Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач 18.09.2017 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.2,3), який уточнювала (а.с.19,20), посилаючись на наступні обставини. Вона отримала у користування квартиру № 67, що розташована за адресою: м. Нікополь, вул. Барнаульська, буд. 30, в якій зареєструвалася 13.08.1992 року. У подальшому вона приватизувала квартиру, на підтвердження чого їй було видано свідоцтво про право власності від 12.12.2002 року. Право власності на вказану квартиру було зареєстровано Комунальним підприємством «Нікопольське МБТІ» у реєстровій книзі за № 27-7456-1. Для отримання оригіналу реєстрації права власності вона звернулась до Комунального підприємства «Нікопольське житлово-експлуатаційне управління», але листом № 2072 від 02.06.2017 року була повідомлена, що видати втрачений або зіпсований документ може лише та організація, яка його видала. Але цією організацією вже не існує. Таким чином документи, на підставі яких вона б могла зареєструвати право власності, отримати іншим шляхом ніж звернувшись до суду, не може. Про те, що вона мешкає у вказаній квартирі та те, що квартира належить саме їй свідчать: довідка з ОСББ «Глорія Н», довідка з НМБТІ та копія свідоцтва про право власності. Претензій від інших осіб відносно її права власності за цей період не виникало. Іншого житла вона не має. На сьогодні вона не може підтвердити право власності та розпорядитися своїм нерухомим майном. На підставі викладеного, просить суд визнати за нею право власності на квартиру № 67, розташовану у будинку № 30 по вулиці Барнаульській в м. Нікополі Дніпропетровській області, загальною площею 44,9 кв.м. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.11.2017 року по вказаній справі було відкрито провадження у відповідності до ст.122 ЦПК України (в редакції, яка діяла на той час). 15.12.2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким\~ЦПК України\~викладено у новій редакції. У відповідності до п.9 ч.1 Розділу ХШ\~Перехідних Положень ЦПК України (в новій редакції), справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Справу продовжено розглядом в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.34). Представник Нікопольської міської ради Дніпропетровської області\~ надала суду заяву про розгляд справи без її участі, рішення просить прийняти у відповідності до вимог діючого законодавства (а.с.35,36). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 316,317,321,328,392 ЦК України, ч.2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У судовому засіданні встановлено наступне. З копії Свідоцтва про право власності на житло, виданого 12.12.2002 року КП Нікопольське житлово-експлуатаційне управління на підставі розпорядження від 12.12.2002 року № 7456-1 (а.с.9,31) вбачається, що [PERSON] належить квартира [ADDRESS], загальна площа квартири становить 44,9 кв.м. Право власності зареєстровано Комунальним підприємством «Нікопольське МБТІ» у реєстрову книгу за № 27-7456-1 (а.с.9- на звороті, а.с.31- на звороті). Згідно довідки № 767 від 10.07.2017 року, виданої керівником ОСББ «Глорія-Н» [PERSON], [PERSON],[INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] з 13.08.1992 року; право власності на житло зареєстровано з 12.12.2008 року (а.с.10). З паспорту позивача [PERSON], [INFO], вбачається, що вона з 13.08.1992 року зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.4). Відповідно до\~ положень ст. 41 Конституції України, п. 2 ч.1 ст.3,\~ст. 321 ЦК, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 104644937 від 22.11.2017 року за адресою: [ADDRESS], відомості стосовно права власності, інших речових прав, іпотеки, обтяження відсутні (а.с.26). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 104646633 від 22.11.2017 року - відомості стосовно права власності, інших речових прав, заборон відчуження відсутні (а.с.27). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 119937432 від 06.04.2018 року за адресою: [ADDRESS], відомості стосовно права власності, інших речових прав, іпотеки, заборон відчуження відсутні (а.с.37). Як вбачається з відповідей КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 1358 від 25.07.2017 року та № 1230 від 08.12.2017 року (а.с.11,30), право власності станом на 31.12.2012 року на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 12.12.2002 року, виданого КП «Нікопольське ЖЕО». Листом виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 2072 від 02.06.2017 року, було повідомлено про відсутність правових підстав для видачі дублікату свідоцтва про право власності на житло, яке було видано КП «Нікопольське житлово-експлуатаційне управління» на імя [PERSON] (а.с.8). Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року за № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», виходячи зі змісту ст.392 потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Враховуючи те, що позивач не може зареєструвати право власності на вказану квартиру через відсутність у неї оригіналу свідоцтва про право власності від 12.12.2002 року, вона не має можливості підтвердити своє право власності іншим способом, не має законних підстав для розпорядження своїм нерухомими майном на власний розсуд, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими. На підставі викладеного, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визнати за позивачем право власності на квартиру № 67, розташовану у будинку № 30 по вулиці Барнаульській в м. Нікополі Дніпропетровській області.

Outcome: approved