Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулась до суду з цивільним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визначення порядку користування житловим приміщенням та про розділення особового рахунку, мотивуючи його тим, що вона та відповідачі є власниками [ADDRESS]. Квартира приватизована в 1999 році. У вказаній квартирі зареєстрований і її син [PERSON], [INFO]. Між сторонами склався наступний порядок користування квартирою: вона та син проживають в кімнаті площею 11,5 кв.м., а відповідачі в кімнатах площею 12,7 кв.м. та 17,4 кв.м. Кухня, коридор, ванна кімната, туалет, балкон, санвузол знаходяться у спільному сумісному користуванні всіма співвласниками. Відповідачі чинять їй перешкоди в користуванні кімнатою, домовитись про порядок користування квартирою з іншими співвласниками вона не в змозі в з зв'язку з чим звернулась до суду. Просить визначити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши в користування їй та її сину кімнату площею 11,5 кв.м. а відповідачам відповідно 12,7 та 17,4 кв.м. Крім того, просить розділити особовий рахунок квартири [ADDRESS] на два окремих особових рахунки у відповідності з порядком користування житловими кімнатами, розділивши при цьому оплату за площу загального користування житловими кімнатами між особовими рахунками відповідно до частки кожного співвласника. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі посилаючись на доводи, які є аналогічними наведеним у позовній заяві. Представник позивача [PERSON], що діє згідно договору №3/7 від 19 березня 2014 року вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, такими, що ґрунтуються на вимогах закону а тому підлягають задоволенню. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог, не заперечує, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS] однак вважає, що платити по рахунках позивач буде не в змозі і заборгованість по її рахунках буде покладена на відповідачів. Відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вважає, що позов є необґрунтованим. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог з мотивів які є аналогічними висловленим [PERSON] Від третьої особи в матеріалах справи міститься клопотання в яких просять слухати справу без участі їхнього представника на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло №26706 від 22 липня 1999 року, позивач [PERSON] та відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS], копія вказаного свідоцтва міститься в матеріалах справи. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. З копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] вбачається, що вказана квартира має три кімнати розмірами 17,4 кв.м., 12,7 кв.м., 11,5 кв.м. відповідно. Між сторонами склався наступний порядок користування квартирою: · позивач та її син проживають в кімнаті площею 11,5 кв.м., · відповідачі в кімнатах площею 12,7 кв.м. та 17,4 кв.м. · кухня, коридор, ванна кімната, туалет, балкон, санвузол знаходяться у спільному сумісному користуванні всіх співвласників. Вказані обставини визнані сторонами тому доказуванню не підлягають (ч.1 ст.61 ЦПК України). Довідкою №333 від 07 лютого 2014 року виданої Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційною конторою №7 підтверджується, що у квартирі [ADDRESS] зареєстрована позивач, її неповнолітній син [PERSON] та відповідачі. Відповідно до ст.150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються КМУ. Пунктом 10 "Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати. Як вбачається зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Пункт 7 ст. 92 Конституції України встановлює, що правовий режим власності визначається виключно законами України. Стаття 321 ЦК України встановлює непорушність права власності. Зокрема, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 360 ЦК України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереженні спільного майна, у сплаті податків, зборів, обов'язкових платежів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Пунктом 14 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року встановлено, що квартира не підлягає поділу в натурі якщо не можливо виділити сторонам ізольовані жили та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, у такому випадку може бути встановлено лише порядок користування приміщеннями квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Враховуючи фактичні обставини справи, сформовані відносини щодо користування кімнатами між співвласниками, задовольнити заявлені позовні вимоги та визначити порядок спільного користування квартирою, вирішити питання про поділ особових рахунків як це передбачено Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, суд може з огляду на визначеність конкретної житлової площі, якою користується кожна з осіб, яка претендує на оформлення особового рахунку на своє ім'я, та визначення площі приміщень, що перебуватимуть у спільному користуванні. На підставі викладеного,

Outcome: approved