Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] посилається на те, що 23 червня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. В шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO]. З вини відповідача у них не склались добрі відносини, а тому ще до народження дитини в серпні 2012 року вони припинили спільне проживання. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 08 серпня 2013 року постановлено стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісячно. Їй стало відомо, що з часу винесення рішення про стягнення аліментів матеріальний стан відповідача змінився (значно покращився), тому він має реальну можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж визначено за рішенням суду. Крім того, розмір аліментів, визначений рішенням суду явно недостатній для утримання дитини такого віку як їх донька, оскільки неможливо забезпечити належний фізичний і духовий розвиток дитини, забезпечити необхідне харчування, одяг, ліки, засоби гігієни. За таких обставин виникла необхідність змінити розмір аліментів, визначений за рішенням суду. Відповідач офіційно не працює і визначити розмір його доходів неможливо, тому вона вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. в місяць. З часу народження дитини відповідач [PERSON] лише один раз бачив дитину у віці 3 місяців прийшовши у нетверезому стані. З того час у відповідач дитини не бачив, не спілкувався з нею, не цікавився її вихованням та розвитком. З часу присудження аліментів - з лютого 2013 року відповідач не сплатив жодної гривні аліментів на утримання доньки, не виявляв щодо неї батьківського піклування. Так, станом на 16.08.2017 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість по аліментах в розмірі 26 982 грн.. З наведених вище обставин, вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо доньки [PERSON] та зміни розміру аліментів на утримання дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник третьої особи не заперечив проти задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, про день і час розгляду справи повідомлений належно по місцю проживання, причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень проти позову не подав і від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи думку позивача, представника третьої особи, суд приходить до наступних висновків. Статтею 150 СК України передбачений обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків і в той же час він не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.. Відповідно до 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка народилась в м. Коломия, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до заочного рішення Коломийського міськрайонного суду від 05 червня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, неповнолітню дитину залишено проживати з матір'ю. (а.с.7 ). Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 08 листопада 2014 року, після чого змінила прізвище на [PERSON] (а.с.11). Як видно з довідки № 8228 від 22.08.2017 року, виданої відділом ведення реєстру територіальної громади Управління надання адміністративних послуг [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю позивачем по справі [PERSON] (а.с.8) Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 08 серпня 2013 року присуджено стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі по 500 грн. щомісячно, але не менше 30% передбаченого прожиткового мінімуму на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття на користь матері [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки Снігурівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 05.09.2017 р. №4857/14.19-41/ заборгованість по аліментах [PERSON] станом на 16.08.2017 року становить 26982 грн.31 коп. (а.с.9). Як вбачається з довідки № 7 від 28.08.2017 р., виданої завідувачем ДНЗ «Пролісок» в м. Коломия, відповідач [PERSON] участі у вихованні дочки не бере, життям дочки не цікавиться (а.с.43). Згідно висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради від 28.11.2017 року №251, про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON], визнано за доцільне позбавити його батьківських прав по відношенню до дочки [PERSON], так як він самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, хоча йому жодних перешкод у побаченні з дитиною ніхто не чинив і не чинить, донька зовсім не знає свого батька. Згідно акту обстеження умов проживання, [PERSON] має належні умови проживання в сім'ї за адресою [ADDRESS] між членами сім'ї стосунки добрі, діти належним чином доглянуті, батьки дбають про розвиток і виховання дітей. Ухилення від виконання юридичного обов'язку це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, а в даному випадку відповідач [PERSON] не виконував своїх батьківських обов'язків, жодним доступним чином не намагався підтримувати зв'язки з донькою, тому слід позбавити його батьківських прав стосовно його неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини; одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину і при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, що відповідач є молодою, працездатною особою, тому вважає, за необхідне змінити розмір аліментів стягуваних з відповідача на підставі рішення Коломийського міськрайонного суду від 08 серпня 2013 року та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, так як раніше визначений розмір аліментів в розмірі 500 грн. є недостатнім для забезпечення дитині належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, оскільки в силу свого віку дитина, природньо, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Відповідно до п.п. 15,16 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"(зі змінами) позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків ,а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування всіх обставин, зокрема ставлення батьків до дітей. При цьому враховується, що позбавлення батьківських прав можливо лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, а тому,з урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що при обставинах, коли батько неповнолітньої дитини умисне на протязі тривалого часу - більше шести місяців злісно ухиляється від виконання своїх обов'язків по утриманню та вихованню дитини, що негативно впливає на її фізичний та духовний розвиток, не цікавиться життям, фізичним та духовним розвитком дитини, не займається її вихованням, не допомагає матеріально, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не забезпечує дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєння нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, то згідно ст.164 ч.1 п.п.2, 4 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, доказів, які є в матеріалах справи, достатньо для вирішення питання про позбавлення батьківських [PERSON] щодо доньки [PERSON] та зміни розміру аліментів, і в судовому засіданні встановлені підстави для задоволення позову. На підставі наведеного та ст.ст.150,164,165,166,180,192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved