Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

ПАТ «Міський [PERSON]» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № КР-ФЛ-01/837 від 29.01.2014 року в розмірі 13\~147,12 грн., посилаючись на те, що відповідно до постанови правління НБУ від 19.03.2015 року № 187 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Міський [PERSON]», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року № 64 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Міський [PERSON] банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Міський [PERSON]» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Міський [PERSON]» [PERSON] строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року. \~\~ 29 січня 2014 року між ПАТ «Міський комерційний банк»\~та [PERSON] був укладений кредитний договір № КР-ФЛ-01/837 про встановлення Кредитного ліміту (овердрафту) на поточний рахунок фізичної особи, операції за яким здійснюється з використанням платіжної картки, відповідно до умов якого банку встановив позичальнику кредитний ліміт у розмірі 11\~700,00 грн. \~\~\~\~\~ \~\~\~Овердрафт оформлюється договором, в якому зазначається ліміт овердрафту, умови його використання, відсотки за ним, а також відповідальність за несвоєчасне повернення. Відсотки за овердрафтом нараховуються на дебетовий залишок за рахунком за заздалегідь визначеною процентною ставкою. Враховуючи особливості надання кредиту "овердрафт", який надається лише надійним клієнтам банку, у разі порушення строків сплати основного боргу або процентів за овердрафтом банк має віднести заборгованість за овердрафтом на відповідні рахунки короткострокових кредитів. \~\~\~\~\~\~\~ Проценти за овердрафтом нараховуються згідно з договором за овердрафтом та обліковою політикою банку, але не рідше одного разу на місяць. Порядок сплати процентів визначається договором і здійснюється з поточного рахунка клієнта. У разі прострочення сплати процентів за овердрафтом:\~відповідна сума нарахованих процентів переноситься на рахунок прострочених нарахованих доходів. \~\~\~\~\~\~\~ \~У разі прострочення строку погашення основної суми боргу за овердрафтом, залишок за овердрафтом переноситься на рахунок простроченої заборгованості за наданими кредитами. \~\~\~\~\~\~\~ \~Відповідно до п.1.1. договору банк на підставі наданих позичальником відповідно до вимог чинного законодавства України документів встановлює на поточний рахунок позичальника №26254010676002 в національній валюті, що відкритий банком на умовах договору про поточний рахунок. Кредитний ліміт в розмірі 11\~700,00 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно пункту 1.1.3. договору ліміт надається строком з 29 січня 2014 року по 27 січня 2015 року включно, з урахуванням умов п.3.1 цього договору. \~\~\~\~\~\~\~ \~Відповідно до п.4.1. договору процентна ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі 25% процентів річних. \~\~\~\~\~\~\~\~ 29\~січня 2014 року позивач на виконання умов договору овердрафту виконав покладений на нього обовязок встановивши позичальнику ліміт кредитування у розмірі 11\~700,00 грн. Разом з тим, позичальник використавши всю суму кредиту у розмірі встановленого ліміту кредитування не повернув кредит у строк до 27 січня 2015 року. Внаслідок чого у нього утворилась прострочена заборгованість по основному боргу в розмірі 11 283,96 грн., по відсоткам\~ 1863,16 грн., а всього 13\~147,12 грн., яку просить стягнути з відповідача на користь позивача. Представники позивача ПАТ «Міський [PERSON]» в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, а також зазначили, що відповідно до статті 19 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на предмет застави це право, а не обовязок [PERSON]. [PERSON] має право скористатись різними передбаченими Законами способами для захисту власного порушеного права та не обмежений у їх застосуванні. Обовязку щодо звернення стягнення на майнові права за договором депозиту [PERSON] також немає, оскільки статтею 4 договору застави майнових прав сторони встановили саме право [PERSON] задовольнити свої вимоги за рахунок предмету застави. