Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів [PERSON] про визнання незаконним та скасування п.п.1.184 п.1 рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 28.03.1996 року № 201 про безоплатну передачу у власність [PERSON] в частині надання дозволу на безоплатну передачу [PERSON] квартири [ADDRESS] та свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Вінницької міської ради народних депутатів від 28.03.1996 року, в частині наявності у [PERSON] права приватної власності на цю квартиру. Позов мотивований тим, що оформленням документів на приватизацію зазначеної квартири займалася мати позивача, відповідач [PERSON], позивач [PERSON] згоди на її приватизацію не давав, частки у спільній власності спірної квартири не потребує, а витрати по її утриманню є для нього небажаними та недоцільними. Такі обставини створили перешкоди в здійсненні ним права на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі. За таких обставин позивач і звернувся до суду з цим позовом, а також просив поновити строк звернення до суду. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 жовтня 2014 року позов у частині вимог про скасування свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Вінницької міської ради народних депутатів від 28.03.1996 року, в частині наявності у [PERSON] права приватної власності квартиру залишений без розгляду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав на підставах, викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити. Представник відповідача виконавчого комітету Вінницької міської ради при розгляді справи покладався на думку сду. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, не заперечували щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 28.03.1996 року № 201 "Про приватизацію державного житлового фонду м. Вінниці" було оформлено право приватної спільної власності [PERSON], в т.ч. чоловік, син, дочка, на квартиру [ADDRESS], загальною площею 45,9 кв. м (п. 1.184 рішення). На підставі цього рішення виконавчим комітетом Вінницької міської Ради народних депутатів було видано свідоцтво на право власності на житло від 28.03.1996 року про право власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Як зазначає [PERSON], подача документів [PERSON] здійснювалась без його відома та згоди на приватизацію вказаної квартири. Він став співвласником квартири всупереч своїй волі, що позбавило його права на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі та поклалао на нього небажаний тягар утримання спільної вланості. Зазначені обставини не заперечується відповідачем [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Отже, суд приходить до висновку, що оспорюваний правочин щодо приватизації житла має дефект волі. Відповідно до ч. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Таким чином, під час проведення приватизації спірного житла не були враховані усі обставини, які мали значення, зокрема, бажання чи небажання [PERSON] брати участь у приватизації та використати своє право на безоплатну приватизацію саме цього, а не будь-якого іншого житла у майбутньому, а тому існують підстави для задоволення позовних вимог з метою захисту прав позивача. При цьому суд, враховуючи тривалий час не проживання позивача за адресою приватизованої квартири та характер його роботи, вважає поважними причини пропуску строку звернення до суду та наявність підстав для їх поновлення. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved