Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сватівського районного суду Луганської області з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 09 червня 2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом РАЦС Сватівського РУЮ Луганської області, актовий запис № 35. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає із позивачем. Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 28 березня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 29 березня 2017 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] . у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 30 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. З серпня 2014 року відповідач не спілкується з сином. Окрім призначених судом аліментів відповідач ніколи нічого не купував для дитини. Суми аліментів, які сплачує відповідач не достатньо для придбання дитині одягу, взуття, канцелярських товарів, ліків та продуктів харчування. Відповідач іноді виїздить на роботу до Російської Федерації, де працює на Новозибківському заводі, де з його слів та слів його родичів, його заробітна плата еквівалентна 1000 доларів США на місяць. На даний час позивач не працює через скорочення на роботі та перебуває на обліку у Сватівському центрі зайнятості як безробітна. Просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] з 1000 грн. на 1500 грн. щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 26 червня 2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про зміну (збільшення) розміру аліментів залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 13 липня 2020 року недоліки позовної заяви було усунуто. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 13 липня 2020 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву згідно якої просила розглядати справу за її відсутністю та задовольнити позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 42). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча для його повідомлення по справі судом було здійснено, неодноразово, всі можливі засоби для повідомлення, а саме: відправлення судових повісток, в яких зазначено дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання відповідача, які поверталися до суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 28-29,30,39-40,50-51,52-53), тому відповідач викликався до суду, у відповідності до положень ст. 128 ЦПК України, шляхом повідомлення на офіційному сайті Сватівського районного суду Луганської області (а.с. 46-47). Про причини неявки відповідач суду не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надавав. Зі згоди позивача суд ухвалює проводити заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного судового провадження за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції у Луганській області (а.с. 2). Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 28 березня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 3). Як вбачається з матеріалів справи рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 30 вересня 2014 року з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі 500 гривень, щомісячно, починаючи з 21 травня 2014 року та до повноліття дитини та рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 29 вересня 2017 року збільшено розмір аліментів, визначених рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 30 вересня 2014 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття(а.с. 25-26). Так, згідно ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтями 141, 180 СК України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою, що кожен із батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Абзацами 3, 4, 5 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Позивач зазначає, що на сьогоднішній день відповідач сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн., що на її думку, є недостатнім для гармонійного розвитку дитини та є меншим за мінімальний розмір аліментів встановлений статтею 182 СК України. З огляду на вищезазначені положення законодавства, виходячи з характеру спору, з урахуванням всіх обставин справи, а також того, що відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності, згідно вимог ст. 12 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, а також обов`язку обох батьків утримувати свою дитину, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, а саме змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 29 вересня 2017 рокуу твердій грошовій сумі на 1500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Відповідно до абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 р. аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Окрім того, оскільки розмір аліментів, які потрібно стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] було збільшено, а відповідно за рішенням буде виданий новий виконавчий лист, то виконавчий лист на виконання рішення Сватівського районного суду Луганської області від 29 вересня 2017 року необхідно відкликати. На підставі ст. 180, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved