Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] товариство комерційний банк «Приват Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач посилався на ту обставину, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала заяву №б/н від 27.10.2010 року, згідно з якою отримала кредит у розмірі 1600,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Умовами договору передбачено обовязок позичальника погашати боргові зобовязання за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати. Однак, в порушення умов договору відповідач станом на 18.11.2018 року має заборгованість у розмірі 15021,11 грн, з яких: 28,48 грн - тіло кредиту; 1372,54 грн - відсотки за користування кредитом; 12428,61 грн - пеня; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 691,48 грн - штраф (процентна складова). Тому, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 15021,11 грн за кредитним договором №б/н від 27.10.2010 року та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справу повідомлялася у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки 26.03.2019 року на 16.04.2019 року. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозвязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами: ПАТ КБ «Приват Банк» (правонаступником якого є АТ КБ «Приват Банк») та [PERSON] виникли кредитні правовідносини, оскільки відповідач підписала анкету-заяву №б/н від 27.10.2010 року, згідно з якою приєдналася до Умов та Правил надання послуг в Приват Банку та отримала кредитний ліміт у розмірі 1600,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та зобовязувалася погашати боргові зобовязання за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати (а.с.12, 45-60). З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 18.11.2018 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 15021,11 грн, з яких: - 28,48 грн - тіло кредиту; - 1372,54 грн - відсотки за користування кредитом; - 12428,61 грн - пеня; - 500,00 грн - штраф (фіксована частина); - 691,48 грн - штраф (процентна складова). Вказані обставини підтверджуються копіями наданих доказів, зокрема: -заявою про приєднання до Умов та правил надання батьківських послуг в ПриватБанку від 27.10.2010 року, згідно з якою [PERSON] ознайомлена з Умовами та Прравилами надання банківських послуг, тарифами ПриватБанку, просила відкрити рахунок та надавати відповідні послуги (а.с.12); -витягом з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" за якою базова ставка в місяць становить 3%, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості становить: пеня 1 (базова процентна ставка за договором)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту та пеня 2 (1% від заборгованості, але не менше 10 грн в місяць) та нараховується один раз в місяць ( (а.с.13); -умовами та правилами надання батьківських послуг в ПриватБанку (46-60); - розрахунком заборгованості за договором №б/н від 27.10.2010 року станом на 18.11.2018 року, з якого вбачається наявна заборгованість в сумі 15021,11 грн (а.с.9-11). Згідно з витягу із статуту АТ КБ «ПриватБанк», за рішенням загальних зборів акціонерів від 21.05.2018 року №519 [PERSON] товариство КБ ПРИВАТБАНК є правонаступником всіх прав та зобовязань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (а.с.24-25). За витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» вбачається, що обовязковий щомісячний платіж складає 7% від заборгованості (але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості); пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів базова процентна ставка за договором) /30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту та 1% від заборгованості, але не менше 30 грн на місяць, нараховується один раз на місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками пять і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань нараховується в розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с.13). Пунктом 2.1.1.12.2 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку передбачено, що за користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку відсотки у розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок кредиту. В разі непогашення клієнтом боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати, за користуванням кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків. Отже, між сторона виникли кредитні правовідносини, де відповідачем порушено право позивача на отримання заборгованості, тому при вирішенні вказаного спору суд керувався ст.526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст.627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості у розмірі 15021,11 грн (пятнадцять тисяч двадцять одна гривня 11 копійок) за кредитним договором №б/н від 27.10.2010 року підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення суми судових витрат, суд виходив з того, що ч.1 ст.141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із платіжного доручення №PROM0BVDDG від 30.11.2018 року позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні. Тому, оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, суд стягує з відповідача суму судових витрат у розмірі 1762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.526, 527, 610-612, 627- 629,638 ЦК України,

Outcome: approved