Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану заяву, в якій адвокат Токарєва О.Г., діючи в інтересах [PERSON] просить встановити факт постійного проживання заявника на час відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Заявлені вимоги обґрунтовано наступним. Заявник [PERSON] є сином [PERSON] , померлого [INFO] . Після смерті батька заявником вжито заходи для вступу в права на спадщину. В видачі свідоцтва на спадкове майно відмовлено, з причини неналежного документального підтвердження проживання заявника разом із спадкодавцем (різні адреси реєстрації). Факт сумісного проживання зі спадкодавцем підлягає встановленню в судовому порядку, в зв`язку з чим заявник звернувся до суду за захистом оспорюваних прав. Заявник [PERSON] у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, надав пояснення аналогічні письмово викладеним. Представник заявника адвокат Токарєва О.Г. в судовому засіданні юридично обґрунтувала заявлені вимоги, зауважив, що права та інтереси [PERSON] підлягають захисту в порядку ч. 2 ст. 315 ЦПК України. Заінтересованою особою Покровською міською радою Донецької області, в порядку ч. 3 ст. 294, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявлено клопотання про проведення судового розгляду в відсутність представника. Свідок [PERSON] (допитаний за клопотанням заявника) в судовому засіданні надав свідчення, що проживає разом зі своєю сім`єю за адресою: [ADDRESS] . По сусідству за адресою: [ADDRESS] мешкала родина [PERSON] та [PERSON] , з якими з 2012 року проживає їх син [PERSON] . Заявник в 2012 році (більш точного часу свідок не зміг назвати) почав проживати з батьками, оскільки розійшовся з дружиною. Похованням батьків займався саме [PERSON] Свідок [PERSON] (допитана за клопотанням заявника) в судовому засіданні суду повідомила, що заявник доводиться їй батьком. В квітні 2012 року батьками прийнято рішення про припинення спільного подружнього життя, та хоча шлюб офіційно не розірвано, - [PERSON] почав проживати разом з батьками за адресою: [ADDRESS] . Свідок разом з матір`ю (дружиною заявника) залишилася мешкати в житловому будинку [ADDRESS] . [PERSON] разом з батьками (дідуся та бабусі свідка) до смерті останніх були пов`язані спільним побутом, заявником ведеться господарство за місцем фактичного проживання. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків Матеріалами справи встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання з 26.04.1995 року за адресою: [ADDRESS] (підтверджено відомостями паспорта - а.с. 5-6). [PERSON] є сином [PERSON] (свідоцтво про народження - а.с. 8). [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть - а.с. 10), після його смерті в порядку ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя не скористався наданим ст. 1234 ЦК України правом на залишення заповіту, тому спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , в силу ст. 1261 ЦК України, є його син - [PERSON] , заявник по справі. З дотриманням ст. 1268 ЦК України заявником [PERSON] вжито заходи для прийняття спадщини, відкритої після смерті батька, однак в реалізацію юридичних прав спадкоємця виникли певні перешкоди. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 56817208 - після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 25-26). Листом Першої покровської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 615/01-16 від 12.06.2019 року, адресованого [PERSON] , - роз`яснено порядок прийняття спадщини та оформлення свідоцтва про право на спадщину після смерті батька заявника [PERSON] , а саме з посиланням на норми ст. 1270 ЦК України, п. 1.2, 1.13, п. 3.15, 3.23 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року рекомендовано підтвердження факту прийняття спадщини, оскільки спадкоємця було зареєстровано не за однією адресою зі спадкодавцем (а.с. 12). З огляду на вказане, виникла необхідність встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 Конвенції кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року № 2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». При вирішенні даного цивільно-правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004. В судовому порядку підлягає встановлення факту постійного проживання [PERSON] зі своїм батьком [PERSON] до дня смерті останнього. Так, в розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України тривалість спільного проживання до смерті спадкодавця для прийняття спадщини законом не визначається. Зареєстрованим місцем проживання заявника [PERSON] є адреса: [ADDRESS] (згідно відомостей в паспорті). Згідно довідки комунальної установи «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» № 7466 від 12.06.2019 року - за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Кооперативна, буд. 4 зареєстровані та проживають: з 26.04.1995 року по теперішній час [PERSON] (дружина), з 10.08.2002 року по теперішній час [PERSON] (донька), а також зареєстрований, але не проживає з квітня 2012 року [PERSON] (а.с. 13). Згідно довідки комунальної установи «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» № 4765 від 12.06.2019 року - за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані та проживали [PERSON] , 1932 року народження з 11.07.1995 року до дня смерті [INFO] , та [PERSON] , 1936 року народження з 11.07.1995 року по день смерті [INFO] ; разом з ними проживав їх син [PERSON] - з 01.04.2012 року по теперішній час без реєстрації (а.с. 13). Суд зазначає, що місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства, закріпленому в ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення», яке зводиться до сукупності осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] проживав з батьком [PERSON] в одному житловому будинку, вели спільне господарство, разом користувалися речами звичайної обстановки. Інші відомості, які могли спростувати такі доводи заявника, або вказати на сумнівність обґрунтувань цієї частини розглядуваної заяви, - судом не встановлено. Отже, суд, в сукупності письмових документальних матеріалів, наданих заявником на підтвердження заявлених вимог про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності, - вважає, що заява є законною та обґрунтованою, та підлягає задоволенню. Встановлення факту постійно проживання із спадкодавцем має для заявника юридичне значення, та є необхідним для оформлення ним спадкових прав. Приймаючи такий висновок, суд наголошує, що встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, - не породжує наступного спору про право, рішення не встановлює відносин зобов`язального характеру видачі заявнику [PERSON] свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно ст. ст. 4, 13, 18, 293, 315, 316, 352, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved