Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.06.2017 року звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про визнання останньої такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №96 в будинку №27 по вулиці Ільфа і [PERSON] в місті Одесі. В обґрунтування вказаних вимог позивач посилається на те, що 24.01.2017 року між нею [PERSON] та [PERSON], з іншої сторони, було укладено договір купівлі-продажу, на підставі якого позивачка придбала житлову квартиру №96, загальною площею - 62,27 кв.м., у тому числі 39,54 кв.м. - житлова площа, в будинку №27 по вул. Ільфа і [PERSON], в місті Одесі. Позивачка стверджує, що після реєстрації за місцем проживання у вищевказаній квартирі, вона звернулась до КП «ЖКС «Чорноморський» для отримання довідки з місця проживання про склад сімї та реєстрації (довідка №610 від 01.06.2017 додається), з якої вона дізналась, що у належній їй на праві власності квартирі зареєстрована відповідач - [PERSON], [INFO]. Як відомо позивачеві, відповідач [PERSON] є сестрою колишньої власниці вказаної квартири - [PERSON], яка після укладення договору купівлі-продажу, вивезла всі речі, виїхала з квартири, передавши позивачеві ключі від неї. У звязку з вказаним, як стверджує позивачка, вона [PERSON] звернулася до [PERSON], сестри відповідача, однак вона повідомила позивача, що не може виписати сестру, оскільки [PERSON] з 2003 року у вказаній квартирі не проживає. Позивач посилається на те, що у зв'язку з реєстрацією відповідача у належній їй квартирі № 96, яка знаходиться в житловому будинку № 27 по вул. Ільфа і [PERSON] в м. Одесі, порушується її право користування цією квартирою, так як на відповідача нараховуються платежі за житлово-комунальні послуги. Витрати по утриманню квартири, які нараховуються на ім'я відповідача, вимушена нести вона [PERSON] та її сім'я. У звязку з викладеним, з метою захисту своїх прав та інтересів, позивачка була вимушена звернутись до суду з цим позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 20.06.2017 року відкрито провадження на підставі вищевказаної позовної заяви [PERSON] та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні 17.10.2017 року представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити, а також, у звязку з повторною неявкою відповідача у судове засідання не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилась, про дату, час і місце проведення якого повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ст.74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Частиною 3 ст. 76 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. Згідно з відповіддю відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.16) [PERSON], [INFO], з 28.11.2006 року зареєстрована за адресою: [INFO] і [PERSON], 27, кв. 96, та саме за цією адресою направлялись судові повістки на імя [PERSON]. Судом з урахуванням того, що вирішується питання про визнання відповідача такою, що втратила право користування вказаним приміщенням, яке є зареєстрованою адресою [PERSON] та наявною інформацією про те, що відповідачка за вказаною адресою не мешкає, судом також здійснювався виклик відповідача шляхом опублікування відповідного оголошення про повідомлення відповідача про час і місце проведення судового засідання у пресі газеті «Одеські вісті». Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час і місце проведення якого повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомляла. Представник третьої особи Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради у судовому засіданні проти задоволення позову [PERSON] не заперечувала, поклалась на розсуд суду. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуюче вищевикладене, а також, що відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, та у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси було ухвалено провести розгляд справи за відсутності відповідача та третьої особи [PERSON] по справі та постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи - Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши усі наявні документи та докази в матеріалах справи, суд вважає позов [PERSON]підлягаючим задоволенню, з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу квартири від 24.01.2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №286, [PERSON] продала, а [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] і [PERSON] в місті Одесі. [PERSON] 24.01.2017 року було зареєстровано своє право власності на вищевказану квартиру в реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №78711496 від 24.01.2017 року. Надалі позивачеві стало відомо, що у зазначеній квартирі залишилась бути зареєстрованою [PERSON], та як відомо позивачеві, вона є сестрою колишньої власниці квартири [PERSON]. Згідно з довідкою КП «ЖКС «Чорноморський» №5610 від 01.06.2017 року, в квартирі [ADDRESS] і [PERSON] в місті Одесі зареєстровані: [PERSON] та її син [PERSON] з 07.02.2017 року, а також зареєстрована з 28.11.2006 року [PERSON]. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі з 28.11.2006 року також підтверджується вказаною судом довідкою з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.16). Оскільки позивачка придбала вказану квартиру, набула на неї право власності, однак надалі їй стало відомо, що у квартирі залишився мешкати родич колишнього власника квартири, [PERSON] посилається на те, що вказаним порушуються її майнові права та інтереси, а тому вона була вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1\~ст. 15 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України,\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог\~ст.11 ЦПК України,\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Згідно\~зі ст. 1 ЦПК України,\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~ст. 60 ЦПК України,\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Згідно з наданим до суду актом від 03.06.2017 року, вбачається, що мешканці сусідніх квартир в будинку №27 по вулиці Ільфа і [PERSON] в місті Одесі, а саме: [PERSON] (мешканець квартири №95), [PERSON] (мешканець квартири №94), [PERSON] (мешканець квартири №88) підтверджують, що [PERSON] з 2003 року в квартирі [ADDRESS] і [PERSON] в місті Одесі не мешкає. При огляді квартири №96 встановлено, що у квартирі відсутні особисті речі [PERSON], не встановлено спальне місце та інші обставини, які б надали можливість встановити, що у квартирі №96 мешкає хтось крім позивачки та її сімї. З акту вбачається, що справжність підписів вказаних осіб в акті завірені начальником КП «ЖКС «Чорноморський». Вивчивши матеріали справи, вбачається, що відповідач [PERSON] не мешкає у квартирі [ADDRESS] і [PERSON] в місті Одесі більше року, речей відповідача на спірній жилій площі немає, вселитись вона не намагалась. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважне або тимчасово. Згідно з абз.3 п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» за №5 від 07.02.2014 року, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156\~ЖК УРСР;\~стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно зі\~ст. 213 ЦПК України,\~рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючі встановлені обставини справи, суд вважає, що є підстави для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою №96 в будинку №27 по вулиці Ільфа і [PERSON] в місті Одесі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Оскільки позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: approved