Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті особи, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] на території Автономної Республіки Крим, яка була матір'ю заявників. 23 липня 2010 року [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем Акимівської сільської ради Нижньогірського району АРК: [PERSON] вона заповідала земельну ділянку площею 5,480 гектари, а [PERSON] - земельну ділянку площею 2,745 га. 01 лютого 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Другої синельниківської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтв про право на спадщину за заповітом. За реєстром № 60177680 зареєстровано спадкову справу 01.02.2017 року після смерті [PERSON], яка настала 17.08.2016 року. Постановою державного нотаріуса Другої синельни\-ківської державної нотаріальної контори від 18.02.2017 року за № 02-31 /203 [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскіль\-ки вчинення такої дії суперечить законодавству України, так як свідоцтво про смерть було видано органом, створеним в порядку, не передбаченим законом України, що вважається незаконним. Місцем проживання та настання смерті [PERSON] в даному випадку є Автономна Республіка Крим; підтвердження факту смерті [PERSON] необхідно для отримання права спадкування за заповітом. Просили суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] в с. Акимівка Нижньогірського району Автономної Республіки Крим. Заявники і їх представник в судове засідання не з'явилися, але представник заявників за довіреністю надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Синельниківського міськрайонного відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, але до суду надійшла заява за підписом начальника Синельниківського МРВ РАЦС про розгляд справи у відсутності представника, заперечення проти заяви відсутні. Відповідно до ч. 8 ст.74, ч. 2 ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявників і представників заінтересованих осіб. Суд, з урахуванням поданих до суду від учасників судового процесу заяв та пояснень, вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та ухвалити рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, про задоволення заяви про встановлення факту смерті, виходячи з наступного. 27.04.2014 набрав чинності Закон України № 1207-УІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон № 1207). Відповідно ч.2 статті 9 до Закону України від 15.04.2014 № 1207-УІІ, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Згідно ч.3 статті 9 Закону № 1207 будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами передбаченими ч.2 статті 9 вищезазначеного Закону, є недійсним і не створює правових наслідків. Так, законодавством України визначено, що Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України " Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та інших актів законодавства. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Відділи державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. У зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану на тимчасово окупованих територіях проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території. Державна реєстрація смерті провадиться шляхом складання актового запису про смерть в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях. Актовий запис складається у присутності заявника та друкується на паперових носіях у двох примірниках. Орган державної реєстрації актів цивільного стану ознайомлює заявника з даними, унесеними до актового запису, що засвідчується його підписом у відповідній графі паперового носія актового запису. На підставі вчиненого актового запису цивільного стану у повній відповідності до нього видається Свідоцтво про смерть, на бланках, виготовлених за єдиним зразком, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2010 № 1025 «Про затвердження зразків актових записів цивільного стану та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану». Підставою для державної реєстрації смерті є в тому числі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; Відповідно до роз'яснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03. 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до ч. 1ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно з ч.1ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Суд, в судовому засіданні встановив, що [INFO] померла [PERSON] на території Автономної Республіки Крим. Зазначена обставина підтверджується: свідоцтвом про смерть [PERSON] яка настала [INFO] в с.Акимівка Нижньогірського району, Республіка Крим Російської Федерації, яке видано 19 серпня 2016 року Нижньогірським райвідділом ЗАЦС Депар\-таменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим; медичним свідоцтвом про смерть серія 35№0000563, виданим 18 серпня 2016 року державною бюджетною установою охорони здоров'я Республіки Крим-Нижньогірською районною лікарнею, про те, що [PERSON] [INFO] померла [INFO] о 05 го\-дині за місцем постійного проживання [ADDRESS] по причині хронічної хвороби серцево-судинної недостатності кровообігу та ішемічної хвороби серця, атеросклеротичного кардіосклерозу; довідками №№ 24,25 від 24.01.2017 року адміністрації Акимівського сільсь\-кого поселення Нижньогірського району Республіки Крим, з яких вбачається що померла [INFO] [PERSON] [INFO] була зареєстрована і постійно проживала за адресою [ADDRESS]. Той факт, що [PERSON] померла [INFO] ніким не оспорюється. [PERSON], 23 липня 2010 року залишила заповіт, який посвідчений секретарем Акимівської сільської ради Нижньогірського району АРК, в якому вона заповідала [PERSON] - земельну ділянку площею 5,480 гектари, а [PERSON] - земельну ділянку площею 2,745 га. Постановою державного нотаріуса Другої синельни\-ківської державної нотаріальної контори від 18.02.2017 року за № 02-31 /203 [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON], оскіль\-ки вчинення такої дії суперечить законодавству України, так як свідоцтво про смерть було видано органом, створеним в порядку, не передбаченим законом України, що вважається незаконним. Оскільки встановлення факту смерті необхідно заявникам для отримання свідоцтва про спадщину і вони позбавлені можливості в іншій спосіб підтвердити факт смерті спадкодавця, то суд вважає, що заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. З урахуванням вищевикладеного, з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] в с.Акимівка Нижньогірського району Автономної Республіки Крим (тимчасово окупована територія України) На підставі викладеного,

Outcome: approved