Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь грошові кошти у розмірі 18109 грн. 46 коп. за завдану шкоду та 1921 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 02.12.2017 року в м. Кропивницькому по вул. Полтавська, 70-а, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Ford», реєстраційний № [NUMBER] , та транспортного засобу «SKODA», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Кіровського районного суду міста Кіровограда - справа № 405/7349/17 від 10.01.2018 року відповідач визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення. Оскільки на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, позивачем було виплачено на користь [PERSON] 18 109 грн. 46 коп., у зв`язку з чим позивач набув право на отримання такої суми від відповідача як особи, винної у заподіянні шкоди. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, подав заяву, де вказав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повному обсязі, не заперечив проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся судом за місцем його реєстрації, а тому суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про день розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяви про перенесення розгляду справи суду не надіслав, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Згідно ст.280 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Представник позивача згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судом встановлено, що 02.12.2017 року о 10 год. 00 хв. в м. Кропивницькому по вул. Полтавська, 58 автомобіль «SKODA», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] рухаючись по крайній правій смузі під час перестроювання на ліву смугу не надав дорогу транспортному засобу «Ford», реєстраційний № [NUMBER] , який рухався по тій смузі, на яку він перестроювався та допустив з ним зіткнення. Транспортним засобом «Ford» державний номер [NUMBER] керував [PERSON] . Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.01.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с. 20). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] станом на 02.12.2017 року не була застрахована, потерпілий 22.03.2018 року [PERSON] звернувся із заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, до МТСБУ (а.с. 12). Згідно звіта суб`єкта підприємницької діяльності ПП [PERSON] № 162/17 від 06.12.2017 року про оцінку автотранспортного засобу марки «Ford» державний номерний знак [NUMBER] , вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу складає 17 556 грн. 57 коп. (а.с.24-33). Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає: 18 109 (вісімнадцять тисяч сто дев`ять) грн. 46 коп. На підставі Наказу МТСБУ № 10988 від 29.11.2018 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, на користь [PERSON] було виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 18 109,46 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1014438 від 30.11.2018 року (а.с. 53). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне /транспортне/ страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст. 38 п. 2 ч. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги /регресу/ до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Як визначено ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи відповідальної за завдані збитки. Відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за збитки. Таким чином, виконавши свої зобов`язання, тобто виплативши страхове відшкодування [PERSON] позивач, отримав право вимоги до особи, винної за спричинену шкоду, відшкодувати здійснені фактичні затрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved