Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 25 липня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що було зроблено актовий запис №46. На обґрунтування своїх вимог у заяві посилається на те, що з відповідачем в даній справі вони перебувають в зареєстрованому 25 липня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області шлюбі. В шлюбі мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї стали їх різні погляди на подружнє життя, втрата взаємоповаги та взаєморозуміння, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження шлюбу стало неможливим, що і змусило його звернутися з позовною заявою до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує і просить судові витрати не стягувати з відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю і після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище " [PERSON] ". Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до приписів ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши справу, з`ясувавши правові позиції сторін, вивчивши надані докази, даючи їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано 25 липня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що було зроблено актовий запис №46. Вказане підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 25.07.2002 року (а.с. 11). В шлюбі мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 12-13). Жодна зі сторін не виявила намірів примирення за відсутністю такого бажання, в зв`язку з чим суд переконаний в тому, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, прийняття судом заходів щодо примирення подружжя суперечило б моральним засадам суспільства, а тому шлюб повинен бути розірваний на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторонам роз`яснюється, що згідно ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved