Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивачами заявлені вимоги про визнання за кожним права власності по 1/6 частці буд.№52 по вул.Миру с.Василівка Роменського району, як за колишніми членами колгоспного двору, з посиланням на те, що спірний будинок, який побудований батьками позивачки [PERSON] в 1969 році, станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, членами якого були позивачі. Свідоцтво про право власності на спірний будинок не видавалось, оскільки таке не було обовязковим. Даний житловий будинок зареєстровано в по господарській книзі, яка ведеться сільською радою. Позивачі та їх представник [PERSON] в судове засідання не зявились, відповідно до поданої ними заяви позов підтримали та просили проводити розгляд без їх участі. (а.с.136-138) Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про день і час розгляду справи повідомлений в порядку ст. 76 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи суду не надав. Представник Відповідача - виконавчий комітет Васильківської сільської ради Роменського району Сумської області в судове засідання не зявився відповідно до поданої заяви позов підтримали просили справу розглядати без участі представника (а.с.63, 139) Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши наявні в справі докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Статтею 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Тобто право власності на збудоване до набрання чинності вищезазначеним Законом нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, і не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченого даним Законом. Відповідно до довідок Васильківської сільської ради від 09 березня 2016 року №125, від 09 березня 2016 року №126 станом на 15 квітня 1991 року у спірному будинку, який відносився до колгоспної групи господарства, проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (прізвище «Нестерук» після одруження (а.с.39-40)) [PERSON], номер обєкта погосподарського обліку 279 та 285, рік побудови 1969- житловий будинок, 1958 сараї, 1985 гараж. Господарство [PERSON], як голови двору, перебувало у колгоспі ім.Фрунзе с.Василівка, за даним господарством закріплена земельна ділянка площею 0,48 га, в тому числі під будівлями 0,03 га (а.с. 12-19). Відповідно до Свідоцтва від 03.06.1991 р. право власності на спірний будинок зареєстровано за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] (а.с.22). Відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Із врахуванням викладеного позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], Нестерук (дівоче прізвище «Рубець» (а.с.39-40)[PERSON], як члени колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на належні частки спірного будинку. [PERSON] голова колгоспного двору, помер 03 серпня.2015 року (а.с.31). [PERSON] член колгоспного двору, померла 18 травня 2014 року (а.с.26). Спірний будинок (включаючи господарські будівлі) побудований у 1958-1969 роках до Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 22 січня 1979 року Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель, під час технічної інвентаризації згідно технічного паспорта виготовленого КП Роменське міжміське бюро технічної інвентаризації від 20 лютого 1990 року не відображений, як самочинне будівництво, технічний паспорт на спірний будинок засвідчує прийняття його до експлуатації. Відповідно до рішення Роменського міськрайоного суду Сумськеої області від 25.10.2016 року, яке набрало законної сили 17.11.2016 року земельна ділянка за адресою: с.Василівка, Роменського району, вул.Миру, 52, площею 0,5679 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,2335 га та для ведення особистого підсобного господарства 0,3344га) закріплена за колгоспним двором. Згідно із ст.63 Земельного кодексу УРСР від 8 липня 1970 року, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, кожний колгоспний двір має право на присадибну земельну ділянку, яка надається в порядку і в межах норм, передбачених статутом колгоспу. Присадибна земельна ділянка надається для будівництва житлового будинку, господарських будівель, під город, сад та на інші потреби. Право колгоспного двору на присадибну ділянку засвідчується записом в земельній шнуровій книзі колгоспу. Відповідно до п.7 Розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України 2001 року громадяни, що одержали у користування земельну ділянку у розмірах, що було передбачено раніше діючим законодавством, зберігають право на ці ділянки. Як зазначено вище за спірним будинком закріплена земельна ділянка площею 0,5679 га, в тому числі під будівлями 0,2335, тобто позивачі, які одержали земельну ділянку, зберегли право на дану земельну ділянку. Реєстраційною службою Роменського МРУЮ реєстрація права власності на будинок не проводилась. Відмова в оформленні права власності на спірний будинок, який побудований у 1973 році, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, необхідність складення яких в той час не була регламентована законодавством, свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, при цьому позивачі скористалися передбаченим ст.16 ЦК України способом захисту свого права шляхом пред'явлення позову про визнання права власності на нерухоме майно. Визнання представником відповідача - виконавчим комітетом Василівської сільської ради та [PERSON] позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Докази, що спростовують даний висновок суду, станом на час розгляду справи відсутні. Враховуючи вищезазначене, на підставі ст.16 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved