Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Заявники 02.12.2019 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту належності йому свідоцтва про право власності від 13.01.1998 року на квартиру [ADDRESS] , виданого на підставі розпорядження органу приватизації №589 від 13.01.1998 року. В обґрунтування заяви відзначено, що у свідоцтві про право власності не вірно було відзначено по батькові заявника як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] », у зв`язку з чим виникла необхідність у встановленні факту належності правовстановлюючого документу. Ухвалою суду від 04.12.2019 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду у судовому засіданні 03.02.2020 року. До суду 29.01.2020 року надійшла заява ПрАТ «Виробниче об`єднання «Стальканат-Сілур», згідно якої просили розглядати справу за їх відсутності та відзначено, що заінтересована особа та ВАТ «Стальканат», правонаступником якого є останні, не видавали [PERSON] документи у 1998 році, вочевидь в заяві йдеться про якусь іншу особу. У судове засідання 03.02.2020 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 13 січня 1998 року орган приватизації видав Розпорядження №589, згідно якого передану квартиру [ADDRESS] в спільну часткову власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках. 13.01.1998 року Відкрите акціонерне товариство «Стальканат» видало свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках. З паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 24.06.1996 року Приморським РВ УМВС України в Одеській області вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, матеріалами справи підтверджується належність правовстановлюючих документів, саме заявнику, по батькові якого помилково відзначено як [PERSON] , замість вірного [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст.\~293\~ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст.\~319\~ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, який через розбіжності в написанні прізвища, не може в повному обсязі реалізувати свої права по розпорядженню майном. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 та п. 6 ч. 1 ст. 315\~ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги заяви [PERSON] .

Outcome: approved