Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житлом у квартирі за адресою [ADDRESS] . На обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона, [PERSON], є єдиним власником житла за адресою: [ADDRESS]. Відповідно договору міни квартир, укладеного між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 07.04.1995 року та посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Іванко Т.С. 07.04.1995 р. і зареєстрованого у реєстрі за № 1-1447, вона та [PERSON] стали власниками квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідно договору дарування, укладеного між нею, [PERSON], та [PERSON] 28.06.1995 року та посвідченого Іванко Т.С. державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори 28.06.1995 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1-2463, [PERSON] подарував їй, а вона прийняла у дар 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS]. Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 16.07.2018 року встановлено факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу у вигляді договору дарування 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS], посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Іванко Т.С. 28.06.1995р., зареєстрованого в реєстрі № 1.9463. Всі роки реєстрації [PERSON] в її квартирі вона самостійно сплачує комунальні послуги, в т.ч. і квартирну плату. Вона, як малозабезпечена, з 2016 року до липня 2018 року отримувала субсидію на комунальні послуги. У вересні 2018 року їй було відмовлено у призначенні субсидії в зв'язку з відсутністю доходів та несплатою ЄСВ [PERSON] У неї не має можливості надати комісії необхідні відомості відносно [PERSON], оскільки він з нею не спілкується. Позбавлення її субсидій на сплату комунальних послуг порушує її права власника житла. Непроживання відповідача в квартирі за адресою: [ADDRESS], на протязі п'яти років надає їй право звернутись до суду з позовом про втрату права користування житлом колишнього члена сім'ї власника житла. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 жовтня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 26 листопада 2018 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно договору міни квартир, укладеного між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 07.04.1995 року та посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Іванко Т.С. 07.04.1995 року, і зареєстрованого у реєстрі за № 1-1447, позивач [PERSON] та [PERSON] стали власниками квартири за адресою: [ADDRESS]. (а.с.9) Відповідно договору дарування, укладеного між позивачем, [PERSON] Геннадіївною, та [PERSON] 28.06.1995 року та посвідченого Іванко Т.С. державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори 28.06.1995 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1-2463, [PERSON] подарував [PERSON], а вона прийняла удар 1/2 частину квартири за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, просп. Дружби Народів буд. 73»а» кв. 30. (а.с.10) Відповідно до довідки про склад сім'ї № 001042048, виданої 19 вересня 2018 року позивач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], у квартирі також зареєстрований: [PERSON] - онук. (а.с.15). Згідно довідки виданої головою правління ОСББ "Моноліт Плюс" Хоменко О.С. від 19.09.2018 року [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS], з 2013 року по теперішній час. (а.с.18). Згідно бази даних ІІПС Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Дніпропетровській області [PERSON] із заявами та повідомленнями до Дніпровського ВП з приводу перешкод у користуванні житловим приміщенням розташованим за адресою: [ADDRESS], не звертався. (а.с.20). Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу Згідно зі ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма права і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Згідно ст. 65 ЖК України особи, які вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Згідно зі ст. 163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 15 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення. Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до стаття 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до ст.150 ЖК України власник житла має право користуватися ним на власний розсуд. Враховуючи те, що відповідач, як член сім'ї власника житла, не проживає у спірній квартирі без поважних причин понад строки, визначені ст. 405 ЦК України, а саме з 2013 року згідно даних довідки від 19.09.2018 року (а.с.18), суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати залишити за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved