Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Керівник Бершадської місцевої прокуратури в інтересах держави, в особі Тростянецької районної ради Вінницької області та Комунальної установи «Тростянецька центральна районна лікарня», звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з останнього 2002,78 грн. витрат на стаціонарне лікування [PERSON] , який потерпів внаслідок кримінального правопорушення. В обґрунтування позову зазначив, що вироком Тростянецького суду Вінницької області у справі №147/56/16-к від 20.04.2016 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України. У рішенні суду вказано, що [PERSON] 16.08.2015 року близько 3.00 год. ночі в селі Ободівка Тростянецького району Вінницької області, на вулиці Леніна поблизу місцевого автовокзалу, з метою спричинення тілесних ушкоджень раптово підбіг до [PERSON] , який в цей час бився із [PERSON] і умисно наніс [PERSON] один сильний удар правою взутою ногою в ділянку носа та як наслідок спричинив останньому відповідно висновку судово-медичної експертизи №1 від 04.01.2016 року тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я більш як 21 день у вигляді тупої травми носа. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Тростянецької ЦРЛ з 16.08.2015 по 25.08.2015. Згідно інформації Тростянецької ЦРЛ, хворим [PERSON] проведено 8 ліжко-днів на стаціонарному лікуванні. Вартість одного ліжко-дня під час лікування потерпілого склала 130,43 грн., що в загальному становить 1043,44 грн. Окрім того, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Тростянецької ЦРЛ з 08.09.2015 по 14.09.2015. Хворим було проведено 6 ліжко-днів на стаціонарному лікуванні. Вартість одного ліжко-дня склала 159,89 грн. Тобто, на його лікуванням закладом витрачено 959,34 грн. Загальна сума коштів, витрачених Тростянецькою ЦРЛ на лікування [PERSON] становить 2002,78 грн. Під час досудового слідства та на час судового розгляду, [PERSON] витрати на лікування не відшкодував. Таким чином, кошти, витрачені на лікування осіб, потерпілих від злочину, не повернуто, що є порушенням державних інтересів та підставою звернення прокурора до суду. В судове засідання представник позивача не з`явився, прокурор Бершадської місцевої прокуратури Рудяк С.В. подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України. Представники Тростянецької ЦРЛ та Тростянецької районної ради в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Ухвалою суду від 04.04.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 13.06.2019 р. зупинено провадження у справі №147/366/19 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи №587/430/16-ц. 07.10.2019 р. поновлено провадження у даній цивільній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 20.04.2016 р. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років 6 місяців обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання, якщо протягом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Вирок набрав законної сили 21.05.2016 р. Згідно вказаного судового рішення, 16.08.2015 року близько 3.00 год. ночі в селі Ободівка Тростянецького району Вінницької області, на вулиці Леніна поблизу місцевого автовокзалу, з метою спричинення тілесних ушкоджень раптово підбіг до [PERSON] , який в цей час бився із [PERSON] і умисно наніс [PERSON] один сильний удар правою взутою ногою в ділянку носа та як наслідок спричинив останньому відповідно висновку судово-медичної експертизи №1 від 04.01.2016 року тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я більш як 21 день у вигляді тупої травми носа. Судом встановлено, що саме обвинувачений [PERSON] заподіяв потерпілому [PERSON] умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді тупої травми носа. Внаслідок чого він знаходився на стаціонарному лікуванні в період з 16.08.2015 по 25.08.2015 та з 07.09.2015 по 14.09.2015 в Тростянецькій ЦРЛ та з 15.09.2015 по 22.09.2015 (а.с./12-16). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на зазначене, суд вважає, зазначені вище обставини встановленими та такими, що не підлягають доказуванню у даній справі. Згідно інформації головного лікаря КНП «Тростянецька ЦРЛ» від 07.06.2017 №224 (а.с.22), [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділені Тростянецької ЦРЛ з діагнозом «ЗЧМТ, струс головного мозку, гематома правої орбіти» з 16.08.2015 р. по 25.08.2015 р. Вартість одного ліжко - дня становить 130,43 грн., у зв`язку із чим на його лікування було витрачено 1043,44 грн. Також, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділені Тростянецької ЦРЛ з діагнозом «гострий період ЗЧМТ, струс головного мозку» з 08.09.2015 р. по 14.09.2015 р. Вартість одного ліжко - дня становить 159,89 грн. Загальна вартість лікування становить 959,34 грн. (а.с.22). Відповідно до ч.1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. За змістом наведеної норми права відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на винного при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.95р. № 11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року (долі Порядок). Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. Тростянецький районний суд Вінницької області при розгляді кримінального провадження № 147/56/16-к не вирішував питання в рамках кримінального провадження про відшкодування коштів витрачених на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] . Відповідно до п. 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Крім того, п. 4 Порядку передбачено, що стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Відповідачем будь-яких доказів на спростування даних обставин, суду не надано. Окрім того, суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим, позов слід задовольнити в повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України, а оскільки позивач при пред`явленні позову був звільнений від сплати судового збору, тому такі витрати підлягають стягненню із відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved