Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом, зазначивши в обґрунтування позовних вимог наступне. Так, 07.02.2014 року померла її тітка [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок по вул. Садова, 5 в с. Малинівка Брусилівського району Житомирської області. Правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок [PERSON] не виготовляла. За життя [PERSON] заповіла вказаний житловий будинок позивачці. В установлений законом шестимісячний термін позивач прийняла спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріуса не може в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок та надвірні будівлі, що належали померлій 07.02.2014 року [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити та розглядати справу у її відсутність. В судове засідання представник відповідача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просив винести рішення згідно вимог діючого законодавства України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Так, 07.02.2014 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-БК № 291957, виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с. 6). З копії заповіту вбачається, що [PERSON] заповіла своїй племінниці [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Малинівка Брусилівського району Житомирської області (а.с. 7). З довідки № 937 від 15.12.2016 р., виданої Морозівською сільською радою Брусилівського району Житомирської області, а також завірених копій сторінок погосподарської книги № 8, вбачається, що згідно з відомостями погосподарської книги № 8, особовий рахунок № 96, будинок, розташований за адресою: с. Малинівка Брусилівського району Житомирської області, вул. Садова, 5, рахується за [PERSON] (а.с. 8, 33-35). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01.07.2015 року було встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме що [PERSON] є племінницею [PERSON] (а.с. 76). Вказані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 506/2014, що заводилась після смерті [PERSON], дослідженої судом (а.с. 40-103). Постановою державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори [PERSON] від 20.01.2017 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на будинок № 5 по вул. Садова в с. Малинівка Брусилівського району Житомирської області у звязку з ненаданням правовстановлюючих документів на вказане майно (а.с. 16). Згідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. ст. 1269, 1270 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Враховуючи, що спірний будинок був побудований у 1998 році, коли законом не вимагалась державна реєстрація права власності для виникнення такого права, при цьому згідно картки обєкта погосподарського обліку вказаний будинок з господарськими будівлями належав [PERSON], суд вважає, що будинок № 5 по вул. Садова в с. Малинівка Брусилівського району Житомирської області входить до складу спадщини померлої [PERSON] З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на спірний будинок в порядку спадкування за заповітом є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а тому за [PERSON] необхідно визнати право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку № 5 по вул. Садова у с. Малинівка Брусилівського району Житомирської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 07 лютого 2014 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved