Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Посилається на те, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 27.04.2015 р., в якому у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні та вихованні. Сторони проживають окремо, стосунків не підтримують. Рішенням Хустського районного суду від 18.03.2019 р. присуджено стягувати з [PERSON] аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] у розмірі 1200 грн. Матеріальним забезпеченням доньки [PERSON] відповідач не турбується, не надає коштів на її утримання, забезпеченням всім необхідним. Доньку не навідує, не цікавиться її здоров`ям та потребами. Відповідач офіційно працевлаштувався, отримує стабільний дохід, інших утриманців не має, а тому в змозі надавати матеріальну допомогу. Місце його роботи та розмір доходу позивачці не відомі. Позивачка в свою чергу перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки ніде не працює, не отримує доходу, а веде догляд за донькою до досягнення нею трирічного віку. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 2000 грн. щомісячно та на її утримання у розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав заяви, в яких посилається на те, що аліменти у визначеному позивачем розмірі не в змозі сплачувати, оскільки не має постійного місця роботи, отримує дохід від сезонних заробітків. У зв`язку із закриттям державних кордонів через поширення корона вірусу з березня 2020 року не виїздить за кордон та не працює. Спроби знайти роботу в Україні не дали результату. Позов визнає частково та згідний сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі по 1100 грн. щомісячно. Розгляд справи просить проводити у його відсутності. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України у зв`язку з тим, що сторони подали заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.04.2015 р., за період якого у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на утриманні позивачки. Рішенням Хустського районного суду від 18.03.2019 р. присуджено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1200 грн. щомісячно /а.с. 7-9/. Відповідач зобов`язання по утриманню доньки належно не виконує. З матеріалів справи встановлено, що відповідач не бере участі в її забезпеченні, хоча є здоровим, працездатним, отримує дохід від сезонних заробітків, згідний сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено з пояснень відповідача він сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1200 грн. щомісячно, на утримання доньки згідний сплачувати 1100 грн. щомісячно. Він не має постійного місця роботи, його дохід складається від сезонних заробітків. Позивачка [PERSON] ніде не працює, не отримує доходу, оскільки веде догляд за донькою [PERSON] до досягнення нею трирічного віку. Позивачка перебуває у важкому матеріальному становищі. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; згідно ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік»: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Згідно ст.ст. 75, 80, 84 Сімейного кодексу України, дружина (чоловік) повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатний, або потребує матеріальної допомоги. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя, або у твердій грошовій сумі. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років.\~\~ Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач не надає матеріальне утримання своїй дитині, враховуючи матеріальне становище дитини, яка потребує значних коштів на забезпечення її всім необхідним та для їх належного розвитку, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатний, постійної роботи не має, основним видом доходу є сезонні заробітки, сплачує аліменти на утримання сина, згідний сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1100 грн. щомісячно, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в сумі 2000 /дві тисячі/ гривень щомісячно, до досягнення нею повноліття та дружини у розмірі 1000 /одної тисячі/ гривень щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 гривень. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved