Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів у розмірі27092,70 грн, що еквівалентно 1000 доларам США за офіційним курсом НБУ на момент його звернення до суду. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у грудні 2013 року [PERSON] отримала від нього 1000 доларів США, про що власноруч написану розписку. Вказані кошти відповідач отримала як завдаток за укладання в майбутньому договору купівлі-продажу житлового будинку, який вона отримала у спадок після смерті матері [PERSON] Будинок розташований по [ADDRESS] . В подальшому, відповідач не здійснювала оформлення спадкових прав, а також, не вчиняла жодних дій щодо укладення договору купівлі-продажу будинку. Неодноразово [PERSON] звертався до [PERSON] з приводу повернення грошових коштів. Відповідач обіцяла, однаккошти до тепер не повернула. Потім взагалі перестала спілкуватися з [PERSON] .Позивач звертався із заявою до поліції з приводу шахрайських дій відповідача. Постановою про закриття кримінального провадження від 30.03.2018 року кримінальне провадження щодо шахрайських дій з боку [PERSON] закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Просив стягнути з [PERSON] грошові кошти, набуті без достатньої правової підстави, у розмірі27092,70 грн, що еквівалентно 1000 доларам США. Позивач [PERSON] у судове засідання не з?явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні уточнив позовні вимоги, просив стягнути з [PERSON] на користь[PERSON] грошові кошти у розмірі, що еквівалентно 1000 доларам США за офіційним курсом НБУ на момент ухвалення рішення. Суду пояснив, що [PERSON] отримала від [PERSON] 1000 доларів США. Грошові кошти відповідач отримала як завдаток за укладання в майбутньому договору купівлі-продажу житлового будинку в с. Середній Угринів Калуського району Івано- Франківської області, який вона отримала у спадок після смерті матері. [PERSON] не оформила спадкові права на будинок, а отже, не сталося укладення договору купівлі-продажу. Грошові кошти відповідачне повернула позивачу. Спочатку обіцяла, потім, взагалі, перестала спілкуватися. [PERSON] звертався до поліції з приводу шахрайських відповідача. Кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Просив позов задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь[PERSON] грошові кошти у розмірі, що еквівалентно 1000 доларам США за офіційним курсом НБУ на момент ухвалення рішення. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково, суду пояснила, що гроші у розмірі 1000 доларів США отримувала у [PERSON] десь у лютому 2013 року і власноруч писала розписку. Гроші отримала за укладання в майбутньому договору купівлі-продажу житлового будинку в с. Середній Угринів Калуського району Івано - Франківської області, який вона отримала у спадок після смерті матері. На даний час спадкові права на будинок оформила її сестра. Відповідач неодноразово пропонувала позивачеві доплатити гроші та забрати будинок. Однак, [PERSON] та його родина безкоштовно користувались будинком 4 роки. За оренду нічого не сплачували. У 2013 році був значно менший курс долара США. Тепер, коли курс долара США сильно збільшився, позивач хоче забрати в неї гроші. Вона згодна повернути грошові кошти у розмірі, що еквівалентно 1000 доларам США за офіційним курсом НБУ на момент 2013 року. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. [PERSON] взяла у [PERSON] завдаток за будинок її матері [PERSON] у сумі 1000 доларів. Про отримання грошей власноруч склала розписку(а. с. 4). [PERSON] дав завдаток за будинок у сумі 1000 доларів [PERSON] Зобов`язався віддати всі гроші після оформлення документів, про що 02.02.2013 року надав розписку(а. с. 57). 30 березня 2018 року слідчим СВ Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.11.2017 року за № 12017090170001497 за ч. 1 ст. 190 КК України була винесена постанова про закриття кримінального провадження. Допитана у рамках кримінального провадження у якості свідка [PERSON] підтвердила, що отримала завдаток у розмірі 1000 доларів США за укладання в майбутньому договору купівлі-продажу житлового будинку в с. Середній Угринів Калуського району Івано- Франківської області, який вона отримала у спадок після смерті матері. Власноруч писала розписку про отримання грошей. У 2013 році [PERSON] та його родина почали користуватись будинком та надвірними будівлями. Восени 2017 року [PERSON] телефоном повідомив, що не має на меті придбати будинок та просив повернути сплачені гроші. Тобто, між сторонами виникли цивільно-правові відносини, а отже, кримінальне провадження, розпочате за фактом заволодіння [PERSON] грошовими коштами [PERSON] шляхом зловживання довірою із попередньою правовою кваліфікацією, закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. (а. с 5 - 6). Тобто, між сторонами виникли договірні правовідносини, що регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З ч. 1 ст. 628 ЦК України вбачається, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що передбачено приписами ст. 629 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Частиною 3 ст. 635 ЦК України визначено, що зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку . Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, що закріплено ч. 1 ст. 526 ЦК України Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання , що встановлено ст. 570 ЦК України. Правила частини 2 ст. 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із стрін ухиляється від його виконання, а саме, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Тобто, аванс - це лише спосіб платежу. На відміну від завдатку він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку невиконання зобов`язання. Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12 та підтриманий постановами Верховного Суду від 28 серпня 2019 року у справі № 2-2446/11, від 14 серпня 2019 року у справі № 755/7931/16-ц. Отже, судом встановлено, що 02.02.2013 року [PERSON] передав [PERSON] аванс у сумі 1000 доларів США за придбання в майбутньому житлового будинку в с. Середній Угринів Калуського району Івано -Франківської області. На підтвердження цього, і позивачем, і відповідачем власноруч надані розписки. Вказаний факт підтверджено відповідачем у судовому засіданні. Оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку в с. Середній Угринів Калуського району Івано - Франківської області в установленому законом порядку між сторонами укладено не було, то передані [PERSON] кошти у розмірі 1000 доларів США є авансом. Те, що в розписках сторони використали термін «завдаток» не свідчить, що по суті ця сума є завдатком, оскільки не виконувала забезпечувальної функції, виходячи зі змісту розписки та дійсних намірів сторін. Тобто, боржник, який сплатив аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором. Суд не може прийняти доводи відповідача з приводу повернення коштів у сумі 1000 доларів США, визначеної за офіційним курсом відповідної валюти у гривнях станом на 02.02.2013 року, виходячи з такого. Частина 1 ст. 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом( ч. 2 ст. 533 ЦК України). Отже, у разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. З приводу тверджень [PERSON] , що позивач та його родина безкоштовно користувались будинком 4 роки, кошти за оренду не сплачували, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач не позбавлена права на звернення до суду з позовом про вирішення питання про відшкодування витрат за аренду житла. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі змістом ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, з урахуванням наведенного, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів є обґрунтованими, а відтак, підлягають задоволенню. З відповідача має бути стягнута передана сума авансу у сумі 1000 доларів США, визначена за офіційним курсом відповідної валюти у гривнях, що становить 24785 грн 76 коп за офіційним курсом НБУ на момент ухвалення рішення. При ухваленні рішення, відповідно до ст. 265 ЦПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати. В матеріалах справи наявна квитанція від 06.08.2018 року на суму 704,80 грн, щодо сплати [PERSON] судового збору при зверненні до суду з позовом, відповідно до Закону України "Про судовий збір". Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тобто, на підставі ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved