Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який обгрунтовував тим, що 28.05.2001 він, з однієї сторони, та [PERSON], з іншої сторони, уклали на Придніпровській товарній біржі (Криворізька філія) на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким він став власником квартири № 41 у будинку № 57 на мікрорайоні Всебратське-2 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Вказаний договір було зареєстровано на біржі за №71-Н/2001. Право власності на зазначену квартиру було зареєстровано за позивачем в КП ДОР «Криворізьке БТІ». Однак, на сьогоднішній день, укладений правочин на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» не вважається правовстановлюючим документом. У звязку з цим, розпорядитися набутою квартирою будь-яким способом він не може, так як на підставі ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Таким чином, невиконання дій щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна порушує майнові права позивача, як власника, у звязку з чим, він просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 28 травня 2001 року, який зареєстрований у Криворізькій філії Придніпровської товарної біржі 28.05.2001 за № 71-Н/2001. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив суд справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 28.11.2017 року від [PERSON] надійшла заява, в якій він просить розглядати справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та наполягає на їх задоволенні. Згідно з положенням ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Представник третьої особи Придніпровської товарної біржі в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, таким чином не скористався своїм правом участі в розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 28 травня 2001 року [PERSON] придбав квартиру № 41 у будинку № 57 на мікрорайоні Всебратське-2 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого у Криворізькій філії Придніпровської товарної біржі за № 71-Н/2011 від 28.05.2001 року на підставі\~ст.15 Закону України "Про товарну біржу"\~( а.с. 6). Даний договір було зареєстровано\~\~06.06.2001 року у КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», записано у реєстрову книгу за № 206П, сторінка № 372 запис № 372, що підтверджується відміткою на вищевказаному договорі. Позивач, будучи стороною за вищевказаним договором купівлі-продажу, у повному обсязі виконав умови даного договору, сплативши відповідачу фактичну вартість квартири в сумі 5000,00 грн., що підтверджується п. 5 вищевказаного договору купівлі-продажу нерухомого майна. Як вбачається з матеріалів справи, сторони договору купівлі-продажу нерухомого майна виконали умови договору, передали один одному обєкт нерухомості та прийняли його. Однак нотаріально сторони договір не посвідчили, він був укладений на товарній біржі. Згідно тексту договору такий договір не підлягає нотаріальному посвідченню відповідно до\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу». Оскільки вищезазначений договір було укладено у період дії ЦК України 1963 року, то згідно п.4 Заключних та перехідних положень до ЦК України 2003 року, вказані правовідносини потрібно розглядати згідно ЦК України 1963 року. За положеннями ст.ст.\~224,\~225 ЦК УРСР\~за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з порядку належного оформлення та форми договору купівлі продажу житлового будинку (квартири), передбаченими\~ст.227 ЦК України 1963 року, норми якої діяли на момент укладення угоди. Згідно до\~ст.153 ЦК України 1963 року, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Приписами ч.2\~ст.47 ЦК України 1963 року, яка діяла на момент укладання угоди, визначено, що якщо відбулося повне або часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається. Враховуючи те, що обидві сторони умови договору виконали, однак нотаріально його не посвідчили, оскільки оформляючи його на товарній біржі, були ознайомлені із застереженням в договорі про те, що нотаріальному посвідченню він не підлягає, беручи до уваги, що відомостей щодо інших власників на вищевказане нерухоме майно не має, суд вважає, що є підстави для визнання його дійсним.

Outcome: approved