Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 26 січня 2005 року він перебуває у шлюбі з відповідачкою [PERSON]. Шлюб зареєстровано у Вигодській селищній раді Долинського району Івано-Франківської області. Від подружнього життя у позивача та відповідачки народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Його спільне життя з відповідачкою не склалося, у них різні погляди на сімейне житгя та обов'язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. На підставі чого в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що позивач та відповідачка стали зовсім чужими людьми. Останнім часом відповідачка стала вести розгульний спосіб життя, постійно зникала із сімї на тривалий час, перестала піклуватись про їхніх дітей. Зароблені позивачем кошти для сімї вона почала витрачати на різноманітні розваги та алкогольні напої. Можливості зберегти сімю немає. Подружні відносини між ними припинилися з серпня 2017 року. З цього часу відповідачка покинула сімю, спільне господарство не ведуть, спору про поділ спільного майна немає.У зв»язку із чим позивач звернувся до суду та просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка в судове засідання не з»явилася. За її зареєстрованим місцем проживання їй двічі надсились судові повістки, однак відповідно до довідок Укрпошти такі повернуті за закінченням терміну зберігання. На підставі ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. \~Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому, суд постановив провести по справі заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно п. 9 до "Прикінцевих та перехідних положень" ЦПК України (в редакції станом на 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуаних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч.2 ст.28 Цивільного процесуального кодексу України, позови про розірвання шлюбу можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоровя чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. Із довідки Сопошинської сільської ради Жовківського району Львівської області від 27.11.2017 року вбачаться, що позивач [PERSON] дійсно проживає в с.Сопошин о вул.Чорновола , 29 , та здійснює догляд за своїми дітьми : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. А тому , суд приходить до переконання що дана позовна заява піддсудна Жовківському районному суду Львівської області. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 26.01.2005 року у виконкомі Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області (актовий запис № 2), що стверджується свідоцтвом про одруження серії 1 - НМ № 000709. У зв»язку із реєстрацією шлюбу відповідачка змінила своє дошлюбне прізвище «Проців». Із копій свідоцтв про народження [PERSON] - [PERSON] серії 1-СГ № 050116 (30.03.2006 р.н.), [PERSON] - [PERSON] серії 1-СГ № 189941 (30.03.2009 р.н.), [PERSON] [PERSON] серії І-СГ № 459438 (09.09.2015 р.н.), [PERSON] серії І-СГ № 403948 (09.04.2014 р.н.) вбачається, що їхніми батьками є позивч та відповідачка. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя позивача з відповідачкою не склалося через різні погляди на сімейне житгя та обов'язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Останнім часом відповідачка стала вести розгульний спосіб життя, постійно зникала із сімї на тривалий час, перестала піклуватись про дітей. Зароблені позивачем кошти для сімї вона почала витрачати на різноманітні розваги та алкогольні напої. Подружні відносини між ними припинилися з серпня 2017 року. З цього часу відповідачка покинула сімю, спільне господарство не ведуть, спору про поділ спільного майна немає. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно, втрачено подружні почуття один до одного. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З позовної заяви, а також із заяви позивача від 14.12.2017 року вбачається, що позивач остаточно визначився та збереження шлюбу не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Свого відношення до позову не висловила. А відтак, суд вважає, що відповідачка проявила байдужість до збереження сімї. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сімя фактично не існує, примирення між сторонами не можливе. А відтак, позов слід задовольнити та розірвати шлюб. Відповідно до ч.1,2 п.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову такі витрати слід покласти на відповідача по справі та стягнути з відповідачки в користь позивача 640,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі даного позову.

Outcome: approved