Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

І. Описова частина. Стислий виклад позиції позивача. 10.05.2020 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дочки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду до досягнення донькою повноліття. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання в розмірі 1000,00 грн до досягнення дитиною трьох років. Свій позов позивач мотивує тим, що 14.07.2012 між ним та [PERSON] було укладено шлюб. Від цього шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Віповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України: батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Такий обов`язок також передбачений ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ч.2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач має постійне місце роботи і стабільний дохід, працює у Шполянському районному відділі Держгеокадастру на посаді державного реєстратора і отримує заробітну платню у розмірі, приблизно 6500,00 грн. Відповідач має реальну змогу сплачувати аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно та на утримання позивача в розмірі 1000,00 грн від всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення [PERSON] , [INFO] , трьох років. У судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та просив задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання був належним чином повідомлений, надав заяву про визнання позову та вказав про розгляд справи у його відсутність. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 24.06.2020 відкрито провадження у справі, учасників справи повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. ІІ. Мотивувальна частина. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.07.2012, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.07.2012, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управлінням юстиції у Черкаській області, актовий запис № 66. Після реєстрації шлюбу дружина змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с. 5). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.10.2017, виданим Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис №102. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 09.06.2020 [PERSON] Управлінням соціального захисту населення Шполянської РДА було нараховано та виплачено 2580,00 грн. за 1 квартал 2020 року (а.с. 7). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно зі ст. 1,17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду, як джерело права. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч.8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Вимогами ч.1ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, відповідачем не було надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість сплати ним аліментів на утримання доньки у визначеному позивачем розмірі. Зважаючи на викладене, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду до досягнення донькою повноліття - підлягають задоволенню. Відповідно до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч.ч. 2, 3ст.77СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч.2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідач не надав доказів, що він є непрацездатною особою, наявності інших утриманців, а тому суд вважає що відповідач спроможний платити аліменти на утримання дружини, яка проживає зі спільною дитиною та не має самостійного доходу. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання в розмірі 1000,00 грн. до досягнення дитиною трьох років. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Аліменти належить стягувати з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 10.06.2020. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України. Крім того, суд роз`яснює, що у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів одержувач аліментів, рівно як і платник аліментів вправі в порядку статті 192 СК України звернутися до суду з позовом відповідно про збільшення чи зменшення розміру аліментів. Заходи забезпечення позову не застосовувались. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до пп.1 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року для працездатних осіб становить 2102,00 грн. Так, позивачем заявлено дві вимоги: стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дочки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду до досягнення донькою повноліття. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання в розмірі 1000,00 грн. до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, оскільки позивачем було заявлено дві вимоги майнового характеру і позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1681,60 грн. На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», ст.ст. 75, 76, 77, 79, 80, 84, 141, 150,180-182, 179, 192 СК України,

Outcome: approved