Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач, 16 лютого 2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 847024 грн. 11 коп. Вимоги обґрунтував тим, що 04 червня 2007 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та відповідачем [PERSON] укладено договір №431/147-ФО1, відповідно до якого, банк надав відповідачу кредит у сумі 22000 доларів США, з порядком повернення кредиту, передбаченим п.1 договору, зі сплатою 13% річних та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за договором до 30 травня 2022 року або достроково у випадках, передбачених договором. Свої зобовязання, визначені договором, банком виконано належним чином у повному обсязі, а саме відкрито позичковий рахунок та надано суму кредиту. Відповідачем не виконуються умови договору, зокрема порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів. Вимогу позивача щодо термінової сплати заборгованості відповідачем не виконано. Неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобовязань призвело до виникнення простроченої заборгованості, загальна сума якої станом на 09 листопада 2015 року складає 37397 доларів США 92 центи, що в гривневому еквіваленті становить 847024 грн. 11 коп., і складається із суми заборгованості за кредитом 19072 долари США, що в гривневому еквіваленті становить 431961 грн. 08 коп., суми заборгованості за відсотками 12994 долари США 42 центи, що в гривневому еквіваленті становить 294310 грн. 25 коп., розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту 1756 доларів США 83 центів, що в гривневому еквіваленті становить 39790 грн. 30 коп., розміру пені за несвоєчасне повернення відсотків 3574 доларів США 67 центів, що гривневому в еквіваленті становить 80962 грн. 48 коп. Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 12705 грн. 36 коп. 28 березня 2016 року за наслідками розгляду вказаного позову було ухвалене заочне рішення, яке 04 травня 2016 року внаслідок його перегляду за заявою відповідача скасоване, справу призначено до нового судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач до суду не з'явилася, про дату, місце та час розгляду справи повідомлена у встановленому порядку, причини неявки не повідомила як і не надала заяви про розгляд справи за її відсутності. Наявність права на апеляційне оскарження повторного заочного рішення, яка передбачена ч.2 ст.232 УПК України, означає можливість ухвалення такого рішення відповідно до загальних законодавчих вимог, які визначають умови заочного рішення та процедуру розгляду справи в заочному порядку. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити повторно заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи,\~ вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 червня 2007 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником всіх прав і обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №431/147-ФО1, згідно з яким банк надав позичальнику на споживчі цілі кредит у сумі 22000 доларів США, з порядком повернення кредиту, передбаченим п.1 договору, зі сплатою 13% річних та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за договором до 30 травня 2022 року або достроково у випадках, передбачених договором. Згідно з п.2.61. розмір процентної ставки переглядається сторонами раз на рік не пізніше передостаннього числа місяця кожного року користування кредиту, про що складаєтся відповідна додаткова угода між банком та позичальником. Позичальник зобов'язався сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.2.4 ,2,5 цього договору, повернути в повному обсязі кредит з нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями згідно з графіком, визначеним п.1.1 договору, достроково повернути кредит, нараховані проценти та можливі штрафні санкції у випадках, визначених п.п.2.6.3,3.2.3,4.4,5.4 цього Договору. Згідно з п.4.2 кредитного договору у разі прострочення позичальником терміну сплати комісії за оформлення кредитної справи та відкриття позичкового рахунку, визначеного в.п.3.3.16 договору, терміну сплати комісії за дострокове погашення кредиту (частини кредиту), визначеного в п.3.3.17 договору, строків сплати процентів, визначених п.2.4 цього договору та/або прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п.1.1, 2.6.3, 4.4, 5.4 договору позичальник сплачує пеню в розмірі 1% від несвоєчасної сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період. За п.4.3 договору, у разі порушення позичальником вимог п.п.3.3.2 3.3.17 договору, він зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 10 відсотків від суми кредиту, визначеного п.1.1 договору, за кожний випадок. Взяті на себе зобовязання за кредитним договором банк виконав у повному обсязі, про що свідчить меморіальний валютний ордер №3 від 05 червня 2007 року на видачу готівки в сумі 22000,00 доларів США. 25 листопада 2010 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №431/147 від 04 червня 207 року, якою встановлено нову процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 15,77% річних. Встановлено новий кінцевий термін повернення кредитної заборгованості - 29.12.2027 року та змінено графік погашення заборгованості та встановлено новий порядок погашення кредитної заборгованості. Також сторонами підтверджено, що станом на укладення додаткової угоди №1 до договору, залишок заборгованості складав 19072 доларів США, залишок на заборгованості за нарахованими процентами 2026,12 доларів США. Розрахунок вимог банку у звязку з неповерненням відповідачем кредитної заборгованості станом на 09 листопада 2015 року свідчить про те, що [PERSON] взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконувала не належним чином, у звязку з чим станом на 09 листопада 2015 року у неї виникла заборгованість у сумі 37397 доларів США 92 центи, що в гривневому еквіваленті на час розрахунку становило 847024 грн. 11 коп., і складається з суми заборгованості за кредитом 19072 долари США, тобто 431961 грн. 08 коп., суми заборгованості за відсотками 12994 долари США 42 центи, тобто 294310 грн. 25 коп., розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту 1756 доларів США 83 центів, тобто 39790 грн. 30 коп., розміру пені за несвоєчасне повернення відсотків 3574 доларів США 67 центів, тобто 80962 грн. 48 коп. Вимогу позивача щодо термінової сплати заборгованості, яка отримана відповідачем 02 квітня 2015 року, відповідаче до цього часу не виконано. Доказів на спростування вимог позивача відповідачем суду не представлено. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого у неї станом на 09 листопада 2015 року утворилася заборгованість в розмірі 37397 доларів США 92 центи, що в гривневому еквіваленті на вказану дату становило 847024 грн. 11 коп., яка підлягає стягненню з неї у повному обсязі. У силу положень статей\~192,\~533 ЦК України\~та\~статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"\~вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Разом з цим, позивач, звернувшись до суду з даним позовом просить суд стягнути з відповідача кредитну заборгованість у гривневому еквіваленті в сумі 847024 грн. 11 коп. При цьому, суд враховує положення статті 11 ЦПК України щодо розгляду справи в межах заявлених вимог. Отже, підстави для стягнення заборгованості в іноземній валюті із визначенням грошового еквіваленту в гривнях станом на дату ухвалення цього рішення - відсутні. Так, у разі заявлення позовних вимог в іноземній валюті, суд ухвалюючи відповідне рішення про стягнення боргу в іноземній валюті одночасно визначає розмір заборгованості в гривневому еквіваленті, виходячи з офіційного курсу валюти, встановленого НБУ. Однак, враховуючи, що даний позов заявлено про стягнення боргу в гривневому еквіваленті, суд стягує борг саме у заявленому розмірі, оскільки не може вийти за межі заявлених вимог, хоча і при перерахунку суми боргу в гривневий еквівалент станом на дату ухвалення рішення розмір заборгованості в національній валюті перевищує розмір заявлених вимог. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати, понесені банком у звязку із подачею даного позову. На підставі викладеного ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved