Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

позивач [PERSON] в листопаді 2014 року звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача ТОВ "ТРИСТАР АВТО ЕЛІТ" про розірвання договору та стягнення коштів , посилаючись на те, що 12.09.2013 року вона уклала з ТОВ «ТРІСТАР АВТО ЕЛІТ» договір купівлі-продажу автомобіля № 00000000108, згідно з яким Відповідач зобов'язався передати у власність покупця транспортний засіб (автомобіль) марки Land Rover Range Rover Sport, а вона, як покупець, зобов'язалася прийняти автомобіль та оплатити його за ціною, визначеною у Договорі. Комплектація автомобіля була визначена в специфікації, яка є невід'ємною частиною даного договору. Загальна вартість автомобіля складала 1 155 957 грн. 24 коп. виходячи з курсу євро до української гривні, встановленого Національним банком України на день підписання договору. Зазначала, що відповідно до умов договору вона виконала всі покладені на неї зобов'язання, а саме: 13.09.2013 року сплатила Відповідачу в рахунок оплати за автомобіль 350 000 гривень, що еквівалентно 33 002,95 Євро за курсом, встановленим НБУ на день оплати, та 31.03.2014 року сплатила 462 000 гривні, що еквівалентно 30 651,98 Євро за курсом, встановленим НБУ на день оплати. Натомість Відповідачем не були виконані його зобов'язання з постачання автомобіля у визначений в договорі строк. На даний час ніяких повідомлень від Відповідача до неї не надходило, на телефонні дзвінки Відповідач не відповідає. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, якою позов підтримала, просила вимоги задовольнити в повному обсязі та проводити розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про можливість розгляду справи за його відсутності від відповідача не надходило. Враховуючи наведене та відсутність заперечень зі сторони позивача, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.09.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРІСТАР АВТО ЕЛІТ» та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу автомобіля № 00000000108, відповідно до якого Відповідач зобов'язався передати у власність покупця транспортний засіб (автомобіль) марки Land Rover Range Rover Sport з комплектація визначеною в специфікації, а Позивачка зобов'язалася прийняти автомобіль та оплатити його за ціною, визначеною у Договорі. Згідно пунктів 2.1, 2.2. Договору ціна автомобіля на момент укладання Договору була визначена та погоджена сторонами в сумі 1 155 957 грн. 24 коп. виходячи з курсу євро до української гривні, встановленого Національним банком України на день підписання договору (1 Євро = 10,605112 грн.). Відповідно пункту 2.4 Договору оплата за Товар повинна була вноситися наступним чином: 30 (тридцять) відсотків ціни Товару, що становить 346 787 грн. 16 коп., в т. ч. ПДВ - 57 797 грн. 87 коп. оплачується протягом двох робочих днів з моменту підписання цього Договору (пункт 2.4.1. Договору); 70 (сімдесят) відсотків ціни Товару, що становить 809 170 грн. 05 коп., в т. ч. ПДВ - 136 861 грн. 70 коп. сплачуються на підставі рахунка-фактури продавця протягом 2-х банківських днів з моменту надання повідомлення про готовність Товару до передання Покупцеві (пункт 2.4.2. Договору). У відповідності до умов пункту 2.5. Договору зміна Національним Банком України курсу євро до української гривні в період до здійснення повної оплати товару відносно курсу зазначених валют, встановленого Національним Банком України на день підписання договору, є підставою для зміни ціни товару. Відповідно до пункту 3.1. Договору продавець зобов'язується передати Товар покупцеві за умови та після повної оплати товару за ціною, визначеною у пункті 2.1. Договору не пізніше 200 календарних днів з дня зарахування на поточний рахунок продавця суми, визначеної в пункті 2.4.1. Договору. Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару у розпорядження покупця. Згідно пункту 11.7 Договору строк дії Договору завершується після виконання Сторонами прийнятих на себе за цим Договором зобов'язань. На виконання умов даного договору Позивач в рахунок оплати за автомобіль 13.09.2013 року сплатила Відповідачу 350 000 гривень, що було еквівалентно 33 002,95 Євро за курсом, встановленим НБУ на день оплати, та 31.03.2014 року сплатила Відповідачу 462 000 гривні, що еквівалентно 30 651,98 Євро за курсом, встановленим НБУ на день оплати, що підтверджується копіями квитанцій про оплату від 13.09.2013 року та від 31.03.2014 року. Судом встановлено, що на момент звернення Позивача до суду з вказаним позовом замовлений за договором № 00000000108 від 12.09.2013 року автомобіль марки Land Rover Range Rover Sport визначеної комплектації Відповідачем поставлений не був. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав; об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до загальних правил виконання договорів, визначених ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом. У відповідності до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. А частина 2 ст. 651 ЦК України вказує, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. На думку суду не мотивоване невиконання Відповідачем у передбачений договором строк умов договору, а саме не передача у власність Позивача замовленого автомобіля, є саме істотним порушенням умов договору, оскільки саме на цей строк розраховувала позивач, укладаючи договір. Згідно зі ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодувати збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані і досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання договору та стягнення коштів в розмірі 1 234 819 грн. 84 коп., що були сплачені на виконання умов договору, який не був виконаний Відповідачем, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved