Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла 14 січня 2014 року, і яке складається з квартири за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що 08 серпня 2005 року її рідна тітка [PERSON] за своє життя склала заповіт, за яким заповіла усе майно, що буде їй належати на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого не складалось, а також усе те, на що вона за законом буде мати право, заповіла їй, позивачу. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу [PERSON] 08.08.2005 року за реєстром № 4972. У передбачений законодавством строк вона подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом їй було відмовлено з тих підстав, що відсутній документ, який встановлює право власності спадкодавця на спадкове майно. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 14 січня 2014 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала в задоволенні позову. Відповідно до вимог ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, 14 січня 2014 року померла рідна тітка позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-БВ № 222748, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану, реєстраційною службою Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області 14 січня 2014 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з однокімнатної загальною площею 36,7 кв.м квартири № 70, яка знаходиться по вул. Старокостянтинівське шосе, буд. 34-а в місті Шепетівці Хмельницької області, і яка належала на праві приватної власності померлій відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Шепетівським цукровим комбінатом 06.07.1998 року. Спадкоємці за законом щодо вказаної квартири відсутні. Відповідно до заповіту, укладеному [PERSON] 08.08.2005 року та посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу [PERSON] 08.08.2005 року, реєстр № 4971, [PERSON] заповіла позивачу усе майно, що буде їй належати на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого не складалось, а також усе те, на що вона за законом буде мати право. Позивач [PERSON] прийняла спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, та подала у шестимісячний строк до Шепетівської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини від 23 квітня 2014 року, що підтверджується поясненнями сторін, заявою про прийняття спадщини від 23 квітня 2014 року. З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що відповідно до листа від 22.11.2016 року № 1490/01-16, виданого Шепетівською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 116/2014. Відповідно до довідки завідувача Шепетівської міської державної нотаріальної контори від 22.11.2016 року за № 1490/01-16 [PERSON] видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], неможливо у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує речові права на нього за померлою. Згідно ст.ст. 1218, 1268, 1296, ч. 1 ст. 1297 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст. 3 ЦПК України, особа може звернутися до суду за захистом свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у т.ч. шляхом його визнання - п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Постановою Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що при неможливості видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину, справа про спадкування розглядається судом. Враховуючи, що вищевказана однокімнатна квартира належала на праві приватної власності [PERSON], однак відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно, то після її смерті, позивач іншим способом, ніж судовий, не може захистити свої права. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Таким чином, суд вважає, що є достатньо підстав для визнання за [PERSON] права власності на однокімнатну загальною площею 36,7 кв.м квартиру № 70, яка знаходиться по Старокостянтинівському шосе, буд. 34-а в місті Шепетівці Хмельницької області, в порядку спадкування за заповітом. А тому, на підставі ст. ст. 15,16, 1217, 1218, 1233, 1268, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved