Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Київська районна адміністрація Одеської міської ради звернулася з позовом до [PERSON], за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, [PERSON], [PERSON], в якому, з урахуванням уточнень (т. 4, а.с. 30), просила суд зобов'язати [PERSON] за власний рахунок та власними силами привести житловий будинок [ADDRESS] до попереднього стану відповідно до технічного паспорту, виданого КП «ОМБТІ та РОН» 02.09.2011 року, шляхом знесення самочинно збудованої літньої кухні під літ. «Ч». Обґрунтовуючи позовні вимоги, Київська районна адміністрація Одеської міської ради посилається на те, що 20.10.2010 Київською районною адміністрацією Одеської міської ради було проведено перевірку з приводу самочинного будівництва за адресою: [ADDRESS], за результатами перевірки якої складено відповідний акт. На підставі акту перевірки від 20.10.2010 встановлено, що [PERSON], самочинно, без дозволу та затвердженої у встановленому законом порядку проектної документації, проведено будівельні роботи з будівництва господарських споруд за вказаною адресою. 12.10.2010 на адресу [PERSON] було направлено лист №Ко-1989 про припинення будівельних робіт та надання правовстановлюючих документів, однак вимоги Київської районної адміністрації Одеської міської ради про припинення будівельних робіт та надання правовстановлюючих документів були проігноровані. З посиланням на положення ст. 376 ЦК України, ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», в редакції Закону, ст. 29 Закону України від 20.04.2000р. №1699-ІІІ «Про планування і забудову територій», п. 19 «Порядку надання дозволу на виконання будівельних робіт», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 30.09.2009, ст. 5 Закону України «Про основи містобудування», в редакції які були чинними станом на 20.10.2010, Київська районна адміністрація Одеської міської ради стверджує, що самочинно зведені будівлі підлягають знесенню за рахунок [PERSON] [PERSON] звернулася з позовом до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Одеської міської ради, Одеської дирекції центру поштового зв'язку №1, комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» (т.2, а.с. 3-4), в якому після неодноразових уточнень (т.2, а.с. 98, 104-105) просила суд визнати за нею право власності на 12/100 домоволодіння [ADDRESS], яка складається з частини житлового будинку літ. «АА2» загальною площею 105,5 кв.м, житловою - 55,7 кв.м, припинити право спільної часткової власності на вказану частини, присвоїти нову поштову адресу, а також визнати право власності на самочинно збудовану літню кухню під літ. № 4 загальною площею 21,7 кв.м. [PERSON] вказує, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.07.1988 року належить 2/25 частини домоволодіння [ADDRESS]. Для поліпшення житлових умов [PERSON] здійснила добудови та реконструкцію своєї частини, які рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.09.2009 року були прийняті в експлуатацію. Посилаючись на ст.ст. 356, 361, 364, 367, а також ч. 3, ч.5 ст. 376 ЦК України [PERSON] просила задовольнити її позовні вимоги. Київська районна адміністрація Одеської міської ради звернулася із зустрічним позовом до [PERSON], за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Одеської міської ради, Одеської дирекції центру поштового зв'язку №1, комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» (т.2, а.с. 58-62), в якому з урахуванням уточнень (т.2, а.с. 129) просила суд зобов'язати [PERSON] за власний рахунок та власними силами привести житловий будинок [ADDRESS] до попереднього стану відповідно до технічного паспорту, виданого КП «ОМБТІ та РОН» 02.09.2011 року, шляхом знесення самочинно збудованої літньої кухні під літ. «Ч». Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2011 року (суддя Васильків О.В.) зустрічний позов Київської районної адміністрації Одеської міської ради було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] (т.2, а.с. 80). Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2012 року вказані справи були об'єднані в одне провадження (т.1, а.с. 148). Крім того, [PERSON] (дошлюбне - [PERSON] та [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON], треті особи - Київська районна адміністрація Одеської міської ради, Одеська міська рада, Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області, в якому просили суд демонтувати (знести) в примусовому порядку у найкоротший термін будівлю житлового типу, яку незаконно побудувала [PERSON] у домоволодінні [ADDRESS] (т.3, а.с. 2-3). На обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] та [PERSON] вказували, що вони є співвласниками домоволодіння [ADDRESS], [PERSON] є їхньою сусідкою та суміжним землекористувачем. [PERSON] та [PERSON] зазначають, що [PERSON] у їх відсутність самовільно зайняла частину їхньої земельної ділянки і збудувала на ній будівлю житлового типу, зруйнувала паркан між їх земельними ділянками та на його фундаменті здійснила будівництво з порушенням будівельних та санітарних норм. Внаслідок такого будівництва були закладені вікна у будівлі [PERSON] та [PERSON], що завдає шкоди будівлі. Вищевикладені обставини зумовили звернення [PERSON] та [PERSON] до суду із відповідним позовом. Ухвалою суду від 02 жовтня 2012 року було об'єднано цивільну справу № 2-445/11 за позовом Київської районної адміністрації Одеської міської ради до [PERSON], за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, [PERSON], [PERSON] про знесення самочинно збудованої будівлі, за позовом [PERSON] до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Одеської міської ради, Одеської дирекції центру поштового зв'язку №1, комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» про визнання права власності і цивільну справу № 1512/10390/2012 за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], треті особи - Київська районна адміністрація Одеської міської ради, Одеська міська рада, Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області про знесення, присвоєно об'єднаній справі № 2-445/11 (т.4, а.с. 6-7). У судовому засіданні представник Київської районної адміністрації Одеської міської ради наполягав на задоволення своїх позовних вимог, а у задоволенні позову [PERSON] просив відмовити. [PERSON] та її представник у судовому засіданні просили суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] та відмовити у задоволенні позовів Київської районної адміністрації Одеської міської ради, [PERSON], [PERSON] Представник [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги [PERSON], [PERSON] та Київської районної адміністрації Одеської міської ради, а у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Представник Одеської міської ради у судове засідання не з'явився, подав до канцелярії суду заяву, в якій позов Київської районної адміністрації Одеської міської ради підтримав, а справу просив розглянути за його відсутності (т.1, а.с. 23). Представник Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради у судове засідання не з'явився, подав до канцелярії суду заяву, в якій позов Київської районної адміністрації Одеської міської ради підтримав, а справу просив розглянути за його відсутності (т.1, а.с. 53). Представник Одеської дирекції центру поштового зв'язку №1 у судове засідання не з'явився, подав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути за його відсутності (т.2, а.с. 97). Інші треті особи - [PERSON], КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості», Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області у судове засідання не з'явилися, повідомлялись належним чином (т.4, а.с. 74, 75, 79). Вислухавши пояснення представників Київської районної адміністрації Одеської міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та її представника, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог Київської районної адміністрації Одеської міської ради та відмови у задоволенні позовів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.07.1988 року належить 2/25 частини домоволодіння [ADDRESS] (т.1, а.с 16). Після прийняття спадщини для поліпшення житлових умов [PERSON] здійснила добудови та реконструкцію своєї частини житлового будинку. Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.09.2009 року № 962 житловий будинок з прибудовами літ. «Ааа1» був прийнятий в експлуатацію шляхом затвердження акту приймальної державної комісії від 02.12.2008 року (т.2, а.с. 5, 7-8). Вказаним рішенням було також зобов'язано: КП «ОМБТІ та РОН» внести зміни до технічного паспорту на домоволодіння [ADDRESS] та провести перерахунок ідеальних часток; Юридичний департамент Одеської міської ради видати [PERSON] свідоцтво про право власності на частину домоволодіння [ADDRESS] після переоформлення документів на землекористування; [PERSON] переоформити документи на землекористування щодо домоволодіння [ADDRESS]. Рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.09.2009 року № 962 було виконано лише в частині здійснення КП «ОМБТІ та РОН» перерахунку ідеальних часток домоволодіння [ADDRESS] (т.2, а.с. 87-88), а також виготовлення технічного паспорту від 02.09.2011 року (т.2, а.с. 82-91). [PERSON] не оформила належним чином документи щодо користування земельною ділянкою [ADDRESS], свідоцтво про право власності на частину домоволодіння з урахуванням введених в експлуатацію прибудов не одержала та у 2010 році здійснила самочинне будівництво літньої кухні, що позначена у технічному паспорті від 02.09.2011 року під літ. «Ч» (т. 2, а.с. 82 на звороті). Згідно з підпунктом 3 пункту "б" частини 1 статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу. Відповідно до Положення про Київську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради №384-VI від 28.02.2011, Київська районна адміністрація Одеської міської ради, є виконавчим органом Одеської міської ради та створюється нею з метою реалізації функцій місцевого самоврядування на території Київського району міста Одеси, згідно із Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». На підставі п.3.2.7 Положення про Київську районну адміністрацію Одеської міської ради, до повноважень адміністрації належить здійснення контролю за недопущенням самовільного будівництва у районі та звернення до суду з позовом про знесення жилих будинків разом з господарськими спорудами, зведеними громадянами самовільно. 10.08.2010 та 23.09.2010 на адресу Київської районної адміністрації Одеської міської ради надійшли заяви від суміжних землекористувачів [PERSON], які повідомили, що власником будинку [ADDRESS] самочинно ведуться будівельні роботи (т.1, а.с. 10-11). 20.10.2010 Київською районною адміністрацією Одеської міської ради було проведено перевірку з приводу самочинного будівництва за адресою: [ADDRESS], за результатами перевірки якої складено відповідний акт (т.1, а.с. 7). На підставі акту перевірки від 20.10.2010 встановлено, що [PERSON], самочинно, без дозволу та затвердженої у встановленому законом порядку проектної документації, проведено будівельні роботи по будівництву будинку та господарських споруд за адресою: [ADDRESS]. З урахуванням принципу дії законів у часі суд зазначає наступне. Згідно ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», в редакції Закону, яка була чинна станом на 20.10.2010, будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів. До того ж, зазначеним Законом визначено, що фізичні і юридичні особи зобов'язані отримувати в установленому законодавством порядку дозвіл на виконання робіт, пов'язаних з будівництвом об'єкта архітектури. Згідно із статтею 29 Закону України від 20.04.2000р. №1699-ІІІ «Про планування і забудову територій», в редакції Закону, яка була чинна станом на 20.10.2010, дозвіл на виконання будівельних робіт - це документ, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд, видачу ордерів на проведення земельних робіт. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурного - будівельного контролю, які ведуть реєстр наданих дозволів. Здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з законодавством. Відповідно до п. 19 «Порядку надання дозволу на виконання будівельних робіт», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 30.09.2009, в редакції Постанови, яка була чинна станом на 20.10.2010, виконання будівельних робіт на об'єктах без одержання дозволу або його завчасної перереєстрації, а також виконання не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним і тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством. Згідно ст. 5 Закону України «Про основи містобудування», в редакції Закону, яка була чинна станом на 20.10.2010, при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів відповідно до вихідних даних на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затвердженої у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів; облік державних і суспільних інтересів при плануванні й забудові територій; врахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок і будинків, що оточують місце будівництва; захист прав громадян і громадських організацій відповідно до законодавства. Таким чином, [PERSON] повинна була перед тим як розпочати будівельні роботи з будівництва нового об'єкту містобудування одержати дозвіл на виконання будівельних робіт по будівництву житлового будинку та господарських споруд, відповідно до Закону України «Про планування і забудову територій» та Порядку надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 30.09.2009, чого нею зроблено не було. Відсутність у забудовника ([PERSON]) затвердженого проекту й дозволу на проведення будівельних робіт свідчить, що таке будівництво є самочинним. До того ж у доповненні до позовних вимог [PERSON] вказує та сама визнає, що нею було самочинно збудовано літню кухню під літ. «Ч» загальною площею 21.7 кв.м (т.2, а.с. 104). Відповідно до частин 1, 7 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Отже, правовими наслідками самочинного будівництва, в разі звернення до суду з позовом відповідного органу, є або знесення такого будівництва, або проведення відповідної його перебудови. Право на звернення до суду з таким позовом закон надає, зокрема, й відповідному органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Судом також встановлено, що [PERSON] було введено в експлуатацію спірну літню кухню під літ. «Ч» шляхом реєстрації декларації про готовність об'єкту до експлуатації в Інспекції ДАБК в Одеській області (т.4, а.с. 31-33), однак постановою Одеського окружного адміністративного суду від 19.02.2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2013 року дії Інспекції ДАБК визнано протиправними, а вищевказану декларацію скасовано (т.4, а.с. 53-59). Враховуючи викладене, а також те, що [PERSON] фактично відмовилася від проведення перебудови спірної літньої кухні під літ. «Ч» та вчиняє дії, спрямовані на набуття права власності на самочинну споруду, суд вважає позовні вимоги Київської районної адміністрації Одеської міської ради обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до п. 12 Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Судом встановлено, що [PERSON] зверталася до Інспекції ДАБК в Одеській області із заявою про введення в експлуатацію спірної літньої кухні та її було введено в експлуатацію шляхом реєстрації декларації про готовність об'єкту до експлуатації, проте постановою Одеського окружного адміністративного суду від 19.02.2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2013 року дії Інспекції ДАБК щодо прийняття в експлуатацію літньої кухні визнано протиправними, а вищевказану декларацію скасовано. Адміністративними судами у вказаній справі, зокрема, було встановлено факт відсутності у [PERSON] документів, що посвідчують її право власності або право землекористування щодо земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]. Зазначені обставини мають для суду преюдиціальне значення в силу положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України та не потребують доказування. Відсутність у [PERSON] документів, що посвідчують її право власності або право землекористування щодо земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] виключає можливість застосування судом положень ч. 5 ст. 376 ЦК України та визнання права власності на самочинно збудовану літню кухню, а тому позов [PERSON] в цій частині судом не задовольняється. Не підлягають задоволенню і позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за нею права власності на 12/100 домоволодіння [ADDRESS], яка складається з частини житлового будинку літ. «АА2» загальною площею 105,5 кв.м, житловою - 55,7 кв.м, припинення права спільної часткової власності на вказану частину з присвоєнням нової поштової адреси. Ці питання врегульовані Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 р. № 55. Вказана Інструкція визначає порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна, крім земельних ділянок, та застосовується бюро технічної інвентаризації при підготовці проектних документів щодо можливості проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна. Поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна. Відповідно до положень п. 2.2 Інструкції поділ на самостійні об'єкти нерухомого майна провадиться відповідно до законодавства з наданням кожному об'єкту поштової адреси. Лише спори щодо поділу об'єктів нерухомого майна вирішуються в судовому порядку (п.2.7). Згідно п. 3.10 БТІ готує Висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна (додаток 2) для укладення договору про виділ в натурі частки з об'єкта нерухомого майна або договору про виділ частки з об'єктів нерухомого майна, що є у спільній частковій власності. Крім того, згідно п. 1.1 рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 809 від 28.07.2009 р. «Про затвердження Положення про Адресний реєстр міста Одеси» адресним реєстром міста Одеси є електронна база даних, яка містить відомості про адреси об'єктів нерухомого майна, розташованих на території міста Одеси. Пункт 1.3 даного реєстру передбачає, що адміністратором Адресного реєстру є комунальне підприємство «Право», що має повний доступ до електронної бази даних і відповідає за її технічне та технологічне створення та ведення, матеріально-технічне та технологічне забезпечення, за збереження і захист даних, що містяться в Адресному реєстрі, видає довідки з Адресного реєстру. Пунктом 3.1 даного реєстру резервування адрес здійснюється на строк два роки за замовленням власника (наймача, балансоутримувача, забудовника) об'єкта або уповноваженої ним особи у випадках: - надання адреси завершеним будівництвом об'єктам - на підставі свідоцтва про відповідність об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил; - об'єднання, приєднання, виділення та поділу домоволодінь - на підставі відповідного проекту (висновку), підготовленого уповноваженою організацією. Надання та зміна адрес без їх попереднього резервування забороняється. Пунктами 3.4 - 3.5 реєстру встановлено, що реєстрація та тимчасове внесення до реєстру об'єктів, що знаходяться в експлуатації, здійснюється реєстратором за повідомленням районних адміністрацій, КП «ОМБТІ та РОН» або власника (наймача, балансоутримувача) об'єкта; реєстрація та тимчасове внесення до реєстру об'єктів, що знаходяться в експлуатації, здійснюється на підставі відомостей Реєстру прав власності на нерухоме майно, документів про надання та зміну адрес, документів, що відповідно до законодавства України посвідчують майнові права на об'єкт, інших документів, передбачених законодавством України. Згідно з п. 4.4 реєстру розпорядження про надання або зміну адреси протягом десяти робочих днів після отримання заяви, довідки, документів, що відповідно до законодавства посвідчують майнові права на об'єкт, та документів, які підтверджують особу заявника видаються районними адміністраціями за заявою власника на підставі довідки про резервування адреси. Однак, незважаючи на імперативні приписи закону, позивачка не зверталася до вказаних органів з відповідними заявами. В порушення вимог вказаної вище Інструкції та Рішення виконавчого комітету Одеської міської ради [PERSON] ні до КП «ОМБТІ та РОН» (за висновком), ні до КП «Право» та Київської районної адміністрації Одеської міської ради (які уповноважені зарезервувати та присвоїти нову поштову адресу) із відповідними заявами не зверталась, відразу подавши позов до суду. Верховний суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на неприпустимість виконання судами функцій інших органів за відсутності відмови цих органів на вчинення відповідних дій. В даному випадку задоволення позовних вимог в цій частині призведе до виконання судом функцій органів місцевого самоврядування та БТІ, хоча позивачкою не доведений навіть факт її звернення до цих органів з метою у встановленому законом порядку виділу в натурі спільного майна та отримання правовстановлюючих документів на її частку домоволодіння як на самостійний об'єкт нерухомості. Окрім викладеного, [PERSON] у встановленому законом порядку не у повному обсязі виконані вимоги Рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.09.2009 року № 962 - вона не оформила належним чином документи щодо користування земельною ділянкою [ADDRESS], свідоцтво про право власності на частину домоволодіння з урахуванням введених в експлуатацію прибудов не одержала. Позовні вимоги [PERSON] (дошлюбне - [PERSON] та [PERSON] про знесення в примусовому порядку у найкоротший термін будівлі житлового типу, яку незаконно побудувала [PERSON] у домоволодінні [ADDRESS] також не підлягають задоволенню. Позивачами за цим позовом було невірно обрано спосіб захисту своїх прав, оскільки суд не є тим органом, який відповідно до закону здійснює знесення (демонтаж) самочинно збудованих будівель, тобто суд не може самостійно знести самочинно побудовану [PERSON] літню кухню. Виходячи зі змісту ст. 16 ЦК України суд має право зобов'язати [PERSON] знести самочинно побудовану літню кухню, однак такі позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] не були заявлені. Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В порушення вимог вказаної вище ст. 60 ЦПК України [PERSON] та [PERSON] не надали суду належних доказів на підтвердження факту порушення їх прав [PERSON] при здійсненні самочинного будівництва літньої кухні, що унеможливлює застосування до цих правовідносин ч. 7 ст. 376 ЦК України та знесення спірного майна за позовом суміжного землекористувача. Прохальна частина позовної заяви [PERSON] та [PERSON] хоча і містила вимогу про призначення судової будівельно - технічної експертизи, однак ця заява не була оплачена судовим збором, а тому судом не розглядалася. До того ж у судовому засіданні представник [PERSON] та [PERSON] не наполягав на її задоволенні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати Київської районної адміністрації Одеської міської ради покладаються на відповідачку [PERSON], а судові витрати [PERSON] та [PERSON], [PERSON] не відшкодовуються у зв'язку із відмовою у задоволенні їх позовних вимог.

Outcome: approved