Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Орган опіки і піклування Ратнівської районної державної адміністрації Волинської області (надалі-Позивач) звернувся в суд з позовом до [PERSON] (надалі-Відповідач) про позбавлення батьківських прав щодо [PERSON] , [PERSON] та стягнення з Відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ними повноліття, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог вказує, що Відповідач мати неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] , самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, не дбає про фізичний та розумовий розвиток дітей. Відомості про батька [PERSON] зазначено відповідно до ч.1 статті 135 Сімейного кодексу України, а батько [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07 листопада 2016 року. З 2013 року малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку в службі у справах дітей Ратнівської райдержадміністрації, як такі, що опинилася в складних життєвих обставинах. Підставою постановки дітей на профілактичний облік було неналежне виконання батьківських обов`язків їх батьками. [PERSON] та [PERSON] 19 червня 2018 року були поміщені до Волинського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей, у зв`язку з тим, що діти проживають у сім`ї складних життєвих обставинах. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дітей, порушує їх законні права та інтереси, чим завдає значної шкоди їхньому душевному та моральному стану.На підставі вищенаведеного просить позбавити Відповідача батьківських прав щодо дітей та стягнути на їх утримання аліменти. В судовому засіданні представник позивача Шишко А.В. позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, на розгляд справи жодного разу не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзив на позов не надіслала. Неповнолітня [PERSON] зазначила, що повернеться та буде жити з матір`ю, тільки після того, коли вона перестане зловживати спиртними напоями. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, Суд дійшов висновку, що позов підставний, обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У силу ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні - ч. 2 ст. 157 СК України. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, наданих у пунктах 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно п. 18 вказаної Постанови, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши досліджені в суді першої інстанції надані Сторонами докази в їх сукупності, Суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог, зазначених у позовній заяві, доведеними обставинами, які свідчать про беззаперечні факти умисного ухилення Відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, свідомого нехтування ними. Так, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.07.2005 року встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , її матір`ю є Відповідач у даній справі. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 лютого 2012 року встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю є Відповідач у даній справі. Відомості про батька [PERSON] зазначені відповідно до ч. 1 статті 135 Сімейного кодексу України, а батько [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07 листопада 2016 року. Згідно висновків інтерпретації проективної методики малюнків дитини [PERSON] , наданої практикуючим психологом Шишко А.В. , присутньої при заслуховуванні думки малолітньої, вбачається, що між нею та матір`ю відсутня емоційна близькість, наявна певна психологічна «дистанція», яку дитина помічає в житті. Згідно довідки-характеристики Забродівської сільської ради Ратнівського району Волинської області № 112 від 29.01.2019 року [PERSON] характеризується посередньо, не утримує нічого по господарству, веде неактивний спосіб життя, палить та зловживає спиртними напоями, не приділяє належної уваги вихованню та матеріальному забезпеченню дітей. Разом з тим сільська рада інформує, що [PERSON] проживає із непрацюючим [PERSON] , 1991 року народження, який також зловживає спиртними напоями. Відповідно до інформації та характеристик НВК «ЗОШ І-ІІІ ступеня-дитячий садок» села Замшани, [PERSON] до виконання батьківських обов`язків ставиться не завжди відповідально. Рідко відвідувала батьківські збори. Часто зловживає спиртними напоями. Неодноразово адміністрація школи та дитячого садка відвідували дітей дома, під час чого житлово-побутові умови тяжко назвати задовільними. Згідно інформації Управління соціального захисту населення Ратнівської райдержадміністрації, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні, як одержувач державної соціальної допомоги на Новосельського Романа по втраті годувальника. Відповідно до довідки Ратнівської центральної районної лікарні № 1073/01.08/2.18 від 24.12.2018 року, громадянка [PERSON] на «Д» обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Згідно довідки Ратнівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді № 375/01-19 від 26.12.2018 року, сім`я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом з 29 червня 2017 року по 15 лютого 2018 року. Відповідно до інформації, наданої Ратнівським районним сектором управління державної служби з надзвичайних ситуацій України у Волинській області №72 від 04.03.2019 року, працівниками Ратнівського РС та 14 ДПРЧ У ДСНС України проводилися профілактичні роботи в житловому секторі з метою запобігання пожеж та загибелі людей. Так, згідно щорічного графіку, 06 лютого 2019 року було обстежено будинок громадянки [PERSON] , в якої були виявлені порушення правила пожежної безпеки. За час її відсутності в будинку була велика кількісті диму, оскільки вона закрила димохідну засувку. Це свідчить про недотримання елементарних правил протипожежної безпеки у побуті, що становить загрозу для життя та здоров`я дітей. За інформацією Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області, громадянка [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності 22 травня 2018 року за ч. 1 ст. 184 КУпАП згідно бази «АРМОР». Згідно з актами обстеження умов проживання сім`я [PERSON] проживає у старому будинку, умови проживання не завжди задовільні. За результатами бесіди, проведеної з [PERSON] , було з`ясовано, що на даний час вона ніде не працює, не заперечувала фактів неналежного виконання батьківських обов`язків, підтвердила, що схильна до зловживання спиртними напоями, отримує кошти державної соціальної допомоги по втраті годувальника. Судом встановлено, що з 2013 року з [PERSON] постійно проводилася профілактична робота спеціалістами служби у справах дітей райдержадміністрації. Неодноразово було роз`яснено про відповідальність за неналежне виконання обов`язків по вихованню та утриманню дітей, ставилася умова пролікуватися від алкогольної залежності. Проте, [PERSON] продовжує зловживати спиртними напоями, не створила необхідних умов для виховання та проживання дітей. 31 січня 2019 року районною комісією з питань захисту прав дитини було попереджено [PERSON] про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків та рекомендовано змінити ставлення до виховання своїх дітей. Проте [PERSON] не виконала рекомендації комісії та надалі зловживає спиртними напоями, не створила належних умов для проживання та виховання дітей. Згідно висновку органу опіки та піклування Ратнівської районної державної адміністрації №446/22/2-19 від 25.03.2019 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 р. звернув увагу на те, що при позбавленні батьківських прав треба підходити виважено і в найкращих інтересах дитини. Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено право на повагу до приватного і сімейного життя. Неврахування положень цієї норми міжнародного права при розгляді справ про позбавлення батьківських прав призводить до того, що в окремих випадках діти невиправдано стають соціальними сиротами. Завдання держави - захистити і підтримати сім`ю, а не позбавляти дитину права на виховання у родинному середовищі, навіть за складних життєвих обставин. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Савіни проти України" від 18 грудня 2008 р. наголошує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. Хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. У будь-якому разі передання дитини під державну опіку слід зазвичай розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого має одразу припинятися, коли це дозволяють обставини. Отже, такий захід не може бути санкціонований без попереднього розгляду можливих альтернативних заходів і має оцінюватися в контексті позитивного обов`язку держави вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та, якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер. В розрізі наведеного Ратнівський районний суд Волинської області звертає увагу на ту обставину, що національне сімейне законодавство (ст. 170 СК України) передбачає можливість відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, в тому числі у випадку, встановленому п. 2 ст. 164 СК України, тобто при ухиленні батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Отже є законодавчо встановлена можливість перед застосуванням крайнього і виняткового заходу впливу на батьків у вигляді позбавлення батьківських прав, вжити альтернативний засіб впливу на них з метою збереження сім`ї та зміни батьками свого ставлення до дитини. Враховуючи, що профілактична робота, проведена з [PERSON] не дала позитивних результатів, питання про доцільність позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей було винесене на розгляд районної комісії з питань захисту прав дитини. За результатами розгляду районна комісія з питань захисту прав дитини одноголосно прийняла рішення від 19 березня 2019 року № 3/1, згідно з яким позбавлення батьківськихправ [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] - є доцільним. Таким чином, Суд зазначає, що передбачені законом альтернативні заходи впливу на Відповідача, який ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дітей, хоч і в позасудовому порядку, проте були реалізовані та не спричинили належного впливу на поведінку Відповідача, остання не зробила відповідних висновків та не змінила своє відношення до батьківських обов`язків, які слід виконувати відносно дітей належним чином. Окрім того, Суд бере до уваги й думку малолітньої [PERSON] , присутньої в судовому засіданні, яка вказала, що хотіла б, щоб вони з братом жили разом з мамою і це відповідало б їхнім інтересам, якби мати перестала вживати спиртні напої. Окрім того, [PERSON] в розмові вказала, що в реабілітаційному центрі рівень знань та підготовки домашніх завдань у неї суттєво покращився, з чого Суд робить висновок, що перебування в домашніх умовах з матір`ю, не сприяло духовному, психологічному та розумовому розвитку дітей. Також, Суд, приймаючи рішення у даній справі, звертає увагу й на ту обставину, що Відповідач, будучи належним чином повідомлена про дату, місце та час судового засідання, жодного разу не проявила материнських почуттів та не з`явилась в судове засідання з метою уникнення прийняття Судом негативного для неї рішення. З врахуванням наведеного, Суд, при дотриманні вимог ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а також з врахуванням висновків зазначеного вище рішення Європейського суду з прав людини та виключно в інтересах дітей, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення, оскільки Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків з виховання дітей, не проявляє до них належної турботи, не займається їх вихованням, матеріально не утримує, а подальше зволікання із застосуванням такого виключного заходу, як позбавлення батьківських прав Відповідача, призведе до того, що діти будуть позбавлені права на вільний і всебічний розвиток особистості, передбаченого ст. 23 Конституції України. У відповідності до частин 1, 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дітей той із них, хто проживає окремо від дітей, може брати участь у їх утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як передбачає ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вік дітей, матеріальне становище Відповідача, слід стягнути з [PERSON] , на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , аліменти в твердій грошовій сумі на кожну дитину по 1000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ними повноліття. Частиною 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з Відповідача в користь Держави слід стягнути судові витрати у виді судового збору, які пов`язані із розглядом справи, є обґрунтованими та пропорційними до предмета спору.

Outcome: approved