Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з відповідачкою по справі перебуває у шлюбі з 27.11.2007, мають двох дітей. Проте шлюбно-сімейні відносини припинені, з дружиною тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тобто сім`я розпалась, а шлюб існує лише формально. Просить шлюб розірвати. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Представник позивача, згідно поданої 25.10.2021 заяви, просить розгляд справи провести без його участі та без участі позивача, позовні вимоги задовольнити (а.с. 26). Відповідачка, згідно поданої 25.10.2021 заяви, просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги повністю визнає і просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати із нею, прізвище залишити " [PERSON] " (а.с. 29). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 27.11.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 431, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Дружина змінювала прізвище з дошлюбного « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 5). У подружжя в шлюбі народились діти: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 9, 10). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини V. Мотивована оцінка і висновки суду. Позивач стверджує, що шлюбно-сімейних відносин більше не існує і просить розірвати шлюб. Відповідачка позов визнає. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та позов задовольняє. Вимоги щодо залишення проживання дітей з матір`ю чи батьком в позові немає, а відповідачка із зустрічною позовною заявою не зверталась, тому суд цього питання не вирішує. Згідно ст. 160 СК України батькі можуть за взаємною згодою визначити місце проживання меншої дитини, а також врахувати думку старшої. Якщо згоди досягнуто не буде, спір щодо визначення місця проживання дітей може бути вирішено в судовому порядку у випадку звернення із відповідною позовною заявою. Оскільки дружна змінювала прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, то вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.

Outcome: approved