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги ПАТ «Міський [PERSON]» не визнав в повному обсязі, пояснивши, що гарантуванням повернення кредитних коштів були грошові кошти, які знаходились на рахунку ПАТ «Міський [PERSON]» на підставі договору строкового банківського вкладу (депозиту) № 2630 /19/155437 від 27.01.2014 року на суму 13\~000,00 грн. Ним 10.11.2014 року була подана заява до ПАТ «Міський [PERSON]» про дострокове погашення кредитного ліміту (овердрафту) за рахунок коштів, що розміщені ним в ПАТ «Міський [PERSON]». В заяві він зазначив, що якщо ПАТ «Міський [PERSON]» має будь-які заперечення щодо дострокового погашення кредитного ліміту (овердрафту), то він повинен надіслати їх йому за адресою вказаної в заяві. Відмови на його заяву, або будь-яких заперечень щодо її виконання, у будь якому вигляді він не одержав, тому вважав, що вона була прийнята до виконання. Таким чином, на підставі заяви про дострокове погашення кредитного ліміту (овердрафту) за рахунок грошових коштів розміщених ним на депозитному рахунку ПАТ «Міський [PERSON]» повинен був погасити кредитний ліміт (овердрафт) і відсотки за користування ним за рахунок грошових коштів, розміщених ним на депозитному рахунку, а різницю яка виникла між погашенням кредитного ліміту (овердрафту) і відсотками за користування ним залишити на депозитному рахунку і продовжувати нарахування відсотків за розміщення депозитного вкладу до моменту закінчення дії договору депозитного вкладу. Проте, за невідомих йому обставин, позивач не виконав належних дій для того, щоб своєчасно гасити кредитний ліміт (овердрафт) і відсотки за користування ним, а також на даний час не повернув йому грошові кошти розміщеним ним на депозитному рахунку. За таких підстав, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Міський [PERSON]» обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України \~- якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 20 березня 2015 року рішенням № 64 виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочату процедуру ліквідації ПАТ «Міський [PERSON] банк». 29 січня 2014 року ПАТ «Міський [PERSON]» та [PERSON] уклали кредитний договір № КР-ФЛ-01/837, відповідно до якого, останній отримав грошові кошти у вигляді кредитного ліміту в розмірі 11\~700,00 грн. строком з 29.01.2014 року по 27.01.2015 року. Відсоткова ставка за користування кредитом становить 25 % річних. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ПАТ «Міський [PERSON]» та [PERSON] 29.01.2014 року був укладений договір застави майнових прав № КР-ФЛ-01/837/3ЗМП, згідно якого відповідач надав в заставу майнові права на грошові кошти за Договором банківського вкладу, а саме: майнові права, що належать відповідачу за договором банківського вкладу, оцінюються сторонами в 13\~000,00 грн. Згідно п.п. 6.3.1, 6.3.2 кредитного договору [PERSON] зобовязався своєчасно та в повному обсязі виконувати умови Договору та [PERSON], а також вимоги чинного законодавства України; здійснювати погашення заборгованості за кредитним лімітом, отриманим в межах установленого Кредитного ліміту, не пізніше дати закінчення періоду безперервного користування Кредитним лімітом, а також в інші строки, що вказані в цьому договорі. \~Відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого станом на\~02.04.2015 року має заборгованість за Кредитним договором № КР-ФЛ-01/837 від 29.01.2014 року в розмірі 13\~147,12 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за основним боргом - 11\~283,96 грн., прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 1863,16 грн. Причини невиконання таких зобовязань правового значення для справи не мають. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За таких обставин, суд вважає необхідним, стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Міський [PERSON]» за кредитним договором № № КР-ФЛ-01/837 від 29.01.2014 року в розмірі 13\~147,12 грн. Одночасно, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо обовязку [PERSON] погасити кредитний ліміт (овердрафт) і відсотки за користування ним за рахунок грошових коштів, розміщених ним на депозитному рахунку, оскільки відповідно до п. 7.4 кредитного договору № КР-ФЛ-01/837 від 29.01.2014 року у разі порушення позичальником обовязків, встановлених цим договором, банк на підставі чинного законодавства України має право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на майно позичальника, яке належить йому на праві власності. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Тобто, договором № КР-ФЛ-01/837 від 29.01.2014 року передбачено саме право, а не обовязок банку вибирати спосіб захисту свого порушеного права. Крім того, оскільки в даний час розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Міський [PERSON]», то відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 26 Закону Україну «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд не відшкодовує кошти за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобовязання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобовязань. Таким чином, позивач діяв в межах діючого цивільного законодавства України. \~ Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір на користь держави за ставками Закону України «Про судовий збір» \~в редакції чинній на момент звернення позивача до суду у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved