦК України\~право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках встановлених законом. Згідно із п. 2, ч. 1,\~ст. 346 ЦК України\~право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Згідно ст.\~17\~ЗК України землями сільськогосподарського призначення у межах району та за межами населених пунктів розпоряджаються районні державні адміністрації. Згідно ст.\~125\~Земельного кодексу\~України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Судом встановлено, що розпорядженням голови Охтирської районної державної адміністрації від 16.06.2007 року за № 337 «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок (паїв) на території Рибальської, Олешнянської, Вязівської, Староіванівської, Пологівської та Куземинської сільських рад» передано у власність земельні ділянки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на вказаних сільських рад, в тому числі [PERSON] загальною площею 3, 3427 га сільгоспугідь, в тому числі ріллі 3,0994 га, сіножаті 0,233 га (а. с. 32-33). В подальшому [PERSON] виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 384521 від 16.11.2007 року, в якому помилково зазначено замість двох земельних ділянок загальною площею 3,3427 га вказано невірні три земельних ділянки невірного розміру, невірної конфігурації та неправильними кадастровими номерами земельних ділянок, а саме вказано ділянку № [NUMBER] кадастровий номер 59203800:01:002:5235 розміром 3,4379 га, ділянку № [NUMBER] кадастровий номер 59203800:01:002:5236 розміром 0,1794 га, ділянку № [NUMBER] кадастровий номер 59203800:01:002:5237 розміром 0,0944 га. Внаслідок допущеної помилки в державному акті, державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай В.В., посвідчено та видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.09.2010 року, спадкова справа № 327/2010, зареєстроване в реєстрі за № 2838, на ім`я [PERSON] з помилково зазначеними загальною площею земельної ділянки 3,7117 га та кадастровими номерами земельних ділянок 59203800:01:002:5235; 59203800:01:002:5236; 59203800:01:002:5237. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами про спадкове право та Земельного кодексу України. Статтею 1216\~ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За приписами ст.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1217\~ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218\~ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. ч. 1,5\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За приписами ч.1, 3\~ст.1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється\~\~або не визнається іншою особою, а також\~\~у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.\~152\~ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Статтею 155\~ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду України від 04 червня 2014 року у справі №6-46цс14 та від 06 лютого 2013 року у справі №6-103цс12, відповідно до статей 152,155 ЗК України\~державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видавалися на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень та цивільно-правових угод. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце у разі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. В абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30.05.2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» вказано, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадкова справа за заявою 24.05.2018 року, поданою її сином [PERSON] , на якого [PERSON] залишила заповіт на квартиру по [ADDRESS] на яку, [PERSON] отримав свідоцтво на спадщину за заповітом 02.07.2018 року за №923 (а. с. 49, 55, 74). 07.06.2018 року була подана заява на прийняття спадщини сином [PERSON] за заповітом на земельну ділянку площею 3,7117 га, що знаходиться на території В`язнівської сільської ради Охтирського району Сумської області. 22.10.2019 року при зверненні [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук В. М. про відмову, оскільки спадкоємець не подав правовстановлюючі документи на заповідане йому майно (а. с. 11,56, 62,). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину, однак приватним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, у зв`язку з тим, що [PERSON] не подано документу, що підтверджує право власності [PERSON] на земельні ділянки загальною площею 3,3429 га, з них рілля 3,0994 га, кадастровий номер земельної ділянки 5920381600:01:001:5715, сіножаті 0,2435га, кадастровий номер земельної ділянки 5920381600:01:001:5716, розташовані на території В`язівської сільської ради Охтирського району Сумської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також в встановлено, що в державному акті [PERSON] від 16.11.2007 року помилкова зазначена площа земельної ділянки 3, 7117 га, яка не відповідає площі земельній ділянці, яка була йому передана у власність згідно розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації №337 від 16.06.2007 року площею 3, 3427 га, а в послідуючому після його смерті також помилково зазначено площу вказаної земельної ділянки у свідоцтві про право на спадщину за законом від 23.09.2010 року виданого на ім`я [PERSON] . Висновок суду. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, з урахуванням\~принципів законності,\~суспільного і\~загального інтересу, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи зібрані у справі докази в цілому, так і кожний доказ окремо, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, виходячи із необхідності дотримання справедливого балансу між інтересами сторін, з урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення позовних вимог для належного оформлення позивачем\~\~права власності на успадковане майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved