overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 2.69 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Соснівської сільської ради Теребовлянського району, яка належала [PERSON] , оскільки нотаріусом йому не видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. У судове засідання позивач не з`явився, його представник [PERSON] позовні вимоги підтримала із мотивів, викладених у позові, просить його задовольнити. Відповідач Золотниківська сільська рада Теребовлянського району у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову. Третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 29 березня 1999 року [PERSON] склав заповіт, згідно з яким заповів належне йому майно у рівних частках [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 16 жовтня 2003 року [PERSON] був власником земельної ділянки площею 2.69 га, розміщеної на території Соснівської сільської ради Теребовлянського району та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно з розрахунком нормативної грошової оцінки відділу у Теребовлянському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області вартість земельної ділянки складає 76699.46 грн. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть. День смерті [PERSON] є часом відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину згідно з ст.549 ЦК 1963 року, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном( володів та користувався вказаною земельною ділянкою). Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з п."г" ч.1 ст.81, ст.131 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Інший спадкоємець майна [PERSON] [PERSON] позов визнала, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на цілу земельну ділянку, яка належала спадкодавцеві [PERSON] Аналізуючи зазначені обставини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на спадкове майно (земельну ділянку) слід задовольнити. Оскільки відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 3.73га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Мшанецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, яка належала померлому [INFO] року [PERSON]. Позивач в нотаріальній конторі не може отримати свідоцтво про право власності на вказане спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, зіславшись на мотиви, вказані у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала повністю та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала повністю та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, і суд встановив наступні факти. 21 липня 2010 року [PERSON] склав заповіт, згідно з яким заповів належну йому на праві власності земельну ділянку (пай), згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], [PERSON]. Вказана земельна ділянка [PERSON] належала на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 23 вересня 2004 року. [INFO] року [PERSON] помер, заповіт не змінював та не скасовував. День смерті [PERSON] є часом відкриття спадщини. Заповіт, складений [PERSON] на день його смерті, не змінювався і не скасовувався. Постановою Теребовлянської державної нотаріальної контори від 18 квітня 2015 року №964/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Крім того, із даної постанови вбачається, що нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №26/2015 року. 28 січня 2015 року, після смерті [PERSON] за заявою дружини померлого, [PERSON], про відмову від прийняття спадщини за законом. 24 березня [PERSON] подав заяву 3262 про прийняття спадщини за заповітом. Інші спадкоємці в нотаріальну контору не зверталися. Вартість земельної ділянки відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13 квітня 2016 року складає 150193.78 грн. Позивач фактично вступив в оперативне управління спадковим майном. Судові витрати позивач просить покласти на нього. Відповідно до ст.1223, 1225 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п."г" ч.1 ст.81, ст.131 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Аналізуючи зазначені обставини, визнання відповідачами позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на спадкове майно (земельну ділянку) слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на спадкове майно - земельну ділянку, яка належала [PERSON], оскільки нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку у зв»язку із відсутністю правовстановлюючого документа. У судове засідання позивач не з»явився, у позові вказав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує із мотивів, викладених у позові, просить його задовольнити. Відповідач Дарахівська сільська рада Теребовлянського району у судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог. Треті особи Теребовлянська державна нотаріальна контора, відділ Держземагенства у Теребовлянському районі у судове засідання не з»явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач позов визнав і суд встановив наступні факти. [INFO] померла [PERSON], а [INFO] помер її чоловік [PERSON]. 3 березня 2006 року [PERSON] склала заповіт, згідно з яким заповіла належну їй на праві власності земельну ділянку загальною площею 1.67 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщеної на території Дарахівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, [PERSON]. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 10 червня 2003 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Заповіт, складений [PERSON] на день її смерті, не змінювався і не скасовувався. Вартість земельної ділянки відповідно до інформації (витягу) з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 25 березня 2015 року складає 42042.85 грн. Позивач фактично вступив в оперативне управління спадковим майном. Судові витрати позивач просить покласти на нього. Відповідно до ст.1223, 1225 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п."г" ч.1 ст.81, ст.131 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Аналізуючи зазначені обставини, визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на спадкове майно (земельну ділянку) слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на спадкове майно - земельну ділянку, яка належала [PERSON] , оскільки нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку у зв`язку із тим, що було виявлено, що заповіт, посвідчений на правовстановлюючий документ - сертифікат на право на земельну частку пай серії ТР № 0157235 та був спадкоємець передбачений ст. 1241 ЦК України - чоловік спадкодавця [PERSON] , 1935 року народження, який помер [INFO] . У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує із мотивів, викладених у позові, просить його задовольнити. Відповідач Іванівська сільська рада Теребовлянського району Тернопільської області у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог. Третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 7 серпня 2001 року [PERSON] склала заповіт, згідно з яким заповіла належну їй на праві власності земельну ділянку (пай) розміром 2,5 га, яка знаходиться в с. Ілавче Теребовлянського району та належить їй на підставі сертифікату серії ТР № 0157235, [PERSON] . Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії І - ТР № 031595 від 27 листопада 2001 року [PERSON] стала власником земельної ділянки площею 2.33 га, розміщеної на території Ілавченської сільської ради Теребовлянського району та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У заповіт, складений [PERSON] в користь [PERSON] , спадкодавець змін щодо розпорядження правом власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке виникло у неї на підставі вказаного державного акта, не внесла. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджуються свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] . День смерті [PERSON] є часом відкриття спадщини. Заповіт, складений [PERSON] , на день її смерті, не змінювався і не скасовувався. Вартість земельної ділянки відповідно до інформації (витягу) з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 12.01.2021 року складає 71917.50 грн. Інші спадкоємці майна (земельної ділянки) померлої [PERSON] до нотаріальної контори не зверталися. Відповідно до ст.1223, 1225 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п."г" ч.1 ст.81, ст.131 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Аналізуючи зазначені обставини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на спадкове майно (земельну ділянку) слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на спадкове майно - земельну ділянку, яка належала його бабі [PERSON], оскільки нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв»язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа. У судове засідання позивач не з»явився, у позові вказав про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує із мотивів, викладених у позові, просить його задовольнити. Відповідач Микулинецька селищна рада Теребовлянського району у судове засідання не з»явилась, подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позовних вимог. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом спадкодавця [PERSON]. Спадкодавцю [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 2.93 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщена на території Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №038281 від 28 лютого 2005 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджуються свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER]. День смерті [PERSON] є часом відкриття спадщини. Відповідно до змісту заповіту, складеного [PERSON] в користь [PERSON] 8 грудня 2003 року, [PERSON] заповіла останньому належну їй на підставі сертифіката ТР № 0170709 земельну частку (пай). Вартість земельної ділянки відповідно до інформації (витягу) з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 301088 складає 43946.37 грн. Позивач фактично вступив в оперативне управління спадковим майном. Судові витрати позивач просить покласти на нього Відповідно до ст.1223,1268 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п."г" ч.1 ст.81, ст.131 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Аналізуючи зазначені обставини, визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на спадкове майно (земельну ділянку) слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03 вересня 1994 року уклав шлюб з відповідачкою, а 24 квітня 2007 р. у них народився син [PERSON]. Їх сім"я розпалась через відсутність взаєморозуміння між ними, неспівпадання характерів та різні погляди на життя їх. З грудня 2014 року припинили подружні відносини, спільне господарство не ведеться. Сторони в судове засідання не з"явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, проти розірвання шлюбу не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позовні вимоги позивача, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони одружені з 03 вересня 1994 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], 24.04.2007 р., який після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачою. Спільне господарство не ведеться з грудня 2014 р., подружні відносини між сторонами припинені. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача, Державного малого підприємства «Водозабір», 89205,40 гривень середнього заробітку за час затримки виплати розрахунку за період з 01.03.2015 року по 01.03.2017 року. Згідно заяви позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст.128-130 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі наступного. Згідно ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судовим наказом Сарненського районного суду Рівненської області від 14 квітня 2014 року заяву [PERSON] до Державного малого підприємств «Водозабір» про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено. Стягнуто з Державного малого підприємств «Водозабір» на користь [PERSON] 744878 грн. заборгованість по заробітній платі. Судовим наказом Сарненського районного суду Рівненської області від 19 листопада 2012 року заяву [PERSON] до Державного малого підприємств «Водозабір» про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено. Стягнуто з Державного малого підприємств «Водозабір» на користь [PERSON] 51658 грн. заборгованість по заробітній платі. Згідно рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 16 грудня 2015 року стягнено з Державного малого підприємств «Водозабір» на користь [PERSON] 44425 гривень середнього заробітку за час затримки виплати розрахунку за період з 01 березня 2014 року по 01 березня 2015 року. Заборгованість по заробітній платі в сумі 140961 грн. на момент розгляду справи залишилася незмінною. Відповідачем заходів щодо ліквідації вказаної заборгованості не вживалося. З наданої позивачем довідки-розрахунку сум, що підлягають стягненню на його користь в зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні з ДМП "Водозабір", вбачається, що заборгованість за період з 1 березня 2015 року по 1 березня 2017 року складає 89205,40 грн. З наведених підстав суд вважає вимоги позивача обґрунтованими. На підставі ст. ст.115 - 117 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення з приватного житлового будинку. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, із подальшим виготовленням повного рішення протягом п"яти днів з дня закінчення розгляду справи, відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання її особою, що втратила право користування житловим приміщенням розташованому в [ADDRESS], мотивуючи тим, що він являється власником 14/25 частини вищевказаного будинку в якому зареєстрована колишня дружина його сина [PERSON], відповідачка у справі. Шлюб між його сином [PERSON] та [PERSON] розірвано. З літа 2009 року по теперішній час [PERSON] за вказаною адресою не проживає, залишивши будинок самовільно. Через реєстрацію у будинку відповідачки порушуються його права, як одного із співвласників будинку. Позивач прохає суд визнати [PERSON] особою, що втратила право користування житловим приміщенням розташованим [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав , прохав їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала , зобов"язуючись зняти свою реєстрацію з будинку . Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради не заперечує проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] також не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши обставини, докази справи , заслухавши пояснення учасників судового засідання суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що позивач , [PERSON] являється власником 14/25 частини вищевказаного будинку в якому зареєстрована колишня дружина його сина [PERSON], відповідачка у справі, що підтверджується довідкою про склад сім"ї, копією паспорту, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. Шлюб між його сином [PERSON] та [PERSON] розірвано. З літа 2009 року по теперішній час [PERSON] за вказаною адресою не проживає, будинок залишила самовільно, питання про вселення не ставила і не ставить, проживати в ньому не бажає. Факт не проживання відповідачки у вказаному будинку підтверджується поясненнями самої [PERSON], актом вуличного комітету. Через реєстрацію у будинку відповідачки суд вважає, що порушуються права позивача, як одного із співвласників будинку. Зідно ч.2 ст. 405 ЦК України колишній член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі його відсутності понад один рік без поважних причин. Обраний позивачем спосіб захисту своїх прав та інтересів відповідає вимогам ст. 16 ЦК України. Враховуючи вищенаведене , що відповаідачка не проживає у будинку більше 4 років, інтереси позивача, як власника будинку , відсутність спору суд визнає позовні вимоги правомірними , які підлягають задоволенню. Судові витрати позивач взяв на себе, прохає їх не стягувати.

Outcome: approved