Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивач АТ «ЗФЗ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідачі є власниками/наймачами/мешканцями квартири [ADDRESS] та зареєстровані за зазначеною адресою. АТ «ЗФЗ» є балансоутримувачем багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] та надає житлово-комунальні послуги відповідачу. У період з 01.07.2014 р. по 30.04.2020 року відповідачам надані послуги утримання будинку та прибудинкової території, вивіз сміття, відповідно до діючих тарифів. Оскільки відповідачі частково здійснювали плату за надані житлово-комунальні послуги, виникла заборгованість у розмірі 7 748,44 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно, а також понесені судові витрати у розмірі 2102 грн. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання не з`явилися, причину своєї неявки суду не повідомили, відзиву не подали, а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] по теперішній час. Багатоквартирний будинок [ADDRESS] не увійшов до статутного фонду Відкритого акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» у процесі приватизації, але перебуває на його балансі. Отже, АТ «ЗФЗ», як правонаступник ВАТ «ЗФЗ», починаючи з 30.05.1995 року є балансоутримувачем вищезазначеного житлового будинку і відповідно до приписів нормативно-правових норм чинного законодавства забезпечує управління житловим будинком і забезпечує збереження такого майна. Починаючи з дня реєстрації і до теперішнього часу AT «ЗФЗ» надає житлово-комунальні послуги відповідачам на підставі Закону України «Про житлово- комунальні послуг», Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та інших нормативних актів. Згідно п.1. «Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», виконавець забезпечує надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - послуг) у житловому будинку (гуртожитку) по [ADDRESS] , а споживач забезпечує своєчасну оплату таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах передбачені цим договором. Відповідно до п.2 «Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», виконавець надає послуги відповідно до встановленого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Пункт «Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» передбачає, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться не пізніше ніж до 25 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п.п.1 п.11 «Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений договором строки. Від підписання типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідачі - відмовились, тому позивач не може надати до суду підписаний вищезазначений типовий договір укладений між виконавцем послуг та споживачами. При цьому власники квартири [ADDRESS] та суб"єкти користування послугами - мешканці кв. 52 , фактично отримували послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за затвердженим типовим договором, від підписання якого відмовились, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини у період з липня 2014 року по квітень 2020 року. Відповідно до позиції Верховного суду України, викладеної у постанові від 10.10.2012р. № 6-110цс 12, укладання договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає Типовому договору. Відмова споживача послуг від укладання договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст.ст. 627, 630 Цивільного кодексу України, ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який діяв до 19.05.2019 року. Щомісяця з 1 липня 2014 року по 30 квітня 2020 року АТ «ЗФЗ» нараховував відповідачам плату за надані послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, вивіз сміття, відповідно до діючих тарифів. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги були затверджені органами місцевого самоврядування, а саме: -лист Запорізької міської ради за вих. №01921/06-19 від 23.04.2009р. з додатками (встановлені тарифи у період з 23.04.2009р. по 30.04.2018р.); -Рішення №125 від 23.03.2018 Запорізької міської ради з додатками (встановлені тарифи з01.05.2018р.). Однак відповідачі не здійснювали плату в повному обсязі (часткова оплата) за надані житлово-комунальні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість за надані послуги в розмірі 7748,44 гривень, що підтверджується особовим рахунком. Відповідно до ч. 2 ст. 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Стаття 509 ЦК України встановлює, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст. 11 ЦК України, до яких зокрема відносяться договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦКУ). Відповідно до ст. 627 ЦКУ сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як вбачається зі ст. 632 ЦКУ, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки, тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. За ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 638 ЦКУ передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦКУ, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтями 525, 526 ЦКУ зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння зміна умов зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Статтею 629 ЦКУ передбачено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 903 ЦК України передбачено що якщо договором передбачено надання " за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця. Як вбачається з п.п.2 п. 1 ст. 7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості. Згідно п.п. 5 п. 2 ст. 7 споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово- комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п.п. 10 п. 2 ст. 7 Закону споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Пункт 1 ст. 9 Закону України передбачає, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісячно, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (п.1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved