Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Заявники [PERSON], [PERSON] просять розірвати шлюб між ними, зареєстрований 15.02.2008 Лисовицькою сільською радою Стрийського району Львівської області, актовий запис № 1. В обґрунтування заяви покликаються на те, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться. Між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя та вихованні дитини того з батьків, хто проживатиме окремо. Вважають, що за цих обставин відносини між ними не можуть бути поновлені, тому за спільною згодою вирішили звернутися до суду із заявою про розірвання шлюбу. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала, покликаючись на мотиви такої, просить її задовольнити. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить шлюб розірвати. Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Стрийської районної державної адміністрації Котик О.С. у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечила. Заслухавши пояснення заявниці, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 15.02.2008, який був зареєстрований Лисовицькою сільською радою Стрийського району Львівської області, актовий запис № 1 /а.с. 9/. У шлюбі в подружжя народилася дочка [PERSON], [INFO] /а.с. 10/. Сім'я фактично розпалася, а шлюб існує тільки формально, так як заявники близько року разом не проживають, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Поновлення шлюбних відносин між ними неможливе. Крім того, 12.03.2019 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про виховання та утримання дитини, відповідно до умов якого останні домовилися про визначення місця проживання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], порядок її утримання та участь в її вихованні. Відповідно до ч. 1 ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із роз'ясненнями, які містяться в пункті п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, категоричної позиції заявників щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів, у зв'язку з чим перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім'ї заявників неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати.

Outcome: approved