Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площею 0, 0405 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер [NUMBER] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку із приналежними до нього господарськими будівлями по [ADDRESS] та земельної ділянки. Ще за життя 07.07.2012 року мати склала заповіт, яким заповіла йому на випадок смерті належний їй на праві власності вищенаведений житловий будинок. 06.02.2016 року він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за заповітом, однак у зв'язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва, а тому він змушений був звернутись до суду із даним позовом. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Представник відповідача - виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області в судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду клопотання в якому просить справу слухати без його участі. Третя особа - приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу Чернилевська М.М. в судове засідання не з'явилась, однак надіслала на адресу заяву в якій просить справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримує. Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку позивача та його представника, оглянувши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України вбачається, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. В судовому засіданні встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна , житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON]. Згідно витягу Управління держгеокадастру у Стрийському районі Львівської області та копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], земельна ділянка загальною площею 0,0405 га, надана для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер: [NUMBER], зареєстрована за [PERSON]. [INFO] мати позивача [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Моршинської міської ради Львівської області, актовий запис № 03, копія якого наявна в матеріалах справи. Ще за життя 07.07.2012 року [PERSON] склала заповіт яким заповіла на випадок своєї смерті належний їй на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], та земельну ділянку, надану для обслуговування житлового будинку і господарських споруд розташовану в [ADDRESS] кадастровий номер: [NUMBER] позивачу [PERSON]. 06.02.2016 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Чернилевської М.М. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за заповітом. 06.02.2016 року приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Чернилевською М.М. була відкрито спадкову справу №2/2016 після смерті [PERSON], дата смерті [INFO]. 16.03.2017 року приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Чернилевською М.М було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площею 0,0405 га, надану для обслуговування житлового будинку і господарських споруд розташовану за адресою: [ADDRESS]., кадастровий номер: [NUMBER], через відсутність правовстановлюючих документів. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 ст. 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті. За правилами ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до вимог ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежності від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України. На підставі вищенаведеного, оцінивши докази в їх сукупності, зокрема врахувавши той факт, що нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими, а тому їх слід задовольнити у поновному обсязі.

Outcome: approved