Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК (далі [PERSON]) в 16.01.2017 року (дата направлення позову поштою) звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 08.04.2011 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір, на підставі якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 1400,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 30.11.2016 року у сумі 14\~897 грн. 33 коп., яка складається з наступного: 471.47 грн. - заборгованість за кредитом; 10140 .27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи, нараховані відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 685,59 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача за довіреністю [PERSON], справу просив розглядати у його відсутність, позовні вимоги та обставини, зазначені в позові, підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, надала письмові заперечення проти позову зазначивши, що підписана нею анкета заява не є кредитним договором, Банком, на думку відповідача, надана їй у користування дебетна картка, сума заборгованості за пенею та комісією є надмірно завищеною, [PERSON], в порушення правил та умов користування карткою підвищив процентну ставку без повідомлення клієнта та його згоди, судові витрати перевищують суму згідно з чинним законодавством України, договір взагалі є недійсним, оскільки не відповідає принципам чинного законодавства, принципам справедливості, доброчесності, а також положенням Конституції України, Закону України Про захист прав споживачів, оскільки [PERSON] продовжує нараховувати проценти за даним договором /а.с. 59/. В подальшому, в процесі розгляду справи, відповідач [PERSON] фактично визнала факт укладення між нею та позивачем кредитного договору, просила суд застосувати строк позовної давності, передбачений ст.ст. 257\~(загальна\~позовна давність) та 258\~(спеціальна\~позовна давність) ЦК України /а.с.85/. За підписом представника позивача [PERSON] суду надані письмові пояснення від 21.03.2017 року на заперечення відповідача щодо відсутності між ними кредитних правовідносин /а.с. 66-83/, та письмові пояснення від 14.04.2017 року щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності /а.с. 95-98/. Суд, оголосивши заяву представника позивача, письмові пояснення представника позивача, вислухавши пояснення відповідача, оголосивши його заперечення, та клопотання про застосування строку позовної давності, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 08.04.2011 року укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 1400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки /а.с.6-31/. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею і Банком договір /а.с.6 зворот/. Пунктом 1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дій договору, він автоматично лонгується на той самий строк / а.с.19/. Пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт /а.с.24 зворот/. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором /а.с 26 зворот/. Відповідно до розрахунку позивача /а.с.4-5/, станом на 30.11.2016 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором без номеру від 08.04.2011 року у сумі 14\~897,33 грн., яка складається з наступного: - 471,47 грн. - заборгованість за кредитом; - 10140,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи, нараховані відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг ( а.с.27) у розмірі: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), - 685,59 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобовязаний повернути кредитодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст.1048 ЦК України). За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням) то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Щодо клопотання відповідача застосування строку позовної давності слід зазначити наступне: Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За змістом статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За змістом ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Статтею 259 ЦК України передбачена\~зміна тривалості позовної давності: Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно п.. 1.7.31 Умов та Правил надання банківських послуг строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років / а.с.21/. Граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на платіжній карті (поле MONTH) /зворот а.с.29/. Таким чином, згідно Правил, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. Як вбачається з матеріалами справи, а саме довідки ПАТ «ПриватБанку», Клієнт [PERSON] (ІПН [NUMBER]) згідно кредитного договору без номера від 08.04.2011 року отримала картки № 5577212703400708 та 4149437110851282 строк дії картки вказаний до 05.2015 року і вона вважається дійсною до останнього календарного дня такого місяця, тобто до 31.05.2015 року (а.с.98). За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, від 06 листопада 2013 року по справі № 6-116цс13, які, відповідно до\~ст.360-7 ЦПК України, є обов'язковими для всіх судів України). Відповідач [PERSON] з 20.03.2014 року фактично припинила погашення заборгованості за кредитом та процентами / а.с.5/. Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором 16.01.2017 року /а.с.97/, тобто в межах строку позовної давності, які сторони збільшили до 50 років, скориставшись правом, передбаченим статтею 259 ЦК України. За таких обставини суд приходить до висновку, що між сторонами 08.04.2011 року укладено кредитний договір, умови якого щодо погашення заборгованості за кредитом, процентами, пенею та штрафу відповідачем [PERSON] належним чином не виконані. Позовні вимоги ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК ґрунтуються на вимогах закону та умовах кредитного договору, а отже підлягають повному задоволенню. Заперечення відповідача [PERSON] проти позову не доведені належними доказами та спростовані документами наданими Банком. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Банком при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 1600 грн. /а.с.1/, відповідно до вимог ч.1, 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", який підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача. На підставі ст.ст. 1048-1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: approved