Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Заявник звернувся до Новоархангельського районного суду з заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ним та [PERSON] 06 жовтня 2014 в виконавчому комітеті Торговицької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області був зареєстрований шлюб за актовим записом №30. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину- [PERSON] , [INFO] , ще двоє дітей [PERSON] народила не від нього, проте через реєстрацію шлюбу записала його батьком її дітей. Вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 15.04.2019 року його було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на 8 (вісім) років 8 (вісім) місяців. Спільне проживання вони припинили ще до його засудження, через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на спільне майбутнє при вирішенні сімейних проблем. На даний час він з [PERSON] зв`язку взагалі не підтримує вона має відносини з іншим чоловіком та народжує дітей. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Заявник просить розірвати зареєстрований шлюб з [PERSON] . Заявник в судове засідання не з`явився, так як знаходиться в місцях позбавлення волі, проте надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згоден, просить шлюб розірвати. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не відомі, повідомлена в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України, але зворотнє поштове повідомлення повернулось з відміткою «адресант відсутній за адресою», проте є зареєстрованою за вказаною адресою, що вказує на належне її повідомлення. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності, а тому суд вважає,що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі письмових доказів. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що предметом розгляду в даній справі є справи окремого провадження, правовідносини щодо розірвання шлюбу, які також регулюються СК України. Відповідно до ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, 06 жовтня 2014 в виконавчому комітеті Торговицької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області був зареєстрований шлюб за актовим записом №30.(а.с. 4). Від спільного проживання сторони мають малолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] що підтверджується копіями свідоцтв про народження серій [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] батьком яких записаний заявник (а.с.6-8). Вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 15.04.2019 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців. Згідно довідки, виданої ДУ «Кропивницька виправна колонія» (№6) повідомлено, що засуджений [PERSON] , 1991 року народження, відбуває покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія» (№6), початок строку 19.05.2018року, кінець строку 19.01.2027 року (а.с.9). У відповідності ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу (ч. 2 ст. 105 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року №11, передбачено, що розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги те, що [PERSON] позбавлено волі строком на 8 років 6 місяців, сторони фактично припинили шлюбні відносини, поділ майна подружжя між сторонами відсутній, намірів зберегти сімю у сторін немає, суд приходить до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя фактично неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу так як встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За вказаних вище обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, волевиявлення заявника припинити шлюбні відносини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та достатніми, а тому підлягають задоволенню. Згідно ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved