Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 24.11.2004 року він зареєстрував шлюб з відповідачкем [PERSON] . Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов"язки з ведення спільного господарства, внаслідок чого виникли неприязні відносини один до одного, повністю втрачено почуття любові, фактично сім"я припинила своє існування. Відновлювати сімейно-шлюбні стосунки не бажає, оскільки подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя на даний час немає. Просить позов задовольнити з вказаних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Ухвалою суду від 17.07.2020 року відкрито провадження по вищезазначеній справі та ухвалено справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Одночасно в ухвалі роз`яснено відповідачу, що вона має право подати до суду заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копія позову з додатками на ім`я відповідача надсилались за зареєстрованою адресою місця проживання, що підтверджується поштовим відправленням суду. Крім того, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Звенигородського районного суду Черкаської області. Таким чином відповідач була належним чином повідомлена про дату, місце та час розгляду справи. У наданий в ухвалі час від відповідача не надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін або заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу було надано строк для надання відзиву на позовну заяву. Однак, у зазначений строк відзив на позовну заяву відповідачем не надано, тому відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 24.11.2004 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м.Києва, актовий запис №1577 (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.9,10). Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на шлюбно-сімейні відносини. Фактично сторони припинили шлюбні стосунки, на примирення позивач не згідна. Відповідач не надав заперечень проти розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. ч. 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Як встановлено ст.56 СК України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню через те, що обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. Сторони проживають окремо. Позивач категорично налаштований на припинення даних шлюбних відносин, збереження шлюбу не відповідає його інтересам, відповідач відзиву на позов не подавала, клопотань про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не заявляла, що суд оцінює як її незацікавленість у збереженні шлюбу з позивачем. Питання щодо спору про поділ спільного майна подружжя в даному позові не зазначено. Позивач від стягнення понесених ним документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору з відповідача на його користь відмовився. На підставі ст. 104, 105, 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved