Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обовязків, не спілкується з сином, не займається вихованням дитини, не цікавиться станом його здоровя, фізичним та духовним розвитком. На даний час дитина проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні та вихованні, у звязку з цим просить суд позбавити відповідача батьківських прав. Крім того просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача згідно рішення суду від 24.04.2009 року в розмірі 300 грн. на утримання сина [PERSON] до 1000 грн. на місяць, оскільки визначений судом розмір аліментів є недостатнім для утримання дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала суду заву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує з підстав, викладених в позовній заяві та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення. Представник третьої особи Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не зявився. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно свідоцтва про народження серії І-ИД №031545 [PERSON] народився 11.07.2006 року в м. Тернопіль та його батьками є [PERSON] мати та [PERSON] батько. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 24.04.2009 року вирішено: Стягувати з [PERSON], [INFO] жителя [INFO] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 300 грн., починаючи з 10.03.2009 року, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 16 лютого 2010 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ИД №,32183. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ИД №120496, 15 серпня 2015 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно інформаційного листа виданого 01.12.2016 року Тернопільським дошкільним навчальним закладом №13, [PERSON], [INFO] з 2010-2011 роки був вихованцем даного навчального закладу, дитиною опікувалася мати, за період перебування дитини у закладі батько [PERSON] не цікавився. Згідно характеристики №428 виданої 05.12.2016 року Тернопільським навчально-виховним комплексом «Школа-колегіум [PERSON] Сліпого» Тернопільської міської ради, [PERSON] є учнем даного навчального закладу та за 4 роки його навчання, батько участі у виховному процесі не брав, батьківські збори не відвідував, жодного разу у виховний заклад не зявився, навчанням та вихованням дитини займається лише мати [PERSON] Із змісту п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України вбачається, що батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Згідно висновку органу опіки і піклування затвердженого 24.05.2017 року рішенням Тернопільської міської ради, комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки [PERSON] не бере участі у вихованні дитини, його неповнолітній син [PERSON] позбавлений догляду та будь-якого піклування з боку батька. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від своїх обовязків по вихованню сина [PERSON], [INFO], а саме: не виконує обовязку щодо виховання дитини, свідомо нехтує ними, не створює умов для фізичного, духовного, морального розвитку сина. На підставі вищенаведених обставин, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, необхідність умов для її нормального виховання та розвитку, суд вважає, що відповідача слід позбавити батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції Законів №2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України "Пpo Державний бюджет на 2017 рік" для дітей вікoм від 6 до 18 років визначено прожитковий мінімум: з 01 січня\~2017р. пo 30\~квітня 2017р.-\~1689 грн., з 01\~травня 2017р. пo 30\~листопада 2017р. - 1777 грн., з 01 грудня 2017р. -\~1860 грн. Як встановлено в судовому засіданні розмір стягнутих за рішенням суду від 24.04.2009 року аліментів з відповідача в користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO] становить 300 грн. на місяць, що на даний час є меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також недостатнім для належного забезпечення дитини, а тому суд приходить до висновку про необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], згідно рішення суду від 24.04.2009 року у сумі 300 грн. щомісячно, визначивши їх стягнення у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи від дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного,

Outcome: approved