Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач 25.07.2016 року звернувся до суду з позовом про відібрання дітей: [PERSON], 2016р.н., [PERSON], 2014 р.н., [PERSON], 2011р.н., [PERSON], 2006р.н. без позбавлення батьківських прав від [PERSON] Позов мотивований тим, що відповідачка проживає в с.Станіслав та має чотирьох малолітніх дітей. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання умови для проживання дітей незадовільні, мати ухиляється від виховання дітей, не створила належних умов для дітей, не забезпечує їх необхідним харчуванням. Відповідно до заяви [PERSON] її дітей [PERSON] та [PERSON] влаштовано до КЗ Херсонської обласної ради «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей», [PERSON] влаштовано до КЗ «Херсонський обласний Будинок дитини». Профілактичні бесіди з [PERSON] результатів не дають. На підставі викладеного позивач просив відібрати малолітніх дітей від [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та передати дітей органу опіки та піклування Голопристанської районної державної адміністрації, а також стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності представника позивача, який заявою просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Також до суду надійшла заява представника позивача про залишення позову в частині стягнення аліментів без розгляду. Прокурор Бурова В.В. позов підтримала повністю. Представник третьої особи [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена, причини неявки суду невідомі. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач не заперечує. Заслухавши сторони, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтв про народження (а.с. 7-10) матір'ю малолітніх: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] є [PERSON] Відомості про батька записані за вказівкою матері згідно з ч.1 ст.135 СК України. Наказом №48 від 24.11.2015 року та наказом №10 від 21.03.2016р. [PERSON], 2016р.н., [PERSON], 2014 р.н., [PERSON], 2011р.н., [PERSON], 2006р.н. взято на облік як дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов'язків (а.с. 16-19). Згідно довідки №01-18/265 від 06.07.2016 року [PERSON], 2006р.н. та [PERSON], 2011р.н. перебувають в КЗ Херсонської обласної ради «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» на повному державному забезпеченні з 25.11.2015 року. Мати відвідувала дітей лише один раз 25.04.2016 року (а.с. 21). Згідно довідки №434 від 07.07.2016 року [PERSON], 2014 р.н. та [PERSON], 2016 р.н. перебувають в КЗ «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради на повному державному утриманні. Мати відвідувала дітей чотири рази, з травня 2016 року до дітей не приходить, допомоги на утримання синів не надавала (а.с. 22). [PERSON] за місцем проживання в с.Станіслав Білозерського району Херсонської області характеризується посередньо, поводить себе як безпритульна (а.с. 23). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 07.04.2016 року в будинку, де проживає [PERSON], електропостачання та водопостачання відсутнє, санітарно-гігієнічні умови незадовільні, відсутні ліжка, іграшки, книжки, запаси дров та вугілля (а.с. 27). Суду надано висновок про доцільність відібрання дітей [PERSON], 2016р.н., [PERSON], 2014 р.н., [PERSON], 2011р.н., [PERSON], 2006р.н. від [PERSON] без позбавлення її батьківських прав (а.с. 13-15). Таким чином судом встановлено, що [PERSON] протягом тривалого часу не займається вихованням своїх малолітніх дітей, не цікавиться станом їх здоров'я, не утримує матеріально, що є достатньою підставою для відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року № 3 роз'яснив, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зважаючи на поведінку матері стосовно дітей, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved