Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила визнати за нею, як спадкоємицею за законом першої черги після смерті чоловіка [PERSON], померлого 28 липня 2016 року право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кутузова, б. 63, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що позивачем не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви, про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що на підставі договору від 16.02.1999 року за № 4091, посвідченого представництвом Одеської товарної біржі, зареєстрованого комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» в реєстрі за № 25 142, [PERSON] належала 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кутузова, б. 63. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 460224 від 28.07.2016 року, виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 28 липня 2016 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кутузова, б. 63. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, \~які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені \~живими після відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно заповіту від 25.01.2010 року за № 2 -162, посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області, [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з надвірними господарськими спорудами та земельну ділянку на якій розташовано вищезазначений обєкт нерухомого майна, що знаходиться та розташоване за адресою: Одеська область, Кілійський район, місто Кілія вул. Жовтнева, б. 144, заповів [PERSON]. Відповідно до ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. До не охопленої заповітом спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] відноситься 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кутузова, б. 63. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності за заповітом, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ ЖД № 470554 від 14.04.1988 року, виданого Кілійським районним відділом РАЦСу Одеської області; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-АГ № 636725 від 16.04.1970 року, виданого Кілійським районним відділом РАЦСу Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 300418 від 17.02.2001 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «Гирладжиу»; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ ЯК № 380763 від 23.08.1968 року, виданого Кілійським районним відділом РАЦСу Одеської області. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Як було встановлено судом, [PERSON] 26.01.2017 року звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] із заявою про відмову від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті батька [PERSON], померлого 28 липня 2016 року, що підтверджено нотаріально посвідченою завою від 26.01.2017 року за № 179. Також, [PERSON] 24.01.2017 року звернувся до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області із заявою про відмову від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті батька [PERSON], померлого 28 липня 2016 року, що підтверджено нотаріально посвідченою завою від 24.01.2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу заяву\~про прийняття\~спадщини. 24.01.2017 року [PERSON] у передбачений ст. 1270 ЦК України звернулась до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті чоловіка [PERSON], померлого 28 липня 2016 року, що підтверджено нотаріально посвідченою завою від 24.01.2017 року за № 12, тому вважається такою що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. \~

Outcome: approved