Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Молнар Т.І., звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про звільнення від обов`язку сплати аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Виноградівського районного суду від 29.04.2020 року у справі №299/780/20 було встановлено обов`язок позивача сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 гривень щомісячно. У червні місяці поточного року через позицію матері дочка позивача переїхала жити до нього. Розпорядженням в.о. голови Виноградівської районної державної адміністрації від 24.06.2020 року №178 місцем проживання цієї дитини визначено разом з батьком. Таким чином, на даний час дочка позивача, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком. Однак відповідач продовжує вимагати сплати аліментів на її користь у розмірі, визначеному судовим рішенням. У зв`язку з тим, що дитина проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні, позивач звернувся до суду із даним позовом та просить звільнити його від обов`язку сплачувати аліменти з 24.06.2020 року. Позивач та його представник будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явилися, однак представник позивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи у їхню відсутність та про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить суд такі задоволити. Відповідач будучи належним чином, своєчасно повідомленою про день, час та місце розгляду справи, з невідомих суду причин в судове засідання не з"явилася і від неї не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки. Правом подати відзив відповідач не скористалася. У відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних міркувань. Суд встановив, що з 12.09.2009 року по 31.07.2012 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. В даному шлюбі у сторін народилась одна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Виноградівського районного суду Закарптської області від 29.04.2020 року у справі №299/780/20 встановлено обов`язок позивача сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 2000 гривень щомісячно, починаючи з 13.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Розпорядженням в.о. голови Виноградівської районної державної адміністрації від 24.06.2020 року №178 місцем проживання дитини сторін [PERSON] , [INFO] , визначено разом з батьком, позивачем по справі [PERSON] . Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов`язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. Відповідно до ст. 181 ч.ч. 1,2 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. З викладеного суд приходить до висновку, що той, з ким мешкає дитина має право на отримання допомоги на утримання дитини від іншого з батьків. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Оскільки на даний час дитина сторін проживає разом з батьком, позивачем по справі, на користь відповідача, матері дитини, стягнуто аліменти на утримання дочки, при цьому участі відповідач в утриманні дочки не бере, то суд прийшов до висновку, що відповідач втратила право на отримання аліментів і через зміну сімейного стану є необхідним припинити примусове стягнення аліментів з позивача, батька дитини. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак із відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved