Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

Позивач 02.10.2018 звернулася в суд з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів. Підставою звернення до суду з позовом вважає що, вона та Відповідач перебували у шлюбі з 09 січня 2006 року. Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 01 березня 2012 року по справі №2-74/12 шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Вона та боржник не досягли згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати на утримання їхньої дочки. Добровільно боржник аліменти також не хоче сплачувати, ніякої участі у вихованні дитини не приймає. Свої дані не надає, періодично змінює номери засобів звязку. На сьогоднішній день відомо, що він працює в ТОВ «Агровет Продакшн» (ЄДРПОУ 41737108), та з місця роботи відомі дані його РНОКПП-[NUMBER]. Також Відповідач згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно має у власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку здає в оренду ФГ "РУВІТ АГРО" (ЄДРПОУ 41772520). Згідно судового наказу №230/4739/12, виданого 14.12.2012 Шаргородським районним судом Вінницької області, з [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON] були стягнуті аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 13.12.2012 і до її повноліття. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей-половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного. Відповідно до ч.3 ст.184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, розмір аліментів призначений за рішенням суду раніше є меншим ніж встановлений Законом та не є достатнім для утримання дитини. Відповідно до п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України підтверджує, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав. Згідно п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України у звязку із розглядом справи Позивач не поніс судові витрати, враховуючи норми ст.5 ЗУ «Про судовий збір». Просить змінити розмір аліментів, який стягується на підставі судового наказу №230/4739/12, виданого 14.12.2012 Шаргородським районним судом Вінницької області, із [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], збільшивши їх розмір до 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Судові витрати стягнути із відповідача. У судові засідання позивач не з'явилася, подала заяву про підтримання позову та про розгляд справи за її відсутності (а.с.24). У судові засіданя відповідачне з'явився, подав заяву про визнання позову та про розгляд справи за його відсутності. Судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ч.2 ст.182 СК України в редакції Закону №2475-VIII від 03.07.2018 розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Суд вважає, що розмір стягуваних аліментів, в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, визначених судовим наказом Шаргородського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2012 року, не є необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини з врахуванням положень ч.2 ст.182 СК України, він не відповідає розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлених Законами України про Державний бюджет на відповідні роки, а також у звязку із ростом цін в Україні, починаючи з 2012 року, а тому вважає, що позов про зміну розмірів аліментів із 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого діючим законодавством на дитину відповідного віку, на 1/4 частину з усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого діючим законодавством на дитину відповідного віку, підлягає до задоволення. Стягнення аліментів за судовим наказом, виданим Шаргородським районним судом Вінницької області 14 грудня 2012 року у справі №230/4739/12, припинити після набрання даним рішенням суду законної сили. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в користь держави відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved