Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач 14.06.2019 року звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини.\~\~\~ Йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 22.05.2007 року належить квартира [ADDRESS] . У належній йому квартирі зареєстрований він та [PERSON] . Але, фактично, з моменту реєстрації відповідач не проживає, не користується квартирою, особистих речей відповідача в квартирі немає, участі в утриманні житлового приміщення не приймає. Вищезазначене підтверджується актом про не проживання. Відповідач добровільно з реєстраційного обліку за місцем реєстрації не знімається, йому не відомо місце його перебування. Реєстрація відповідача в його квартирі створює йому перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження його власністю. Враховуючи викладене, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою про відкриття провадження від 25.09.2019 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвалою від 25.09.2019 рокузобов`язано Адміністрацію державної прикордонної служби України надати інформацію про перетинання кордону України відповідачами. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, день і час розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України , опублікованого 18.11.2019 року (а.с. 43). З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки відповідача суду не відомі. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, письмових заперечень щодо її вимог і змісту, клопотань суду не направили. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд на підставі\~ст.280 ЦПК України\~розглянув справу заочно. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі наступного. Правовідносини що склалися між сторонами, виникли із житлових та цивільних\~правовідносин та врегульовані нормами Житлового та\~ Цивільного кодексів України. Статтею 41 Конституції України\~та статтею\~1\~Першого\~протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-BP "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Права власника житлового будинку (квартири) визначені статтею Цивільного кодексу України\~/далі ЦК/ та\~статтею 150 Житлового кодексу України\~/далі\~ЖК/, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Правовою підставою вимог про зобов`язання не чинити перешкод в користуванні житлом є положення\~статті 391 ЦК, яке визначає право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до частини другої\~статті 89 ЦПК\~жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як встановлено судом, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18.04.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Максименко О.В. , зареєстрованого в реєстрі за № 244 (а.с. 5-6). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання № 3456, [PERSON] зареєстрований за адресою : квартира [ADDRESS] (а.с. 9). Родинні зв`язки із позивачем не доведені та судом не встановлені. Також, за відомостями Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). Відповідач [PERSON] за адресою реєстрації не проживає з серпня 2018 року, що зафіксовано в акті від 30.05.2019 року, посвідченого головою правління ОСББ «Верховина» за свідченням сусідів (а.с. 10). \~ \~ \~ \~Отже, відповідач не проживає та не користується спірним житловим приміщенням, не виконує свої зобов`язання по оплаті комунальних послуг, не підтримує приміщення в належному стані. Таким чином, суд вважає доказаним факт, що відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає без поважних причин з серпня 2018 року , тобто понад рік, та не користується ним. \~ \~ \~ \~ Доказів щодо поважних причин не проживання відповідача [PERSON] в спірному домоволодінні з серпня 2018 року не пред`явлено, підстав вважати наявними поважні причини не проживання відповідача з 2018 року у спірному домоволодінні в судовому засіданні судом не встановлено. У відповідності до ч.3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно ч.6\~ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи доведеність в судовому засіданні підстав позову [PERSON] та ненадання відповідачем доказів на спростування обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, а також, враховуючи, що відповідач фактично проживає за іншою адресою, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. При таких обставинах, суд вважає, що необхідно визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved