Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивач, в особі представника позивача - адвоката Лежніна В.І., звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 22 червня 2018 р. у розмірі 67297 грн. 51 коп., що включає 60390 грн. 00 коп. основної заборгованості, 6 039 грн. 00 коп. штрафу та 868 грн. 51 коп. процентів річних за період з 31.07.2018 р. по 14.08.2018 р. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22 червня 2018 р. між ним та відповідачем було укладено договір позики. Згідно до п. 1 та п. 4.1 якого, позивач передав [PERSON] у власність грошові кошти в сумі еквівалентній 2 200,00 (дві тисячі двісті) доларів США, а [PERSON] зобов'язувалася повернути позику до 30 липня 2018 року. Позивач зазначає, що відповідач відмовляється виконувати свій обов'язок та не повертає грошові кошти за договором позики. 21.12.2018 року представник позивача надав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 22 червня 2018 р. у розмірі 76 029 грн. 50 коп., що включає 61 600 грн. 00 коп. основної заборгованості, 6 160 грн. 00 коп. штрафу та 8 269 грн. 50 коп. процентів річних за період з 31.07.2018 р. по 18.12.2018 р. Представник позивача в поданій до суду заяві просить суд справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22 червня 2018 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у присутності свідків - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Згідно п. 1 договору позики, [PERSON] (позикодавець) передає [PERSON] (позичальник) у власність грошові кошти в сумі еквівалентній 2 200,00 (дві тисячі двісті) доларів США (надалі іменується "позика"), а позичальник зобов'язується повернути позику у визначений цим Договором строк. Пункт 2 договору позики встановлює, що позика передається позикодавцем позичальнику безпосередньо при підписанні сторонами цього договору готівковими коштами. Та згідно п. 9 договору позики, підписання цього договору позики позичальником підтверджує факт одержання ним від позикодавця позики. Згідно до п. 4.1 договору позики, сторони домовилися, що позичальник зобов'язується повернути позику до 30 липня 2018 року. Також [PERSON] надала власноручно написану розписку від 22.06.2018 р. про те, що отримала в готівковій формі від [PERSON] грошові кошти, в якості позики за договором позики від 22 червня 2018 р. в сумі еквівалентній 2 200,00 (дві тисячі двісті) доларів США та зобов'язується повернути позику до 30.07.2018 року (а.с.16). Згідно до п. 5 договору позики сторони на підставі ч. 2 ст. 524 Цивільного кодексу України домовилися, що повернення позики здійснюється в національній валюті гривні, виходячи із Міжбанківського курсу долара до гривні України на день платежу. Міжбанківський курс - готівковий курс гривні для продажу долара США за гривні, що визначається згідно даних з сайту https://minfin.com.ua/currency/contracts/ (Курси долара для договорів). Відповідно до п. 17 договору позики, при простроченні повернення позики (її частини) позичальник сплачує штраф у розмірі 10 % від неповерненої суми позики. Пункт 18 договору позики передбачає, що при простроченні повернення позики (її частини) позичальник додатково до штрафу, передбаченого п. 17 договору позики, сплачує проценти в розмірі 35 % річних від неповерненої суми за весь строк прострочення. Заборгованість за договором позики від 22 червня 2018 року станом на 18 грудня 2018 року складає 76 029 грн. 50 коп., яка складається з: основної заборгованості за договором позики від 22.06.2018 року - 61 600 грн. 00 коп., 6 160 грн. 00 коп. штрафу та 8 269 грн. 50 коп. процентів річних за період з 31.07.2018 р. по 18.12.2018 р. Так, згідно до роздруківки із сайту https://minfin.com.ua/currency/contracts/, станом на 15:00 год. 17.12.2018 р. готівковий курс гривні для продажу долара США за гривні становить 28.00 грн. за 1 долар США (а.с. 67). Таким чином, станом на 18.12.2018р. основна сума заборгованості становить: 2 200,00 доларів США * 28,00 грн. = 61 600,00 грн. Розмір штрафу становить: 2 200,00 доларів США * 10% * 28,00 грн. = 6 160,00 грн. Розмір процентів річних за період прострочки з 31.07.2018 р. по 18.12.2018 р. (140 днів) становить: 2200 доларів США * 35% * 140 днів / 365 / 100 * 28,00 грн. = 295,34 доларів США * 28,00 грн. = 8 269,50 грн. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладений з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до наданих позивачем доказів, [PERSON] свої зобов»язання за вищезазначеним договором позики не виконала. 07.08.2018 р. [PERSON] особисто під розпис вручив [PERSON] претензію від 07.08.2018 р. про повернення грошових коштів за договором позики від 22.06.2018 р. (а.с. 18-20). Також вказана претензія була направлена засобами поштового зв'язку 08.08.2018р. Однак, на даний час зобов»язанння за договором позики відповідачем не виконані. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 1,2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, оскільки відповідач не повернула позивачу грошові кошти за договором позики від 22 червня 2018 р. у строки встановлені договором, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 760 грн. 30 коп.

Outcome: approved