Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що 18 січня 1996 року нею, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],\~\~ було отримано у приватну спільну сумісну власність (шляхом приватизації) квартиру [ADDRESS], про що ЖКВ Заводу «Імпульс» видано Свідоцтво про право власності на житло, що було зареєстровано ними 27.11.2007\~ належним чином у відповідному ШМБТІ за р. №21177306. 27 жовтня 2003 року помер чоловік позивача [PERSON] 07 травня 2008 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області було винесене рішення, яким частки кожного із сторін були визначені рівними в розмірі по 1/5 частині та за її синами [PERSON] та [PERSON], визнано право, ще по 1/10 частині в порядку спадкування після батька [PERSON], який помер 27.10.2003. В даній квартирі зареєстровані позивач, та її сини [PERSON] (відповідач по справі), [PERSON], [PERSON] (треті особи по справі). В листопаді 2011 року відповідач [PERSON] виїхав до Російської Федерації де до цього часу залишається проживати та працювати. [PERSON] остаточно вирішив не повертатись до рідної домівки та взагалі до України, а тому свою частку в розмірі 3/10 подарував позивачці, як своїй матері. Але питання добровільного зняття з реєстрації у вказаній квартирі вирішено не було. Приїзжати до України відповідач не може та не бажає. Відповідач у вказаній квартирі не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, але залишається зареєстрованим в ній. Реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у реалізації її права власності. Тому позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вищезазначеним житлом. У відповідності до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання\~ не зявилась до суду надала заяву, в якій просить розглянути справу у підготовчому судовому засідання, якщо відповідачем позов буде визнано. Позовні вимоги підтримала. (а.с.50) \~ Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, до суду надав нотаріально завірену заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, з позовними вимогами згоден в повному обсязі, не заперечує про визнання його таким, що втратив право користування квартирою №50 в будинку №2 по вулиці Я.Поляна в місті Шостка. (а.с.48) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], в судове засідання не зявився, до суду надав нотаріально завірену заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, з позовними вимогами згоден в повному обсязі, не заперечує про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №50 в будинку №2 по вулиці Я.Поляна в місті Шостка. (а.с.49) Третя особа,\~ яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], в судове засідання не зявився, до суду надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, з позовними вимогами згоден в повному обсязі, не заперечує про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №50 в будинку №2 по вулиці Я.Поляна в місті Шостка. (а.с.43) Дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником 5/10 частки квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 139769438 від 01.10.2018 та з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №141210184 від 12.10.2018. (а.с.12,13) З Договору дарування частини квартири серії ННР 185936 від 12.10.2018, вбачається, що [PERSON] передав 3/10 частини квартири №50, що розташована в будинку 2 по вулиці Ясна Поляна в місті Шостка, у власність [PERSON].(а.с.11) Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 18 січня 1996 року зареєстрованого Житлово-комунальним відділом заводу «Імпульс», квартира [ADDRESS] належить, на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (а.с.7) В квартирі [ADDRESS], згідно довідки від 22 жовтня 2018 року КП «ШКЗ «Імпульс», зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (а.с.15) Актами «Про не проживання особи за місцем реєстрації» від 22.10.2018, 07.12.2015, 16.06.2016, 21.12.2016, 14.06.2017, сусіди своїми підписами підтверджують факт не проживання в [INFO], відповідача [PERSON] тривалий час. [PERSON] засвідчені начальником ЖКВ КП «ШКЗ «Імпульс». (а.с.16-20) Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 Цивілького кодексу України (далі - ЦК України) власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положення ст. 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України, регулюють права і обов'язки членів сім'ї власника квартири. Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону україни "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 №1382-ІV, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З вищенаведеного вбачається, що відповідач по справі відсутній за зареєстрованим місцем проживання більщеного одного року, наміру в подальшому проживати за зареєстрованим місцем проживання не має. Тому, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, підлягає задоволенню. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Крім того, відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із квитанції №0.0.1168227373.1 виданого 24 жовтня 2018 року вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок. (а.с.1). Враховуючи, що позивач [PERSON] просить суд не стягувати з відповідача сплачений нею судовий збір в сумі 704 грн 80 коп, суд залишає судові витрати за позивачем.

Outcome: approved