Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем батьком [PERSON] з 2010 року по день його смерті [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що у серпні 2020 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Семен Є.В. із заявою про відкриття спадкової справи та оформлення спадщини за померлим [PERSON] 01.09.2020 року листом було рекомендовано, у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують проживання з померлим, звернутись позовною заявою до суду для встановлення факту постійно проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно свідоцтва про право власності на житло № 224 від 25.12.1996 та Довідки Комунального підприємства Ужгородської міської ради «Архітектурно-планувальне бюро» від 22.07.20. №820 квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної, сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Починаючи з 2010 року позивач фактично проживала з батьками, оскільки вони потребували догляду через похилий вік і став здоров`я, допомагала їм із проведенням ремонту у квартирі [ADDRESS] , для покращення житлових та побутових умов. Вказане також підтверджується письмовими показами свідків (сусідів). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] . У подальшому у з`язку із важким станом здоров`я батька заявник продовжувала проживати із ним, оскільки такий потребував постійного догляду, спеціального харчування та постійного прийому ліків за графіком. [PERSON] взяла на себе всі фінансові зобов`язання щодо утримування вказаної квартири: оплачувала комунальні послуги та забезпечувала побут батька. [INFO] помер батько заявника [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] .Описані обставини були для заявниці морально важкими і перебуваючи у стані сильного душевного хвилювання, пов`язаного із втратою обох батьків така не звернулась до нотаріуса для з`ясування обставин і процесуальних аспектів оформлення спадщини за батьком, розраховуючи на автоматичне її прийняття у зв`язку із тим що, проживала з померлим на день його смерті. Заявниця та її представник в судовому засіданні 17.06.2021 року підтримали вимоги заяви та надали пояснення по справі, аналогічні викладеним у змісті позовної заяви. В судове засідання, призначене на 02.09.2021 рік не з`явилися, однак подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Представник заінтересованої особи Ужгородської міської ради в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами у справі. Заінтересована особа приватний нотаріус Семен Є.В. в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву без участі учасників судового процесу, на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив наступні обставини та правовідносини. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти,від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні було встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] . [INFO] помер батько заявниці [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про право власності на житло № 224 від 25.12.1996 та Довідки Комунального підприємства Ужгородської міської ради «Архітектурно-планувальне бюро» від 22.07.2020 №820 квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної, сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Таким чином матеріалами справи підтверджується, що заявник [PERSON] є спадкоємцем першої черги за померлим [PERSON] . На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу(шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. З відповіді Приватного нотаріуса Семен Є.В. Вих. № 48/01-16 від 01.09.2020 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском нею шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавця, а також відсутній факт прийняття спадщини у зв`язку з відсутністю відомостей що спадкоємець проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою звернення заявниці до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. У судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила факт того, що заявниця на день смерті [PERSON] постійно проживала з батьком з 2010 року, оскільки такий хворів та потребував стороннього догляду, ділила з ним побут та витрати по утриманню квартири [ADDRESS] . У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.» Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. Відповідно до ч.1 ст.1221ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявниці необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявниці відсутні, то вона звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Таким чином, оскільки заявниця, як спадкоємець за законом постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину. В судовому засіданні з пояснень заявника, свідка, письмових доказів встановлено, що [PERSON] постійно проживала з [PERSON] на момент його смерті за місцем проживання спадкодавця та здійснювала за ним догляд, однак факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку, що зокрема підтверджено роз`ясненням нотаріуса. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і тому підлягає до задоволення.

Outcome: approved