Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме - факту постійного спільного проживання спадкоємця - [PERSON] , разом із спадкодавцем [PERSON] з 1.06.2008 року за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини (на час смерті [INFO] ). В судове засідання заявник не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала та просила її задовольнити. Заінтересована особа свого ставлення до заяви не висловила. Проаналізувавши матеріали справи, судом вирішено проводити її розгляд у відсутність учасників на підставі положень ст. 223 ЦПК України. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. [INFO] помер дід заявниці - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.09.2008 року (а.с. 6). Відповідно до довідки виконавчого комітету Хорошівської селищної ради Хорошівського району Житомирської області №237 від 13.09.2019 року заявниця постійно спільно проживала зі своїм дідусем [PERSON] , [INFO] , без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з 1.06.2008 року до смерті останнього [INFO], а після смерті здійснила його поховання і прийняла у власність будинок та земельні ділянки (а.с. 7). Відповідно до листа приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. №773 від 18.09.2019 року у відповідь на усне звернення заявниці останній надана відповідь про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину та необхідність звернення до суду для встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем на момент смерті останнього (а.с. 8). Процесуальним законом з даного приводу визначено наступне. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 року за №5, суд вправі розглядати справи про встановлення фактів, якщо ці факти породжують юридичні наслідки. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та підтверджено доказами спільне проживання [PERSON] разом зі свої дідом [PERSON] на момент смерті останнього. Факт спільного проживання останніх на момент смерті спадкодавця породжує для заявниці юридичні наслідки у вигляді спадкових прав. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved