Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою, якою з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд визначити розмір часток кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,056 га з цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6310137900:07:033:0032, що розташована за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Аврамівська, 32,визнавши за [PERSON] (податковий номер [NUMBER]) право власності на 55/100 земельної ділянки площею 0,056 га з цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6310137900:07:033:0032, що розташована за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Аврамівська, 32,визнавши за ГабуловимАрізом (податковий номер [NUMBER]) право власності на 45/100 земельної ділянки площею 0,056 га з цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6310137900:07:033:0032, що розташована за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Аврамівська, 32 та припинити право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку площею 0,056 га з цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6310137900:07:033:0032, що розташована за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Аврамівська, 32 Представник позивача [PERSON] в особі [PERSON] у судове засідання не зявився , надав письмову заяву , в якій просив розглядати справу за його відсутністю. Відповідач в судовому засідання не зявився просив розглядати справу за його відсутністю, позов визнав . Відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову . а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду . зробившу усну заяву. Якщо відмову позивача від позову , визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права ,свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права,свободи чи інтереси інших осіб , судом було прийнято визнання відповідачем позову . Суд, прийнявши до уваги доводи позивача , дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.08.1998р., посвідченого Пятою Харківською Державною нотаріальною конторою на праві спільної часткової власності належить 55/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Аврамівській, 32 у місті Харкові. [PERSON] на праві спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу від 06.07.2011р., посвідченого ПНХМНО [PERSON] належать 45/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Аврамівській, 32 у місті Харкові. Також, позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК № 278184 від 16.12.2013р. належить земельна ділянка площею 0,056 га з цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6310137900:07:033:0032. У відповідності з вимогамист. 78 Земельного кодексу Україниправо власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Пунктом в частини 1\~статті 81 ЗК України встановлено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніш надані їм в користування. Згідно з ч. 1 ст. 86 ЗК Україниземельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням часток кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Частинами 2, 3, 4, 5\~статті 89 ЗК України передбачено, що у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній сумісній власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, встановлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Статтею ч. 1 ст. 369, ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У відповідності до вимог\~ст. 377 ЦК України таст.120 ЗК Українидо особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», якщо до вирішення спору між співвласниками житлового будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач, слід виходити з розміру його частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Судом встановлено, що позивачу у праві власності на житловий будинок належить 55/100 часток, а відповідачеві 45/100 часток, з урахуванням того, що відповідач визнає позов та враховуючи приписи ч.1 ст. 369, ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України, ст. 377 ЦК України таст.120 ЗК України,п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у такому самому співвідношенні слід визначити і частки у праві власності на земельну ділянку. На підставі наведеного,

Outcome: approved