Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Позивач до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 01 серпня 2015 року [PERSON] ( [INFO] , паспорт серія [NUMBER] , виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 08 червня 2007 року, ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) наказом начальника Військового інституту від 01 серпня 2015 року №151 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання, з 01 серпня 201,5 року зараховано до списків особового складу інституту, на всі види забезпечення по курсантській нормі, на котлове забезпечення. 21 квітня 2016 року наказом начальника Військового інституту від 21 квітня 2016 року №81 (по особовому складу) [PERSON] відраховано з інституту у зв`язку з достроковим розірванням контракту через небажання продовжувати навчання. Наказом начальника Військового інституту від 21 квітня 2016 року №81 (по стройовій частині) [PERSON] М виключено із списків особового складу інституту, всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення з 22 квітня 2016 року. У зв`язку з достроковим розірванням контракту через небажання продовжувати навчання. Тобто, відповідач, всупереч вимог ст. 526 ЦК України порушив умови контракту та відповідно ст. 623 ЦК України повинен відшкодувати позивачу завдані збитки. Загальна сума витрат на утримання [PERSON] у ВІТІ складає 1332,00 грн., з яких витрати пов`язані з продовольчим забезпеченням протягом навчання - 471,96 грн., з грошовим забезпеченням - 432,00 грн., по медичному забезпеченню - 103,68 грн., що підтверджується довідками-розрахунками відповідних служб Військового інституту телекомунікацій та інформатизації. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Військового інституту телекомунікацій та інформатизації -1 332,00грн. витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справу без його участі позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом начальника Військового інституту від 01 серпня 2015 року №151 зараховано [PERSON] курсантом першого курсу денної форми навчання, з 01 серпня 201,5 року зараховано до списків особового складу інституту, на всі види забезпечення по курсантській нормі, на котлове забезпечення. Згідно контракту від 01.08.2015 року про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, [PERSON] зобов`язався проходити військову службу (навчання) у ВІТІ, сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів і начальників, свої службові обов`язки. Після закінчення навчання він повинен був проходити військову службу в Міністерстві оборони України на посадах офіцерського складу протягом 5 років. Згідно п. 1 Контракту солдат [PERSON] ознайомився та взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у Військовому інституті через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. Згідно до наказу №81 від 21 квітня 2016 року [PERSON] було відраховано з інституту у зв`язку з достроковим розірванням контракту через небажання продовжувати навчання. Відповідно до ч. 1 ст.\~25\~Закону України\~«Про військовий\~обов`язок\~і військову\~службу» підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів. Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України. Відповідно до ч. 10\~ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «і», «и» частини шостої\~статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Відповідно д п.84 Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, затвердженого\~Указом президента України №1053/2001 від 07 листопада 2001 року, курсанти в разі розірвання контракту відшкодовують Міністерству оборони України витрати, пов`язані з навчанням у триманням у вищому навчальному закладі. Відшкодування коштів здійснюється в порядку і розмірах, що встановлюються КМУ. Постановою КМУ від 12 липня 2006 року №964\~затверджено «Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» який визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и» частини шостої статті 26\~Закону України\~«Про військовий\~обов`язок\~і військову\~службу» витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі. Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місяця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотньому напряму - згідно з ст. 3\~Постанови КМУ від 12 липня 2006 року №964, відповідно до ст. 4 якої передбачено, що розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Загальна сума витрат на [PERSON] в інституті склала 1332 гривень 00 копійок, з яких: витрати пов`язані з продовольчим забезпеченням протягом навчання - 471,96 грн., грошове забезпечення - 432,00 грн., по медичному забезпеченню - 103,68 грн., що підтверджується розрахунком витрат на утримання (а.с. 28 - 32). [PERSON] зазначену суму коштів не відшкодував. Відповідно до ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Аналізуючи вищевикладене, враховуючи, що відповідачем позовні вимоги визнано у повному обсязі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов Військового інституту телекомунікацій та інформатизації до [PERSON] про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати, суд встановив наступне. Відповідно ст. 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Відповідно до абзацу 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1921 гривню. В порядку п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою розмір ставки судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто за подання юридичною особою позову майнового характеру сума судового збору не може бути меншою 1921 грн.00 коп. Позивач при звернені до суду з позовом сплатив судовий збір в розмірі 1853 грн. Статтею 141 ЦПК України закріплено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1853,00 грн., оскільки останній підтверджений відповідними доказами. А також стягнути з відповідача на користь держави недоплачений позивачем судовий збір в розмірі 68 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved