Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 22 червня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 30; після розірвання шлюбу залишити позивчу шлюбне прізвище " [PERSON] "; стягнути з відповідача судовий збір по справі. В обґрунтування свого позову вказала, що 22 червня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] уВідділі державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 30. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з листопада 2017 року. Однією сім`єю не проживають, оскільки не зійшлись характерами. Вважає, що їхня сім`я розпалася і відновити їхні подружні стосунки не можливо, так як вони стали один для одного сторонніми людьми, які по різному розуміють свої подружні права та обов`язки. Спору про поділ майна між сторонами немає. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати з нею. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення рішення. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, про що вказав у заяві. Просить розглянути справу у його відсутність. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, враховуючи думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , між сторонами 22 червня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, було укладено шлюб , про що зроблено актовий запис № 30. (а.с.9) Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження. (а.с.10, 11) Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 3ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, фактичне визнання відповідачем позову, неможливість продовження подружнього життя, суд вважає, що позов слід задовольнити. У відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що до розгляду справи по суті відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав. Тому позивачу [PERSON] слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Іншу частину сплаченого судового збору в розмірі 384,20 грн. слід стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України

Outcome: approved