Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право на земельну частку (пай) (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №025620) розміром 2,93 умовних кадастрових гектарах, яка належала його батьку [PERSON] та розташована на території с. Зеленківка Недригайлівського району Сумської області, в порядку спадкування за законом. У судове засідання позивач [PERSON] не прибув, проте надав до суду заяву, у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, у судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 15). Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] належним чином прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON], оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини на підставі рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 21 липня 2017 року, яким позивачу визначено додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася 23 листопада 2008 року після смерті батька [PERSON]. Відсутність сертифікату на дану земельну частку перешкоджає позивачу оформити спадщину, що залишилася після смерті батька [PERSON] і в повному обсязі розпоряджатися нею, а оформити документи на земельну частку іншим шляхом не можливо. При зверненні до нотаріуса щодо питання оформлення спадщини, позивачу було відмовлено в цьому шляхом надання письмового розяснення про відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа (а.с. 9). А оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, про що свідчить оголошення в пресі (а.с. 8), то рекомендовано звернутись до суду для захисту свого права на земельну частку, як за спадкоємцем, чим позивач і скористався. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У звязку з неможливістю отримати позивачем правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), яку він успадкував після смерті батька, суд вважає за необхідне задовольнити його позовні вимоги, оскільки рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за [PERSON] права на земельну частку (пай). Вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлена. На підставі викладеного,

Outcome: approved