Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовом до відповідача, [PERSON] та просила суд встановити порядок користування спільною власністю сторін, а саме квартирою [ADDRESS] , відповідно до якого виділити у користування [PERSON] кімнату площею 12,6 кв.м., а [PERSON] кімнату площею 16,3 кв.м., залишивши у спільному користуванні приміщення кухні, коридору, ванної кімнати, вбиральні. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] , а відповідач є власниками іншої 1/2 частини квартири. Зазначає, що на пропозицію щодо спільного користування та володіння квартирою відповідач не реагує. Оскільки співвласник квартири відмовляється добровільно визначити порядок користування квартирою, вона звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.03.2019 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено провести розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, не заперечував щодо винесення заочного рішення. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.ч.7,8 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , в рівних долях, що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.05.2019 р. Відповідно до Технічного паспорту спірна квартира має загальну площу 55,7 кв.м., жилою площею 28,9 кв.м., складається з двох ізольованих кімнат, перша кімната площею 12,6 кв.м, друга кімната площею 16,3 кв.м, має кухню, вбиральні, ванну кімнату, коридор. Отже, на кожного співвласника спірної квартири припадає по 14,45 кв.м. жилої площі. У позасудовому порядку сторони не дійшли згоди щодо встановлення порядку користування спірною квартирою. Сторони мають право на користування квартирою відповідно до своїх часток, однак сторони мають спірні відносини щодо користування квартирою. Відповідно до ст.47 Конституції України, ч.3 ст.9 Житлового кодексу України кожен громадянин має право на житло та ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 155 Житлового кодексу УРСР жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Відповідно до ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" зазначено, що у випадку неможливості виділити сторонам у натурі ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, може бути встановлений порядок користування приміщеннями квартири. Спірна квартира не може бути поділена між співвласниками у натурі, однак для усунення спорів та конфліктів між співвласниками можна встановити порядок користування спільною частковою власністю. Враховуючи, наявність спірних відносин між сторонами щодо користування квартирою, а також те, що кімната, площею 12,6 кв.м. є ізольованою, суд вважає можливим виділити позивачці у користування вказану кімнату. При цьому право власності відповідача не порушується, так як вищезазначена кімната не виділяється позивачці у власність і даним рішенням не проводиться поділ спірної квартири між співвласниками у натурі. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог Відповідачем суду не надано. Виходячи з наведеного, враховуючи ту обставину, що питання про встановлення порядку користування жилим приміщенням мирним шляхом сторонами не вирішено, між сторонами існують спірні відносини, суд дійшов висновку про те, що оскільки виділ квартири кожному власнику в натурі неможливий, а встановлення порядку користування квартирою не порушує права власності кожного з власників так як вищезазначені кімнати не виділяються позивачу у власність і даним рішенням не проводиться поділ спірної квартири між співвласниками у натурі, та є єдиним вирішенням виниклої між сторонами спірної ситуації, встановлення порядку, при якому позивачу у користування буде виділено кімнату площею 12,6 кв.м., а [PERSON] кімнату площею 16,3 кв.м., не буде порушувати та обмежувати прав відповідача і встановлений порядок користування не погіршить умови проживання в спірній квартирі, у зв`язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved