Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Любешівського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 червня 2000 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по вул.\~Партизанська,\~13\~в с.\~Мала Глуша\~Любешівського району\~Волинської області, який належав йому на праві приватної власності. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON], яка 14 грудня 2001 року померла. Вказав, що від прийняття спадщини не відмовлявся та звернувся до нотаріальної контори, як спадкоємець за заповітом, із заявою про прийняття спадщини. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, а тому просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вказане спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: вул. Партизанська, 13, с. Мала Глуша Любешівського району Волинської області . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, у поданій заяві позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, справу розглядати без його участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Любешівського району Волинської області також в підготовче судове засідання не з"явився, але сільський голова [PERSON] подав до суду заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення позову [PERSON], просив справу розглядати без участі представника сільської ради. На підставі частини 2 статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши по справі письмові докази, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Відповідно до ст.\~524\~Цивільного кодексу\~України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст.\~549\~Цивільного кодексу\~України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. З позовної заяви, поданих позивачем та витребуваних судом доказів вбачається, що покійному [PERSON] належав житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Партизанська, 13, с. Мала Глуша Любешівського району Волинської області, що підтверджується довідками [PERSON] сільської ради Любешівського району Волинської області за № 1362 та №1359 від 17 грудня 2018 року та витягом з погосподарської книги №2 за 2011-2015 роки [PERSON] сільської ради Любешівського району Волинської області. 11 червня 2000 року [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЕГ №067890 від 12 червня 2000 року, видане [PERSON] сільською радою Любешівського району Волинської області . Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР спадщину прийняла його дружина [PERSON], оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. 14 грудня 2001 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ЕГ №097669 від 15 грудня 2001 року, видане [PERSON] сільською радою Любешівського району Волинської області. Відповідно до заповіту, посвідченого 11 липня 2001 року [PERSON] сільською радою Любешівського району Волинської області та зареєстрованого в реєстрі за №154, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, а саме житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами і все належне їй майно, що знаходиться в с. Мала Глуша Любешівського району Волинської області, заповіла позивачу [PERSON]. З оглянутих\~в суді\~матеріалів спадкової\~справи №308/2018\~вбачається,\~що позивач\~як спадкоємець\~за заповітом\~в установленому\~порядку звернувся\~до державного\~нотаріуса Любешівської\~державної нотаріальної\~контори Волинської\~області [PERSON]\~з приводу\~оформлення права\~на спадщину\~після смерті\~[PERSON], інших спадкоємців, а також тих, хто б мав би право на обовязкову частку в спадковому майні після смерті [PERSON] немає. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розміщений за адресою: вул. Партизанська, 13, с. Мала Глуша Любешівського району Волинської області, відповідають архітектурному плану та не порушує меж сусідніх поселень, про що свідчить довідка [PERSON] сільської ради за № 1360 від 17 грудня 2018 року. В суді доведено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину після смерті спадкодавця, звернувшись в установленому порядку до державного нотаріуса Любешівської державної нотаріальної контори Волинської області [PERSON] по питанню оформлення права власності на спадкове майно, однак постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані в с. Мала Глуша по вул. Партизанська, 13, Любешівського району Волинської області в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на вказаний житловий будинок. Таким чином, в суді доведена та обставина, що позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину і звернувся в установленому порядку по питанню оформлення права власності на спадкове майно, тому житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: вул. Партизанська, 13, с. Мала Глуша Любешівського району Волинської області перебувають у правомірному володінні позивача.

Outcome: approved