Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач Департамент соціального захисту населення Облдержадміністрації звернувся до суду з первісним позовом до [PERSON], Треті особи: Управління ДАІ УМВС України в Черкаські області, Черкаська митниця про повернення та вилучення предмету гуманітарної допомоги, мотивуючи свої вимоги тим, що інвалід війни І групи [PERSON] була забезпечена через Головне управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації гуманітарним автомобілем з правом передачі керування цим автомобілем членам сім'ї. [PERSON] мала право на отримання через орган соціального захисту населення від іноземного донора, як гуманітарну допомогу автомобіль віком не старше 8 років на момент ввезення в Україну з обсягом двигуна до 1800 куб.см. 04.06.2006 року [PERSON] (Німеччина) подарував Головному управлінню, як гуманітарну допомогу, автомобіль «Опель Вектра», 1998 року випуску, для передачі його інваліду [PERSON] 19.07.2006 року [PERSON] письмово звернулась до Головного управління про передачу їй вищезазначеного предмету гуманітарної допомоги в тимчасове користування, що підтверджується відповідним зобов'язанням від 19.07.2006 року. На підставі заяви [PERSON], рішенням колегії Головного управління № 9-3 від 27.06.2006 року у зв'язку з неспроможністю керування автомобілем, право керування надано її онукові [PERSON]. 27.05.2010 року рішенням колегії Головного управління № 5-2 на підставі заяви [PERSON] право керування надано її синові [PERSON]. У 2011 році з листа управління праці та соціального захисту населенні Соснівського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 08.12.2011 року № 1116/17-02-13/1 стало відомо, що [PERSON] померла [INFO] року. Приймаючи до уваги, що [PERSON] померла, а члени сім'ї померлого інваліда взагалі не звертались до Департаменту з заявами щодо переоформлення автомобіля, то автомобіль відповідно до вимог пункту 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, повинен бути повернутий державі, яка надала його у користування, в особі Головного управління. Позивач просить суд вилучити у [PERSON] автомобіль марки «Опель Вектра», 1998 року випуску, кузов № [NUMBER], об'ємом двигуна 1799 см. куб., номер двигуна [NUMBER], бензиновий, колір сірий, митною вартістю 20510,27 грн. та передати його Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації про визнання права та зобов»язання вчинити дії. В обґрунтування своїх вимог вказував, що 04.06.2006 року [PERSON] (Німеччина) подарував Головному управлінню, як гуманітарну допомогу, автомобіль «Опель Вектра», 1998 року випуску, для передачі його інваліду [PERSON] Рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України від 06.07.2006 року № 26/ГД-10846, автомобіль марки «Опель Вектра», 1998 року випуску, кузов № [NUMBER], об'ємом двигуна 1799 см. куб., номер двигуна [NUMBER], бензиновий, колір сірий, визнаний гуманітарною допомогою. На підставі митної декларації №902000003/6/030241 від 14.07.2006 року самоходом через Яготинську митницю на адресу Головного управління доставлено гуманітарну допомогу - автомобіль марки «Опель Вектра», 1998 року випуску, митною вартістю 20510,27 грн. 19.07.2006 року [PERSON], письмово звернулась до Головного управління про передачу їй вищезазначеного автомобіля - предмету гуманітарної допомоги в тимчасове користування, що підтверджується відповідним зобов'язанням від 19.07.2006 р. Після митного оформлення автомобіль марки «Опель Вектра», 1998 року випуску передано в тимчасове користування [PERSON] з правом передачі керування членам її родини та зареєстровано в УДАІ УМВС України в Черкаській області. Тобто, мати [PERSON] - [PERSON], у відповідності до ЗУ «Про реабілітацію інвалідів в Україні» та «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», затвердженого Постановою КМ України від 19.07.2006 р. № 999, як інвалід війни 1 групи була забезпечена транспортним засобом визнаним гуманітарною допомогою - автомобілем марки «Опель Вектра», 1998 року випуску, кузов № [NUMBER], об'ємом двигуна 1799 см. куб., номер двигуна [NUMBER], бензиновий, колір сірий митною вартістю 20510,27 грн. [INFO] року мати [PERSON] померла, про що було видане свідоцтво про смерть. На адресу Департаменту соціального захисту населення Черкаської Облдержадміністрації 06.02.2014 року [PERSON] подано заяву про надання дозволу на переоформлення спірного автомобіля за умови сплати податків і зборів за ставками діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, однак, указана заява до цього часу не була вирішена по суті та не була спрямована до Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України, як того вимагав відповідний Порядок. Просить визнати за [PERSON] право викупу предмету гуманітарної дшюмоги - автомобіль «Опель Вектра», 1998 року випуску, кузов № [NUMBER], об'ємом двигуна 1799 см. куб., номер двигуна [NUMBER], бензиновий, колір сірийта зобов'язати Департамент соціального захисту населення Черкаської Обласної державної адміністрації видати довідку - рахунок за формою затвердженою Мінпраці та надати реквізити рахунків для перерахування коштів за викуп предмету гуманітарної допомоги - автомобіля зазначеного вище. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом - [PERSON] позов підтримала, пояснивши суду, що автомобіль марки «Опель Вектра», 1998 року випуску, кузов № [NUMBER] об'ємом двигуна 1799 см. куб., номер двигуна [NUMBER], бензиновий, колір сірий, митною вартістю 20510,27 грн. має бути вилучено у [PERSON], оскільки автомобіль, яким інвалід користувався менше ніж 10 років, після смерті інваліда може залишитись у користуванні його сім'ї безоплатно, якщо в ній є інвалід, у випадках, зазначених в абзацах третьому-шостому пункту 16 цього Порядку в яких зазначено, що автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який: мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Якщо інвалід, дитина-інвалід користувався автомобілем більше ніж 10 років, за бажанням членів його сім'ї автомобіль може бути переданий їм у власність безоплатно. У разі несплати членом сім'ї інваліда, дитини-інваліда податків і зборів (обов'язкових платежів) автомобіль повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції після закінчення шестимісячного строку з дня смерті інваліда. Вилучення автомобіля здійснюється відповідно до абз. 12 п. 16 цього Порядку, яким передбачено, що автомобіль, отриманий інвалідом, законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда, вилучається відповідними органами державної виконавчої служби за рішенням суду за поданням головного управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Так як автомобіль у відповідності до вимог чинного законодавства України [PERSON] до Головного управління в добровільному порядку не повернутий, право Департаменту на володіння цим автомобілем порушено, та таким, що підлягає захисту. Просила задовольнити первісний позов, проти задоволення зустрічного позову заперечувала. Представник відповідача за первісним позовом, який є водночас позивачем за зустрічним позовом, [PERSON], діюча на підставі довіреності, первісний позов не визнала та просила задовольнити зустрічний позов, який повністю виключає задоволення первісного позову та пояснила, що [PERSON] є сином померлого інваліда, що підтверджується свідоцтвом про народження. На момент смерті [PERSON] проживали разом. Рішенням колегії Головного управління № 5-2 від 27.05.2010 р. на підставі заяви [PERSON] право керування транспортним засобом надано синові - [PERSON] В зв'язку з наведеним вважають, що позов Департаменту соціального захисту населення Черкаської Облдержадміністрації до [PERSON] про повернення та вилучення предмету гуманітарної допомоги є передчасним та таким, що порушує охоронювані законом права та інтереси [PERSON], оскільки лише у разі відмови Комісії при КМУ передати автомобіль у власність члену сім'ї померлого інваліда, Департамент міг вимагати від нього повернення зазначеного автомобіля. Представник третьої особи - Черкаська митниця в судове засідання не з»явився, скерували суду пояснення щодо вилучення та повернення предмету гуманітарної допомоги, яким просили позов Департаменту соціального захисту населення Облдержадміністрації задовольнити, оскільки автомобіль «Опель Вектра», 1998 року випуску, кузов № [NUMBER] об'ємом двигуна 1799 см. куб., номер двигуна [NUMBER], бензиновий, колір сірий безкоштовно переданий Головному управлінню в якості гуманітарної допомоги для надання його у порядку користування інваліду війни 1 групи - [PERSON], а відтак, в силу положень ст.ст. 317, 1218 ЦК України, п.41 Порядку № 999, та ст. 1 Закону України № 1192-ХІV, набувач такої допомоги не є його власником, тому спірний автомобіль не входить до складу його спадщини і не є спадковим майном (ст. 1218 ЦК України). Право керування автомобілем надане [PERSON] не є похідним від права власності з урахуванням того, що відповідне право користування було надано інваліду Головним управління з урахуванням положень ст.11-1 ЗУ № 1192 та положень Порядку № 999/2006, а тому припинилось після смерті інваліда. Відповідно до пп. 41.1.2 п. 41.1 ст. 41 ПК України митниця є контролюючим органом за нарахуванням та сплатою мита, податку на додану вартість, акцизного податку, інших податків, які відповідно до податкового законодавства справляються при переміщенні товарів через митний кордон України. На сьогодні митні платежі, що підлягають сплаті за ввезення даного автомобіля, до бюджету не внесені, та в силу закону могли бути внесені лише протягом шести місяців з дня смерті інваліда. Розгляд справи просили проводити без участі представника. Представник третьої особи Управління ДАІ УМВС України в Черкаські області в судове засідання не з»явився, просили проводити розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення первісного позову не заперечували. Заслухавши думку представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно з ст. 1 Закону України "Про гуманітарну допомогу" гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв'язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров'я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 11-1 вищезазначеного Закону забезпечення інвалідів, дітей-інвалідів автомобілями, визнаними гуманітарною допомогою, здійснюється на умовах, передбачених законом, та у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що 04.06.2006 року [PERSON] (Німеччина) подарував Головному управлінню, як гуманітарну допомогу, автомобіль «Опель Вектра», 1998 року випуску, для передачі його інваліду [PERSON] (Дарчий лист Реєстр № 0567 документу за 2006 рік). Рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України № 26/ГД-10846 від 06.07.2006 року, автомобіль марки «Опель Вектра», 1998 року випуску, кузов № [NUMBER], об'ємом двигуна 1799 см. куб., номер двигуна [NUMBER], бензиновий, колір сірий, визнаний гуманітарною допомогою. На підставі митної декларації №902000003/6/030241 від 14.07.2006 року самоходом через Яготинську митницю на адресу Головного управління доставлено гуманітарну допомогу - автомобіль марки «Опель Вектра», 1998 року випуску, митною вартістю 20510,27 грн. 19.07.2006 року [PERSON] звернулась письмово до Головного управління про передачу їй вищезазначеного автомобіля - предмету гуманітарної допомоги в тимчасове користування, що підтверджується відповідним зобов'язанням від 19.07.2006 року. Після митного оформлення автомобіль марки «Опель Вектра», 1998 року випуску передано в тимчасове користування [PERSON] відповідно до ЗУ «Про реабілітацію інвалідів в Україні» та «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», затвердженого Постановою КМ України від 19.07.2006 р. № 999, як інваліду війни 1 групи, з правом передачі керування членам її родини та зареєстровано в УДАІ УМВС України в Черкаській області. На підставі заяви [PERSON], рішенням колегії Головного управління № 9-3 від 27.06.2006 року у зв'язку з неспроможністю керування автомобілем, право керування надано її онукові [PERSON]. 27.05.2010 року рішенням колегії Головного управління № 5-2 на підставі заяви [PERSON] право керування надано [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є сином померлої (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). 06.02.2014 року [PERSON] звернувся до Департаменту соціального захисту населення Черкаської Облдержадміністрації з заявою про надання дозволу на переоформлення спірного автомобіля за умови сплати податків і зборів за ставками діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля. На підставі розпорядження облдержадміністрації № 99 від 11.04.2013 року змінилась назва установи з Головного управління праці соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації на Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної держав адміністрації. Правові наслідки щодо забезпечення інвалідів автомобілями, визнаними гуманітарною допомогою та володіння даним транспортним засобом після смерті особи (інваліда), що була ним забезпечена, встановлені положеннями п. 41 «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», затвердженого Постановою КМ України № 999 від 19.07.2006 року. Так, дійсно згідно з п.41 (на який посилається представник позивача за первісним позовом) Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ № 999 від 19.07.2006 року, у редакції, що діє на час розгляду справи у суді, після смерті інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Мінсоцполітики за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, які повинні бути сплачені членом сім'ї померлого інваліда протягом шести місяців з дня смерті інваліда. Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України. Постановою Верховного суду України від 16.05.2012 року (справа № 6-10цс12) визначено, що питання щодо вилучення після смерті інваліда в членів його сім'ї автомобіля, отриманого інвалідом як гуманітарна допомога, повинно вирішуватися на підставі нормативно-правових актів, чинних на час смерті інваліда. Згідно з абз. 7 п. 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ № 999 від 19 липня 2006 року, (у редакції, яка діяла на час смерті інваліда) після смерті інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля. Таким чином, шестимісячним строком не було обмежено на час виникнення спірних правовідносин право члена сім'ї померлого інваліда на звернення з відповідною заявою про переоформлення автомобіля на своє ім'я. Проте, як встановлено судом в ході розгляду справи та не заперечується представником Департаменту соціального захисту населення, заява [PERSON] від 06.02.2014 року не була вирішена по суті та не була спрямована до Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України, як того вимагав відповідний Порядок. За таких обставин суд вважає, що лише у разі відмови Комісії при КМУ передати автомобіль у власність члену сім'ї померлого інваліда, позивач за первісним позовом міг вимагати повернення зазначеного автомобіля від [PERSON] Посилання представника позивача за первісним позовом на лист Міністерства соціальної політики України від 07.06.2011 року, яким визначено, що необхідно керуватися п. 16 зазначеного Порядку у випадках, якщо протягом 6 місяців з дня смерті інваліда члени сім'ї не звернулися з заявою про викуп, - є безпідставним, оскільки дане у листі роз'яснення не відноситься до спірних правовідносин, адже у листі йде мова про автомобілі, отримані за життя інвалідами за кошти державного бюджету, а у спірних правовідносинах йдеться про автомобілі, що визнані та передані інвалідам, як гуманітарна допомога. Також необґрунтованим є посилання представника позивача на лист-роз'яснення Міністерства доходів і зборів від 24.09.2013 року щодо встановлення шестимісячного строку для звернення членів сім'ї померлого інваліда з питання переоформлення автомобіля, оскільки даний лист роз'яснює застосування Порядку, у редакції чинній на даний час та визначає шестимісячний строк на звернення з заявою про переоформлення автомобіля, яка є відмінною від редакції, що діяла на час спірних правовідносин, і якою не було встановлено жодних строків для звернення членів сім'ї померлого інваліда з такими заявами. За таких обставин, суд вважає, що позов є передчасним, адже відповідачу за первісним позовом, який своєчасно звернувся з заявою щодо вирішення питання про переоформлення автомобіля після померлої матері-інваліда на своє ім'я, не було відмовлено уповноваженим органом (на час виникнення спірних правовідносин - Комісія з гуманітарних питань при КМУ) у передачі автомобіля у власність, а тому у задоволенні позову Департаменту соціального захисту населення Облдержадміністрації до [PERSON], Треті особи: Управління ДАІ УМВС України в Черкаські області, Черкаська митниця про повернення та вилучення предмету гуманітарної допомоги слід відмовити. Разом з тим, суд постановляє рішення про задоволення зустрічного позову [PERSON] до Департаменту соціального захисту населення Облдержадміністрації про визнання за ним права викупу предмету гуманітарної допомоги - автомобіля «Опель Вектра», 1998 року випуску, кузов № [NUMBER] об'ємом двигуна 1799 см. Куб., номер двигуна [NUMBER], бензиновий, колір сірий та зобов'язує Департамент соціального захисту населення Черкаської Обласної державно адміністрації видати йому - рахунок за формою, затвердженою Мінпраці, та надати реквізити рахунків для перерахування коштів за викуп предмету гуманітарної допомоги - автомобіля «Опель Вектра», адже судом достеменно встановлено, що право члена сім'ї померлого інваліда на звернення з відповідною заявою про переоформлення автомобіля на своє ім'я не було обмежено шестимісячним строком на час виникнення спірних правовідносин. Тому, як встановлено судом раніше, застосування відповідачем за зустрічним позовом до спірних правовідносин положень п. 41 Порядку із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 1057 від 31.10.2012 року, є неправомірним, оскільки у цьому випадку прямо обмежуються законні права та інтереси позивача [PERSON]

Outcome: approved