Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

На розгляд суду пред'явлено вказану заяву, в якій адвокат [PERSON], діючи в інтересах [PERSON], просить встановити факт родинних відносин за ступенем спорідненості - матір-дочка між [PERSON], померлою [INFO] року та заявником. Заявлені вимоги обґрунтовано наступним. Заявник [PERSON] є донькою [PERSON], яка померла [INFO] року. Після смерті матері заявником вжито заходи для вступу в права на спадщину, відкриту після смерті матері. В видачі свідоцтва на спадкове майно відмовлено, з причини наявності певних розбіжностей в особовстановлюючих документах, якими підтверджується родинні відносини між спадкоємцем та спадкодавцем, - прізвище заявника в свідоцтві про народження, паспорті зазначено як «[PERSON]», прізвище померлої матері в свідоцтві про смерть зазначено як «[PERSON]». З огляду таких обставин, заявник звернувся до суду за захистом оспорюваних прав в спосіб встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту родинних відносин. Заявник [PERSON], представник заявника адвокат [PERSON] у судове засідання не з'явилися, суду адресовано заяву про розгляд справи в їх відсутність, заявлені вимоги підтримано, зазначено, що оспорювані права підлягають захисту в порядку п. 5 ч. 2 ст. 239, п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Заінтересованою особою Покровською міською радою Донецької області в порядку ч. 3 ст. 294, ч. 3 ст. 211 ЦПК України заявлено клопотання про проведення судового розгляду в відсутність представника органу місцевого самоврядування, заперечень по суті заявлених вимог не надано. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків Матеріалами справи встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], уродженка м. Донецьк Донецької області, перебуває на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS], - підтверджено відомостями паспорта серійний номер [NUMBER] (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження серійний номер [NUMBER], видане відділом РАЦС Пролетарського райвиконкому м Донецька - 17 червня 1974 року складено актовий запис № 1011 про народження 5 червня 1974 року заявника, прізвище зазначено російською мововою як «[PERSON]», батьками зазначено (мовою оригіналу) - «[PERSON]» та «[PERSON]» (а.с. 7). Згідно свідоцтва про укладання шлюбу серійний номер [NUMBER] - 14 жовтня 1972 року зареєтровано подружні відносини батьків заявника, при цьому документ складено російською мовою та особисті дані осіб, факт одруження яких посвідчено зазначено як - чоловік «[PERSON]» та «[PERSON]», після укладення шлюбу остання іменується прізвищем «[PERSON]» (а.с. 15). Згідно свідоцтва про народження серійний номер [NUMBER] - [INFO] року в м. Донецьку Будьоннівського району Донецької області народжена [PERSON] (а.с. 15). 29 січня 2002 року Будьоннівським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області видано паспорт громадянина України серійний номер [NUMBER] на імья [PERSON], [INFO], з викладенням на стор. 2 особистих даних російською мовою як «Коростылева Наталья Григорьевна», зареєстрована адреса проживання: [ADDRESS] (а.с. 14). 29 січня 1997 року Будьонівським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області видано паспорт громадянина України серійний номер [NUMBER] на імья [PERSON], [INFO], уродженця с/з Комунар Біловського району Курської області, зареєстрована адреса проживання: [ADDRESS] (а.с. 16). Відповідно до свідоцтва про народження серійний номер [NUMBER] - [INFO] року народжений (далі мовою оригіналу) - «[PERSON]», місце народження с/з Комунар Біловського району Курської області (а.с. 17). Згідно довідки № 07-61-227, виданої 19.06.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Пролетарського районного управління юстиції м. Донецька в актовий запис № 692 від 14.0 1972 року про шлюб внесено виправлення прізвища подружжя з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 19). Зміни в особовстановлючі документи після засвідчення факту допущення помилки в прізвище подружжя внесено не було. До матеріалів справи долучено документи, які стосуються виникнення / припинення прав матері заявника з зазначення особистих даних (прізвище, ім'я, по-батькові) як [PERSON] (згідно паспорта), а саме: свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 30 січня 2004 року (а.с. 20), витяг про реєстрації права власності на нерухоме майна № 2778210 від 09.02.2004 року (а.с. 21), витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 44400507 від 08.07.2016 року (а.с. 23), рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12.07.2016 року про встановлення факту смерті особи на тимчасово непідконтрольній території України (а.с. 11-12). Згідно свідоцтва про смерть серійний номер [NUMBER], яке видано 12 липня 2016 року Красноармійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області - 2 липня 2016 року померла «[PERSON]», місце смерті - м. Донецьк Донецької області. З дотриманням ст. ст. 1221, 1268 ЦК України заявником [PERSON] вжито заходи для прийняття спадщини, відкритої після смерті матері, однак в реалізації юридичних прав спадкоємця виникли певні перешкоди. Так, згідно постанови державного нотаріуса П'ятої донецької державної нотаріальної контори [PERSON] № 253/02-31 від 19.09.2018 року відмовлено у видачі на ім'я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті її матері [PERSON], оскільки не надано документів, що підтверджують родинні відносини спадкоємця із померлою (у відповідності до п. 4.2 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дії нотаріусами України, затв. Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року (а.с. 24). З огляду на вказане, виникла необхідність встановлення факту родинних відносин заявника з померлою. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічно згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Встановлення факту родинних відносин між заявником [PERSON] та [PERSON] має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, пов'язані реалізацією права заявника на отримання спадщини. Можливість встановлення факту родинних відносин в адміністративному (не судовому) порядку на час розгляду справи відсутня (помилка написання прізвища матері заявника виникла у зв'язку із неправильним переведенням з російської мови на українську мову). Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 Конвенції кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року № 2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». При вирішенні даного цивільно-правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004. Отже, суд, в сукупності письмових документальних матеріалів, наданих заявником [PERSON] на підтвердження заявлених вимог про встановлення факту родинних відносних, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності, - вважає, що заява є законною та обґрунтованою, та підлягає задоволенню. Відповідно ст. ст. 4, 13, 18, 293, 315, 316, 352, 354 ЦПК України суд, -

Outcome: approved