Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням». Свої позовні вимоги мотивує наступним. [PERSON] є власницею квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], що вбачається з договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] від 22.12.2007 року. Відповідачка [PERSON] є колишньою дружиною позивача [PERSON] Вона не мешкає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS], з 2006 року. Однак, з обліку у зазначеній квартири не знялася. Позивач вимушений сплачувати за неї комунальні платежі. Місце знаходження відповідачки позивачу не відомо. У зв'язку з вищевикладеним позивач вимушений звернутися до суду, де просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. [PERSON] є власницею квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], що вбачається з договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] від 22.12.2007 року. Відповідачка [PERSON] є колишньою дружиною позивача [PERSON] [PERSON] не мешкає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS], з серпня 2006 року, що вбачається з акту складеного головою громадського комітету «Текстильник-1» від 02.11.2010 року. Однак, з обліку у зазначеній квартири відповідачка не знялася. Позивач вимушений сплачувати за неї комунальні платежі. Місце знаходження відповідачки позивачу не відомо. Відповідно до положень ст. 405 ЦК України - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦК України). Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідач не знявся з реєстраційного обліку за своїм колишнім місцем проживання, чим створює перешкоду в реалізації права власності позивачу. Згідно зі ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набрання ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою. Оцінюючи представлені сторонами в силу вимог ст.60 ЦПК України докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем представлені переконливі, достовірні докази того, що відповідач не проживає за спірною адресою без поважної причини понад один рік, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved