Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Кролевецького районного суду із позовною заявою до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту, а саме 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS], що належить йому на праві власності, внесеного до єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 7095543, 24.04.2008 15:41:17, яку обґрунтовує наступним чином. Йому на праві спільної часткової власності належить 1/2 частки житлового будинку по [ADDRESS]. Під час оформлення договору купівлі - продажу він дізнався, що на вищевказану частку житлового будинку, яку він збирається продати, 24.04.2008 року Кролевецькою районною державною нотаріальною конторою на підставі листа, виданого Кролевецьким районним народним судом 28.04.1994 року, було накладено арешт, реєстраційний номер обтяження 7095543. Арешт на належне йому нерухоме майно був накладений у зв'язку з наступними обставинами. Так, у квітні 1992 року [PERSON] звернулась до Кролевецького районного народного суду з позовом до нього, [PERSON], про поділ спільно набутого майна. Одночасно з позовом вона подала заяву про вжиття заходів забезпечення позову. Розглянувши заяву [PERSON], судом було винесено ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову та накладено арешт на належне йому, [PERSON], нерухоме майно. У травні 1994 року Кролевецьким районним народним судом було ухвалено рішення, яким позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ спільно набутого майна задоволено, поділено спільно набуте майно між сторонами. Рішення сторонами не оскаржувалось та було виконане. Однак, вищевказані ухвала про вжиття заходів забезпечення позову та рішення суду у сторін не збереглись. Звернувшись до Кролевецького районного суду з запитом щодо надання копії хвали, виданої 28.04.1994 року Кролевецьким районним народним судом, він отримав відповідь щодо відсутності інформації за предметом запиту. Листом від 14.11.2018 року Сумський обласний державний нотаріальний архів повідомив, що запитувана інформація буде надана тільки на запит суду. Посилаючись на викладене, позивач просить зняти арешт з об'єкта обтяження: 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS], що належить йому на праві власності, внесеного до єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 7095543, 24.04.2008 15:41:17. Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує (а.с. 24). Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.25). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу у судовому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником 1/2 частки житлового будинку по [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21 грудня 2010 року, виданим Кролевецькою міською радою, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.08.2018 року (а.с.7, 10). З технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що до складу нерухомого майна входять наступні об'єкти: основне літ.Л, мансарда літ.Мс, ґанок літ.кр, сарай літ.Б, літня кухня літ.В, мезонін літ.в, баня літ.Д, котельня літ.Ж, навіс літ.И, гараж літ.М, погріб літ.Пг, вольєр літ.Н, альтанка літ.Г, вбиральня літ.У, огорожа літ.N1-2. Рік побудови основного об'єкта 2018 (а.с. 8-9). Власником іншої 1/2 частки вказаного житлового будинку з господарськими будівлями є [PERSON]. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 20.08.2018 року на об'єкт нерухомого майна - житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS], Кролевецькою районною державною нотаріальною конторою накладений арешт, реєстраційний номер обтяження: 7095543, 24.04.2008 року. Підстава виникнення обтяження: лист, виданий Кролевецьким районним народним судом 28.04.1994 року (а.с.11). За змістом позову під час оформлення договору купівлі - продажу 1/2 частки вищевказаного житлового будинку позивачу стало відомо, що належне йому майно знаходиться під арештом, накладеним Кролевецькою РДНК на підставі листа Кролевецького районного народного суду від 28.04.1994 року. За змістом довідки, виданої Кролевецьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області від 22.08.2018 року №02-35/486, будь-які дані на [PERSON] в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень відсутні (а.с. 13). На запит суду Сумський обласний державний нотаріальний архів повідомив, що надати копію листа Кролевецького народного суду, на підставі якого був накладений арешт на житловий будинок [ADDRESS] Сумської області на ім'я [PERSON] немає можливості, оскільки відповідний наряд Кролевецької РДНК за 1994 рік на зберігання до архіву не передавався (а.с.21). Разом з цим надано витяг з "Реєстру Кролевецької районної державної нотаріальної контори для реєстрації заборон відчуження жилих будинків (частин будинків) та квартир в багатоквартирному будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників, а також арештів (заборони), накладених на будинки судовими та слідчими органами за 1987-2003 роки", а саме: запис про накладення арешту на майно [PERSON], [ADDRESS] (а.с.22). Наявність арешту майна позивача обмежує його право щодо вільного володіння, користування та розпорядження власним нерухомим майном, а саме: 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS]. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. В контексті застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини здійснив тлумачення поняття «майно» та визначив, що до майна відносять як рухому, так і нерухому приватну власність. Термін «власність» може означати або «існуючу власність» або претензії щодо яких заявник може довести, що він принаймні має «законні сподівання» отримати можливість використати право власності. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст.4 ЦПК України, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом зняття арешту з нерухомого майна - житлового будинку по [ADDRESS] Сумської області, накладеного на підставі листа, виданого 28.04.1994 року Кролевецьким районним народним судом, реєстраційний номер обтяження 7095543, 24.04.2008 року. Відповідно до ст.ст. 16, 319, 321, 386, 391 ЦК України,

Outcome: approved