Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду і просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що тривалий період часу батько дитини не приймає ніякої участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги, не піклується про дитину та не цікавиться її розвитком, не підтримує зв'язок з нею . Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові та докази надані під час судового розгляду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем свого проживання зареєстрованим у встановленому законом порядку. Третя особа Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація, як органу опіки та піклування в особі свого представника Карпенко О.М. підтримала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Суд вислухавши пояснення позивача [PERSON], її представника [PERSON], представника органу опіки та піклування Карпенко О.М., допитавши свідків [PERSON] і [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини , її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав , якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Під час судового розгляду судом встановлено. Батьками неповнолітньої [PERSON] , яка народилась [INFO] року, є її батько [PERSON] , і мати [PERSON] Із пояснень позивача [PERSON], які не були спростовані відповідачем [PERSON] , вбачається, що з 2008 року вона та донька проживають окремо від [PERSON] З того часу відповідач участі у вихованні доньки не приймає, не піклується про неї, не забезпечує її розвиток. Також позивач зазначила про те, що будь-яких перешкод у спілкуванні та участі відповідача у вихованні дитини не здійснювалось. Відповідно до висновку про позбавлення батьківських прав Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування від 02.06.2015р. комісія вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON] , як такого, що ухиляється від виховання та утримання дитини. Під час розгляду справи представник третьої особи Карпенко О.М. повідомила, що під час особистої бесіди з [PERSON] було встановлено, що дитина свого батька не знає, його піклування не відчуває . Із акту обстеження житлово-побутових умов видно, що позивач [PERSON] разом з донькою [PERSON] проживають в двокімнатній квартирі, де створені всі необхідні умови для проживання та повноцінного розвитку дитини. Із показів допитаних в суді свідків [PERSON] і [PERSON] встановлено, що батько дитини участі у її житті не приймає, піклування не здійснює, допомоги не надає. Із довідки - розрахунку складеної 22.10.2014р. державним виконавцем відділу ДВС Печерського районного управління юстиції в м. Києві видно, що заборгованість по аліментам [PERSON] складає 22 064грн. Відповідно до ст.. 155 Сімейного кодексу України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. У Постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Вище встановлене приводить суд до переконання, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , оскільки більше семи років не піклується про здоров'я своєї дитини , її фізичний, духовний та моральний розвиток. Отже вимоги позивача є цілком обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved