Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з даним позовом, вказавши, що 21 лютого 2007 року померла її мати [PERSON], про що Урожайненською сільською радою Бериславського районну Херсонської області у книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис за № 3 та видано свідоцтво про смерть серії I-КГ № 044387. Родинні відносини між позивачкою та померлою [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження позивачки серії І-КГ №132885, де в графі мати зазначена спадкодавець, та подальшим свідоцтвом про укладання шлюбу на підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-КГ 457918). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема будинок № 6 по провулку Сонячному у м. Береслав Херсонської області, що належав спадкодавцю за договором купівлі-продажу від 08 лютого 1991 року, посвідченого державним нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №333. Право власності зареєстроване Бериславському інвентарному бюро 18.02.1991 році за реєстровим № 2946. На час своєї смерті, [PERSON] була зареєстрована та проживала в [INFO], а позивачка була зареєстрована та проживала [INFO], однак фактично [PERSON] до смерті проживала разом з позивачкою в будинку позивачки, по причині своєї тяжкої хвороби і позивачка доглядала за нею в тому числі й організовувала поховання.Протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] 07 серпня 2007 року [PERSON] подала до Урожайненської сільської ради Бериславського району заяву про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], посвідчену секретарем Урожайненської сільської ради [PERSON] 07.07.2007р. в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 49. Після цього позивачка звернулась до Бериславської державної нотаріальної контори, де листом завідуючої Бериславської державної нотаріальної контори за вих.№ 83/02-14 від 03.02.2015 року позивачу відмовлено в оформленні спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав пропущення строку, встановленого ст.1270 ЦК України, разом з цим, запропоновано звернутися до Бериславського районного суду Херсонської області для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Інших заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило, і заповітів, свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно після смерті матері не видавалось. В судовому засіданні представник та позивачка позов підтримали і пояснили, що після смерті матері, позивачка подала заяву в Уражайнінську сільську раду про прийняття спадщини, а потім почалися хвороби батька та сама вона систематично лікувалась. Звернувшись в 2015 році до нотаріуса, їй повідомили, що вона пропустила строк на прийняття спадщини. Представник відповідача не зявився у судове засідання, згідно наданої до суду заяви позов не визнав, просив справу розглянути у його відсутності. Заслухавши сторони, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 21 лютого 2007 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть № 3 виданого 22 лютого 2007 року серія № 044387 Уражайненською сільською радою Бериславського районну Херсонської області ( а.с. 5). Згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON], а саме 21 лютого 2007 року - з цього часу починається строк для прийняття спадщини. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Позивачка являється спадкоємцем після померлої [PERSON] по закону, що підтверджується свідоцтвом про народження та про одруження. ( а.с. 6,7) Згідно до ч.1, 2 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Судом встановлено, що 07 серпня 2007 року позивачка написала заяву про прийняття спадщини до Бериславської нотаріальної контори, яку подала до Уражаїненської сільської ради ( а.с. 10). 03 лютого 2015 року позивачка звернулися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], однак їй у цьому було відмовлено по причині пропуску строку для прийняття спадщини. Згідно пояснень позивача, вона пропустила строк для прийняття спадщини, так як вважала, що спадщину прийняла подавши заяву до Уражайненської сільської ради, однак виявилось протилежне. Після цього вона не зверталася до нотаріуса із заявою, оскільки займалася доглядом за важко хворим батьком, а також сама хворіла та лікувалася. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьоїстатті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. У пункті 2 роз'яснень наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Позивачем на підтвердження поважності причини пропуску звернення із заявою про прийняття спадщини подані довідки про захворювання батька [PERSON] , який знаходиться на «Д» обліку у лікаря онколога, за яким вона доглядала та довідки про її захворювання та лікування. Зважаючи на викладені обставини, суд прийшов до висновку, що причини пропуску позивачкою [PERSON] строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є поважними, а тому її позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення шляхом визначення їй додаткового строку для подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини з часу набрання рішенням законної сили. На підставі ст. 1272 ЦК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р. № 7,

Outcome: approved