Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Комінтернівський районний відділ Державної міграційної служби України в Харківській області (далі - Комінтернівський РВ ДМС України в Харківській області) в якому просить визнати [PERSON], такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що вона є власником ? частини домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності за законом, яке видане 13.04.1988 року Сьомою ХДНК, реєстраційний номер № 2-709, зареєстровано в КП «ХМБТІ» 05.05.1988 року, реєстраційний номер №1387. 15.04.2010 року в житловому приміщенні була зареєстрована знайома позивача - [PERSON], яка у казаному приміщенні ніколи не проживала та не користувалась ним. Відповідно до виписки з домової книги у житловому приміщенні зареєстровані позивач та відповідач. Враховуючи те, що відповідач не мешкає в спірній квартирі, не користується нею, не сплачує за комунальні послуги, а в свою чергу позивач несе всі затрати, тому вона була вимушена звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві і просила їх задовольнити. Пояснила, що відповідач є її знайомою, у 2010 році вона звернулась з проханням зареєструватися в належному позивачу будинку, в спірному житловому приміщенні вона ніколи не проживала, на теперішній час її місце знаходження їй невідомо. Також зазначила, що особистих речей відповідача у вказаному житловому приміщенні не має, перешкод щодо користування житловим приміщенням вона відповідачу не чинила. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суду не повідомила. Представник третьої особи Комінтернівського РВ ДМС України в Харківській області в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при ухваленні рішення покладалась на розсуд суду. Зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Спірним житловим приміщенням є домоволодіння [ADDRESS], 1/4 частини якої належить на праві власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності за законом виданим 13.04.1988 року Сьомою ХДНК, реєстраційний номер № 2-709, зареєстровано в КП «ХМБТІ» 05.05.1988 року, реєстраційний номер №1387 (а.с. 5). Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області від 21.05.2015 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12) Відповідач по справі [PERSON] більше ніж 4 роки у спірному житловому приміщенні не проживає. Ці обставини встановлені судом на підставі пояснень в судовому засіданні свідків. Допитаний в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснив суду, що він є чоловіком позивача, та йому відомо, що позивач зареєструвала у спірному житловому приміщенні свою знайому - [PERSON]. Після реєстрації місця проживання [PERSON] остання зникла, та пізніше відвідувала їх 2-3 рази, та останні чотири роки він взагалі не бачив відповідача. Конфліктів у них з відповідачем не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є подругою та сусідкою позивача. [PERSON] вона не знає та ніколи не бачила, та взагалі їй невідомо, що вона зареєстрована в спірному житловому приміщенні. Також, зазначила, що в будинку позивача вона буває часто, особистих речей [PERSON] у житловому приміщенні вона не бачила, та про конфлікти з відповідачем їй невідомо. Суд не має підстав для сумніву стосовно об'єктивності пояснень цих свідків, у зв'язку з тим, вказані особи ніяким чином не зацікавлені в наслідках розгляду цієї справи і їх пояснення об'єктивно співвідносяться з іншими доказами по справ. З інформації наданої Комінтернівським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області № 62/3772 від 23 липня 2015 року вбачається, що [PERSON] з заявами та повідомленнями щодо чинення перешкод в користуванні житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] за період з квітня 2010 року по теперішній час не зверталася (а.с. 47). Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Законом України "Про свободу пересування і вільне обрання місця проживання в Україні" встановлено, що реєстрація провадиться за місцем постійного чи тимчасового перебування громадян. У разі зміни місця перебування Законом передбачено зняття з реєстрації за місцем проживання. Відповідно до ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі наданих позивачами доказів, суд вважає, що відповідач, відсутня в спірному житловому приміщенні більше одного року без поважних причин, і визнає її такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача, в спірному житловому приміщенні, і не вбачається підстав для продовження цього строку, бо з заявою про поновлення цього строку, або зі зустрічним позовом про поновлення її права користування спірним житловим приміщенням, відповідач до суду не зверталася. Реєстрація місця проживання відповідача, у квартирі, яка належить на праві власності позивачу, безперечно, обмежує її права, як власника по користуванню нерухомим майном, оскільки позивач вимушена самостійно нести витрати по утриманню житла і сплаті комунальних послуг. У зв'язку з тим, що відповідач, не користується без поважних причин житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] більш як один рік, вона є такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved