Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.09.2006 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які знаходяться на повному утриманні та вихованні позивача. На протязі тривалого періоду часу сторони проживають окремо, стосунків не підтримують. З того часу відповідач інколи надає матеріальну допомогу на утримання дітей, яка є мізерною для забезпечення їх всім необхідним, розвитку їх здібностей. Відповідач молодий за віком, працездатний, займається підприємницькою діяльністю та отримує дохід, достатній для належного утримання дітей, має рухоме та нерухоме майно, інших утриманців не має. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у розмірі по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Подала заяву, в якій просить провести розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує та просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про дату проведення судових засідань повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення про його виклик в судове засідання на сайті судової влади. Причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити повністю, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.09.2006 року. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Відповідач зобов'язання по утриманню дітей належно не виконує. З матеріалів справи встановлено, що відповідач працездатний, займається підприємницькою діяльністю та отримує досить високий дохід, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обов'язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено прожитковий мінімум на одну особу - дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач належним чином не надає матеріальне утримання своїм дітям, враховуючи матеріальне становище дітей, які потребують значних коштів на забезпечення їх всім необхідним та для їхнього належного розвитку, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який є працездатний, займається підприємницькою діяльністю та отримує достатньо високий дохід, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивача - [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] в сумі по 2500 /дві тисячі п'ятсот/ гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв'язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704, 80 гривень. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved