Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - [PERSON], про визнання батьківства, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 10.09.2013 року між ним та [PERSON] зареєстрований шлюб. Під час знаходження у шлюбі з відповідачем [PERSON], [PERSON] [INFO] року народила сина [PERSON], у свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач, проте позивач стверджує, що він є біологічним батьком дитини, на підтвердження чого ним наданий висновок експертизи ДНК № F-16854-13 від 15.11.2013 року, згідно з яким вірогідність біологічного батьківства [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] складає більше 99,999999%. На підставі викладеного, позивач просить визнати його батьком [PERSON], [INFO], та внести зміни до актового запису № 760 від 16.12.2005 року, зробленого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції міста Харкова, вказавши прізвище дитини замість «[PERSON]» - «[PERSON]», по батькові дитини замість «[PERSON]» - «[PERSON]», та в графі батька вказати «[PERSON]». Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, та просив задовольнити позов та пояснив, що він опікується та виховує свого сина та бажає, щоб дитина мала його прізвище та по батькові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, 16.09.2014 року через канцелярію суду надав заяву (вхідний № 26327), в якій визнав позовні вимоги позивача та зазначив, що із висновком експертизи ДНК він ознайомлений. Крім того, відповідач просив розглянути справу за його відсутності та не заперечував проти допиту свідків та долучення до матеріалів справи доказів без його участі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, 16.09.2014 року через канцелярію суду надала заяву, в якій просила задовольнити позов [PERSON] у повному обсязі, та розглядати справу за її відсутності. Крім того, 26.09.2014 року до суду надійшли письмове пояснення третьої особи (вхідний № 27484), в якому [PERSON] наголосила, що перебуваючи у офіційному шлюбі із [PERSON], у лютому 2005 року вона мала інтимні стосунки із [PERSON]. [INFO] року вона народила сина [PERSON], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач. 30.09.2008 року шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. 27.08.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб. [PERSON] вказала, що оскільки [PERSON] має зовнішню схожість із [PERSON], вони дійшли висновку про необхідність проведення ДНК експертизи, яка була проведена генетичною лабораторією JenaGen у Німеччині. Згідно з висновком цієї експертизи вірогідність біологічного батьківства [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] складає 99,999999%. З огляду на викладене, [PERSON] просила суд задовольнити позов [PERSON] у повному обсязі. Від проведення судової генетичної експертизи в Україні [PERSON] відмовилася, посилаючись на те, що вона цілком довіряє ДНК-експертизі, проведеній у Німеччині. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача його представника, допитавши свідків, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка на момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Згідно зі ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Судовим розглядом встановлено, що не заперечується сторонами у справі, що між [PERSON] та [PERSON] 19 липня 2003 року був укладений шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова зроблений відповідний актовий запис № 1039. [INFO] року народилася дитина [PERSON], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції міста Харкова зроблений актовий запис № 760. Згідно із Свідоцтвом про народження [PERSON] (Серії [NUMBER]) батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON]. Згідно із Свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] шлюб було розірвано, про що Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зроблений відповідний актовий запис № 378. У зв'язку з тим, що батьківство чоловіка матері дитини, яка народилася у шлюбі презюмується, він не зобов'язаний доводити своє батьківство. Тому тягар доказування свого батьківства, тобто спростування презумпції батьківства другого відповідача, лежить на позивачеві. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимог і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів. Позивачем в обґрунтування позову наданий висновок експертизи ДНК № F-16854-13, проведеної генетичною лабораторією JenaGen у Німеччині. Згідно з висновком цієї експертизи від 15.11.2013 року вірогідність біологічного батьківства [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] складає 99,999999%. Слід зазначити, що від проведення судово-генетичної експертизи у експертних установах України сторони відмовилися, посилаючись на те, що цілком довіряють висновкам експертизи, проведеної у Німеччині. Разом з тим, у судовому засіданні допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що їм відомо, що між [PERSON] та [PERSON] у лютому 2005 року були інтимні стосунки. [INFO] року у [PERSON] народилася дитина [PERSON]. На час народження дитини [PERSON] перебувала у офіційному шлюбі з відповідачем, та достовірно не знала хто є батьком дитини. У 2007 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. У 2013 році між [PERSON] та позивачем укладений шлюб. Свідки наголосили, що через схожість дитини [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вирішили провести ДНК-експертизу, за результатами якої позивач є біологічним батьком [PERSON]. Також, позивачем надані фотографії позивача разом із дитиною [PERSON], які долучені до матеріалів справи. Таким чином, в ході судового розгляду цієї справи знайшли своє підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами обставини, на які позивач посилався в обґрунтування своєї позовної заяви. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року N 3 визначено, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатися одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька дитини з актового запису про народження дитини. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно зі ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. З огляду на викладене, суд вважає підтвердженим факт батьківства [PERSON] стосовно [PERSON], [INFO], та приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved