Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Костозгризівська сільська рада звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вони являються власником нежитлової будівлі - пекарні, розташованої по [ADDRESS]. В 2008 р. спірну будівлю на правах оренди займав [PERSON], який в подальшому на підставі заочного рішення Каховського районного суду Херсонської області від 03.02.2009 р. набув права власності на вказану пекарню та зареєстрував його. Дізнавшись про те, що спірна будівля з незаконних підстав вибула з власності Костигризівської сільської ради, позивач звернувся до суду, в результаті чого заочне рішення було скасовано а позов залишено без розгляду. Проте 24.04.2009 р. [PERSON] продав відповідачу спірну пекарню. Вважають що зазначене майно має бути витребуване від добросовісного набувача, оскільки вибуло з володіння не за їх волею. Позивач просив суд скасувати запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - пекарню, розташовану поза адресою: [ADDRESS] за [PERSON], поновити реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно та забов»язати відповідача звільнити приміщення пекарні. Позивач, представник позивача за дорученням [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала на підставах зазначених в позові та уточнила, зазначивши, що строк позовної давності для звернення до суду пропущений ними з поважних причин, просили поновити його, оскільки вони з 2009 року звертались до органів міліції та суду про скасування заочного рішення, але справа розглядалась довго, кримінальну справу зупинено в 2010 році, а про те що право власності на пекарню набув [PERSON] дізнались лише в 2012 році. Також уточнила вимоги щодо витребування майна, просила витребувати майно від добросовісного набувача шляхом забов»язання [PERSON] звільнити спірну нерухому будівлю. Представник відповідача [PERSON] в суді позов не визнав, заперечував проти його задоволення, мотивуючи тим, що позивачем не надано жодного доказу на існування спору між позивачем і третьою особою. Відповідач є власником пекарні на підставі договору купівлі-продажу, крім того заявив клопотання про застосування строку позовної давності, в обґрунтування чого зазначив, що позивачу ще в 2009 р. було відомо про наявність права власності на пекарню у інших осіб, але до суду він звернувся лише в 2014 році. Третя особа [PERSON] позов не визнав та просив суд відмовити в задоволенні, вважає що позивач пропустив строки позовної давності. Представник реєстраційної служби Каховського міськрайонного управління юстиції до суду не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності. Розглянувши заяву представника відповідача про застосування наслідків спливу строків позовної давності до спірних правовідносин, суд враховує наступне. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або інтересу. Згідно з ст.257 цього ж Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови від позову. Проте, на підставі ст.267 ч.4 ЦК України, ст.73 ЦПК України суд може поновити строк позовної давності, за клопотанням сторонни або іншої особи у разі пропущення його з поважних причин. Судом встановлено, що Косгризівська сільська рада дізнавшись про незаконне вибуття пекарні з їх власності відразу почала звертатись у різні інстанції за захистом своїх прав:17.02.2009 р. звернулись до органів міліції, яка порушила за даним фактом кримінальну справу, після чого 18.02.2009 року звернулась до суду для перегляду заочного рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області, тим самим захищаючи своє право, порушене на їх думку [PERSON] Про те, що право власності на спірну пекарню набув [PERSON] дізнались лише в 2012 р., що підтверджується довідкою КП «Каховське бюро технічної інвентаризації (а.с.11). Сукупність викладених обставин, а також факт що витребування майна від добросовісного набувача [PERSON] є єдиним та доцільним способом захисту прав позивача, суд визнає причину пропуску строку давності поважною, а сам строк таким, що підлягає поновленню. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Так, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №439489, станом на 28.11.2008 р. у власності територіальної громади Костогризіської сільської ради Каховського району Херсонської області знаходилась нежитлова будівля, пекарня, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Згідно заочного рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 03.02.2009 р. право власності на вищевказану пекарню визнано за [PERSON] та останнього забов»язано сплатити балансову вартість будівлі в сумі 19844 грн. (а.с. 8-9). В судовому засіданні встановлено, та підтверджено оглянутими матеріалами кримінальної справи, порушеної 27.02.2009 р. по факту придбання права власності на приміщення пекарні шляхом обману, що голова Костогризівської сільської ради 17.02.2009 р. звернувся до міліції з заявою щодо незаконного відчуження приміщення пекарні, яке належить Костогризівській сільській раді. 24.04.2009 р. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Каховської районної державної нотаріальної контри за реєстровим №2-26 продав зазначене приміщення пекарні [PERSON], який в свою чергу 27.04.2009 р. зареєстрував своє право власності в Каховському бюро технічної інвентаризації (а.с.12-14). З ухвали Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 23.06.2009 року вбачається, що вище вказане заочне рішення скасовано, а позов [PERSON] до Костогригівської сільської ради Каховського району залишено без розгляду (а.с.10). Відповідно до ст..328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що факт укладення правочину між Костогризівською сільською радою та [PERSON] щодо пекарні не встановлений, заочне рішення, за яким останнього визнано власником скасовано, суд приходить до висновку, що [PERSON] набув права власності на пекарню розташовану за адресою: [ADDRESS], неправомірно. Згідно до ст.. 658 ЦК України, право продажу майна належить його власнику. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Судом не встановлені факти недобросовісності [PERSON] при придбанні спірного нежитлового приміщення, тому є підстави вважати його добросовісним набувачем. Відповідно до ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі якщо майно було викрадене у власника або особи, якій він передав майно, загублене власником або особою, якій він передав майно, чи вибуло з володіння власника, або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. З огляду на скасоване заочне рішення суду (а.с.40), матеріали кримінальної справи №660023-09 та відсутність належних доказів оплати балансової вартості пекарні судом встановлено, зазначена пекарня вибула з володіння Костогризівської сільської ради не з її волі, а в результаті кримінально-карних дій невстановлених осіб, і за цим фактом винисено постанову про зупинення досудового слідства п.3 ст.206 КПК України (1960 року), позивач згідно названої норми закону має право витребувати її навіть від добросовісного набувача. Згідно ч. 5 пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9, рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень"). Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнень, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень повний захист прав та інтересів. Оскільки витребування пекарні на користь Костигризівської сільської ради має наслідком позбавлення [PERSON] права власності на цю будівлю, то відповідно має бути скасовано запис державного реєстратора про реєстрацію права власності у Державному реєстрі права власності на нерухоме майно - на пекарню за [PERSON] Поясненя відповідача з приводу того, що він являється власником спірної пекарні на законних підставах відповідно до рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 13.04.2009, суд не приймає до уваги, оскільки право власності останнього зареєстровано Каховським бюро технічної інвентаризації на підставі договору купівлі-продажу від 24.04.2009 р. (а.с.14). Згідно частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Витребування майна від добросовісного набувача означає повернення у власність позивача належної їм будівлі-пекарні і реєстрація права власності за Костогризівською сільською радою на належну їм будівлю має бути поновлено у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно. Відомості до вказаного реєстру вносяться на підставі правовстановлюючого документу на майно але такий документ у позивача відсутній, і документ, який підтверджує її право власності на пекарню є рішення суду про витребування пекарні від добросовісного набувача. Повний захист прав позивача на їх будівлю можливе за умови звільнення [PERSON] спірного приміщення, а тому позовна вимога про звільнення відповідачем приміщення пекарні підлягає задоволенню.

Outcome: approved