Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про визначення порядку користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона, відповідач та третя особа є співвласниками квартири [ADDRESS], по 1/3 частки кожному. У квартирі зареєстровані вона та відповідач [PERSON] З метою визначення порядку користування квартирою, сплати комунальної плати кожним співвласником, за відсутності можливості добровільно вирішити ці питання, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом і визначити порядок користування вказаною квартирою, виділивши їй в користування кімнату площею 12,80 кв.м з балконом, в користування відповідачу\~кімнату площею 17,10 кв.м, з лоджією, залишивши в спільному користуванні житлову кімнату площею 7,40 кв.м, кухню 8,9 кв.м., вбудовану шафу 0,40 кв.м., санвузол 1,00 кв.м., ванну кімнату 2,50 кв.м., коридор -8,80 кв.м. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала, просила визначити порядок користування квартирою згідно позову. Відповідач належним чином повідомлений про слухання справи, до суду не з"явився , причини неявки суду не відомі, заяв не надходило. Третя особа до суду не з"явилася, належним чином повідомлена, причини неявки суду не відомі , заяв не надходило. В порядку\~статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Згідно з положеннями\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1\~ст. 317 ЦК України). За частинами 1-3\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Положеннями\~ст. 321 ЦК України\~встановлено принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Як встановлено судом, згідно свідоцтва на право власності на житло № Д-561 від 24.10.2008 року квартира за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Водопянова, 5/247 належить на праві спільної часткової власності по 1/3 частині: [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( а.с. 6 копія свідоцтва на право власності). Згідно технічного паспорту квартира складається з 3 кімнат, житловою площею 37,3 кв.м., у тому числі: 1-а кімната 17, кВ.м., 2-а кімната 7,4 кв.м., 3-я кімната 12,8 кв.м., кухні площею 8,9 кв.м., ванної кімнати площею 2,5 кв.м., вбиральні ( поєднаної) 0,9 кв.м., вбудованої шафи площею 0,4 кв.м., коридору площею 8,5 кв.м., лоджією 4,7 кв.м. ( а.с. 7 копія технічного паспорту). В спірній квартирі зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 8 копія довідки). Загальні положення про право власності викладені у\~главі 23 ЦК України. Здійснення права спільної часткової власності передбачено положеннями\~ст. 358 ЦК України, за якими право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Статтею 360 ЦК України\~встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереженні спільного майна, у сплаті податків, зборів, обов'язкових платежів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Здійснення права спільної часткової власності передбачено положеннями\~ст. 358 ЦК України, за якими право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. При цьому, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Статтею 383 ЦК України\~визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб тощо. Згідно зі\~ст. 386 ЦК України\~держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Правовідносини з обслуговування будинку, постачання електричної та теплової енергії, водопостачання і водовідведення тощо регулюються відповідними нормативно-правовими актами і здійснюються на договірних підставах. Відповідно до\~ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями та пунктом 10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572\~(далі Правила № 572) передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати. Так, згідно вищезазначеного пункту Правил № 572, мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. У разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім'ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар). Крім того, згідно пункту 14\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. № 20 «Про судову практику за позовами про захист приватної власності», роз'яснено судам, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Згідно пункту 10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджені\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. №572, у разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю зареєстрованих осіб, що проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку; за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар). Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у праві. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, оцінивши здобуті по справі докази, за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв'язку у сукупності, розглянувши спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.\~\~\~\~ На підставі ст.ст.\~321,\~358,\~364 ЦК України,\~ст.41 Конституції України,

Outcome: approved