Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

КС «Вінничанка» в особі Голови правління Єгорової Зої Іванівни звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно кредитного договору № 183 від 19 листопада 2018 року членові кредитної спілки «Вінничанка» [PERSON] , надано кредитний договір терміном користування 12 (дванадцять) місяців, на суму 10000 (десять тисяч) гривень 00 коп. зі сплатою щомісячно, під 60 % річних за його користування. 19 листопада 2018 року було укладено договір поруки з [PERSON] який зобов`язався нести солідарну відповідальність по поверненню кредиту та відсотків відповідача [PERSON] . Відповідач порушуючи п.5.1.3. кредитного договору не вчасно та в неповному обсязі сплачував основну суму кредиту та відсотки за користування кредитом, чим порушувались майнові інтереси кредитної спілки «Вінничанка». Станом на момент подання позову відповідачі у добровільному порядку борг не сплатили. Таким чином, згідно довідки-розрахунку станом на 10 вересня 2020 року борг по кредитному договору № 183 від 19 листопада та договору поруки від 19 листопада 2018 року складає : 5846 ( п`ять тисяч вісімсот сорок шість ) гривень 00 коп.,- основного боргу та 2191 (дві тисячі сто дев`яносто одна) гривні 98 коп.,- відсотки за користування кредитом, а всього 8037 ( вісім тисяч тридцять сім ) гривні 98 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та наполягала на їх задоволенні. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, про розгляд справи повідомлені в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомили. Згідно ст. 223 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися без поважних причин, не подали відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 19.11.2018 року між КС «Вінничанка» та [PERSON] було укладено кредитний договір №183, згідно з якого Кредитна спідка зобов`язалась надати йому кредит у розмірі 10 000,00 грн. зі сплатою 60% річних за його користування. Відповідно до умов договору, кредит надавався на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. Відповідач [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за його користування після закінчення строку, визначеного п. 2.1 даного договору. Сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка розрахунків, що є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 6 даного кредитного договору, сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно чинного законодавства. Порушенням умов цього договору є його невиконання або неналежне виконання. У разі невиконання або неналежного виконання сторонами власних зобов`язань згідно цього договору, винна сторона відшкодовує іншій стороні завдані збитки, включаючи упущену вигоду. В забезпечення виконання [PERSON] кредитного договору від 19.11.2018 року, між КС «Вінничанка» та [PERSON] , був укладений договір поруки б/н, відповідно до яких останній зобов`язався солідарно з [PERSON] відповідати перед кредитором за виконання зобов`язання за кредитним договором. Згідно п. 1.1 договору поруки поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору №183 від 19.11.2018 року, укладеного між кредитором та боржником. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між КС «Вінничанка» та [PERSON] і [PERSON] є зобов`язальними і регулюються нормами ЦК України. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок виникає у випадках, встановлених договором. Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржника кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Станом на 10 вересня 2020 року борг по кредитному договору № 183 від 19 листопада та договору поруки від 19 листопада 2018 року складає 8037 ( вісім тисяч тридцять сім ) гривні 98 коп. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов`язання, а відповідач [PERSON] , будучи ознайомленим із положеннями кредитного договору, цілком розуміючи його зміст, підписав договір поруки, дав згоду виступати поручителями по борговим зобов`язанням [PERSON] перед КС «Вінничанка» по кредитному договору, тому сума заборгованості по даному договору підлягає стягненню солідарно з [PERSON] та [PERSON] . Щодо судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Так, відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи, наведене та зважаючи на ціну позову, вбачається, що позивачу при зверненні до суду потрібно було сплатити судовий збір в розмірі 2102,00 грн. проте як вбачається, з платіжного доручення №777 від 10.09.2020 року КС "Вінничанка" було сплачено судовий збір в розмірі 2197 грн. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається зокрема у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Тому переплачена сума судового збору підлягає поверненню, а інші судові витрати є пропорційними та підтверджені належними доказами, а тому підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved