Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (далі - Позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.12.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено Договір позики № 675863 в електронній формі (далі - Договір позики). За умовами укладеного між сторонами договору позики, позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а остання зобов`язалася повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Відповідач, в свою чергу, зобов`язалася сплатити проценти за користування позикою в розмірі 0,9 % від суми позики, але не менше ніж 50 (п`ятдесяти грн. 00 коп.) за перший день користування позикою, 0,9% від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, 2,9 % від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п. 1.5.1 Договору позики. Позивач належним чином виконав умови договору позики, але Відповідач отримані грошові кошти в передбачений договором позики строк не повернула, внаслідок чого за нею станом на 16.08.2019 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 26 918 (двадцять шість тисяч дев`ятсот вісімнадцять) грн. 00 коп., яка складається з: 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. - основного боргу, 6 383 (шість тисяч триста вісімдесят три) грн. 00 коп. - заборгованості по відсоткам, 17 535 (сімнадцять тисяч п`ятсот тридцять п`ять) грн. 00 коп. - заборгованості за простроченими відсотками. У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушений звернутися до суду та просити стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором позики № 675863 від 24.12.2018 року у загальному розмірі 26 918 (двадцять шість тисяч дев`ятсот вісімнадцять) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подала. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за його відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, яка належним чином була повідомлена і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені нею причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила та не подала відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Матеріалами справи підтверджено, що позивач діє на підставі Статуту та зареєстрований, як фінансова установа згідно Свідоцтва № 16103225 від 27.10.2015 року (а.с.13). Судом встановлено, що 24.12.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] було укладено Договір позики № 675863 в електронній формі (а.с. 36-44). Вказаний договір позики укладений у формі електронного документу, що не суперечить вимогам Цивільного кодексу України та іншого законодавства. Договір позики був укладений на підставі заявки позичальника для отримання позики з особистого кабінету на відповідному інтернет-ресурсі (а.с. 29-35). Згідно з п. 1.1 Договору позики позикодавець надає позичальникові на умовах, що передбачені договором, грошові кошти в позику в сумі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, визначені у п.1.5 цього Договору. Згідно з п. 1.3. Договору позики строк позики за цим Договором складає 30 днів. Згідно з п. 1.5. Договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: 1.5.1 протягом строку позики, встановленого пунктом 1.3 договору, розмір основних процентів складає: 0,9 процента від суми позики, але не менше ніж 50 грн. 00 коп. за перший день користування позикою; 0,9 процента від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.3 цього Договору; 1.5.2 у разі якщо позичальник не повернув суму позики у строк встановлений п. 1.3 договору, нарахування процентів, встановлених пунктом 1.5.1 договору, проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до дня повного погашення заборгованості за позикою включаючи день погашення. Крім того, додатково до основних процентів, на вимогу позичальника, доведену до позичальника шляхом розміщення відповідного повідомлення у особистому кабінеті, позичальник зобов`язаний сплатити 2,9 % від суми позики за кожен день прострочення. Матеріалами справи підтверджено, що позивачем в порядку встановленому п.п. 1.2,1.4. Договору позики через оператора послуг платіжної інфраструктури Platon на картковий рахунок Відповідача була перерахована сума позики, що зазначена в Договорі позики, що підтверджується повідомленням від 19.08.2019 року ТОВ «Платежі Онлайн», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно Договору доручення № ПБ 624/05 від 25.05.2019 року (а.с.47). Однак, відповідач належним чином не виконала умов договору позики у встановлений строк, внаслідок чого за нею, [PERSON] , станом на 16.08.2019 року виникла заборгованість у загальному розмірі 26 918 (двадцять шість тисяч дев`ятсот вісімнадцять) грн. 00 коп., яка складається з: 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. - основного боргу, 6 383 (шість тисяч триста вісімдесят три) грн. 00 коп. - заборгованості по відсоткам, 17 535 (сімнадцять тисяч п`ятсот тридцять п`ять) грн. 00 коп. - заборгованості за простроченими відсотками (а.с. 46). V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ту ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно з ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Пунктом 1.6 Договору позики встановлено, що невід`ємною частиною договору є Правила надання грошових коштів у вигляді позики Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (далі - Правила). Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Веллфін» визначають порядок і умови надання ТОВ «Веллфін» грошових коштів у позику. Правила розміщені на веб-сайті ТОВ «Веллфін», вони є загальнодоступними та являють собою публічну оферту ТОВ «Веллфін» до укладення договору позики. Правила є невід`ємною частиною Договору позики. Відповідно до умов Розділу 4 Правил, відповідач акцептував оферту, здійснивши дії спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті ТОВ «Веллфін», із зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому відповідачу було перераховано грошові кошти. Постановою Правління Національного банку України від 30.04.2010 року № 223 «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів» передбачено, що одним із видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби пластикові банківські картки, які емітовані у встановленому законодавством порядку та використовуються для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або банку, а також для здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором, платіжна картка містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню за Договором позики № 675863 від 24.12.2018 року заборгованість на загальну суму 26 918 (двадцять шість тисяч дев`ятсот вісімнадцять) грн. 00 коп., яка складається з: 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. - основного боргу, 6 383 (шість тисяч триста вісімдесят три) грн. 00 коп. - заборгованості по відсоткам, 17 535 (сімнадцять тисяч п`ятсот тридцять п`ять) грн. 00 коп. - заборгованості за простроченими відсотками. Суд зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлена про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явилася, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надала, указаний розрахунок заборгованості не спростувала, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Також, за змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме: судового збору у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved