Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею, [PERSON], [INFO], право власності на земельну ділянку площею 1,77 га , яка належала її батьку [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 666664, що розташована на території Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що прийняла належним чином спадщину, яка відкрилася після смерті батька, так як вчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але не може отримати свідоцтва на право на спадщину на дану земельну ділянку, оскільки державний акт на право приватної власності на землю на цю ділянку на ім'я батька позивача втрачено. В судове засідання позивач та її представник не зявилися. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 61). Представник Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, у судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає (а.с. 46 ). Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 квітня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП №207513, яке було видане виконкомом Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області (а.с.5). За життя [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 1.77 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Засульської сільської ради, та отримав державний акт серії Р2 №666664. Зазначене підтверджується інформацією, що надана на запит суду, відділом Держгеокадастру у Недригайлівському районі (а.с.65) та копією державного акту на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON] (а.с.66) [PERSON] був батьком позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії ІІІ-БП № 859893 (а.с.72) Відповідно до копії спадкової справи№157\\2014 від 29 вересня 2014 року, відкритої після смерті [PERSON], яка надана на запит суду Сумським обласним державним нотаріальним архівом (а.с.71-76), позивач [PERSON] прийняла всю спадщину, що залишилася після смерті батька. Вказана обставина також підтверджується витягом про реєстрацію спадкової справи у Спадковому реєстрі (а.с.75). Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Засульської сільської ради Недригайлівської району Сумської області від 24 березня 2017 за №116 (а.с. 7), [PERSON] до дня смерті 01 квітня 2014 року був зареєстрований та проживав в [INFO]. На момент смерті [PERSON] проживав одиноко. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області не посвідчувався (а.с. 7). Отже, позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON], так як відповідно до ст. 1269 ЦК України вчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа. Разом з тим, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 1.77 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, оскільки у неї відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю, який належав її покійному батьку. У Недригайлівській районній газеті «Голос Посулля» №30(11276) від 22 квітня 2017 року було розміщено оголошення, що втрачений державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №666664, виданий на імя [PERSON], вважати недійсним. У позивача збереглася лише копія зазначеного державного акту (а.с.6). Відповідно до копії звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки сільськогосподарського призначення, наданого Експертно-консультаційним центром «Альянс-200» (а.с.09-24), оціночна вартість земельної ділянки площею 1,77 га станом на 03 лютого 2017 року становить 35 220 грн. 00 коп. Позивач [PERSON] зверталася до приватного нотаріуса Недригайлівського районного ноаріального округу [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на дану земельну ділянку, але листом №491/01-17 від 25.04.2017 (а.с.30) їй було роз'яснено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на землю та рекомендовано звернутися до суду для захисту свого порушеного права. Відповідно до ч. ч. 1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа , що який засвідчує його право власності. З досліджених у судовому засідання доказів вбачається, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON], але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку через відсутність правовстановлюючого документа на зазначене майно. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення нею права власності на успадковане майно. Вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлялась. На підставі викладеного,

Outcome: approved