Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що її дочка [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У 2014 році, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Її донька [PERSON] пішла жити з іншим чоловіком, не спілкується з нею та з дітьми. Жодної матеріальної допомоги на утримання дітей донька не надає. [PERSON] проживає окремо, самоусунувся від будь-якого спілкування із своїми доньками та ніякої участі у їх вихованні та утриманні не приймає, у визначений судом щомісячний строк аліменти на їх утримання не сплачує. Діти відповідачів, тобто її внучки, проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні. Посилаючись на вказані обставини просить позбавити відповідачів батьківських прав щодо їх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Крім цього, просить припинити право [PERSON] на отримання аліментів від [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], та стягнути з кожного з відповідачів аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину, а саме по 1050 грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення ними повноліття. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] правом на подання відзиву не скористалися. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак подали суду заяву, в якій просили справу розглянути без їх участі. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області в судове засідання не з'явилася. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 січня 2019 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 березня 2019 року у даній справі закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду по суті. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 20 квітня 2010 року зареєстрували шлюб, та [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.10). Згідно даних свідоцтв про народження неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], їх батьком значиться відповідач [PERSON], а матір'ю значиться відповідач [PERSON].(а.с.7, 8). Із рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2014 року вбачається, що шлюб між відповідачами [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 11). Згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 грудня 2014 року, з [PERSON] стягнуто в користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1-3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття (а.с.12). Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 31 жовтня 2018 року вбачається, що заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 60 731 грн. 33 коп. (а.с.13). Згідно довідок Тячівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів від 24 вересня 2018 року №110 та від 12 березня 2019 року № 58, [PERSON] навчається в даному закладі. Вихованням дитини займається бабуся. Батьки дитини за час навчання не спілкувалася з вчителями, не забирали дитину додому, до школи не приходили та не відвідувала батьківські збори (а.с.14). Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї від 25 вересня 2018 року вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS], та має на своєму утриманні двоє онуків: [PERSON] та [PERSON]. Мати дітей з ними не проживає, участі у їх вихованні не приймає (а.с.16). Згідно висновку органу опіки і піклування Тячівської райдержадміністрації від 04 березня 2019 року за №36 відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Цим же висновком дано згоду на позбавлення відповідачів батьківських прав щодо їх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO](а.с.66). V. Оцінка Суду. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. У поданій позовній заяві і в судовому засіданні позивач зазначила, що відповідачі з дітьми не спілкуються, ними не піклується, тобто залишили їх на призволяще, без належних засобів до існування та без фізичної, матеріальної, духовної та моральної підтримки. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що наведені позивачем і досліджені в судовому засіданні докази, а саме, акти обстеження житлово-побутових умов позивача, інформація з шкільного закладу, висновок органу опіки і піклування Тячівської райдержадміністрації від 04 березня 2019 року за №36, безсумнівно свідчать про ухилення відповідачів від виконання своїх обов'язків щодо виховання дітей і свідоме нехтування ними цими своїми обов'язками. Згідно ч.ч.1, 5-7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивач довів підставність своїх позовних вимог зазначеними вище доказами, а відповідачі не надали суду жодного доказу для спростування позовних вимог. А тому, суд вважає, що для захисту прав та інтересів неповнолітніх дітей, позов в частині позбавлення батьківських прав слід задовольнити і позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 31) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей суд враховує майновий стан позивачки, яка проживає з неповнолітніми дітьми, є пенсіонеркою та сама веде догляд за ними, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідачів, які не мають постійного місця праці і заробіток яких носить нерегулярний мінливий характер. Разом з цим, суд враховує, що відповідачі мають працездатний вік, а тому виходячи із середньомісячної заробітної плати в Тячівському районі, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини слід задовольнити і стягнути з кожного з відповідачів на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1050 гривень, щомісячно. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів слід задовольнити та стягнути з кожного відповідача на користь позивача, щомісячно, аліменти на утримання двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі по 1050 гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 грудня 2018 року, і до їх повноліття, оскільки така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дітей хоча б найнеобхіднішим. Оскільки судом вирішено стягувати з 28 грудня 2018 року аліменти з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], суд вважає, що з 28 грудня 2018 року слід припинити стягувати аліменти з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що визначені рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 грудня 2014 року. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з кожного з відповідачів в користь позивача понесені нею судові витрати - судовий збір в розмірі по 352 гривні 40 копійок, та слід стягнути з кожного відповідача в користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України по 384 гривні 20 копійок судового збору.

Outcome: approved