Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.03.2021 р. звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовував тим, що сімейне життя з відповідачкою не склалось, у них різні погляди на спільне сімейне життя. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO] , який разом із ним проживає у Чехії та перебуває на його утриманні, окремо від відповідачки. На даний час шлюб носить формальний характер, тому просив шлюб розірвати, визначити місце проживання сина разом із ним. Позивач у судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу у його відсутності (а.с.32). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в тому числі через сайт "Судова влада". Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло (а.с.61). Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 07 жовтня 2009 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис № 1527, свідоцтво серія [NUMBER] (а.с.17). Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.18). Стосунки, що склались між сторонами виключають можливість збереження шлюбу. За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Враховуючи те, що син сторін [PERSON] проживає разом із батьком [PERSON] у Чехії, де і навчається, що підтверджується поданими позивачем доказами, які містяться у матеріалах справи (а.с.8-16, 30-31), а від відповідача жодних заперечень проти позову не надійшло, то слід визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] разом із його батьком [PERSON] . На підставі наведеного, відповідно до ст. 110, 112, 113, 160, 161 СК України,

Outcome: approved