Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення розміру часток у спільній сумісній власності. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що квартира [ADDRESS] , належала на права спільної сумісної власності йому, [PERSON] та [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складаєтьсяя з 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Після її смерті [PERSON] та [PERSON] успадкували по 1/2 частки спадкового майна, що склало по 1/6 частку вищезазначної квартири. Визначити розмір часток в спільній сумісній власності в нотаріальному порядку [PERSON] відмовилася, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду для визначення розміру часток у спірній квартирі за ним та відповідачем у рівних частках, а саме в розмірі 1/3 частки квартири за кожною особою. Просить постановити рішення, яким визначити, що розмір його частки у спільній сумісній власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS] , становить 1/3 частини та визначити, що розмір частки [PERSON] у спільній сумісній власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS] , становить 1/3 частини. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача подав до суду письмову заяву у якій заявлені позовні вимоги підтримує, просить такі задовольнити, розгляд справи проводити у відсутності сторони позивача. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони відповідача, заявлені позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всі учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали даної справи в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 28.08.2000 року, виданого Новояворівською міською радою, квартира [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.12.2004 року [PERSON] успадкувала 1/2 частки спадкового майна, яке складається з 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Згідно з свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.12.2004 року [PERSON] успадкував 1/2 частку спадкового майна, яке складається з 1/3 частку квартири [ADDRESS] . Відповідно до витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17782117 від 18.02.2008 року та №17782370 від 18.02.2008 року [PERSON] та [PERSON] володіють на праві спільної часткової власності частками у розмірі 1/6 частка квартири [ADDRESS] кожен. Згідно ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Ч.1 ст.368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч. 2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Нормою ст. 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визначити за сторонами по 1/3 частки у праві спільної власності на спірну квартиру, оскільки частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, що сторони не оспорюють. На підставі викладеного,

Outcome: approved