Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Кредитна спілка «Громада» звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON], [PERSON]. У своєму позові представник позивача зазначив, що 05 серпня 2013 року між Кредитною спілкою "Громада" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 492, відповідно до умов якого, позичальник отримав кредит у розмірі 5 000 грн. зі сплатою 55 % річних від суми залишку кредиту з кінцевим терміном повернення до 05.08.2016 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором було укладено договір поруки № 492п від 05.08.2013 року, за яким поручителем виступає - [PERSON]. В ході розгляду справи, представник позивача [PERSON] змінив позов, збільшивши позовні вимоги, надавши розрахунок станом на 03.06.2015 року у загальному розмірі 9 609,16 грн., позовні вимоги підтримав і просив задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день і час слухання справи були повідомлені належним чином. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідачів та за згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом при розгляді справи встановлено, що 05 серпня 2013 року між Кредитною спілкою «Громада» та [PERSON] був укладений кредитний договір (далі - Договір) № 492, за яким позичальнику було надано кредит у розмірі 5 000 грн. з кінцевим терміном повернення до 05.08.2016 року під 55 % річних. Отримання [PERSON] коштів підтверджується видатковим касовим ордером від 05.08.2013 року на суму 5 000 грн. та власноручним підписом. Згідно п. 2.2.2 Договору, в обовязки позичальника входить дотримуватись встановленого графіку сплати по кредиту та процентам за його користування, використовувати кредит за цільовим призначенням та повернути його разом з процентами по закінченню строку дії договору. В порядку ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 492, відповідач не виконував прийняті на себе зобовязання та станом на 03.06.2015 року має заборгованість перед кредитною спілкою у сумі 9 609,16 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 5 849,01 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 3 295,02 грн., індексу інфляції за весь час прострочення 446,61 грн. та 3% річних 18,52 грн. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. 05.08.2013 року, між Кредитною спілкою «Громада» та [PERSON] було укладено договір поруки № 492п, за умовою якого остання являється поручителем та бере на себе обовязок відповідати перед позивачем по зобовязаннях позичальника. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктами 1.2, 1.3 ст. 1 Договору поруки встановлено, що поручителі та позичальник відповідають як солідарні боржники та відповідають по зобовязаннях позичальника в повному обсязі. За ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved