Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Орган опіки і піклування в особі Гайворонської районної державної адміністрації, що діє в інтересах малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів. Позов мотивовано тим, що на обліку служби у справах дітей Гайворонської районної державної адміністрації перебувають малолітні діти, позбавлені батьківського піклування: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Рішенням Гайворонського районного суду від 15 серпня 2017 року у зв'язку неналежним виконанням матір'ю [PERSON] [INFO], її обов'язків по утриманню, вихованню та розвитку дітей, зазначені діти відібрані від матері, строком на 12 місяців. Батько дитини [PERSON] - [PERSON] помер, в дітей: [PERSON] та [PERSON] у свідоцтвах про народження батько записаний відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Розпорядженням голови Новомиргородської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 09 листопада 2017 року № 290-р "Про утворення прийомної сім'ї [PERSON] та [PERSON] і влаштування до неї малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] діти влаштовані в прийомну сім'ю. Протягом року, незважаючи на відібрання дітей та те, що [PERSON] рішенням Гайворонського районного суду була попереджена про необхідність змінити ставлення до дітей, а в рамках здійснення соціального супроводу фахівцями РЦСССДМ проводилася соціально-профілактична робота щодо підвищення виховного потенціалу матері, виконання батьківських обов'язків, відповідального батьківства, ведення здорового способу життя, тощо, мати [PERSON] належних висновків не зробила, так як поведінка її за цей рік не змінилася на краще. Відповідач і надалі продовжує вести аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 178 КУпАП та ст. 185 Кримінального кодексу України. В законну силу рішення Гайворонського районного суду про відібрання малолітніх дітей вступило 29 серпня 2017 року, тобто річний термін відібрання дітей у гр. [PERSON] без позбавлення останньої батьківських прав закінчується 29 серпня 2018 року. Ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своїх малолітніх дітей виражається також у тому, що вона і надалі не цікавиться фізичним і духовним розвитком дітей, не дбає про їх матеріальне забезпечення та здоров'я. З часу відібрання дітей на їх утримання стягувались аліменти в розмірі 350 грн. на кожну дитину окремо щомісячно починаючи з 01.02.2017 року. Згідно довідки - розрахунку Гайворонського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 15.08.2018р. № вих. №11291, заборгованість по аліментам [PERSON] наданий час складає 12600 грн. Протягом року мати [PERSON] практично не спілкувалася з своїми малолітніми дітьми, не вітала їх з днем народження, не виявляла цікавості до їх внутрішнього світу, що значно порушує нормальне самоусвідомлення дітей, що може негативно вплинути на їх подальший розвиток. За весь час перебування дітей в прийомні сім'ї, гр. [PERSON] лише один раз 15 червня 2018 року за сприяння служби у справах дітей райдержадміністрації відвідала дітей за їх місцем перебування в прийомній сім'ї. Відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками щодо утримання, виховання та розвитку дітей. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Гайворонській районній державній адміністрації за ініціативи служби у справах дітей розглянуто питання щодо подальшого влаштування дітей. На засіданні комісії розглядалось питання щодо вирішення про позбавлення матері [PERSON] або повернення дітей в біологічну родину матері. Членами комісії одноголосно було прийняте рішення про доцільність позбавлення громадянки [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO], відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Збільшити розмір аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 всіх доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно з перерахуванням коштів на особистий рахунок дітей, починаючи з дня подання позову й стягувати щомісячно до повноліття дітей. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просить його задовільнити. Пояснила, що відповідач не цікавиться життям своїх дітей, не надає матеріальної допомоги, жодного разу не провідала дітей, без будь-якої поважної причини. Не заперечує проти винесення заочного рішення. В судовому засіданні надала висновок про те, що необхідно позбавити [PERSON] [INFO], відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки це буде відповідати інтересам дітей. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про, що свідчить поштове повідомлення про одержання судової повістки. Відзив на позовну заяву не надіслала. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні кожний окремо суду пояснили, що знають дітей відповідача, відповідач взагалі не цікавиться життям та здоров'ям своїх дітей, не приймає участі у їх вихованні та утриманні. За весь час перебування дітей в прийомні сім'ї, [PERSON] лише один раз відвідала дітей. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. На обліку служби у справах дітей Гайворонської районної державної адміністрації перебувають малолітні діти, позбавлені батьківського піклування: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Рішенням Гайворонського районного суду від 15 серпня 2017 року у зв'язку неналежним виконанням матір'ю [PERSON] [INFO], її обов'язків по утриманню, вихованню та розвитку дітей, зазначені діти відібрані від матері, строком на 12 місяців (а.с. 11-14). Батько дитини [PERSON] - [PERSON] помер (а.с. 10), в дітей: [PERSON] та [PERSON] у свідоцтвах про народження батько записаний відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 8-9). Розпорядженням голови Новомиргородської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 09 листопада 2017 року № 290-р "Про утворення прийомної сім'ї [PERSON] та [PERSON] і влаштування до неї малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] діти влаштовані в прийомну сім'ю (а.с. 17-18). Відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 176, 184, 178 КУпАП (а.с. 16, 20). Згідно довідки - розрахунку Гайворонського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 15.08.2018р. № вих. №11291, заборгованість по аліментам [PERSON] наданий час складає 12600 грн (а.с. 19). Протягом року [PERSON] не спілкувалася з своїми малолітніми дітьми, не вітала їх з днем народження, не виявляла цікавості до їх внутрішнього світу, що значно порушує нормальне самоусвідомлення дітей. За весь час перебування дітей в прийомні сім'ї, гр. [PERSON] один раз за сприяння служби у справах дітей райдержадміністрації відвідала дітей за їх місцем перебування в прийомній сім'ї, що підтверджується показами свідків. Згідно вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно із нормами ст.164 Сімейного кодексу України, ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач протягом року не цікавиться життям дітей, не бачиться з ними, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків: - не турбується про фізичний та духовний розвиток дітей. - нe цікавиться, як ростуть їх діти. - не забезпечує дітей необхідним харчуванням. - не забезпечує дітей медичним доглядом. - не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, зловживає алкоголем, а тому має бути позбавлена батьківських прав щодо дітей. Відповідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний, духовний розвиток дитини, не забезпечують дитині необхідного харчування, медичного догляду, тощо. Судом встановлено, що відповідач згідно рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 15.08.2017 року сплачує аліменти на користь органу опіки та піклування в особі Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області на утримання дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] в розмірі 350 грн. на кожного на місяць починаючи з 01.02.2017 року до закінчення перебування дітей під опікою органу опіки та піклування при Гайворонській районній державній адміністрації (а.с. 11-14). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі №143 цс 13. Враховуючи обставини викладені позивачем та згідно ст.ст. 182, 192 СК України, необхідно змінити розмір аліментів визначений за рішенням суду, і стягти їх в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання трьох дітей, починаючи з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення дітьми повноліття, оскільки так бажає позивач та це відповідає вимогам Закону. Поряд з цим не підлягає задоволенню вимога позивача про зміну розміру стягнення аліментів з дня подачі позовної заяви. Суд вважає, що в даному випадку аліменти слід стягувати з моменту вступу рішення суду в законну силу, згідно п. 23 Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Позбавлення батьківських прав не звільняє відповідача від обов'язку згідно ст. 180 СК України утримувати дитину до повноліття. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: approved