Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою ,в якій просить встановити факт набуття нею, [PERSON], права власності на нерухоме майно у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS], на підставі договору дарування квартири від 19.06.1998 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу 19.06.1998 року, що є підставою для подальшої реєстрації відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради за нею, [PERSON], права власності на нерухоме майно у вигляді квартири за адресою : [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог,\~\~посилається на те, що вона, [PERSON], є власником нерухомого майна у вигляді квартири за адресою: м. Кам.янське, [ADDRESS] . Її право власності було зареєстровано в ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» від 22.06.1998 року реєстровий № 21272, як на час укладення договору дарування вимагало цивільне законодавство. В договорі дарування квартири її прізвище записане як « Андрєєва», що не відповідає прізвищу, відображеному в її паспорті, виданому Баглійським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України у Дніпропетровській області 27.01.2000 року, як «Андреєва». На час оформлення договору дарування в паспорті, який видавався їй ще до оформлення договору дарування, її прізвище було записане як «Андрєєва» . Таким же чином прізвище було записане в довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру Дніпродзержинською державною податковою інспекцією № [NUMBER] від 22.09.1998 року, дата занесення відомостей до Державного реєстру фізичних осіб 07.11.1997 року. Надалі їй, в звязку з видачею нового паспорту, була видана інша довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру Дніпродзержинською державною податковою інспекцією № [NUMBER] від 16.03.2012 року, де її прізвище правильно записане як «Андреєва». Довгі роки вона не звертала на цю розбіжність в написанні прізвищ уваги, доки в червні 2017 року вона не звернулась до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту комунальної власності,земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам.янської міської ради для реєстрації свого права власності на квартиру за діючим на цей час законодавством. Консультантом зазначеного відділу було звернуто увагу на розбіжність написання її прізвища «Андреєва» в паспорті та договорі дарування квартири і рекомендовано звернутися до суду з дійсною заявою. Інакше реєстрація її власності не можлива. Від народження вона мала прізвище Тищенко. 17.06.1965 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та їй було присвоєно після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON]. У наданому їй витягу правильно зазначене написання її прізвища українською мовою «Андреєва», в той час коли вони реєстрували шлюб свідоцтво про шлюб заповнювалось тільки російською мовою «Андреева». Надалі вона реєструвала шлюб з [PERSON], не змінюючи свого дошлюбного прізвища «Андреєва», яке в свідоцтві про шлюб, виданому відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 08.12.2000 року, правильно записане українською мовою «Андреєва». Вважає, що надані нею докази підтверджують факт належності їй, [PERSON], документу у вигляді договору дарування квартири за адресою: м. Кам.янське, [ADDRESS], посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу 19.06.1998 року. Розбіжності в написанні її прізвища «Андреєва» в договорі дарування та документі, який посвідчує її особу, паспорті повязані з неправильним орфографічним перекладом прізвища «Андреєва» з російської мови на українську, коли діловодство стало вестися тільки українською мовою. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. (а.с.15). Представник заінтересованої особи [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутністю їх представника (а.с.14). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно копії паспорта серії АК № 762264, виданого Баглійським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України у Дніпропетровській області 27.01.2000 року - прізвище заявниці "Андреєва". (а.с.5). На підставі договору дарування квартири від 19.06.1998 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу 19.06.1998 року - [PERSON] є власником нерухомого майна у вигляді квартири за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам.янське, [ADDRESS]. (а.с.9) Право власності [PERSON] було зареєстровано в ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» від 22.06.1998 року реєстровий № 21272, як на час укладення договору дарування вимагало цивільне законодавство, що підтверджується договором дарування та реєстраційним написом на договорі дарування. Правовстановлюючий документ на житлове приміщення, а саме договір дарування квартири від 19.06.1998 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу 19.06.1998 року [PERSON], був виданий з помилковим зазначенням прізвища «Андрєєва», замість «Андрева », як зазначено у паспорті. Така помилка є значною перешкодою для подальшого користування та порушує права заявника, як громадянина, щодо розпорядження, користування даною ділянкою. Статтею 234 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно ст. 256 ч.1 п.6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України - у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 2 ч.1 п. 3 Закону України про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень заявник це власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав. З огляду на викладене, зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved