Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на відшкодування шкоди, завданої злочином 459550 грн. Обгрунтовано позов тим, що вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.11.2013 року у справі № 2515/123242/2012 [PERSON] визнано винним за ч. З ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, призначено покарання у вигляді 5 (п'яти) років позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна, що є його власністю; [PERSON] визнано винним за ч. 4 ст. 190 КК України, призначено покарання у вигляді 5 (п'яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання, встановивши випробування строком на 3 (три) роки; [PERSON] визнано винним за ч. З ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, призначено покарання у вигляді 5 (п'яти) років позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна, що є його власністю. Вироком суду доведено заподіяння позивачу винними діями відповідачів матеріальної шкоди у розмірі 459550,00 грн., що є підставою для їх стягнення. В судове засідання представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Також представник позивача зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі про час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. ст.224-226 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.11.2013 року у справі № 2515/123242/2012 [PERSON] визнано винним за ч. З ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, призначено покарання у вигляді 5 (п'яти) років позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна, що є його власністю; [PERSON] визнано винним за ч. 4 ст. 190 КК України, призначено покарання у вигляді 5 (п'яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання, встановивши випробування строком на 3 (три) роки; [PERSON] визнано винним за ч. З ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, призначено покарання у вигляді 5 (п'яти) років позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна, що є його власністю. Вироком суду встановлено, що у липні 2007 року [PERSON], діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, направлений на отримання джерел незаконного збагачення, з метою заволодіння шляхом обману та зловживання довірою та коштами банківської установи, створив та очолив стійку організовану злочинну групу, до складу якої залучив своїх знайомих [PERSON] та [PERSON], які виразили готовність здійснювати такі злочинні дії. З цією метою [PERSON] розробив та узгодив з [PERSON] та [PERSON] план здійснення злочинів вказаного спрямування, та розподілив ролі між учасниками організованої групи. Зокрема, згідно до розробленого злочинного плану, [PERSON] займався пошуком нерухомості, особисто спілкувався з працівниками БТІ і нотаріусом, вчиняв дії, пов'язані з прискоренням оформлення необхідних документів щодо укладання договорів купівлі- продажу будинків, після отримання коштів розподіляв їх між учасниками групи, а також здійснював загальне керівництво діями співучасників. [PERSON] займався пошуками застарілих, невеликої вартості житлових будинків та за допомогою особи (працівник ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", [PERSON]), матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, проводив їх оцінку із завищенням у декілька разів фактичної вартості будинку, приводив до особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, позичальників, які в його присутності, підписували та заповнювали всі необхідні документи для одержання кредиту. Він же у подальшому отримував кредитні кошти та передавав їх [PERSON] [PERSON] підшукував осіб, які за винагороду оформляли на себе іпотечний кредит для придбання вказаних будинків по завищеній вартості та контролював здійснення ними двох- трьох первинних платежів, з метою уникнення підозри у працівників банку щодо подальшого ухилення від кредитних зобов'язань. Вироком суду доведено заподіяння позивачу винними діями відповідачів матеріальної шкоди у розмірі 459550,00 грн. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Під шкодою, що має бути відшкодована, розуміється знешкодження або зменшення блага потерпілого в результаті порушення його матеріального права, що охороняється законом. За ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, протиправними діями [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позивачеві заподіяна матеріальна шкода у розмірі 459550,00 грн., а тому вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved