Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить суд визнати недієздатним громадянина - [PERSON] , [INFO] ; встановити над громадянином [PERSON] , [INFO] , опіку та призначити опікуном його - [PERSON] , посилаючись на такі обставини. Згідно заяви, заявник є сином [PERSON] , [INFO] . Заявник стверджує, що у грудні 2018 року він переніс геморрагический інсульт в басейні правої СМА зліва СПО, Менінгіт, вентррикуліт. Починаючи з 2019 року, [PERSON] після ускладнення хвороби, втратив здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Зокрема, після перенесення геморрагического інсульту та видалення гематоми вісочної долі, здоров`я його батька погіршилося, він втратив спроможність читати, писати та виражати свої думки. На теперішній час він взагалі не здатен себе обслуговувати, не може приготувати для себе їжу, прибирати чи займатись іншими хатніми справами. Також у його батька значно погіршився зір, слух та пам`ять, він нікого крім заявника, не впізнає. Лікування ускладнюється тим, що він наразі прикутий до ліжка. В зв`язку з тим, що його батько - [PERSON] , [INFO] , не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними через наслідки хвороби, він може цим самим поставити себе у скрутний стан, стати жертвою недобросовісних людей. Весь цей час за батьком доглядають заявник та його дружина, внаслідок чого заявник звернулася до суду з відповідною заявою. Заявник в судове засідання з`явилась, заяву підтримав та просив її задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання з`явилась, від неї до суду надійшла заява про розгляду справи за її відсутності. Заяву підтримує та просить задовольнити. Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що заява про визнання громадянина [PERSON] недієздатним підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є громадянином України, згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , що виданий Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області від 05.10.1996/а.с.3/. Судом також встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , що виданий Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області від 12.06.1997/а.с.4/. Згідно ч. 1, 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , а тому суд вважає, що [PERSON] є належним заявником. Згідно ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Як випливає із змісту абзацу другого ч. 1 ст. 30 ЦК України до змісту цивільної дієздатності входять наступні елементи: а) здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав; б) здатність самостійно здійснювати набуті цивільні права; в) здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки; г) здатність самостійно виконувати цивільні обов`язки; д) здатність нести відповідальність у разі невиконання цивільних обов`язків. Цивільна дієздатність передбачає свідому і правильну оцінку людиною дій, що нею здійснюються і мають юридичне значення. Ця ознака суб`єкта цивільного права залежить від психічної зрілості суб`єкта, тобто від ступеня усвідомлення ним значення своїх дій і можливості керувати ними. В свою чергу зрілість психіки залежить від віку і душевного здоров`я людини. Тому, на відміну від цивільної правоздатності, яка є рівною (ч. 1 ст. 26 ЦК України), єдиного для всіх фізичних осіб обсягу цивільної дієздатності - не існує. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону "Про психіатричну допомогу" кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. Згідно медичної документації [PERSON] , судом встановлено, що згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1185 нейрохірургічного відділення, виданої КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, було встановлено діагноз - геморрагический інсульт в басейні правої СМА зліва СПО, менінгіт, вентррикуліт. Згідно ч. 1 ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Ухвалою суду від 26.05.2020 щодо психічного здоров`я [PERSON] призначено судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №262 від 07.07.2020 [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки психічного розладу у вигляді деменції внаслідок органічного ураження головного мозку (гіпертонічна хвороба, інсульт), про що свідчать дані анамнезу: нормальний розвиток з раннього дитячого віку, навчання в загальноосвітній школі, отримана вища освіта, трудова діяльність, сімейний стан. Згідно подання органу опіки та піклування ВК Мелітопольської міської рад Запорізької області № 134 від 06.08.2020 про призначення опікуна над [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування вважає можливим призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном над [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. Згідно ч. ч. 1-3 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ст. ст. 58, 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. А згідно з частиною 4 статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особливих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно ч. 5 ст. 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або декількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до вимог ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Суд при призначенні опікуна бере до уваги можливості [PERSON] виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним, оскільки від його матеріального стану, житлових умов залежить подальша доля підопічного. Враховуючи вищевикладене, а також те, що заявник бажає та має можливість бути опікуном над [PERSON] , є його сином, не обмежений у своїй цивільній дієздатності, фактично доглядає за [PERSON] , інших родичів, які б виявили бажання бути опікунами, не встановлено, суд вважає вимоги заявника законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, в зв`язку з чим заява про визнання особи недієздатною та призначення опікуна підлягає задоволенню. Згідно ч. ч. 6-9 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу. Судом встановлено, що внаслідок свого психічного стану [PERSON] грубо дезадаптований в соціально-побутовому плані і не може здійснювати потреби своєї життєдіяльності. Захворювання [PERSON] , призводить до того, що він не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю, а тому суд вважає за можливе визнати [PERSON] недієздатним строком на два роки. Суд вважає за необхідне призначити [PERSON] опікуна, його сина - [PERSON] . Також, суд роз`яснює заявнику, що зі спливом дворічного строку, на який [PERSON] визнано недієздатним, він може не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку подати клопотання про продовження строку дії рішення про визнання [PERSON] недієздатним. Згідно ч. 5 ст. 300 ЦПК України, рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно ст. 273 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Outcome: approved