Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] предявила до суду позов до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів, стягуваних із відповідача на її користь на неповнолітню дочку [PERSON] ,[INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 16 жовтня 2013 року. Відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду від 14 червня 2012 року із відповідача в її користь стягнені аліменти на [PERSON], в розмірі 400 гривень, щомісячно. Однак, на даний час, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку значно зріс ,тому сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання дочки, оскільки вона постійно несе витрати на лікування, навчання та утримання дитини , розмір її заробітної плати не є високим, у звязку із чим просить суд збільшити розмір аліментів, визначений рішенням суду від 14 червня 2012 року та стягувати із відповідача на її користь аліменти на неповнолітню дочку , в розмірі 2000 гривень , щомісячно. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, попередньо подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує частково та просить задовольнити , стягувати із відповідача на її користь аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] , в розмірі 900 гривень , щомісячно. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі 900 гривень, щомісячно, в користь позивача, на неповнолітню дочку [PERSON] визнає у повному обсязі . За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти: Судом установлено, що сторони з 15 вересня 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2013 року. Від шлюбу сторін 15 лютого 2008 року народилася дочка [PERSON], що стверджується актовим записом №477 від 29 лютого 2008 року Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2012 року стягнуто із [PERSON] в користь [PERSON], аліменти на дочку [PERSON], [INFO], в розмірі 400 гривень, щомісячно, починаючи з 14 травня 2012 року і до досягненням дитиною повноліття. Відповідно із Довідкою №1221 виданою 18 липня 2017 року Дочірнім підприємством Люкс-1 приватного підприємства [PERSON] м. Тернополя позивач разом із дочкою сторін зареєстрована та проживає на проспекті Злуки,35/100 у м. Тернополі. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно викладених у позові обставин, причиною звернення позивачки до суду із вказаним позовом є те, що розмір аліментів, які стягуються із відповідача, зокрема 400 гривень щомісячно , є недостатнім для належного утримання неповнолітньої дочки. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них… У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2017 року становить 1 689 гривень, з 1 травня - 1\~777 гривень, з грудня - 1 860 гривень. Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, беручи до уваги те, що встановлений рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 14 червня 2012 року розмір аліментів на утримання дочки на даний час є незначним, не достатнім та необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дитини, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом зміни розміру аліментів, стягуваних згідно з рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2012 року та стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів на неповнолітню дочку [PERSON] в твердій грошовій сумі, у розмірі 900 гривень , але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку , щомісячно , до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved