Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Заявник в травні 2019 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 липня 1974 року відділом запису актів громадянського стану Малодівицької селищної Ради між ним та його дружиною - [PERSON] було зареєстровано шлюб. Про це було зроблено відповідний запис у книзі актів цивільного стану під номером 17, та видане свідоцтво про реєстрацію шлюбу [NUMBER] . Однак, що у актовому записі, що у свідоцтві, внаслідок невірного перекладу з російської на українську мови, було допущено неправильність, а саме: його українське прізвище « [PERSON] », було записано як « [PERSON] ». За національністю він та його батьки - українці, про що свідчить записи у документах, що посвічують особу. його родина завжди дотримувалась традицій українського народу та говорили виключно українською мовою. Українською мовою, згідно родових традицій, його прізвище є « [PERSON] », зазначається українською мовою як « [PERSON] », а російською « [PERSON] ». У 2011 році він звернувся із заявою до Прилуцького міськрайонного управління юстиції в Чернігівській області про виправлення зазначеної неправильності у актових записах про його шлюб та про повторну видачу свідоцтва про шлюб із правильним прізвищем « [PERSON] ». На це він отримав відмову оскільки, як виявилось, у актових записах Борщівського районного управління юстиції його прізвище до укладення шлюбу теж значиться правильно, тобто як « [PERSON] ». Попри те, що у свідоцтві про народження від 11.10.1952 року, складеного українською мовою, його та прізвище його батька зазначено правильно « [PERSON] », він звернувся до відділу ДРАЦС Деснянського РУЮ про виправлення зазначеної неправильності його прізвища, однак за висновком № 22 від 21.03.2013 р. про внесення змін до актового запису цивільного стану відділу державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві знову отримав відмову. Згідно цього висновку йому не могли виправити неправильність у прізвищі через відсутність підстав до яких віднесли: відсутність актового запису про народження його батька; неправильність прізвища у актовому записі про шлюб батьків (там прізвище взагалі зазначено як [PERSON] ), неправильність його прізвища у актовому записі про його народження ( [PERSON] ). Таким чином він був вимушений звернутися до суду з заявою, в якій просить суд встановити юридичний факт того, що родове прізвище [PERSON] , [INFO] , уродженця села Озеряни Борщівського району Тернопільської області, українською мовою - « [PERSON] ». Ухвалою судді від 20.05.2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено справу до розгляду, а також витребувано докази у справі за клопотанням заявника. В судовому засіданні заявник та представник заявника повністю підтримали вимоги заяви та просили суд про її задоволення. Представники заінтересованих осіб по справі в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, в своїх письмових заявах просили проводити судовий розгляд без їх участі. Вислухавши пояснення заявника, представника заявника, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні 26 липня 1974 року відділом запису актів громадянського стану Малодівицької селищної Ради між заявником та його дружиною - [PERSON] було зареєстровано шлюб. Про це було зроблено відповідний запис у книзі актів цивільного стану під номером 17, та видане свідоцтво про реєстрацію шлюбу [NUMBER] . Однак, що у актовому записі, що у свідоцтві, внаслідок невірного перекладу з російської на українську мови, було допущено неправильність, а саме: його українське прізвище « [PERSON] », було записано як « [PERSON] ». За національністю він та його батьки - українці, про що свідчить записи у документах, що посвічують особу. його родина завжди дотримувалась традицій українського народу та говорили виключно українською мовою. Українською мовою, згідно родових традицій, його прізвище є « [PERSON] », зазначається українською мовою як « [PERSON] », а російською « [PERSON] ». У 2011 році заявник звернувся із заявою до Прилуцького міськрайонного управління юстиції в Чернігівській області про виправлення зазначеної неправильності у актових записах про його шлюб та про повторну видачу свідоцтва про шлюб із правильним прізвищем « [PERSON] ». На це він отримав відмову оскільки, як виявилось, у актових записах Борщівського районного управління юстиції його прізвище до укладення шлюбу теж значиться правильно, тобто як « [PERSON] ». Попри те, що у свідоцтві про народження від 11.10.1952 року, складеного українською мовою, його та прізвище його батька зазначено правильно « [PERSON] », він звернувся до відділу ДРАЦС Деснянського РУЮ про виправлення зазначеної неправильності його прізвища, однак за висновком № 22 від 21.03.2013 р. про внесення змін до актового запису цивільного стану відділу державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві знову отримав відмову. Згідно цього висновку йому не могли виправити неправильність у прізвищі через відсутність підстав до яких віднесли: відсутність актового запису про народження його батька; неправильність прізвища у актовому записі про шлюб батьків (там прізвище взагалі зазначено як [PERSON] ), неправильність його прізвища у актовому записі про його народження ( [PERSON] ). Із витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження та про шлюб підтвердилось, що: -у актовому записі про народження № 29 від 11 жовтня 1952 року складеному Озерянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області на [PERSON] , у відомостях про дитину у графі «прізвище, власне ім`я, по-батькові» зазначено прізвище « [PERSON] , а по-батькові взагалі відсутнє; -у цьому ж актовому записі про народження у відомостях про батька у графі «прізвище, власне ім`я, по-батькові» зазначено « [PERSON] »; у відомостях про матір у графі «прізвище, власне ім`я, по-батькові» зазначено « [PERSON] . -у актовому записі про шлюб №17 від 26 липня 1974 року складеному Малодівицькою селищною радою Прилуцького району на [PERSON] та [PERSON] , у відомостях про чоловіка у графах «прізвище до державної реєстрації шлюбу» та «прізвище після державної реєстрації шлюбу» зазначено « [PERSON] »; у відомостях про дружину у графі «прізвище після державної реєстрації шлюбу» зазначено « [PERSON] ». З огляду на вищевикладене, російськомовна транскрипція українського прізвища заявника у актових записах є тією причиною, що унеможливлює одержання ним повторного свідоцтва про шлюб та здійснення відповідними органами виправлень у актових записах. Доказами того, що родове прізвище заявника українською мовою « [PERSON] » є: паспорт його батька, громадянина України [PERSON] виданий на прізвище « [PERSON] » Деснянським РУ ГУ МВС України у місті Києві 27.10. 2009 року; карта фізичної особи-платника податків його батька [PERSON] , видана Державною податковою адміністрацією України на прізвище « [PERSON] » ;пенсійне посвідчення його батька [PERSON] № [NUMBER] від 31.08.2010 р. серія [NUMBER] видане пенсійним фондом України на прізвище « [PERSON] »; посвідчення інваліда війни його батька [PERSON] , видане Деснянським управлінням праці та соціального захисту населення у м. Києві на прізвище « [PERSON] »; свідоцтво про смерть його батька [PERSON] , видане відділом реєстрації смерті Головного управління юстиції у місті Києві від 3.06.2013 року серії [NUMBER] на прізвище « [PERSON] »; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 00022807067 від 10.05.2019р., де у графі «відомості про особу» зазначено « [PERSON] » свідоцтво про народження [PERSON] від 11.10.1952 року серії [NUMBER] , видане українською мовою Озерянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 18.10.1955 року на прізвище « [PERSON] »; прізвища батьків у цьому свідоцтві українською мовою зазначені [PERSON] та [PERSON] ; паспорт громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] виданий Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві 12.11.1996 року на прізвище « [PERSON] »; карта фізичної особи-платника податків [PERSON] , видана Державною податковою адміністрацією України на прізвище « [PERSON] » ; паспорт дружини заявника, громадянки України [PERSON] серії [NUMBER] виданий Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві 22.09.1998 року на прізвище « [PERSON] »; висновок Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/199-а від 20.04.2012 року. У цьому висновку зазначено, що в умовах російсько-української двомовності в українських документальних записах трапляються випадки сплутування літер / та ы в основах, і що згідно з чинними правилами правопису український нормативний запис прізвища заявника - [PERSON] . Цим висновком також встановлено, що попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах прізвища українською мовою « [PERSON] » і « [PERSON] » є ідентичними. Відповідно до ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Неправильне зазначення прізвища заявника та прізвища його батька у актових записах та у свідоцтві про шлюб порушує ряд його конституційних прав, а саме: право на індивідуальність і право на збереження своєї національної культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства (стаття 300 Цивільного кодексу України); право на ім`я та право на транскрибований запис прізвища та імені відповідно до своєї національної традиції (ч.1-2 ст. 294 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. З ст. 294 Цивільного кодексу України у разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Згідно п. 2.13.1 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5, однією з підстав для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.7 Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Згідно 2.16. Правил зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Згідно п. 2.18. зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану. Відповідно до п 2.22 Правил, після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається або надсилається для вручення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його проживання свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану. На свідоцтві проставляється штамп "Повторно". Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки є доведеними ним в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved