Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області, про визначення місця проживання дитини з батьком, посилаючись на те, що з 14 листопада 1998 року перебували в шлюбі з відповідачкою до 13 березня 2013 року. Від цього шлюбу народився син - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу і до теперішнього часу проживає з ним, а відповідачка більше двох років проживає окремо в новій родині. Син повністю перебуває на його утриманні, для нього створені всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку. Оскільки відповідачка не приділяє сину належної материнської уваги та турботи, не приймає участі у його вихованні, позивач вважає, що син повинен виховуватись та проживати разом з ним, оскільки він спроможний забезпечити йому належне виховання і утримання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному об'ємі і просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON], не заперечує, щоб син [PERSON] проживав разом з батьком [PERSON], за адресою: [ADDRESS], оскільки на даний час немає змоги займатись вихованням сина. Представник органу опіки та піклування, служби у справах дітей Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 14 листопада 1998 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.01.2001 року. Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується рішенням Дунаєвецького райсуду Хмельницької області від 13.03.2013 року №2206/1346/12. Після розірвання шлюбу відповідачка фактично залишила сина батькові і переїхала проживати окремо. Син [PERSON] повністю перебуває на матеріальному забезпеченні позивача, який має власний бізнес, стабільний самостійний дохід, сину створені всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку, що підтверджується довідкою Дунаєвецької ОДПІ, характеристикою Дунаєвецької ЗОШ I-III ст.№3, актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 19.01.2015 року, довідкою Дунаєвецької міськради Хмельницької області. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області за № 02-07/35 від 27.01.2015 року , встановлено, що [PERSON], з 13.03.2013 року проживає в родині батька [PERSON], мати [PERSON], залишила родину і більше двох років проживає окремо від дитини в новій сім'ї. Батько займається вихованням дитини, турбується про його моральний, психологічний та фізичний розвиток і тому дитина бажає проживати з батьком, що підтвердив у судовому засіданні представник органу опіки та піклування. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України - якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов"язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров"я та інші обставини, що мають істотне значення. Частинною 3 ст. 160 СК України, визначено, що якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (у тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Таким чином судом встановлено, що вимоги позивача є обґрунтовані, тому суд їх задовольняє, що не заперечила відповідачка в судовому засіданні.

Outcome: approved