Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] "ОТП Факторинг Україна" звернулося до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Перший відділ державної виконавчої служби м. Луцьк про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що 12.04.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № CM-SME A00/015/2007, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 43 500 дол. США, з датою остаточного погашення кредиту 07.04.2017 року. В забезпечення виконанням зобовязання за вищевказаним кредитним договором цього ж дня між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір іпотеки № РM-SME A00/015/2007, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області за реєстровим № 675, згідно якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: зерносклад цегляний № 33 /А-1/, загальною площею 314,3 кв.м., піднавіс № 34 /Г-1/, загальною площею 429,2 кв.м., піднавіс цегляний № 35 /В-1/, загальною площею 164,6 кв.м., що знаходяться в с. Звірів, вул. Центральна, 1б, Ківерцівського району Волинської області. Відповідно до умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 10.12.2010 року та договору про відступлення права вимоги від 10.12.2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № CM-SME A00/015/2007 від 12.04.2007 року. У звязку з невиконання [PERSON] умов кредитного договору між позивачем та відповідачем було узгоджено реалізацію заставного майна для погашення кредитної заборгованості. Посилаючись на те, що під час досудового врегулювання спору ТОВ «ОТП Факторинг Україна» стало відомо, що іпотечне майно перебуває під арештом, накладеним Першим відділом ДВС Луцького МУЮ відповідно до виконавчих проваджень № 5/1548/30301708 від 07.12.2011 року, № 32305442 від 18.05.2012 року, № 35715742 від 20.09.2013 року, просить виключити з-під арешту зерносклад цегляний № 33 /А-1/, загальною площею 314,3 кв.м., піднавіс № 34 /Г-1/, загальною площею 429,2 кв.м., піднавіс цегляний № 35 /В-1/, загальною площею 164,6 кв.м., що знаходяться в с. Звірів, вул. Центральна, 1б, Ківерцівського району Волинської області. 24.11.2016 року представником позивача [PERSON] до суду подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просить виключити з-під арешту нерухоме майно, а саме зерносклад цегляний № 33 /А-1/, загальною площею 314,3 кв.м., піднавіс № 34 /Г-1/, загальною площею 429,2 кв.м., піднавіс цегляний № 35 /В-1/, загальною площею 164,6 кв.м., що знаходяться в с. Звірів, вул. Центральна, 1б, Ківерцівського району Волинської області, який було накладено на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження В№ № 14963292 від 23.09.2009 року, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 30301708 від 07.12.2011 року, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 32305442 від 18.05.2012 року, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 35715742 від 20.08.2013 року Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 07.12.2016 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору залучено управління Пенсійного фонду України м. Луцька, ПАТ «ОТП Банк», ДКП «Луцьктепло», [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився. До суду подано заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в попередніх судових засідання позов визнала, щодо задоволення позову не заперечувала. В судове засідання, призначене на 23.12.2016 року, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи не зявилася, причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцьк [PERSON] суду пояснила, що державний виконавець, при здійсненні виконавчого провадження діяла в межах повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», та здійснила всі необхідні дії з приводу реалізації предмета іпотеки, в задоволенні позову просила відмовити. В судове засіданні призначене на 23.12.2016 року, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи не зявилася, причини неявки суду не повідомила. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області та ДКП «Луцьктепло» в судове засідання не зявилися, до суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, щодо вирішення спору покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ПАТ «ОТП Банк» та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що 12.04.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № CM-SME A00/015/2007, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 43 500 дол. США, з датою остаточного погашення кредиту 07.04.2017 року (а.с.4-6). В забезпечення виконання зобовязання за вищевказаним кредитним договором цього ж дня між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір іпотеки № РM-SME A00/015/2007, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області за реєстровим № 675, згідно якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: зерносклад цегляний № 33 /А-1/, загальною площею 314,3 кв.м., піднавіс № 34 /Г-1/, загальною площею 429,2 кв.м., піднавіс цегляний № 35 /В-1/, загальною площею 164,6 кв.м., що знаходяться в с. Звірів, вул. Центральна, 1б, Ківерцівського району Волинської області (а.с.7-10). 12.04.2007 року приватним нотаріусом Ківерцівського районного нотаріального округу [PERSON] на підставі вищевказаного договору іпотеки накладено забору нерухоме майно, а саме: зерносклад цегляний № 33 /А-1/, загальною площею 314,3 кв.м., піднавіс № 34 /Г-1/, загальною площею 429,2 кв.м., піднавіс цегляний № 35 /В-1/, загальною площею 164,6 кв.м., що знаходяться в с. Звірів, вул. Центральна, 1б, Ківерцівського району Волинської області до припинення чи розірвання договору іпотеки (а.с.10). Відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 10.12.2010 року та договору про відступлення права вимоги від 10.12.2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № CM-SME A00/015/2007 від 12.04.2007 року (а.с.11-22). Згідно п 6.4.1 договору іпотеки з метою позасудового врегулювання спору Іпотекодержатель має право від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку встановленому чинним законодавством України. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.05.2011 року стягнуто з [PERSON] в користь ПАТ «ОТП Банк» в особі Регіонального відділення АТ «ОТП Банк» у м. Луцьк заборгованість за кредитом в розмірі 309 144 грн. 21 коп., з яких заборгованість по кредиту в розмірі 34832,04 дол. США, що еквівалентно 278 308 грн., нараховані та несплачені відсотки -1987,32 дол. США, що еквівалентно 15846,73 грн., пеня 14989,48 грн. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 30301738 від 07.12.2011 року, головним державним виконавцем Першого ВДВС Луцького МУЮ відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2325, виданого 25.11.2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» 310964,21 грн. боргу за кредитним договором та судових витрат. Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 30301708 від 07.12.2011 року головним державним виконавцем Першого ВДВС Луцького МУЮ з виконання виконавчого листа № 2-2325, виданого 25.11.2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» 310964,21 грн. боргу за кредитним договором та судових витрат, накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.07.2015 року замінено стягувача ПАТ «ОТП Банк» на його правонаступника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у виконавчому провадженні по справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 309144,21 грн. та 1820 грн. судових витрат. Як вбачається із звіту про оцінку майна № 035827, станом на 25.05.2016 року ринкова вартість предмета іпотеки складає 319 500 грн. (а.с.26). Крім того, судом встановлено, що постановою ВП 14963292 від 23.09.2009 року, головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції на підставі рішення УПФУ м. Луцька № 728, виданого Управлінням пенсійного фонду України в м. Луцьку відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] суми штрафу та пені на загальну сум 179 грн. 61 коп. Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 30301708 від 07.12.2011 року, головним державним виконавцем Першого ВДВС Луцького МУЮ при виконанні виконавчого листа № 2-2326, виданого 25.11.2011 року Луцьким міськрайонним судом про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» 553774,03 грн. боргу та по 910 грн. судових витрат з кожного, накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] Постановою про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 32305442 від 02.02.2012 року, державним виконавцем органу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 2н-2928, виданого 23.11.2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані комунальні послуги в розмірі 12308,23 грн. Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 35715742 від 20.08.2013 року, державним виконавцем Першого ВДВС Луцького МУЮ при виконанні виконавчого листа № 0308/12096, виданого 28.11.2012 року Луцьким міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 75000 грн. боргу та 750 грн. судових витрат, накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] Наявність вищевказаних арештів підтверджується також копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого мана щодо субєкта № 70803635 від 19.10.2016 року (а.с.23-24). Підстави та порядок зняття арешту з майна обумовлені ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до ч. 5 якої у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт із майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. В силу статті 54 цього Закону звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Згідно ч. 4 цієї статті заставодержатель має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна у разі звернення стягнення на це майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. При цьому ч. 3 ст. 54 Закону встановлено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто лише у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів та якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Аналогічна норма міститься в статті 572 ЦК України. Згідно п. п. 6, 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права Іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно, виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Оскільки накладення арешту на майно має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. За таких обставин, враховуючи, що обтяження нерухомого майна було зареєстроване позивачем 12.04.2007 року, тобто раніше виникнення прав третіх осіб щодо даного майна і порівняно з іншими обтяженнями має статус обтяження з вищим пріоритетом, суд дійшов висновку про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved