Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» (далі - позивач) звернувся до суду із вказаним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи його тим, що 02.04.2008 року АКІБ «УкрСиббанк», в подальшому ПАТ «УкрСиббанк», відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року, та [PERSON] уклали кредитний договір №11325360000 (відповідно до додаткової угоди реєстраційний номер було змінено на №11325360001), згідно умов якого, [PERSON] одержав кредитні кошти в сумі 47 000 доларів США зі сплатою 13,40% річних на термін з 02.04.2008 року по 02.04.2015 року на задоволення споживчих потреб. Крім того, з метою забезпечення виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 02 квітня 2008 року, предметом якого виступив житловий будинок [ADDRESS] в м. Генічеську, Херсонської області. 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, внаслідок чого до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними договорами. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, [PERSON] зобов'язався щомісяця, у визначені договором строки, здійснювати погашення частини суми кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом. Проте, останній взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, добровільно кредит не сплатив, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 995 003,61 грн., з яких заборгованість за кредитом складає 572 446,07 грн., заборгованість за відсотками 404 206,10 грн., та відсотки 18 351,44 грн. В зв'язку з зазначеним, посилаючись на умови договору іпотеки, норми ЦК України та Закону України «Про іпотеку», позивач просить суд в рахунок погашення вищезазначеної заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок [ADDRESS] в м. Генічеську, Херсонської області, що належить іпотекодавцю [PERSON], шляхом передачі іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання за ПАТ «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки, також просить стягнути з відповідачки судові витрати у вигляді 3654,00 грн. судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання в якому просив розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. Про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до положень п.5 ч.5 ст. 74 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до положень п.5 ч.5 ст. 74 ЦПК України. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки та третьої особи, на підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача, висловленої в письмовій формі, постановити заочне рішення. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини. 02 квітня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №11325360000. Відповідно до умов договору, АКІБ «УкрСибБанк» надав [PERSON] кредит для споживчих цілей у сумі 47 000 доларів США, а останній зобов'язався повернути його не пізніше 02 квітня 2015 року та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 13,40% річних. На виконання умов зазначеного кредитного договору, 02 квітня 2008 року АКІБ «УкрСиббанк» була отримана заява №53 про видачу готівки, на підставі якої [PERSON] було видано 47 000 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №11325360000 від 02 квітня 2008 року, між АКІБ «УкрСибБанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки від 02 квітня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Кравцовим К.О. та зареєстрований в реєстрі за №1255, відповідно до умов якого, [PERSON] виступила майновим поручителем позичальника [PERSON] та передала АКІБ «УкрСиббанк» в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], м. Генічеськ, Херсонської області, який належить їй на праві приватної власності. 27 лютого 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №11325360001 до договору про надання споживчого кредиту №11325360000, якою змінено умови договору при реструктуризації, відповідно до умов в частині строків виконання зобов'язань позичальником зі сплати процентів за цим договором, та змінено розмір ануїтетного платежу. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк», яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань АКІБ «УкрСиббанк». 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «УкрСиббанк» передано (відступлено) ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорам, внаслідок чого ПАТ «Дельта банк» змінює ПАТ «УкрСибБанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «УкрСибБанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Згідно ст.. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до наданого банком розрахунку, який суду перевірив та вважає правильним, встановлено, що [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, в зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 995 003 грн. 61 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 572 446 грн. 07 коп., заборгованості за відсотками в сумі 404 206 грн. 10 коп., відсотки в сумі 18 351 грн. 44 коп., позивач просить в рахунок погашення вказаної заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок [ADDRESS] в м. Генічеську, шляхом передачі зазначеного житлового будинку у власності іпотекодержателю та визнати за позивачем право власності на предмет іпотеки. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ч.1 ст.591 ЦК України, реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. 14.03.2014 року Генічеським районним судом Херсонської області ухвалено рішення в цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Дельта Банк», за участю третьої особи [PERSON], органу опіки та піклування при Генічеській міській раді Херсонської області, про визнання договору іпотеки недійсним, яким в зустрічному позивачці [PERSON] позові відмовлено, а вимоги первісного позову задоволені в повному обсязі та на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнуто з [PERSON] кредитну заборгованість за кредитним договором у розмірі 614 067 грн. 02 коп. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що складає 614067,02 грн., судом звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок [ADDRESS] в м. Генічеську, що належить [PERSON], шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки у межах процедури виконавчого провадження зі встановленням початкової ціни продажу, визначеної на підставі оцінки майна суб'єкта оціночної діяльності, проведеної відповідно до законодавства. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 22.12.2014 року, рішення Генічеського райсуду від 14.03.2014 року залишено без змін. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до рішення Генічеського районного суду від 14.03.2014 року, заборгованість за кредитним договором, яка існувала на момент розгляду вказаної справи, [PERSON] не погасив, що підтверджується довідками про існування заборгованості (а.с.25,26), та відповідно до ст.ст.599-601, 604-609 ЦК України, наявність судового рішення про задоволення вимог кредиторів, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору та не звільняє боржників від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Договором іпотеки від 02.04.2008 року визначено строк виконання основного зобов'язання - не пізніше 02.04.2015 року. Відповідно до п. 5.1. договору іпотеки від 02.04.2008 року, сторони погодили, що звернення стягнення на предмет іпотеки можливе шляхом позасудового врегулювання на підставі цього договору. 15.10.2014 року ПАТ «Дельта Банк» на адресу [PERSON] та [PERSON] направлено претензії щодо не виконання прийнятих [PERSON] та [PERSON] зобов'язань щодо своєчасного повернення грошових коштів наданих банком у вигляді кредиту, сплати відсотків та інших встановлених платежів за користування кредитом у строк та в порядку, що встановлений кредитним договором. Також [PERSON] та [PERSON] повідомлено, що у разі незадоволення претензії, банк має право звернутися до суду з вимогою про передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. На листи-вимоги [PERSON] та [PERSON] не відреагували, платежів по погашенню заборгованості не здійснювали. Згідно п.п. 4.1., 4.2.2., 4.3, 4.4. договору іпотеки від 02.04.2008 року сторони погодили, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Право визначити підстави та спосіб звернення стягнення належить іпотекодержателю. В силу зазначеного в цьому пункті положення, іпотекодавець здійснює передачу іпотеко держателю під відкладальною обставиною (умовою), а іпотеко держатель набуває право власності щодо предмета іпотеки за вартістю предмета іпотеки, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Також, договором іпотеки від 02.04.2008 року сторонами погоджено, що у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язання за цим договором, або за невиконання або неналежного виконання будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою, сторони домовились про те, що звернення стягнення на передане у іпотеку майно може бути здійснено за рішенням суду та/або шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває у власність предмет іпотеки за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Судом встановлено, що заборгованість за кредитним договором №11325360000 та додаткової угоди №11325360001 станом на 11.06.2013 року, згідно рішення Генічеського райсуду від 14.03.2014 року, складає 614067,02 грн. Згідно наданого банком суду розрахунку, станом на 14.10.2014 року заборгованість за зазначеним кредитним договором складає 995003,61 грн. Згідно п.1.2. договору іпотеки від 02.04.2008 року ринкова вартість предмету іпотеки, згідно звіту суб'єкта оціночної діяльності, становить 400591,00 грн. Відповідно до п. 39 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 № 5, з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цих норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку», одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки є рішення суду. Враховуючи викладене, та те, що вище зазначеними нормами законодавства України не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також, згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved