Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач за основним позовом [PERSON] звернувся до суду із позовом, який в подальшому уточнив та в остаточній редакції просив встановити той факт, що [PERSON], померла 06 березня 1992 року, була матірю [PERSON], померлого 28 вересня 1996 року, той факт, що батько позивача [PERSON], померлий 11 жовтня 1999 року, є сином [PERSON], померлого 28 вересня 1996 року, та [PERSON], померлої 20 грудня 2006 року, а також визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами (без врахування самочинних споруд) за адресою: вул.. Польова, 21 с. Котляри Харківського району Харківської області в порядку представлення після смерті [PERSON], померлої 20 грудня 2006 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що [PERSON] була виділена земельна ділянка для будівництва житлового будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Комунар, вул. Польова, 21. Протягом 1958-1985 років на зазначеній земельній ділянці був збудований житловий будинок, який згідно записів в погосподарській книзі значився за [PERSON] по день її смерті. 06 березня 1992 року [PERSON] померла, після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Комунар, вул. Польова, 21. Разом з тим, за життя 05 березня 1992 року [PERSON] склала заповіт, яким вона заповідала все належне їй майно сину [PERSON]. [PERSON] спадщину прийняв шляхом вступу у фактичне управління та володіння спадковим майном, оскільки на час смерті матері постійно проживав та був зареєстрований у спірному будинку. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не було, її чоловік [PERSON] помер раніше 28 червня 1970 року. [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка змінила дошлюбне прізвище на «Шпилко». Від шлюбу подружжя [PERSON] мали двох синів батька позивача [PERSON] та батька відповідача [PERSON]. Після смерті [PERSON] 28 вересня 1996 року залишилася спадщина у вигляді вищевказаного будинку, спадкоємцем після смерті останнього є його дружина [PERSON], яка фактично прийняли спадщину, оскільки постійно проживала та була зареєстрована у спірному будинку. 11 жовтня 1999 року помер [PERSON] - батько позивача, 07 грудня 2006 року помер [PERSON] - батько відповідача, а 20 грудня 2006 року померла [PERSON], після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Котляри (колишнє Комунар), вул. Польова, 21, позивач та відповідач, які є онуками померлої, прийняли спадщину у рівних частках в порядку представлення, але не мають можливості її оформити у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та через наявність розбіжностей у прізвищах спадкоємців. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, який в подальшому уточнив та в остаточній редакції просив встановити той факт, що [PERSON], померла 06 березня 1992 року, була матірю [PERSON], померлого 28 вересня 1996 року, той факт, що батько відповідача [PERSON], померлий 11 жовтня 1999 року, є сином [PERSON], померлого 28 вересня 1996 року, та [PERSON], померлої 20 грудня 2006 року. Також, відповідач просить визнати право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами (без врахування самочинних споруд) за адресою: вул.. Польова, 21 с. Котляри Харківського району Харківської області. В обґрунтування зустрічних позовних вимог відповідач посилався на ті ж обставини, що й викладені у первісній позовній заяві. У судове засідання позивач за первісним позовом та його представник [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, не зявилися, представник позивача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача за первісним позовом, в якій вона просить задовольнити первісні позовні вимоги та не заперечує проти задоволення зустрічних позовних вимог. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, у судове засідання не зявилися, представник відповідача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача за первісним позовом, в якій вона первісний позов визнає у повному обсязі та просить задовольнити зустрічний позов. Третя особа Котлярівська сільська рада Харківського району Харківської області у судове засідання не зявилася, суду надана заява за підписом сільського голови [PERSON], в якій він просить розглянути справу без участі представника Котлярівської сільської ради Харківського району Харківської області та не заперечує проти задоволення основного та зутрчіного позовів. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає первісний позов та зустрічний позов обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі змісту довідки Комунарської сільської ради Харківського району Харківської області №302 від 23 липня 2009 року, довідки Котлярівської сільської ради Харківського району Харківської області №297/02-20 від 03 червня 2016 року та згідно архівних даних земельно-шнурової книги по радгоспу «Безлюдівський» (Книга №1 за 1972-1980 роки, запис № 49) [PERSON] виділялась земельна ділянка площею 3100 кв.м. для будівництва житлового будинку за адресою: с. Котляри, вул. Польова, 21 Харківського району та області. Постановою Верховної Ради України №984-VІІІ від 04 лютого 2016 року «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» село Комунар Харківського району перейменоване на село Котляри. Судом встановлено, що у період часу з 1963 року по 1985 рік на вищевказаній земельній ділянці [PERSON] за власні кошти та власними зусиллями був зведений житловий будинок, що підтверджується довідкою Комунарської сільської ради Харківського району Харківської області №240/02-20 від 29 квітня 2016 року та даними технічного паспорту на вищевказаний будинок. Згідно даних технічного паспорту на житловий будинок №21 по вул. Польова в с. Котляри Харківського району Харківської області, виготовленого станом на 02 травня 2016 року на зазначеній земельній ділянці розташовані: житловий будинок літ. «А-1», прибудови літ. «А1-1», «А2-1», веранда літ. «а», сараї літ. «Б», «В», «Г», льох «г», вбиральня «Д», котельня «Е», огорожі №1,2,4 та колонка №3, при цьому прибудова літ. «А2-1» та котельня «Е» збудовані в 2014 році та є самочинно збудованими. Як вбачається з довідки Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» №92 від 15 травня 2016 року, право власності на житловий будинок, що знаходиться в с. Котляри (колишня адреса с. Комунар) по вул. Польовій, 21 не зареєстроване. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності вказаним Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, на момент будівництва спірного будинку, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами), які передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». \~\~\~ Органи, які уповноважені здійснювати видачу правовстановлюючих документів на нерухоме майно, визначаються відповідно до положень Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, доданого до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року.\~У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, зокрема може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за підтверджується лише записом в по господарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Згідно даних погосподарської книги №5 Комунарської селищної ради, довідки Комунарської сільської ради Харківського району Харківської області №302 від 23 липня 2009 року та довідки Комунарської сільської ради Харківського району Харківської області №240/02-20 від 29 квітня 2016 року від 23 липня 2009 року, у період часу з 1986 року по 1992 рік головою домогосподарства №21 по вул. Польовій в с. Котляри Харківського району Харківської області значилася [PERSON] (особовий рахунок №519). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] набула право власності на житловий будинок №21 по вул. Польови в с. Котляри Харківського району Харківської області. 06 березня 1992 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІV-ВЛ № 353331, виданим Безлюдівсьеою селищною радою Харківського району Харківської області 06 березня 1992 року. Після смерті [PERSON]. відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку №21 по вул. Польовій в с. Котляри Харківського району Харківської області. Судом встановлено та підтверджується змістом довідки Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області №02-21/687 від 10 червня 2016 року, що за життя [PERSON], а саме 05 березня 1992 року за реєстром № 25 залишила заповіт, за яким вона на випадок її смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала своєму синові [PERSON]. Відповідно до ч. 1,2 ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно із ст. 548 ЦК України, у редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, для набуття спадщини необхідно щоб спадкоємець її фактично прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] її син [PERSON] фактично спадщину прийняв, оскільки на момент смерті спадкодавця проживав разом з нею, та після її смерті в погосподарській книзі на спірний будинок значився його головою до 1996 року ( до дня смерті), що підтверджується довідкою Комунарської сільської ради Харківського району Харківської області №302 від 23 липня 2009 року та довідкою Комунарської сільської ради Харківського району Харківської області №240/02-20 від 29 квітня 2016 року. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не встановлено, що підтверджується листом Харківського обласного державного нотаріального архіву №2963/01-21 від 26 жовтня 2016 року, чоловік [PERSON] [PERSON] помер 28 червня 1970 року (свідоцтво про смерть серії І-ВЛ №398511 від 21 липня 1970 року). Таким чином суд вважає [PERSON] таким, що набув право власності на житловий будинок №21 по вул. Польова в с. Котляри Харківського району Харківської області. Всі вище перелічені документи, а також запис акту про народження №4795 від 10 лютого 1939 року свідчать про те, що [PERSON] є рідним сином [PERSON], а тому суд вважає встановленим даний факт. 28 вересня 1996 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №106094, виданим Комунарської сільської ради Харківського району Харківської області 23 січня 2007 року. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді вищевказаного житлового будинку. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], хто прийняв спадщину у передбаченому ст. 548 ЦК України, у редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, є його дружина [PERSON], оскільки вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, проживала разом із спадкодавцем на день його смерті та була зареєстрована у спірному будинку, що підтверджується довідкою Комунрської сільської ради Харківського району Харківської області №240/02-20 від 29 квітня 2016 року, відомостями домової книги на будинок №21 по вул. Польовій в с. Котляри Харківського району Харківської області,крім того, після смерті чоловіка значилася головою зазначеного домогосподарства в погосподарській книзі (особовий рахунок №320). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не встановлено, що підтверджується листом Харківського обласного державного нотаріального архіву №2963/01-21 від 26 жовтня 2016 року. Враховуючи викладене, суд вважає [PERSON] такою, що набула право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Котляри, вул. Польова, 21. 20 грудня 2006 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №106095, виданим Комунарською сільською радою Харківського району Харківської області 23 січня 2007 року. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді вищевказаного житлового будинку. 11 жовтня 1999 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №185923 від 12 жовтня 1999 року, який є сином померлої [PERSON] (свідоцтво про народження серії ІІ-ВЛ №278052 від 17 лютого 1977 року) 07 грудня 2006 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №140534 від 05 жовтня 2007 року, який також є сином померлої [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що син померлого [PERSON]- [PERSON] (свідоцтво про народження серії ІІ-ВЛ №278052 від 17 лютого 1977 року, свідоцтво про одруження серії ІІІ-ВЛ №466853 від 20 квітня 1991 року та свідоцтво про народження серії V №348291 від 11 вересня 1991 року, акт депутата Котлярівської сільської ради Харківського району Харківської області від 11 червня 2016 року) та син померлого [PERSON] [PERSON] (акт депутата Котлярівської сільської ради Харківського району Харківської області від 11 червня 2016 року) звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] в порядку представлення. Судом також встановлено, що після смерті [PERSON] частка у спадщині її синів [PERSON] та [PERSON], які були б єдиними спадкоємцями першої черги, складала б по ? частині за кожним. Інших спадкоємців після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] судом не встановлено, що підтверджується листами Харківського обласного державного нотаріального архіву №2963/01-21 від 26 жовтня 2016 року та Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №2563/01-16 від 17 серпня 2016 року. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 67\~Закону України "Про нотаріат"\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Як вбачається зі змісту постанов державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії №3353 від 25 жовтня 2016 року та №3458/02-31 від 31 жовтня 2016 року, сторонам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі [PERSON], померлої 20 грудня 2006 року у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в с. Комунар Харківського району Харківської області по вул. Польовій, 21. Таким чином, судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями в порядку представлення після смерті [PERSON], померлої 20 грудня 2006 року у рівних частках, не отримали свідоцтво про право на спадщину у звязку з з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також через наявність розбіжностей у прізвищах спадкодавців. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до розяснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати й факти, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; Досліджені судом письмові докази, дають підстави встановити факт родинних відносин, а саме: той факт, що [PERSON] є матірю [PERSON], що підтверджується інформацією Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області від 10 червня 2016 року про посвідчення заповіту від [PERSON] на користь її сина [PERSON]; інформацією Котлярівської сільської ради Харківського району Харківської області від 29 квітня 2016 року про те, що після смерті [PERSON] головою господарства у погосподарській книзі значиться її син [PERSON], а також той факт, що [PERSON] та [PERSON] були батьками [PERSON] та [PERSON], що підтверджується актом депутата Котлярівської сільської ради [PERSON] від 11 червня 2016 року та інформацією Котлярівської сільської ради від 26 листопада 2007 року № 364. Враховуючи викладене та

Outcome: approved