Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дитини. У підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] . Під час шлюбу в них з відповідачем народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.06.2012р. справа №1306/5104/2012, з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утриманння дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. Просить змінити розмір та спосіб присудження аліментів, визначених рішенням Дрогобицького міськрайонного суду у справі №1306/5104/2012, з 750 грн. на аліменти в розмірі ј частини заробітку ( доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засідання позивач [PERSON] свою заяву підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Кішко Р.Й. в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги свого довірителя, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представника відповідача - адвокат Воньо М.О. заявлені позовні вимоги частково, пославшись на обставини, викладені в письмовому відзиві на позовну заяву. Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав: Згідно зі ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Матеріалами справи встанолвено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 13.11.2003р. вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені сторони по справі. Як вбачається із копії Виконавчого листа від 27.06.2012р., з [PERSON] в користь [PERSON] проводяться стягнення в розмірі 750,00 грн. щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 07.06.2012 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно норм ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Пунктом 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п.17 постанови від 15 травня 2006 року N3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З досліджених в судовому зсіданні доказів вбачається, що розмір аліментів, які були присуджені до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини за рішенням суду від 27.06.2012 року, є значно меншими від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до пунктів 1 і 2 статті 3 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом статті 18 Конвенції, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 263 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а тому аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що позивач [PERSON] звертається до суду із законною вимогою щодо зміни розміру стягнення аліментів, які в цій частині підлягають до задоволення. Що стосується вимог про зміну способу стягнення аліментів, то способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину передбачені статтею 181 Сімейного кодексу України, а саме: способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.06.2012р., з [PERSON] в користь [PERSON] проводяться стягнення саме в твердій грошовій сумі в розмірі 750,00 грн. щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 07.06.2012 року і до досягнення дітьми повноліття, а матеріальний стан відповідача не змінився, він офіційно ніде не працює, має нерегулярний дохід, а відповідно до абз. 3-4 п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазаначено, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення, а відтак в частині зміни способу присудження аліментів слід відмовити.

Outcome: approved