Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO] Свої вимоги позивач мотивує тим, що його матір [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] За час перебування у шлюбі у них народився син - [PERSON] Станом на 2011 рік шлюбні відносини подружжя були фактично припинені, оскільки відповідач зловживав спиртними напоями, влаштовував скандали, аморально відносився до сім'ї. Мати мала намір розірвати шлюб, однак [INFO] раптово померла. З моменту її смерті та по сьогодні позивач опікується малолітнім братом, займається його вихованням та утриманням, слідкує за здоров'ям, створює належні умови для розвитку дитини. Відповідач протягом останніх чотирьох років сином не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, зв'язків не підтримує, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини. А тому, враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, позивач просив позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - [PERSON] позов підтримали та просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON]. Позивач також вказав, що відповідач останніх 1,5 роки взагалі не з'являвся, дитину не провідував, жодної допомоги на її утримання не надавав. Зазначив, що у нього також на утриманні є другий молодший брат від іншого шлюбу матері, а саме [PERSON], [INFO], та на підставі рішення органу опіки та піклування він є його опікуном, оскільки дитина має статус позбавленої батьківського піклування. Після смерті матері він та бабуся, по материній лінії, яка померла в червні 2015 року, піклувались та утримували [PERSON]. Повідомив, що змушений був звернутись до органу опіки та піклування, та з їх допомогою оформити позов про позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки він позбавлений можливості належним чином опікуватись братом, бо не має відповідних документів. Відповідач [PERSON] в судове засідання вдруге не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був неодноразово належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивачка подала достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можна провести заочний розгляд справи. Прокурор позов підтримала, проти позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO], не заперечує. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судове засідання не з'явився, однак до суду подав заяву, в якій просив врахувати позицію виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, викладену у рішенні з додатком (висновок), та розгляд справи провести без його участі. Свідок [PERSON], зазначила, що вона проживає разом з позивачем з червня 2015 року, а у листопаді 2015 року вони мають намір зареєструвати шлюб. Вказала, що малолітній [PERSON] перебуває на утриманні позивача, проживає разом з ними в м. Івано-Франківську. Додатково ствердила, що на протязі трьох років, з моменту коли вони з позивачем почали зустрічатись, батько дитиною не цікавиться, не дзвонить та не приходить на свята. Бабцю дитини по батьковій лінії вона бачила 3-4 рази. Повідомила, що дитина боїться, що батько забере її від них. Свідок [PERSON], яка є тіткою позивача, повідомила, що відповідач після смерті його дружини (мати позивача), інколи з'являвся, проте приходив до дитини в стані алкогольного сп'яніння. Останніх півтора роки відповідача взагалі не було, дитиною він не цікавиться, жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ні він ні його родина не проявляли жодного бажання забрати дитину під опіку. Свідок [PERSON] повідомив, що знайомий з позивачем тривалий час, вказав, що після смерті матері малолітній [PERSON] повністю перебуває на утриманні позивача, а відповідач дитиною не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, участі в його житті не приймає. Свідок [PERSON], яка є сусідкою позивача, ствердила, що відповідач є поганим батьком, оскільки дитиною не цікавиться, а коли його дружина хворіла, то він її не провідував, а пив пиво. Після смерті дружини відповідач не мав намір забрати дитину та виховувати її. Протягом останніх двох років відповідача не бачила. Додатково повідомила, що дитина боїться батька. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що він є другом позивача. Повідомив, що відповідача бачив один раз приблизно півтора роки тому, малолітній [PERSON] повністю перебуває на утриманні позивача, тоді як батько дитиною не цікавиться та жодної матеріальної допомоги не надає. Свідок [PERSON], який є дядьком позивача, ствердив, що останній раз бачив відповідача на похоронах матері позивача. Повідомив, що відповідач приходив до дитини в стані алкогольного сп'яніння, а півтора роки тому лише один раз бачив як дитину провідувала бабуся (матір відповідача). Додатково повідомив, що дитина про батька не згадує. Заслухавши позивача та його представника, прокурора, пояснення свідків, врахувавши думку органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини зазначає, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Частиною 2 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. В свою чергу статтею 14 зазначеного Закону зазначається, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Аналогічні норми містить і стаття 9 Конвенції ООН про права дитини: «Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини». Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. А ст. 150 Сімейного Кодексу України прямо передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо існують наступні підстави: батьки не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. При вирішенні даного спору суд враховує, насамперед, інтереси неповнолітньої дитини. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Судом встановлено, що [PERSON] (відповідач) та [PERSON] 22.05.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського МУЮ зареєстрували шлюб (актовий запис № 601), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 9). За час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). Крім цього, [PERSON] також є матір'ю [PERSON] (позивач), народженого за час її перебування у іншому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). [INFO] [PERSON] (мати позивача) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). Відповідно до виписки з будинкової книжки про реєстрацію та склад сім'ї [PERSON] (позивач) проживає та зареєстрований по [ADDRESS] у квартирі, належній [PERSON], та разом з ним у вказаному житлі зареєстровані та проживають: [PERSON] (брат позивача), [INFO], [PERSON] (брат позивача) [INFO], та [PERSON] (дядько позивача), [INFO], що підтверджується довідкою № 02-02/3844 від 23.07.2015 року (а.с. 11). [PERSON] (позивач) працює на посаді офіціанта в ТОВ «Вершина СЛК» та його середньомісячна заробітна плата становить 1350,0 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 1 від 15.09.2015 року (а.с. 67). Відповідно до характеристики з місця роботи ТОВ «Вершина СЛК» позивач має вищу освіту, користується повагою та авторитетом у колективі, керується моральними критеріями, техніку безпеки не порушує, відповідально виконує свої обов'язки, вміє поєднати роботу та сім'ю, приділяє належну увагу своїм братам (а.с. 86). [PERSON] (позивач) призначений опікуном над малолітнім [PERSON], який є його братом від іншого шлюбу матері, оскільки матір померла, а батька рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16.12.2011 року було позбавлено батьківських прав, що підтверджується копією витягу з рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 172 від 28.03.2012 року (а.с. 85) та копією посвідчення № 157 (а.с. 84). Відповідно до інформацій НВК «Школа-гімназія № 3», у якій навчається [PERSON], опікун [PERSON] (позивач) постійно опікувався над дитиною, займається її вихованням, забезпечує дитину усім необхідним, відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами хлопчика у навчанні. Дитина систематично відвідує навчальний заклад, забезпечена навчальним приладдям та шкільною формою, завжди має охайний вигляд (а.с. 82, 83). [PERSON] (позивач) знаходиться на обліку в Департаменті соціальної політики та отримує допомогу на 1-ну дитину, яка перебуває під опікою чи піклуванням, що підтверджується довідкою Департаменту соціальної політики від 24.06.2015 року (а.с. 88). Також [PERSON] (позивач), як законний представник [PERSON], знаходиться на обліку в УПФУ в Івано-Франківській області та отримує пенсію у разі втрати годувальника, померлого внаслідок загального захворювання, що підтверджується довідкою УПФУ в Івано-Франківській області від 24.06.2015 року (а.с. 87). Окрім, цього позивач має утриманні малолітнього брата [PERSON], [INFO] Малолітній [PERSON] з 21.09.2015 року відвідує дошкільний навчальний заклад № 1 «Калинонька» в м. Івано-Франківську, що підтверджується довідкою ДНЗ (ясла-садок) №1 «Калинонька» № 95 від 21.09.2015 року (а.с. 56). Відповідно до копії реєстраційної картки № 118680, виданої Управлінням освіти і науки виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 07.07.2015 року, [PERSON], внесений до загальноміського реєстру дітей-заявників на поступлення до ДНЗ № 1 «Калинонька» де у графі «Інформація про батьків», зазначено: [PERSON] (позивач) (а.с. 57). Крім цього, з приводу проходження медичних оглядів для поступлення в ДНЗ № 1 «Калинонька» з малолітнім [PERSON] звертався [PERSON] (позивач), що підтверджується довідкою Івано-Франківської МДКЛ поліклінічного відділення № 4 від 21.09.2015 року (а.с. 54). Згідно відповідей ДНЗ (ясла-садок) №1 «Калинонька» від 28.09.2015 року на адвокатський запит, з моменту поступлення [PERSON] в дошкільний навчальний заклад його вихованням, навчанням та успіхами цікавиться його старший брат [PERSON] Останній приводить та забирає дитину з садочка, чисту та охайно вдягнену, тоді як батько хлопчика особисто не приходив, не зустрічався з сином, не забирав його з садка, не спілкувався з вихователями, а дитина про батька не згадує. (а.с. 65, 66). Згідно до інформації про результати психодіагностичного обстеження [PERSON], [INFO], з'ясовано, що найважливішими значимими людьми для хлопчика є його старший брат [PERSON] (позивач) та молодший брат [PERSON] Дитина позитивно сприймає дівчину позивача [PERSON], яка проживає разом з ними, та вважає їх членами своєї сім'ї. Будь-яких розповідей про біологічного батька дитина уникає, зі слів дитини батько приходив дуже давно у п'яному вигляді та хотів забрати його в село. Також вказав, що батька не любить, боїться та переживає, що залишиться без старших братів, з яким почуває себе захищеним та у безпеці. Проектні малюнки та коментарі до них демонструють емоційну прив'язаність [PERSON] до старшого брата [PERSON] (позивач) (а.с. 64). Також відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON], [INFO], з приводу проходження лікування чи профілактичного обстеження [PERSON] постійно звертався його брат [PERSON] (позивач) та виконував всі призначення лікаря. Батько [PERSON] з моменту народження дитини в поліклініку не з'являвся (а.с. 12). [PERSON] (відповідач) зареєстрований по [ADDRESS], що підтверджується адресною довідкою Тлумацького РС УДМС в Івано-Франківській області № 24/492 від 29.07.2015 року (а.с. 30). Відповідно до довідки Олешівськорї сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 537 від 29.07.2015 року [PERSON] (відповідач) зареєстрований по вищевказаній адресі, однак з 1993 року там не проживає (а.с. 32). Згідно листа служби у справах дітей Тлумацької РДА [PERSON] (відповідач) вибув до м. Івано-Франківська (а.с. 31 ). Згідно ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Вказаний висновок є обов'язковим при вирішенні даної категорії справ відповідно до ст.ст. 19 СК України. Згідно висновку № 498 від 10.09.2015 року виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, як органу опіки та піклування, виходячи з інтересів малолітньої дитини, було проведено відповідну перевірку і встановлено, що після смерті матері [PERSON] - [PERSON], ним опікується старший брат [PERSON] Батько [PERSON] (відповідач) вихованням та матеріальним забезпеченням дитини не займається. Дитина не любить біологічного батька та боїться залишитись без старших братів, демонструє прив'язаність до старшого брата [PERSON] (позивач). За зверненням старшого брата [PERSON] (позивач) малолітній [PERSON] був внесений до загальноміського реєстру дітей-заявників на поступлення до ДНЗ № 1 «Калинонька». [PERSON] також призначений опікуном над малолітнім братом [PERSON] та з часу призначення задовільно виконує свої опікунські обов'язки. 21.08.2015 року на засідання комісії [PERSON] (відповідач) не з'явився, однак письмово повідомив, що до дитини він постійно приходив, передавав гроші через тещу та загалом допомагав чим міг; також матеріальну допомогу надавала його мати, а тому заперечував проти позбавлення батьківських прав. Враховуючи вищенаведене, орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, вважає доцільним позбавити [PERSON] (відповідача) батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 43-45). При прийняття рішення по даній справі суд, в першу чергу, виходячи з інтересів малолітньої дитини, враховує висновок органу опіки та піклування щодо обставин спору та про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (відповідача) стосовно його малолітнього сина [PERSON], [INFO], який узгоджується як із поясненнями учасників процесу щодо обставин справи, так і з фактичними обставинами справи. Отже, судом встановлено, що [PERSON] (відповідач) за станом свого психічного здоров'я усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними, а також мав юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку. Він був зобов'язаний брати участь у вихованні дитини і мав право на особисте спілкування з нею. Проте [PERSON] (відповідач) таким правом не скористався, самоусунувшись від нього, залишивши дитину без свого піклування та не бажаючи і на сьогоднішній день займатись її утриманням та вихованням. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] (відповідач) умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню свого малолітнього сина [PERSON], [INFO], нездатний забезпечити йому нормальні умови проживання, розвитку та виховання, а тому позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved