Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Позивач, в порядку ст. 56 ЦПК України, 14.05.2020 року, звернувся до суду з названим позовом, вказуючи, що 10.10.2018 року Володарським районним судом Київської області [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою. Кримінальне провадження внесене 15.04.2018 року до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018110160000089 закрито. Судом було встановлено, що [PERSON] допустив наїзд на потерпілу у кримінальному провадженні та завдав їй тілесних ушкоджень. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у Володарській ЦРЛ правонаступником якої є КНП ВРР « Володарська районна лікарня» протягом 6 - ліжко днів. Вартість витрат на стаціонарне лікування склала - 2505,60 гривень . Оскільки саме злочинними діями [PERSON] потерпілій було заподіяно тілесне ушкодження, внаслідок чого держава понесла матеріальні збитки, позивач, посилаючись на вище викладене та ст. 1311 Конституції України, ст. ст. 1166,1206 ЦК України, ст. 23 ЗУ « Про прокуратуру», ст. ст. 19, 56-57, 107, 175-177 ЦПК України, просить суд : стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , на користь Комунального некомерційного підприємства Володарської районної ради "Володарська районна лікарня", код ЄДРПОУ 01994505, 09301, Київська область, смт Володарка, вул. Коцюбинського, 25, UA 938201720344360002000041799, УДКСУ у Київській області кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину [PERSON] в розмірі 2505 ( дві тисячі п`ятсот п`ять) гривень 60 коп. Покласти на відповідача судові витрати. 01.06.2020 року у цивільній справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами на 06.07.2020 року. Сторонам роз`яснено їх права передбачені ст.278 ЦПК України, щодо порядку та строків подання відзиву на позовну заяву, заперечень. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін суду не надавалися. З огляду на вказане, суд на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності учасників справи. Суд, ознайомившись із позовною заявою, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.10.2018 року, Володарським районним судом Київської області розглянуто матеріали кримінального провадження, внесеного 15.04.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018110160000089, по обвинуваченню: [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Кошів, Тетіївського району, Київської області, зареєстрованого за адресою : [ADDRESS] , у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України . Внаслідок протиправних дій вчинених [PERSON] , а саме, 14.04.2018 року о 21 год. 15хв., керуючи в темну пору доби технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-21112», реєстраційний номер [NUMBER] , на автодорозі Володарка-Тетіїв та рухаючись в смт Володарка по вул. Миру в напрямку до с. Завадівка, Володарського району, Київської області напроти домогосподарства під №188 не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, проявив злочинну самовпевненість, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, допустив наїзд на пішохода [PERSON] , яка пересікала проїзну частину дороги з ліва на право відносно напрямку руху [PERSON] , порушивши тим самим вимоги підпункту «б» пункту 2.3, пунктів 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (з подальшими змінами), далі Правила дорожнього руху. У результаті наїзду потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Дії обвинуваченого кваліфіковано за частиною першою статті 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом (автомобілем), що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Обвинувачений [PERSON] у підготовчому судовому засіданні визнав свою вину . Потерпіла [PERSON] у суді підтримала свою заяву про відсутність з її боку претензій до обвинуваченого та надала згоду на звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України через їх примирення, повідомивши про повне відшкодування обвинуваченим завданої їй шкоди, надання їй допомоги у лікарні. 10.10.2018 року за клопотанням захисника обвинуваченого [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою , за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, а кримінальне провадження щодо нього, внесене 15.04.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018110160000089 - закрито. Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства Володарської районної ради « Володарська районна лікарня» № 580 від 13.04.2020 року потерпіла від злочину [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному ( травматологічне ліжко) з 14.04.2018 року по 19.04.2018 року , 6 ( шість) ліжко-днів. Вартість перебування потерпілої на лікуванні складає 6 ліжко-днів х 417,60 гривень ( вартість одного ліжко-дня) = 2505,60 гривень ( а.с.13). Приймаючи до уваги те, що між злочинними діями відповідача та перебуванням потерпілої на лікуванні в медичному закладі є причинний зв`язок, що доведено належними та допустимими доказами, відтак суд вважає, що є усі достатні правові підстави для відшкодування витрат з відповідача на стаціонарне лікування потерпілої в медичному закладі від злочину на користь Комунального некомерційного підприємства Володарської районної ради « Володарська районна лікарня». Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Частиною 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України визначено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» (далі Порядок) затвердженим постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року. Відповідно до п. 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно п. 4 Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. З урахуванням встановлених по справі обставин, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, у зв`язку з чим вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується Главою 8 ЦПК України, а також приписами спеціального Закону України «Про судовий збір», відповідно до п.6 ч.1 ст.5 якого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору, отож суд присуджує із відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору від сплати яких позивач був звільнений. На підставі наведеного,

Outcome: approved