Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Заявник [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт народження дитини - [PERSON], [INFO] у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], які мешкають на тимчасово окупованій території в м.Ялта АР Крим. Звернувшись до Відділу Державної актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м.Харкові їй було відмовлено у реєстрації при відсутності належного документа необхідного для проведення державної реєстрації народження дитини. Заінтересована особа відмовила у видачі свідоцтва про народження українського зразка, оскільки пред'явлено медичний документ не встановленого зразка що змусило звернутися до суду. Заявник в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, заяву підтримав у повному обсязі, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Відділу Державної актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м.Харкові в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася телефонограмою, в зв'язку з розглядом справи даної категорії відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України невідкладно з моменту надходження заяви, своєчасно та належним чином. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За нормою ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст.13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 09.09.2011 року) , підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я , який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному КМУ. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окуповані території України, визначеній Верховною радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року вважаються недійсними. Судом встановлено, що [INFO] у м. Сімферополь АР Крим народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Факт народження [PERSON] [INFO] у м. Сімферополь АР Крим підтверджується довідкою про народження №618, виданою 09.06.2016 року Ялтинським міським відділ реєстрації актів цивільного стану, свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого 30 листопада 2017 року Ялтинським відділом записів актів цивільного стану, актовий запис №621 від 09.06.2016 року. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно з ч.1ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована відразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Заявник звернувся до Відділу Державної актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м.Харкові щодо реєстрації народження дитини. Однак, заявник отримав відмову у проведенні державної реєстрації народження дитини №4248/15.2-04-04 від 19.09.2018 року, оскільки заявником на підтвердження факту народження дитини пред'явлено свідоцтво про народження, видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, Встановлення факту народження дитини, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини, подальшого в'їзду на територію України. На підставі викладеного,

Outcome: approved