Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, через що між ними виникають непорозуміння, припинилися шлюбні стосунки, їх шлюб носить формальний характер, примирення між ними не буде, а тому, вважає, що подальше збереження сімї неможливе. Позивач у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. проти задоволення позову не заперечує, визнає у повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача,, ознайомившись із заявою відповідача про визнання позову, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 10 лютого 2000 року, про що свідчить свідоцтво про одруження серії 1-ИД № 066865, видане 29 жовтня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис № 75. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], як слідує із свідоцтва про народження серії І-ИД №132334 від 22 лютого 2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 1382, та син [PERSON], [INFO], у відповідності до свідоцтва про народження серії І-ИД №018306 від 13 грудня 2007 року, виданого відділом державної реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 1127. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З роз'яснень, даних у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року, вбачається, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, брати до уваги інші обставини життя подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони не змогли створити міцної сімї, вони люди різних характерів та поглядів на життя, вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що подальше збереження сімї суперечитиме інтересам сторін спору, а тому, шлюб між ними необхідно розірвати.

Outcome: approved