Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач 07.11.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди, зазначаючи, що між ПрАт "Діпрозв'язок" та [PERSON] 01.03.2012 року було укладено Договір оренди № 842, предметом якого є передача позивачем у строкове платне користування відповідача нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS] загальною площею 50,00 кв.м. Відповідач був зобов'язаний перераховувати орендну плату до 5-го числа розрахункового місяця, а плату за комунальні платежі та експлуатаційні витрати - до 25-го числа наступного місяця. Дія договору була припинена 07.11.2013р. у зв'язку із укладенням угоди про розірвання Договору, але відповідач не провів з позивачем розрахунків з орендної плати, комунальних платежів та експлуатаційних витрат. З посиланням на ст.ст. 759, 509, 525, 526, 610, 625 ЦК України позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Дніпрозв'язок» 11704,41 грн., що включає основний борг в розмірі 8008,60 грн. та 15% річних у розмірі 3695,81 грн., судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, заявою просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 01 березня 2012 року між позивачем та [PERSON] укладено договір №842 про оренду нежитлового приміщення, за умовами якого позивач передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нежитлові приміщення площею 50,00 кв.м., які знаходяться у власності ПрАТ «Дніпрозв'язок» за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-11). Згідно п.3.1. договору розмір щомісячної орендної плати встановлюється згідно Протоколу про встановлення договірної ціни за базовий місяць (березень 2012 року) і складає 2750,00 грн., крім того, ПДВ 20% - 550,00 грн., усього розмір орендної плати за Договором становить 3300,00 грн. за місяць (розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування місячної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць, крім випадків дефляції). Відповідно до п.п. 3.3. та 3.4. Договору рахунок-фактура на комунальні послуги, експлуатаційні витрати та компенсацію земельного податку виставляються позивачем, згідно якого відповідач перераховує позивачу кошти до 25-го числа наступного розрахункового місяця, при цьому відповідач зобов'язаний самостійно забирати у позивача рахунок-фактуру. Відповідно до п. 11.1 договір вступає в силу з 01.03.2012 року і діє до 31.01.2015 року включно, а в частині розрахунків - до повного виконання. З матеріалів справи вбачається, що дія договору була припинена 07 листопада 2013 року у зв'язку із укладенням Угоди про розірвання договору №842 від 01.03.2012р. (а.с. 12). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На момент розірвання договору №842 від 01.03.2012 р. відповідач не провів з позивачем розрахунків з орендної плати, комунальних платежів та експлуатаційних витрат. У результаті недобросовісного виконання відповідачем умов Договору, заборгованість складає 7437,00 грн. з орендної плати; 571,60 грн. - за комунальні послуги. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 8.3. Договору встановлено, що у випадку прострочення відповідачем виконання грошових зобов'язань, передбачених п.п. 3.2, 3.3. цього Договору, на вимогу позивача зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 15 % річних від простроченої суми. Враховуючи наданий позивачем розрахунок суми позову заборгованість [PERSON] складає 11704,41грн., а саме: 7437,00 грн. - борг з орендної плати; 571,60 грн. - за комунальні послуги; 3695,81 грн. - проценти. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, підлягають стягненню судові витрати, оскільки підтверджені квитанціями.

Outcome: approved