Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити, що [PERSON], [INFO], яка народилася в м. Самбір, Львівської області, актовий запис №53, дошлюбне прізвище "Хникіна" за національністю є німкенею. Встановлення факту, що за національністю заявник є німкенею необхідне для оформлення майнових та немайнових прав заявника в р. Німеччина, за місцем народження діда. У судове засідання заявник надала заяву про розгляд справи у її відсутність і просить задовольнити заяву у повному обсязі. Представник заінтересованої особи надав до суду письмову заяву відповідно до якої просить справу розглянути відповідно до вимог чинного законодавства. З врахуванням наявних у справі доказів, суд вважає за можливе розглядати заяву у відсутність заявника та заінтересованої особи. Оглянувши та дослідивши матеріали справи, зібранні у справі письмові докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступних підстав та міркувань. Як встановлено судом, відповідно до Свідоцтва про шлюб від 20.08.1988 року, актовий запис № 7, було укладено шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після одруження заявник отримала прізвище «Малєзіді». Відповідно до Свідоцтва про народження заявника її батьками записані: батько - [PERSON], мати -[PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про одруження батьків заявника, після одруження мати останньої отримала прізвище «Хникіна». Відповідно до Свідоцтва про народження матері заявника від 31.01.1947 року, батьками записані: батьком - [PERSON], мали - [PERSON]. Відповідно до Архівної довідки № М-774/05/1 від 16.10.2014 року, встановлено, що дід заявника - [PERSON] за національністю був - німцем. Вказані обставини підтверджують факт німецького походження заявника. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом. Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їхні права і свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Згідно зі ст.11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про національні меншини в Україні», Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається, про що зазначено у ст. 11 вказаного закону. Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт німецького походження заявника, суд приходить до висновку, що вона має право на відновлення своєї національної належності, як це передбачено Законом України «Про національні меншини», встановлення такого факту не порушує права та інтереси третіх осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved