Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON], звертаючись до суду з вказаним вище позовом, просить: - розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції 11 грудня 2009 року, актовий запис за № 2378; - стягнути з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина[PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з 2015 року, проживають окремо. Спільне життя не склалося внаслідок взаємних непорозумінь та різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Оскільки між нею на чоловіком втрачені почуття взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного, спільне господарство не ведеться з 2015 року, а збереження шлюбу, на думку позивача, суперечить її інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини, тому просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Сторони в судове засідання не з"явилися, через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, зазначивши в заявах, позивач - про підтримання позову, відповідач - про визнання позову. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не з'явившихся осіб на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з"явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 грудня 2009 року між [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що було зроблено актовий запис за № 2378 (а.с. 4). Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до викладених в позовній заяві обставин, сторони з 2015 року шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки у сторін фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер. Виходячи з положень ст. 180 СК України, позивач має право на отримання аліментів від відповідача на утримання їх спільної дитини - сина [PERSON], [INFO], який згідно довідки № 1211 від 15.05.2017, виданої управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради, проживає разом з нею. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач є працездатний та може надавати матеріальну допомогу, відсутність у відповідача інших утриманців, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 23.05.2017 до 07.07.2017, а з 08.07.2017 - не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved