Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач 15.08.2014р. звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачка разом зі своєю родиною: [PERSON] і [PERSON] проживає у кімнаті [ADDRESS] в м. Дніпропетровську, відповідачка разом з родиною користується комунальними послугами, що включають в себе електроенергію, опалення, холодну та гарячу воду, побутовий газ, утилізацію побутових відходів. Відповідачка від укладання договору «про надання послуг та участі у витратах на утримання будинку і прибудинкової території» відмовилася [PERSON] оплату за спожиті послуги до листопада 2012 року здійснювала не в повному обсязі, а починаючи з кінця 2012 р. не здійснювала в загалі, у зв'язку з чим утворилася сума заборгованості в розмірі 14404,40 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість з оплати за житлово-комунальні послуги в розмірі 10 826,65 грн. У своїй заяві представник позивача просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином в порядку. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Письмових заяв від неї не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що відповідно до складеного акту від 12.11.2014р. комісією ОСН ДК «Ніка» в складі голови д/к «Ніка» - Іваник Л.В., секретаря д/к «Ніка» - Чубко М.А., а також в присутності свідків [PERSON] (відповідач у справі) відмовилась отримати та підписати судову повідомлення про розгляд цивільної справи. Будинок [ADDRESS] неодноразово передався з балансу на баланс підприємств. Рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19 лютого 1998 р. № 197 будинок переданий на баланс ВАТ фірма «Дніпробудіндустрія», рішенням Дніпропетровської міської ради від 18 травня 2011 р. № 26/11 - на баланс Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району, рішенням Дніпропетровської міської ради від 30 травня 2012 р. № 35/24 - на баланс КП «Жилсервіс-5» (а.с.14-17). Балансоутримувачи не укладали договори на надання житлово-комунальних послуг або на управління майном відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У зв'язку з вищеозначеним, з метою отримання повного обсягу комунальних послуг, жителями гуртожитку в 2005 році було створено орган самоорганізації населення Будинковий комітет «Ніка», який діє відповідно до Закону України «Про органи самоорганізації населення» (а.с.6-13). Відповідно до ч. 3 п. 2.1. положення про орган самоорганізації населення будинковий комітет «Ніка» будинку [ADDRESS] (надалі «БК «Ніка») керівником БК «Ніка» укладені договори з постачальниками комунальних послуг. А саме, договір з МКВП «Дніпроводоканал» на надання послуг з водопостачання та водовідведення від 03 травня 2006 року № 7480, договір з МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» про постачання теплової енергії від 25 травня 2009 року № 0507421, договір з ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» про постачання електричної енергії від 05 вересня 2007 року № 6527, договір з ВАТ «Дніпрогаз» про постачання газу для побутових потреб від 01 січня 2010 року № 11949/24/102314, договір з ТОВ «Екологія Україна» про надання послуг зі збирання, утилізацію побутових відходів від 10 грудня 2012 року № 3468-Л (а.с.18-31). Відповідно до вищевказаних договорів постачальники комунальних послуг надають послуги у гуртожиток за адресою: [ADDRESS], а БК «Ніка» в свою чергу несе зобов'язання за укладеними договорами і здійснює оплату за отримані послуги. Виходячи з вартості комунальних послуг БК «Ніка» затверджується розмір щомісячної оплати (тарифи) за комунальні послуги. Означені тарифи затверджені наступними документами: протоколом загальних зборів від 30 вересня 2009 року (період жовтень 2009р. - вересень 2011 року), протоколом засідання БК «Ніка» від 20 жовтня 2011 року № 41 і протоколом загальних зборів мешканців будинку від 04 листопада 2011 р. № 42 (період жовтень 2011 року - жовтень 2012 року), протоколом засідання БК «Ніка» від 05 листопада 2012 року № 45 і протоколом загальних зборів мешканців будинку № 45 та від 06 листопада 2012 року (період листопад 2012 року - до теперішнього часу). Відповідно до затверджених тарифів мешканці гуртожитку здійснюють сплату за спожиті комунальні послуги на поточний рахунок БК «Ніка» (а.с.32-38). Таким чином БК «Ніка» фактично виконує функції управителя в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що узгоджується з ч. 3 п.2.1., ч. 6 п. 2.2. Положення про ОССН БК «Ніка» . Відповідачка проживає у кімнаті № [NUMBER] гуртожитку. Відповідачка разом з родиною користується комунальними послугами, що включають в себе електроенергію, опалення, холодну та гарячу воду, побутовий газ, утилізацію побутових відходів. Відповідачка від укладання договору «про надання послуг та участі у витратах на .-тримання будинку і прибудинкової території» відмовилася (а.с.39-41). Відповідно до розрахунку наданого позивачем у відповідачки утворилась заборгованість за спожиті комунальні послуги в розмірі 10 826,65 грн. 10 листопада 2013 року керівником БК «Ніка» на адресу відповідачки направлена вимога про погашення заборгованості, але вимога виконана не була, (а.с.44). 29 квітня 2014 року за заявою БК «Ніка» Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги в розмірі 14404,40 грн. (цивільна справа № 205/3368/14-ц). Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2014 р. по цивільній справі № 205/3368/14-ц вищевказаний судовий наказ скасовано, підставою для скасування судового наказу є незгода відповідачки з сумою боргу, який є за вежами строку позовної давності (а.с.5). Згідно п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель чає право: укладати договори з виробниками, виконавцями, споживачами в порядку, встановленому законом; контролювати виконання умов договорів на надання житлово-комунальних послуг, отримувати плату за виконання власних функцій. Відповідно до п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 25 вказаного Закону управитель зобов'язаний: дотримуватись умов договорів з учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг; вимагати беззастережного виконання умов договору, стандартів, нормативів, норм і правил від виконавців послуг; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово- комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Пунктом 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року, встановлено, що власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Зважаючи на викладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв'язку у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та повністю доведені, а, отже, підлягають задоволенню. Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн., тому з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати, які ним було сплачено при поданні позову, а саме: судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved