Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Перший заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Фермерське господарство «Родюче поле» про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки, вказавши, що вивченням питання законності надання земельних ділянок державної власності встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18.12.2017 № 22-23921-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер 6825287800:04:001:0037), на підставі вказаного наказу, 12.01.2018 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєвим Ю.В. зареєстровано право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.10.2018 № 2832 [PERSON] вказану земельну ділянку продав [PERSON] .. Вищевказаний наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18.12.2017 № 22-23921-СГ підлягає визнанню недійсним, державна реєстрація права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6825287800:04:001:0037 скасуванню, а земельна ділянка, яка передана вказаним наказом [PERSON] витребуванню у [PERSON] на користь держави, у зв`язку із тим, що [PERSON] зловживаючи своїм правом набув земельну ділянки у власність внаслідок вчинення неправомірних дій, а саме: не повідомив ГУ Держгеокадастру в області про те, що раніше скористався правом на безоплатну приватизацію земельних ділянок для аналогічних потреб, отримав незаконні переваги порівняно з іншими громадянами, чим порушено суспільний інтерес на законність у цій сфері, оскільки кожен громадянин має право лише одноразово використати своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для певної категорії потреб. Прокурор позов підтримала, просить задовольнити. Представник ГУ Держгеокадастру в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься відзив по справі, в якому просить відмовити в позові. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи міститься заява в яких просять справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги визнають. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Фермерське господарство «Родюче поле» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18.12.2017 № 22-23921-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер 6825287800:04:001:0037), що знаходиться за межами населених пунктів Сокиринецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, та передано йому у власність для ведення особистого селянського господарства (проект розроблено на підставі наказу від 12.06.2017 № 22-11164-СГ). На підставі вказаного наказу, 12.01.2018 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєвим Ю.В. зареєстровано право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.10.2018 року № 2832 [PERSON] вказану земельну ділянку продав [PERSON] .. 26.10.2018 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Байрачним А.І. № 24409201, право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] .. Водночас, згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлено, що [PERSON] на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 20.07.2017 року № 22-15099-СГ вже отримав у приватну власність (право зареєстровано 23.08.2017 року) земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6822455800:05:002:0242) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Грушківської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. Зазначене підтверджує, що [PERSON] на час отримання спірної земельної ділянки (наказ від 18.12.2017 № 22-23921-СГ) вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання (наказ від 20.07.2017 № 22-15099-СГ). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 204559828 власником земельної ділянки з кадастровим номером 6825287800:04:001:0037 площею 2 га є [PERSON] , право власності на земельну ділянку зареєстровано 26.10.2018 року на підставі рішення приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Байрачного А.І. №24409201. Також зареєстровано інше речове право: 29922319, право оренди земельної ділянки, орендар: Фермерське господарство «Родюче поле», код ЄДРПОУ 40730452, орендодавець: [PERSON] . Ухвалою слідчого судді Чемеровецького районного суду від 14.01.2020 року у межах кримінального провадження порушеного по факту вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України на земельну ділянку кадастровий № 6825287800:04:001:0037 накладений арешт. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до пункту «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно з пунктом «б» частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара. Виходячи зі змісту частини четвертої статті 116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання. Відповідно до вимог частини сьомої статті 5 Закону України «Про особисте селянське господарство» громадяни України, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі менше 2,0 гектара, мають право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених статтею 121 ЗК України для ведення особистого селянського господарства. З огляду на системний аналіз положень вищенаведених норм законодавства, громадянин має право отримати безоплатно у власність земельні ділянки один і більше разів, проте в межах розмірів, передбачених статтею 121 ЗК України. Таким чином, всупереч вимог ст.ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України, [PERSON] при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою, приховав той факт, що раніше використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка площею 2 га кадастровий номер 6825287800:04:001:0037 вибула із державної власності внаслідок незаконного використання [PERSON] права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто поза волею власника цієї земельної ділянки - держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. [PERSON] при зверненні до зазначеного органу влади не повідомив, що вже раніше скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. При цьому, [PERSON] придбав вказану земельну ділянку в особи, яка з огляду на зазначені обставини не мала права їх отримувати та відчужувати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. З моменту державної реєстрації, незалежно від її подальшого скасування, земельна ділянка є об`єктом Державного земельного кадастру, а всі відомості про неї та її кадастровий номер зберігаються у Державному земельному кадастрі постійно (ст. 10, ч. 8 ст. 16, ч. 19 ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр»). Такі особливості правового статусу земельної ділянки дають можливість її ідентифікувати, а власнику витребувати її від незаконного володільця, навіть у випадку здійснення державної реєстрації її поділу (виділення), об`єднання з іншими ділянками, вчинення інших реєстраційних дій, внаслідок яких державна реєстрація цієї земельної ділянки скасовується. Відповідно до п. 9. ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абз. 1 п. 67 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, рішення суду про витребування майна з чужого незаконного володіння є підставою для проведення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності на нерухоме майно за належним власником. У той же час, відповідно до п. 9, 10 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї, а державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Згідно ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно зі статтею 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Право власності дійсного власника презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна, відтак право держави на спірну земельну ділянку підлягає захисту шляхом пред`явлення віндикаційного позову. Водночас на наявність прав власника на майно не впливає і та обставина, що воно було предметом угоди щодо відчуження, укладеної іншими способами, оскільки дійсний власник не був стороною такої угоди. При цьому статтею 346 ЦК України не передбачено підстав припинення права власності дійсного власника у зв`язку із передачею земельної ділянки, реєстрацію права власності на неї за іншими особами, у тому числі після її продажу, що відбулося без участі та поза волею дійсного власника. У таких випадках чинність таких правочинів, державної реєстрації прав на його майно за іншими способами чи наявність у них правовстановлюючих документів не є перешкодою для витребування власником свого майна від добросовісного набувача на підставі ст. 388 ЦК України, що є належним способом захисту. Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права, яка викладена у постановах від 21.02.2018 року у справі №363/2936/15-ц, від 12.06.2018 року у справі №916/3727/15, від 09.07.2018 року у справі №910/3513/17. При цьому для застосування віндикації не має самостійного правового значення наявність «ланцюжка» правочинів, за яким річ послідовно передавалася від однієї особи до іншої, що в кінцевому результаті призвело до перебування речі у володінні набувача. Визнання недійсними всіх правочинів щодо відчуження речі не вимагається. Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України у постановах від 05.10.2016 року у справі 916/2129/15 та від 17.12.2014 року у справі №6-140цс. Оскільки спірна земельна ділянка вибула з володіння власника - держави не з його волі, на підставі незаконного рішення державного органу, якому держава делегувала повноваження щодо розпорядженнями землями державної власності, то відновлення права держави на неї слід здійснювати шляхом витребування цієї земельної ділянки від добросовісного набувача, яким є [PERSON] .. На підставі викладеного суд приходить до висновків, що позов підлягає до задоволення, а наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18.12.2017 № 22-23921-СГ підлягає визнанню недійсним, а витребувати земельну ділянку з кадастровим номером 6825287800:04:001:0037, площею 2 га необхідно у добросовісного набувача [PERSON] на користь держави. Щодо підставності представництва інтересів держави прокурором в даному випадку, суд вважає його належним та обґрунтованим і виходить із такого. Аналіз положень ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави для висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: - якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; - у разі відсутності такого органу. При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання повернення земельних ділянок у державну власність, що незаперечно становить суспільний інтерес. Обґрунтування прокурором наявності підстав для представництва інтересів держави є мотивованим, зважаючи на відсутність повноважень у Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальних підрозділів щодо звернення до суду з позовом цієї категорії, а також те, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області є відповідачем у справі. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 23.10.2018 у справі №906/240/18, від 01.11.2018 у справі №910/18770/17, від 05.11.2018 у справі № 910/4345/18, від 05.12.2018 у справі № 923/129/17. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved