Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

керівник Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Кіровоградської обласної лікарні звернувся до [PERSON] про відшкодування витрат, пов'язаних із стаціонарним лікуванням потерпілого від кримінального правопорушення, у якому просить стягнути з Відповідача на користь Кіровоградської обласної лікарні кошти, втрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] в сумі 3 637 грн. 10 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 14.04.2017 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв'язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12016270130001035 закрито з нереабілітуючих підстав. Згідно листа Кіровоградської обласної лікарні потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у торакальному хірургічному відділенні з 13.11.2016 року по 23.11.2016 року (10 ліжко-днів). За вказаний період лікувальним закладом було витрачено коштів на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] на загальну суму 3 637 грн. 10 коп. У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності. Просить відмовити у позовних вимогах. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подавши письмові заперечення проти позову. У судовому засіданні були встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини: ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 14.04.2017 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв'язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12016270130001035 закрито з нереабілітуючих підстав. Як виходить із змісту даної ухвали [PERSON] підозрювався в тому, що 11 листопада 2016 року о 19 годині 10 хвилин, в темну пору доби, він, керуючи автомобілем [NUMBER], який належить ТОВ «Інтек Групп», рухався по автодорозі Київ-Чернігів-Н.Яриловичі в напрямку м. Києва. Проїжджаючи 76 кілометр + 800 метрів вказаної дороги в с. Гарбузин Козелецького району Чернігівській області, порушуючи вимоги правил дорожнього руху, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та не реагував на її зміну, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення із задньою частиною напівпричепа самоскида марки «OVIBOS» реєстраційний номер [NUMBER], який знаходився в зчепленні з автомобілем ДАФ, належних [PERSON], під керуванням [PERSON], який рухався попереду в попутному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ЗАЗ-Ланос», [PERSON], згідно висновку судово-медичної експертизи № 31 від 26.02.2017, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки: перелому тіла грудини, садин на грудній клітці та обох кистях, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Дії [PERSON] були кваліфіковані як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), яке кваліфікується за ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно довідки Кіровоградської обласної лікарні № 2239/01-16/06/15/04 від 04.05.2017 року, [PERSON], з діагнозом закрита травма грудної клітини, перелом верхньої та середньої третини грудини, больовий синдром, знаходився на стаціонарному лікуванні в Кіровоградській обласний лікарні у торакальному хірургічному відділенні з 13.11.2016 року по 23.11.2016 року, тобто 10 ліжко-днів. Вартість лікування по фактичним витратам склала без вартості медикаментів, придбаних за власні кошти, виходячи з вартості одного ліжко-дня у торакальному хірургічному відділенні за листопада 2016 року: 10л/дн. х 363, 71грн = 3 637 грн. 10 коп. Заслухавши прокурора та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги керівника Ніжинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Кіровоградської обласної лікарні до [PERSON] про відшкодування витрат, пов'язаних із стаціонарним лікуванням потерпілого від кримінального правопорушення підлягають задоволенню із наступних підстав: За загальним правилом, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину (ст. 1206 ЦК України). Згідно з ч. 1, 3 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред'явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов в інтересах держави пред'являється прокурором. Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545 «Про затвердження порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. В цілому ж, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 № 11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Згідно з вказаної постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (Республіки Крим, місцевого чи регіонального самоврядування), або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Як виходить із змісту довідки Кіровоградської обласної лікарні № 2239/01-16/06/15/04 від 04.05.2017 року, [PERSON], з діагнозом закрита травма грудної клітини, перелом верхньої та середньої третини грудини, больовий синдром, знаходився на стаціонарному лікуванні в Кіровоградській обласний лікарні у торакальному хірургічному відділенні з 13.11.2016 року по 23.11.2016 року, тобто 10 ліжко-днів. Вартість лікування по фактичним витратам склала без вартості медикаментів, придбаних за власні кошти, виходячи з вартості одного ліжко-дня у торакальному хірургічному відділенні за листопада 2016 року: 10л/дн. х 363, 71грн = 3 637 грн. 10 коп. Враховуючи вищевикладене, суд знаходить, що позовні вимоги прокурора є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, в даному випадку, судовий збір має бути стягнений з відповідача у розмірі, передбаченому ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved