Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить постановити рішення про визнання майна - квартири №200 загальною площею 70,4м2 по вул. Шевченка, 418 у м. Львові спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], як набуте подружжям за час шлюбу; визнати за кожним з подружжя право власності в рівних частинах по 1/2 на квартиру№200 загальною площею 70,4м2, по вул. Шевченка, 418 у м. Львові. В позовній заяві зазначив про те, що він з [PERSON] перебуває у шлюбі з 18 лютого 1984 року. 31 травня 2011 року, перебуваючи у шлюбі його дружина уклала договір підряду №20/6 про участь у будівництві житла по вул. Шевченка, 418 у м. Львові із замовленням та фінансуванням двохкімнатної квартири №200 на 5 поверсі загальною проектною площею 70,4кв.м., вартістю 268015грн., комірки між 7 і 8 поверхами. Відповідно до технічного паспорту на вказану квартиру від 17 липня 2013 року загальна площа її складає 70,4кв.м. Повністю сплачені кошти на вказану квартиру у сумі 413755,00 грн. були використані з доходу їхньої сім'ї. Однак дружина заперечує його право у власності на вказану квартиру, оскільки вважає себе власником квартири. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила. Представник ПрАТ "Ірокс", в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Суд вважає можливим розглянути справу у її відсутність. Заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з положеннями ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями ст.ст.10,60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до положень ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з вимогами ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 лютого 1984 року. Під час шлюбу 31.05.2011р. [PERSON] уклала з ПрАТ «ІРОКС» договір підряду №20/6 про участь у будівництві житла по вул. Шевченка, 418 у м. Львові із замовленням та фінансуванням двохкімнатної квартири №200 загальною площею 70,4кв.м., вартістю 268015грн. Це підтверджується представленими суду копією договору №20/6 від 31 травня 2011 року. Відповідно до технічного паспорту від 17 липня 2013 року на вказану квартиру [ADDRESS], загальна площа її складає 70,4кв.м. Судом встановлено, що вартість квартири, відповідно до її фактичної площі, сплачена [PERSON] повністю в розмірі 402755,00грн. Це підтверджує довідка ПрАТ «ІРОКС» №970 від 09.09.2016р., ксерокопії квитанцій до прибуткового касового ордеру, які видавались на ім'я відповідачки по справі [PERSON]. Отже вартість квартири повністю сплачена одним із подружжя під час перебування у шлюбі, відтак квартира набута в шлюбі - являється спільною-сумісною власністю подружжя, їх частки є рівними. За актом прийому - передачі об'єкту завершеного будівництва, квартира передана відповідачці. Вона знаходиться у користуванні та володінні сторін. Згідно ч.1 ст.331 ЦК України виникненню права власності на новостворене нерухоме майно передує прийняття його в експлуатацію Відповідно до Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої 10.07.2014р. Інспекцією ДАБК м.Львова, житловий будинок №418 на вул.Шевченка в м.Львові (секції 1-2,5,6,7-8) вважається закінченим і готовим до експлуатації. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право власності на квартиру [ADDRESS] сторонами не було зареєстровано. Відповідачка не визнає таке право за позивачем. Суд вважає, що право власності позивача на спільне майно подружжя порушено та підлягає захисту. При проведенні державної реєстрації права власності на спірну квартиру власниками квартири, незважаючи на те, що договори підряду у будівництві укладені [PERSON], мають бути вказані [PERSON] та [PERSON], оскільки ця кватира набута ними у шлюбі і є спільною сумісною власністю подружжя. Частки сторін у праві власності на квартиру є рівними. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає позов підставним, таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved