Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Заявниця звернулася з заявою до суду та просить встановити факт її постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України станом на 24 серпня 1991 року, що дасть їй змогу отримати паспорт громадянина України, в зв`язку з тим, що вона в 2007 році в результаті пожежі у будинку втратила паспорт СРСР зразка 1974 року, який вона мала для підтвердження своєї особи. Заявниця подала до суду заяву, в якій підтримує заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на обставини, викладені в заяві, і просить справу розглянути без її участі. Представник заінтересованої особи подав до суду заяву, в якій не заперечує щодо задоволення заяви, просить справу розглянути без його участі. Дослідивши документи справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] у с.Матвіївка Веселівського району Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про народження заявниці серії [NUMBER] , виданого 30.07.1966 року(а.с.4). В 2007 році в результаті пожежі у будинку заявниця втратила паспорт СРСР зразка 1974 року, який вона мала для підтвердження своєї особи. В січні 2020 року заявниця звернулася до Петрівського районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Кіровоградській області із заявою про отримання паспорту громадянина України у зв`язку із втратою паспорта колишнього СРСР зразка 1974 року, однак їй було відмовлено(а.с.8), мотивуючи тим, що у неї відсутня реєстрація місця проживання на території Петрівського району станом на 24.08.1991 року та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім передбачених ч.1 ст.315 ЦПК України, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до роз`яснень, викладених у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року(із змінами), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Розглядаючи аналогічну справу, Верховний Суд зробив відповідний висновок, що тлумачення ст.315 ЦПК України(в старій редакції ст.256 ЦПК) перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпними і в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України(постанова Верховного Суду від 22.08.2018 року, справа №363/217/17-ц, провадження №61-15154св18). У відповідності з ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України заявниці підтверджується: копією свідоцтва про народження заявниці серії [NUMBER] , виданого 30.07.1966 року(а.с.4), копією трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 01.08.1984 року(а.с.5-6), копією заяви для отримання паспорту зразка 1974 року(а.с.7). Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України є підставою для оформлення належності до громадянства України. Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що встановлення факту постійного проживання на території України заявниці станом на 24 серпня 1991 року тягне юридичні наслідки, а саме: дає змогу заявниці отримати паспорт громадянина України, суд вважає за необхідне заяву задовольнити. На підставі ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України», ч.2 ст.315 ЦПК України та

Outcome: approved