Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в інтересах [PERSON], [PERSON], зацікавлена особа [PERSON], Служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивував тим, що він є власником житлового будинку розташованого по [ADDRESS] З 1986 року, тобто з моменту народження, в даному будинку був зареєстрований його син [PERSON] [INFO] його син [PERSON] одружився з відповідачкою [PERSON]. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] після укладення шлюбу [PERSON].ю та [PERSON] проживали в м.Києві, а потім переїхали в м.Руставі, Грузія. Під час проживання у шлюбі спільне сімейне життя у сина з невісткою не склалося, в результаті чого починаючи з травня 2017 року проживають окремо. В результаті описаних подій, відповідач по справі [PERSON] разом з дітьми виїхала на постійне місце проживання дом.[ADDRESS], де проживають її родичі, зокрема мати [PERSON] Його син [PERSON] залишився проживати у Грузії, але регулярно провідує своїх дітей, сплачує аліменти, тощо. Малолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в його будинку по [ADDRESS], однак постійно проживають з матір'ю [PERSON] у м.Бердянськ, та відвідують заклад дошкільної освіти № 7 "Пізнайко". Реєстрація [PERSON] та [PERSON] в його будинку обмежує його в праві розпорядження своєю власністю. На підставі викладеного, позивач [PERSON] прохав суд постановити рішення, яким визнати [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав прохав їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, прохала справу слухати у її відсутність. Згідно наданого відзиву зазначила, що вона не заперечує проти зняття дітей з реєстрації, однак вона не має гарантій, що зможе зареєструвати дітей за місцем її, та їх фактичного проживання, оскільки потрібна згода батька, який проживає в Грузії. Зацікавлена особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій прохав справу слухати у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Також зазначив, що надасть необхідні документи та згоду на нову реєстрацію місця проживання малолітніх дітей відповідачці [PERSON] Представник зацікавленої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради [PERSON] при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власниками домоволодіння по [ADDRESS], що підтверджується актом, свідоцтвом про право власності та домовою книгою. (а.с.7-12). Згідно акту вуличного комітету від 04.04.2018 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровані в домоволодінні [ADDRESS], однак не проживають з моменту народження. (а.с.29). Відповідно до листа Служби у справах дітей Запорізької обласної державної адміністрації від 22 травня 2018 року № 03-03/0659 під час проведення профілактичного рейду 16.05.2018 року малолітніх дітей було відвідано за місцем проживання, а саме за адресою [ADDRESS]. Умови проживання визнано в цілому задовільними. Матір разом з дітьми винаймає одну кімнату в трикімнатній квартирі. Під час бесіди 17.05.2018 року в службі гр.[PERSON] повідомила, що з жовтня 2017 року проживає з дітьми в [ADDRESS] та з лютого 2018 року винайняла жито. (а.с.30). Відповідно до довідки від 27.02.2018 року Бердянського МЦЗ [PERSON] перебуває на обліку як безробітна в Бердянському МЦЗ з 20 лютого 2018 року, місце проживання [ADDRESS].(а.с.32). Відповідно до листа Первинної медико-санітарної допомоги КЛМЦ від 26.04.2018 року № 298 [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що зареєстровані в [ADDRESS] знаходяться на обліку та зі скаргами не зверталися. (а.с.33). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. ( ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»). Суд приходить до висновку, що виходячи з того, що відповідачка [PERSON] та її малолітні діти [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS], з моменту реєстрації не проживали та не проживають на даний момент, вони втратили право користування вищевказаним домоволодінням, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач [PERSON] судові витрати взяв на себе та не просив стягувати з відповідача.

Outcome: approved