Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану заяву, в якій заявлено вимогу встановлення факту належності [PERSON] документів: трудової книжки серії [NUMBER] , яка заповнена 11.08.1980 року на ім`я російською мовою « [PERSON] » та диплом про закінчення Ростовського-на-Дону автодорожнього технікуму серії [NUMBER] від 28.02.1981 року, який видано на ім`я російською мовою: « [PERSON] » належать [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Заявлені вимоги обґрунтовано наступним. Заявник [PERSON] звернулась до Покровського об`єднаного пенсійного фонду України у Донецькій області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 13.08.2021 року заявник отримала відповідь та Рішення про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з тим, що неможливо врахувати до страхового стажу періоди роботи за даними трудової книжки та диплому, так як в свідоцтві про шлюб ім`я не збігається з ім`ям в паспорті. В паспорті ім`я записано як « [PERSON] », а російською мовою « [PERSON] », що співпадає із свідоцтвом про народження, а в трудовій книжці серії [NUMBER] від 11.08.1980 року російською мовою « [PERSON] », а потім виправлено менеджером персоналу ДП «Мирноградвугілля» на «Нэлли», про що стоїть відповідна відмітка про виправлення. Підставою не зарахування періоду навчання в Ростовськом-на-Дону автодорожньому технікумі є розбіжності з ім`ям, в паспорті ім`я записано як « [PERSON] », а російською мовою « [PERSON] », тоді як в дипломі серії [NUMBER] від 28.02.1981 року ім`я записано російською мовою як « [PERSON] ». З огляду таких обставин, заявник звернулась до суду за захистом оспорюваних прав в спосіб встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності правовстановлюючого документа. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилась, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявлено клопотання про проведення судового розгляду у її відсутність. Заінтересованою особою Головним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області суду адресовано пояснення на заяву [PERSON] , зі змісту яких вбачається відсутність заперечень по суті заявлених вимог, при цьому зазначено щодо прийняття рішення по справі на розсуд суд, та в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявлено клопотання про проведення судового розгляду у відсутність їх представника. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Заявник [PERSON] (російською мовою [PERSON] ), [INFO] , уродженка м. Батайськ, Ростовської області, Росія, громадянка України, адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] (копія паспорта а.с. 6-7). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] народилась (далі російською мовою) [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до водійського посвідчення серії [NUMBER] , видане 17.05.1980 року на ім`я (далі російською мовою) [PERSON] , та талону [NUMBER] до посвідчення водія серії [NUMBER] , виданий 22.11.1994 року на ім`я (далі російською мовою) [PERSON] (а.с. 9). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27.02.1982 року (далі російською мовою) [PERSON] заключила брак с [PERSON] . После заключения брака присвоено прізвище [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до Профспілкового квитка № [NUMBER] від 02.08.1988 року, видане на ім`я (далі російською мовою) [PERSON] (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про народження дитини заявника [PERSON] серії [NUMBER] матір`ю зазначено (далі російською мовою) [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до військового квитка [NUMBER] від 05.05.1980 року [PERSON] чоловіка заявника, в якому наявний штамп про укладення шлюбу та зазначено дружину (далі російською мовою) [PERSON] (а.с. 13). Згідно Диплому [NUMBER] від 28.02.1981 року, видано на ім`я (далі російською мовою) [PERSON] (а.с. 14). З трудової книжки серії [NUMBER] вбачається, що її заповнено 11.08.1980 року на ім`я: (далі російською мовою) [PERSON] закреслено, виправлено на [PERSON] , та зроблено менеджером по персоналу ДП «Мирноградвугілля» примітку про виправлення ім`я на [PERSON] згідно паспорт [NUMBER] від 23.12.1998 року (а.с. 15-33). 17.08.2021 року, в інтересах [PERSON] було направлено адвокатський запит [PERSON] на адресу Покровського МГУ ДМС України, на надання відомостей про дату заміни [PERSON] паспорту громадянина СРСР на паспорт громадянина України (а.с. 34). Покровським МГУ ДМС України 17.08.2021 року надано відповідь: 23.12.1998 року Красноармійським МВ УМВС України в Донецькій області було оформлено паспортний документ серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , у зв`язку з загальним обміном, на підставі паспорта зразка 1974 року серії [NUMBER] , виданого 14.12.1982 Батайським МВ УМВС в Ростовській області. Вказати, яке було ім`я та по-батькові та прізвище російською мовою у паспорті серії [NUMBER] не має можливості (а.с. 35). Відповідно до Довідки ДП «Мирноградвугілля» № 12-1-27 від 17.08.2021 року, [PERSON] дійсно працювала в ДП «Мирноградвугілля» з 17.04.2015 року по 15.03.2021 року (а.с. 36). Згідно Довідки ДП «Мирноградвугілля» № 12-1-28 від 17.08.2021 року, [PERSON] дійсно працювала в ВП «Красноармійська дирекція підприємств що будуються та постачання ДП «Красноармійськвугілля» з 27.09.2005 року по 11.03.2010 року (а.с. 37). Відповідно до Довідки ДП «Мирноградвугілля» № 12-1-29 від 17.08.2021 року, [PERSON] дійсно працювала в ДП «Красноармійськвугілля» з 12.03.2010 року по 30.08.2013 року (а.с. 38). Згідно Довідки ДП «Мирноградвугілля» № 12-1-30 від 17.08.2021 року, [PERSON] дійсно працювала в ВП «Вуглепостач» ДП «Красноармійськвугілля» з 02.09.2013 року по 16.02.2015 року (а.с. 39). Відповідно до Довідки ВП «Управління матеріально-технічного забезпечення та транспорту» ДП «Мирноградвугілля» № 9/к від 17.08.2021 року, [PERSON] дійсно працює з 16.03.2021 року по теперішній час (а.с. 40). Згідно Довідки Покровського міського центру зайнятості Донецької області № 15 від 29.01.2021 року, [PERSON] була зареєстрована як безробітна з 13.09.1996 року по 12.12.1997 року (а.с. 43). Відповідно до Довідки Покровського міського центру зайнятості Донецької області № 16 від 29.01.2021 року, [PERSON] була зареєстрована як безробітна з 13.11.2003 року по 06.11.2004 року (а.с. 44). Згідно довідки про навчання № 591 від 20.07.2021 року виданої «Ростовским-на-Дону Автодорожнім коледжом» державної бюджетної професійної навчальної установи Ростовської області Міністерства загальної та професійної освіти Ростовської області, (далі російською мовою) [PERSON] , [INFO] , действительно обучалась по очной форме обучения в Ростовськом-на-Дону автодорожном техникуме с 01.09.1978 года по 01.03.1981 года. По окончанию учебы ей выдан диплом [NUMBER] регистрационный номер [NUMBER] от 28.02.1981 года (а.с. 45). Відповідно до листа Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.08.2021 року, та Рішення про відмову у призначенні пенсії, [PERSON] відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 46-47, 48). З огляду на вказане, виникла необхідність встановлення юридичного факту, що має юридичне значення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документа (п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Статті 12, 81 ЦПК України передбачають обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом надано оцінку поданих [PERSON] доказів і прийнято висновок про слушність аргументів, наведених в заяві та про задоволення заявлених вимог. Відповідно до Листа Верхового суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення» від 01.01.2012 року коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки громадяни мають право звертатися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. В розумінні Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» важлива функція трудової книжки полягає в тому, що вона є основним документом, який підтверджує стаж роботи. З досліджених доказів дійсно вбачається розбіжність в написанні ім`я заявника російською мовою у паспорті, свідоцтві про народження дитини, трудовій книжці, дипломі про освіту. Можливість усунення допущених помилок в адміністративному (не судовому) порядку на час розгляду справи відсутня. Встановлення факту\~належності правовстановлюючого\~документу\~має\~юридичне значення,\~оскільки від\~цього факту\~безпосередньо\~породжуються\~юридичні наслідки,\~пов`язані з\~реалізацією права\~позивача\~на\~пенсійне забезпечення. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 Конвенції кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року № 2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (рішення у справі «Салман проти Туреччини»). При вирішенні даного цивільно-правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004. Отже, суд, в сукупності письмових документальних матеріалів, наданих заявником на підтвердження заявлених вимог про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності, - вважає, що заява є законною та обґрунтованою, та підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved