Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Орган опіки та піклування Івашинівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що [PERSON] є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Мати ухиляється від обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання своїх дітей, постійного місця проживання не має, разом з дітьми не проживає. Діти проживають з бабаусею [PERSON], остання належних умов проживання дітям не забезпечує. [PERSON] на зауваження та профілактичні бесіди, які проводилися з нею не реагує, не усвідомлює та не виконує своїх материнських обов'язків, до життя та здоров'я дітей ставиться безвідповідально, не дотримується особистої гігієни та не слідкує за гігієною доньок. Оскільки [PERSON] внаслідок своїх дій становить під загрозу життя та здоров'я дітей просять позбавити останню батьківських прав, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини її заробітку до досягнення ними повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала і пояснила, що вона дійсно є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Разом з дітьми вона не проживає, діти проживають з бабусею. Матеріально дітей не утримує, оскільки не працює, доходу не має, а тому проти позбавлення її батьківських прав не заперечує. Представник третьої особи - органу опіки та піклування П`ятихатської районної державної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і пояснила, що малолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] на протязі останніх років проживали разом з бабусею [PERSON] в с. Івашинівка П'ятихатського району Дніпропетровської області. Мати долею дітей не цікавиться, матеріально не утримує. Діти до школи не ходили, читати та писати не вміють, проживали в антисанітарних умовах, терпіли знущання від бабусі та її сім'ї. Вважають доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей /а.с.7,8/ Згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України /а.с.9-10/. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] останні проживають в [ADDRESS] у будинку своєї бабусі [PERSON]. В будинку в якому вони проживають опалення та електроенергія відсутні, у вікнах відсутнє скло, стіни кімнат вкриті брудом, ліжок для всіх дітей не вистачає, постільна білизна відсутня, в будинку повна антисанітарія /а.с. 11/ З характеристики Івашинівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області від 07.10.2015 року слідує, що [PERSON] є неграмотною, характеризується вкрай негативно, веде бродячий спосіб життя, вихованням та турботою про здоров'я своїх дітей не займається, скарги на поведінку останьої від жителів села неодноразово надходили на адресу сільського голови /а.с.12/. Рішенням виконавчого комітету Івашинівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області від 17.09.2105 року № 19 вирішено вилучити малолітніх [PERSON] та [PERSON] з родини [PERSON] у зв'язку із загрозою життю і здоров'ю /а.с.14/ Відповідно до висновку органу опіки та піклування П'ятихатської райдержадміністрації останні вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.16-17/ Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.1-4 ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя: поважати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленумом Верховного Суду України в п.п. 15, 16, 18 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідач є матір'ю малолітніх [PERSON] та [PERSON], батьківські обов'язки не виконує, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, матеріально не утримує, умов для виховання дітей не створює, характеризується негативно, тому [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно її малолітніх дітей, що і дає підстави для задоволення позову. Згідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття, позбавлення батьківських прав не припиняє такого обов'язку. За вимогами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, при чому ч. 1 ст. 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, при цьому, мінімальний розмір аліментів згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком встановлених випадків. З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідач є матір'ю малолітніх [PERSON] та [PERSON], матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей підлягають задоволенню в повному об'ємі. Оскільки малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишилися без батьківського піклування, для подальшого влаштування їх слід передати органу опіки та піклування П'ятихатської РДА. Оскільки позивачі за подання позову відповідно до Закону України "Про судовий збір" звільнені від сплати судового збору, то з відповідача на користь спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1102,40 грн. Суд роз'яснює відповідачу у справі, що відповідно до ст. 169 СК України «Мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом».

Outcome: approved