Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 16 серпня 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона проживала з відповідачем в незареєстрованому шлюбі з 01 лютого 2015 року по 01 лютого 2016 року. [INFO] у них народився син - [PERSON] . У свідоцтві про народження серія [NUMBER] відповідач вказаний як батько [PERSON] З 2016 року сторони проживають окремо, а їх малолітній син проживає разом з матір`ю та знаходиться повністю на її утриманні. Заочним рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 19 грудня 2016 року стягнуто з [PERSON] [INFO] , який мешкає [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] , аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від заробітку доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць починаючи з дня подання позову тобто з 29 вересня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі виконавчого листа № 517/423/16-ц від 16 лютого 2017 року, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області було відкрито виконавче провадження № ДВ-13/164/2016. [PERSON] не виконує свої батьківські зобов`язання та ухиляється від сплати аліментів в повному обсязі, в зв`язку з чим у нього виникла значна заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 29 липня 2019 року, зробленому державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області, Горділовським М.М. станом на 01 липня 2019 року заборгованість по аліментам становить 61179 (шістдесят одна тисяча сто сімдесят дев`ять) грн. 06 коп. Дана заборгованість на сьогоднішній день непогашена. Відповідач зовсім не цікавиться життям та здоров`ям сина, не дзвонить, на контакт не йде, не спілкується зі своєю дитиною. З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Відповідно до розрахунку - за період з 29 вересня 2016 року по 01 липня 2019 року сума пені за прострочення сплати аліментів, яку відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача складає 18 561 (вісімнадцять тисяч п`ятсот шістдесят одна) грн. 54 коп. Загалом за весь час 3% річних становлять 5 053 (п`ять тисяч п`ятдесят три) грн. 56 коп. Розмір інфляційних втрат за період з 29.09.2016 року по 01.07.2019 року складає 23 859 (двадцять три тисячі вісімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 83 коп. У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів, інфляційні втрати та три відсотки річних. 2. Відповідач відзив на позов не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 3. Позивач надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила проводити судове засідання без її участі. (а.с. 17) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 4. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2019 року, цивільну справу № 496/3107/19, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. 5. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 20 серпня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 6. Відповідач [PERSON] в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 7. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (ст. 128 Цивільно-процесуального кодексу України) та в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. 8. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 9. Судом встановлено, що в період сумісного проживання у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] . Згідно вказаного свідоцтва батьком дитини вказаний відповідач - [PERSON] . (а.с. 11) 10. Заочним рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 19 грудня 2016 року стягнуто з [PERSON] [INFO] , який мешкає [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] , аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/4 частки від заробітку доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць починаючи з дня подання позову тобто з 29 вересня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 16) 11. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 26.04.2017 року у виконавчому провадженні № ДВ-13/164/2016 заборгованість за період з 29.09.2016 року по 01.04.2017 року становить 3893,83 гривень. У розрахунку заборгованості по аліментах від 13.09.2018 року у виконавчому провадженні № ДВ-13/164/2016 заборгованість за період з 29.09.2016 року по 01.09.2018 року становить 41491,06 гривень. З розрахунку заборгованості по аліментах від 29.07.2019 року у виконавчому провадженні № ДВ-13/164/2016 вбачається, що заборгованість за період з 01.09.2018 року по 01.07.2019 року становить 61179,06 гривень. Із вказаних розрахунків заборгованості по аліментах також вбачається, що відповідачем сплата аліментів не проводилася. (а.с. 13-15) 12. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що пеня за прострочення сплати аліментів за період з 29.09.2016 року по 01.07.2019 року, яка підлягає стягненню з відповідача складається у розмірі 18 561 (вісімнадцять тисяч п`ятсот шістдесят одна) грн. 54 коп., три відсотки річних складається у розмірі 5 053 (п`ять тисяч п`ятдесят три) грн. 56 коп. та розмір інфляційних втрат складається у розмірі 23 859 (двадцять три тисячі вісімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 83 коп. V. Оцінка Суду. 13. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 14. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 15. У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 16. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 17. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. 18. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. 19. Відповідно до ч. 1 ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. 20. Частиною 4 вказаної статті передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. 21. Згідно ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. 22. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. 23. Згідно зі статтею 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. 24. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. 25. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. 26. Відповідно до ст. 20 СК України, до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки врегульованих ст. 196 СК України, позовна давність не застосовується. 27. Враховуючи, що відповідачем доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів не надано, суд вважає, що позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. 28. Верховним Судом України в постанові від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16 висловлена правова позиція, згідно з якою з урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). 29. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). 30. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. 31. Вказаний висновок, який викладений у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), враховується судом в порядку ч. 4 ст. 263 ЦПК України. 32. Як вбачається з матеріалів справи, у відповідача виникла заборгованість за період з 01.09.2018 року по 01.07.2019 року у сумі 61179,06 грн. та згідно розрахунку пені за прострочення сплати аліментів становить 18561,54 грн., які підлягають стягненню з відповідача. 33. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача трьох процентів річних та інфляційних втрат за прострочення сплати аліментів, суд зазначає наступне. 34. За змістом статтей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. 35. З аналізу норм ст. 625 ЦК України випливає, що у вказаній статті визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. 36. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду № 686/21962/15-ц від 16.05.2018 року. 37. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що до правовідносин, що виникають з приводу виконання судових рішень, зокрема щодо стягнення аліментів, можуть застосовуватися норми, що передбачають відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України). 38. Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, частиною першою вказаної статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною другою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 39. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання по сплаті аліментів не виконував, він зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. В цій частині вимоги позивачки ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та підлягають задоволенню в межах наявного в матеріалах справи та перевіреного судом розрахунку 40. Наданий позивачем розрахунок неустойки, інфляційних витрат та три відсотки річних, за період з 29 вересня 2016 року по 01 липня 2019 року, є правильним та таким, що складений у відповідності до вимог статті 196 СК України, оскільки в цьому розрахунку вірно зазначені всі суми простроченої заборгованості та кількість днів цієї простроченої заборгованості. 41. Отже, при визначенні розміру інфляційних втрат суд виходить із наданого позивачем розрахунку, який є вірним, з врахуванням тих місяців, в яких розмір інфляції перевищував 100,0 %, та стягує із відповідача інфляційні втрати у сумі 23859 грн. за період з 29.09.2016 року по 01.07.2019 року. 42. При визначенні трьох відсотків річних суд виходить з наступного розрахунку позивача: 61179,06?3?1005?365?100 = 5053,56 грн. 43. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 44. Надані докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмету позовних вимог. 45. Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновкупро обґрунтованість позовних вимог, щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів, інфляційних втрат та трьох відсотків річних. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 46. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. 47. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Outcome: approved