Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Позивач 07.03.2013 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.1-2), посилаючись на наступні обставини. Відповідно до укладеного договору № DNH4KP90980262 від 12.05.2006 року (далі Договір), відповідач отримав кредит у розмірі 7039 грн. 50 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.05.2009 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт) складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов Договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно Умов. Відповідно до ст. 259 ЦК України, п.5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт) встановлена позовна давність за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за Договором тривалістю у 5 років. У порушення ст.ст. 526,527,530 ЦК України та умов договору відповідач зобовязання за вказаним Договором належним чином не виконав. Станом на 02.01.2013 року заборгованість відповідача за Договором склала 83149 грн. 24 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 7039 грн. 50 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 28086 грн. 60 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 43587 грн. 46 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 3935 грн. 68 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором у розмірі 83149 грн. 24 коп. та понесені ним судові витрати. Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.06.2013 року, ухваленим у справі № 182/2229/13-ц провадження № 2/0182/1859/2013 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» було задоволено(а.с.24-26). Ухвалою суду від 18.04.2016 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.06.2013 року, ухвалене у справі № 182/2229/13-ц провадження № 2/0182/1859/2013 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку (а.с.40-41). Ухвалою суду від 21.11.2016 року було витребувано у позивача оригінал заяви позичальника та копії паспорту відповідача з оригінальними написами і підписами (а.с.55,56). Представник відповідача у судовому засіданні просила витребувати вказані документи для можливості проведення почеркознавчої експертизи. 15.12.2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким\~ЦПК України\~викладено у новій редакції. У відповідності до п.9 ч.1 Розділу ХШ\~Перехідних Положень\~ЦПК України (в\~новій редакції),\~справи в\~судах першої\~та апеляційної\~інстанції,\~провадження у\~яких відкрито\~до набрання\~чинності цією\~редакцією Кодексу,\~розглядаються за\~правилами,\~що діють\~після набрання\~чинності цією\~редакцією Кодексу. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що відповідно до п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт) встановлена позовна давність за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за Договором тривалістю у пять років. Відповідно строк позовної давності не пропущено. Зазначила, що позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спірним Договором. 03.12.2009 року судовий наказ було видано, 04.01.2010 року за заявою [PERSON] судовий наказ було скасовано. Під час укладення спірного Договору, особа, який надавався кредит власноруч підписувала заяву, де містилися її данні, та дані про те, що особа ознайомлена з Умовами про надання кредиту. Тому, вважає, що кредит надавався саме відповідачу. Інформації про втрату паспорту відповідачем до банку не надходило. Відповідач у судове засідання не зявився, у судовому засіданні 11.07.2017 року проти задоволення позову заперечував. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала. Суду пояснила, що зі слів відповідача, він ніколи не брав кредит у ПАТ КБ «ПриватБанк»,\~телевізор не\~придбавав,\~що приблизно\~у травні\~місяці 2006\~року він\~втратив паспорт,\~однак до\~правоохоронних органів\~з цього\~приводу не\~звертався,\~через декілька\~днів йому\~зателефонували невідомі\~та повідомили,\~що він\~може викупити\~паспорт на\~що він\~погодився,\~через декілька\~днів паспорт\~йому повернули.\~Зазначила,\~що відповідач\~мав намір\~клопотати про\~призначення судової\~почеркознавчої експертизи,\~але коли\~дізнався про\~можливу вартість\~експертизи \~відмовився від\~цього наміру\~за відсутністю\~коштів.\~Вважає,\~що позивач\~пропустив строк\~позовної давності,\~на її\~думку строк\~позовної давності\~сплив 12.05.2009\~року.\~Просила застосувати\~наслідки спливу\~позовної давності\~та відмовити в позові у звязку з пропуском позивачем строку позовної давності. У матеріалах справи наявні письмові пояснення представника позивача (а.с.77-80). У матеріалах справи наявні заперечення представника відповідача проти позову (а.с.76). В обґрунтування заперечень посилається на те, що позивач пропустив строк позовної давності, що є підставою для відмови в позові. Зазначила, що у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно із заявою позичальника, термін надання кредиту 36 місяців з кінцевим терміном оплати 12.05.2009 року. Враховуючи, що умови договору від 12.05.2006 року [PERSON] не виконувались, заборгованість за договором від 12.05.2006 року не погашалась, позивач пропустив строк позовної давності. У заяві позичальника не був визначений строк позовної давності у пять років. Тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Вислухавши представників сторін, оглянувши в судовому засіданні 11.07.2017 року оригінал заяви позичальника, ксерокопію паспорту відповідача з оригінальними написами і підписами [PERSON], матеріали кредитної справи які були представлені позивачем на виконання ухвали суду про витребування доказів (повернуті представникові позивача (а.с.71) після відмови представника відповідача від призначення судової почеркознавчої експертизи), вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача на підставі ст.ст.525, 526, 530, 549, 550, 610-612, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено наступне. З матеріалів справи вбачається, що 12.05.2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк, та [PERSON] був укладений договір № DNH4KP90980262 (а.с.6-11,12-17). Згідно з умовами даного Договору позивач (далі - Банк) надав відповідачу (далі - Позичальник) строковий кредит у сумі 7039 грн. 50 коп. на строк 36 місяців, по 12.05.2009 року включно, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2,09 % у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобовязання Позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених в Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт) (далі - Умови) строки, а також сплата комісії, яка зазначена в Умовах. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 21 по 28 число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 281 грн. 49 коп. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Як вбачається з Заяви позичальника від 12.05.2006 року (а.с.6-на звороті), відповідач [PERSON] ознайомився з та згодний з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були надані йому у письмовій формі. Своїм підписом він підтвердив факт про надану йому повної інформацію про умови кредитування в ПриватБанку. Підтвердив, що отримав оригінал кредитного договору. Надав згоду, що заява разом з запропонованими ПриватБанком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між ним та Банком кредитно-заставний договір. Кредит був наданий на наступні цілі: придбання товару, а саме: телевізору 32-36 SAMSUNG WS-32 Z 30 НЕ + TR32Z30SX, вартістю 6015 грн. 62 коп. (а.с.7). Викладене підтверджується іншими матеріалами справи (а.с.86-94). Як зазначалося вище, ухвалою суду від 21.11.2016 року (а.с.55,56) було витребувано у Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» наступні документи: оригінал Заяви Позичальника № DNH4KP90980262 від 12.05.2006 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») та [PERSON]; оригінал ксерокопії паспорту [PERSON] [PERSON] АЕ 147720, виданого 07 жовтня 1995 року Нікопольським МВ УМВС України у Дніпропетровській області з оригінальними написами і підписами [PERSON]. Зазначені документи були надані позивачем на виконання ухвали суду та оглянуті в судовому засіданні 11.07.2017 року. Крім того, в судовому засіданні були оглянуті матеріали кредитної справи, які були представлені позивачем. Після відмови представника відповідача у судовому засіданні від призначення судової почеркознавчої експертизи вказані документи були повернуті представникові позивача (а.с.71), копії матеріалів кредитної справи долучено до матеріалів справи (а.с.86-94). Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на те, що відповідач не брав кредит у ПАТ КБ «ПриватБанк», телевізор не придбавав, що приблизно у травні місяці 2006 року ним було втрачено паспорт, який через декілька днів був йому повернутий, так як жодних допустимих та належних доказів на підтвердження цих обставин суду представлено не було. Від призначення судової почеркознавчої експертизи на підтвердження того, що відповідачем не підписувався кредитний договір, відповідач відмовився, про що повідомила його представник у судовому засіданні. Враховуючи викладене, суд вважає, доведеним факт укладення між сторонами спірного кредитного договору та факт отримання відповідачем кредиту в сумі 7039\~грн.\~50\~коп.\~за кредитним\~договором. Згідно ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до п.п.3.2.1,3.2.2.,3.2.3.,3.2.4. Умов, Позичальник зобовязується: використати Кредит на цілі, зазначені в Заяві; погашати Кредит у порядку та строки відповідно до Заяви; сплатити відсотки за користування Кредитом відповідно до Заяви та п.п.4.1.,4.2. даних Умов та Тарифів. Повну сплату відсотків за користування Кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення Кредиту; сплатити Банку винагороду у строки та розмірі згідно Тарифів, Заяви та даних Умов. Відповідно до п.5.1. Умов, при порушенні Позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2.,3.2.3 даних Умов, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Відповідно до п.5.3. Умов, при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Відповідно до п.5.4. Умов, нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань, передбачених п.п.5.1,5.2.,5.3. цих Умов, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобовязання повинне бути виконане Позичальником. У порушення умов Договору відповідач зобовязання належним чином не виконав, заборгованість за Договором не погашав. Як вбачається з матеріалів справи, банк звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спірним кредитним договором. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.01.2010 року судовий наказ від 03.12.2009 року, виданий Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором скасовано (а.с.95). Станом на 02.01.2013 року заборгованість відповідача за Договором склала 83149 грн. 24 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 7039 грн. 50 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 28086 грн. 60 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 43587 грн. 46 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 3935 грн. 68 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4,5). Згідно п.п.5.5. п.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт), сторони домовилися, що терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. У відповідності до ч.1 ст.259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшене за домовленістю сторін. Як вбачається з договору № DNH4KP90980262 (а.с.6-11), позивач надав відповідачу строковий кредит у сумі 7039 грн. 50 коп. на строк 36 місяців по 12.05.2009\~року включно. Терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за вказаним Договором встановилися сторонами тривалістю пять років. З даним позовом до суду позивач звернувся 07.03.2013 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що строк позовної давності позивачем не пропущено. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № DNH4KP90980262 від 12.05.2006 року за сумою кредиту 7039 грн. 50 коп., за процентами за користування кредитом 28086 грн. 60 коп., за пенею за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 43587 грн. 46 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 3935 грн. 68 коп., а всього до стягнення 83149 грн. 24 коп. На підставі\~ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 831 грн. 49 коп., сплачений останнім при подачі позову (а.с.3).

Outcome: approved