Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивач 04.06.2019 р. звернувся до суду з позовом в якому просив визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] , мотивуючи тим, що йому належить 1/2 частина спірного житлового будинку, у якому зареєстрована відповідач, яка з серпня 2018 року у будинку не проживає, забрала свої речі та добровільно змінила місце проживання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.06.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 08.08.2019 р. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.08.2019 року задоволено клопотання позивача про виклик свідків, розгляд справи відкладено. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Пояснили, що будинок поділений на декілька господарств. Відповідач була прописана ним у його частині. Виїхала відповідач 31.08.2018 р. за своїм особистим рішенням, він її не виганяв, вона найняла осіб та вони на авто вивезли усі її речі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності, яка подана адвокатом Котенко Т., однак, відомостей щодо представництва вказаним адвокатом інтересів [PERSON] суду не надано, а відтак, вказана заява не може свідчити про наміри відповідача. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є знайомою позивача, а відповідач його колишня співмешканка, яка не проживає у будинку приблизно рік, її речі у будинку відсутні. Вказала що перешкод позивач у користуванні житловим приміщенням відповідачу не чинив. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою та кумою позивача, у 2017 році позивач запросив відповідача на його день народженння у 79 років, а після 80 років вона пішла, конфлікти у них були. Вона бачила, як відповідач зібрала свої речі та самостійно виїхала з будинку. Відповідач їй казала, що вирішила її забрати до себе, оскільки їй лишилось жити сім місяців. Суд, заслухав вступне слово позивача, представника позивача, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, та допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджено договором купівлі-продажу від 13.05.1963 року, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №168720462 від 30.05.2019 р. (арк. справи 6-9). Згідно довідки №658 від 27.05.2019 р. виданої ОСН "Квартальний комітет №30", [PERSON] з серпня 2018 року не мешкає та не має майна за адресою: [ADDRESS] (арк. справи 10). За відомостями домової книги за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою з 20.10.2017 року (арк. справи 11-13). Відсутність речей відповідача та її не проживання за вказаною адресою підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . У суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого\~ майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач маючи об`єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод їй позивач не чинив, майно та речі відповідача в будинку відсутні, поважних причин для її відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному будинку з серпня 2018 року, без поважних причин, втратила право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим підлягає визнанню такою в судовому порядку. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 25 жовтня 2019 року. На\~ підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved