Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.09.2017 року звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що вона перебувала з відповідачем в фактичних шлюбних відносинах, є батьками неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає. В судовому засіданні, уточнивши позовні вимоги в частині вірного зазначення ПІБ відповідача, позивач позов підтримала, просила суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини його доходів, але не нижче 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги та обставини зазначені в позові не визнав, зазначив, що бере участь у вихованні та утриманні свого сина, надавши відповідні товарні чеки за серпень, вересень 2017 року про придбання ним пяти пар шкарпеток, туфель /1 пара/, черевики /1 пара/, довідку із Імшанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів про те, що він дійсно цікавиться шкільним життям свого сина, допомагає при доплаті за їдальню, при покупці шкільних зошитів, та і в подальшому буде надавати фінансову допомогу сину, фіксуючи це відповідними документами. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини: Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної ради України № 789- XII від 27.02.1991 року, держави - учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень; Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За змістом статті 179\~\~СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження /а.с.4/ [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір'ю [PERSON], який народився 17 грудня 2009 року в с. Імшана Ямпільського району Сумської області. Відповідно довідки, виданої Виконавчим комітетом Ямпільської селищної ради Ямпільського району Сумської області від 21.09.2017 року № 3649, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] разом із сином [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Проте сторони не заперечують, що дитина проживає разом із матірю [PERSON], та перебуває на її утриманні. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, офіційно працює в ПП «Ямпіль Інвест» на посаді робітник на низько кваліфікованих ручних роботах в с/х, /доказів щодо свого офіційного доходу відповідач суду не надав/, відсутність у відповідача інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, має нормальний стан здоровя /групи інвалідності не має/, і має обєктивну можливість виплачувати аліменти, а будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав. Крім того відповідач не надав своїх заперечень проти розміру аліментів визначеного позивачем. Таким чином позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України. Позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України " Про судовий збір", враховуючи викладене, судовий збір в сумі 640 грн. за вимогу про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст. 179, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved