Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 01 листопада 2017 року звернулась до суду із позовом до Володарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, про визнання права власності на житловий будинок. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона придбала житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], та є власником вказаного будинку. 24 травня 2013 року було проведено прилюдні торги, на яких вона викупила вищевказаний житловий будинок. Позивачу надали акти для оформлення права власності, але своєчасно не звернулася до нотаріуса. При зверненні до нотаріуса для оформлення права власності позивачу було відмолено, оскільки оригінали актів були втрачені, а отримати нові акти позивач не має змоги, у зв'язку зі знищенням виконавчого провадження. На підставі вищевикладеного позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], Київської області, згідно актів про проведення прилюдних торгів від 24 травня 2013 року. Позивач [PERSON] в судове засіданні не з'явилась, в позовних вимогах просила суд розглядати справу у її відсутність. Представник відповідача подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просила суд розглядати справу без її участі. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з роз'яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Окрім того у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд, дослідивши матеріали справи та законодавство, що регулює данні правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 6.1 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5, яке було чинним на час проведення прилюдних торгів з реалізації 1/3 частини вищевказаної квартири, після повного розрахунку переможця прилюдних торгів за придбане майно на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець протягом п'яти робочих днів складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби. Згідно з п. 6.4. Положення на підставі цього акта нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Згідно з актами про проведення прилюдних торгів від 24 травня 2013 року, [PERSON] є переможцем торгів з продажу житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], Київської області, який належав [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-11). Згідно з п. 3.1 глави 12 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 282/2095, Свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів видається нотаріусом на підставі складеного державним виконавцем акта про проведені публічні торги, затвердженого начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Пунктом 3.2 Порядку передбачено, що в акті про проведені прилюдні торги має бути зазначено: ким, коли і де проводилися прилюдні торги; коротка характеристика реалізованого майна; прізвище, ім'я, по батькові (назва юридичної особи), адреса кожного покупця; сума, внесена переможцем торгів за придбане майно; прізвище, ім'я, по батькові (назва юридичної особи) боржника, його адреса; дані про документи, що посвідчували право власності боржника на майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку: назва документа, ким виданий, посвідчений (для нотаріусів указувати прізвище, ім'я, по батькові, нотаріальний округ), дата видачі, посвідчення, номер за реєстром, орган реєстрації, дата і номер реєстрації. Приватний нотаріус Володарського нотаріального округу Головного управління юстиції в Київській області Бабак В.С. від 01 листопада 2017 року позивачу відмовила у видачі свідоцтва про придбання житлового будинку з прилюдних торгів, оскільки [PERSON] нотаріусу надані копії актів про проведення прилюдних торгів, а оригінали актів відсутні. Тож іншим шляхом крім судового позивач не має змоги оформити право власності на придбаний житловий будинок Згідно з листом Володарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, видати оригінали актів про проведення торгів від 24 травня 2013 року неможливо в зв'язку зі знищенням виконавчого провадження (а.с.18). Кошти за житловий будинок [PERSON] сплачено повністю на підставі протоколу проведених прилюдних торгів № 1-024/13/ВЛ-і від 24 травня 2013 року (а.с.18). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved