Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] право власності на: - земельну ділянку площею 1,4957 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) № 1337,157 а, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І ОД № 042488 від 21.12.2005 року; - земельну ділянку площе 0,1826 га, зрош., передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) № 1337,157а, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І ОД № 042488 від 21.12.2005 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із тим, що відповідно до листа № 3013/126-18 від 01.11.2018 року наданого Міськрайонним управління в Ізмаїльському районі та місті Ізмаїлі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) був обміняний на державний акт на право на земельну ділянку серії І ОД № 042488 , зареєстрований 01.05.521.01335 від 21.12.2005 року але власником не отриманий. В судове засіданні позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник відповідача Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву [PERSON] до Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.02.2020 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало наступне майно: - земельна ділянка площею 1,4957 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) № 1337,157 а, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І ОД № 042488 від 21.12.2005 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації ради народних депутатів № 240`/А-2003 від 31 березня 2003 року; - земельна ділянка площе 0,1826 га, зрош., передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) № 1337,157а, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І ОД № 042488 від 21.12.2005 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації ради народних депутатів № 240`/А-2003 від 31 березня 2003 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.01.2017 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилась спадщина на вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до заповіту від 13.12.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І., зареєстрованого в реєстрі за № 5280, [PERSON] , усе своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті, і на що вона матиме право заповіла [PERSON] . Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Осіб які мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] немає. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 05.07.2018 року за № 930, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину такими, що підлягають захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved