Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Орган опіки і піклування Тростянецької районної державної адміністрації 02.11.2015 року звернувся до суду та просить позбавити батьківських прав відповідача відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO] у зв'язку з порушенням своїх обов'язків по вихованню дитини, а також стягнути з [PERSON] на утримання сина до його повноліття на користь інтернатного закладу або на користь людини, на вихованні та утриманні якої буде знаходиться дитина, аліменти у твердій грошовій сумі 400 грн., але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги позивач мотивує, тим, що малолітній [PERSON], [INFO] відразу після народження з 25.09.2014 року за заявою матері [PERSON] знаходиться на вихованні у комунальному лікувально-профілактичному закладі Сумської обласної ради «Сумський обласний будинок», до налагодження матеріально-побутових умов проживання, які було виявлено комісією у складі представників сільської ради, лікарні та служби у справах дітей районної державної адміністрації. За час перебування дитини у закладі [PERSON] жодного разу не відвідувала сина, не цікавилася станом здоров'я, не надавала допомоги на утримання дитини. Відповідач ніде не працює, не має місця реєстрації, проживає в родині матері, не має паспорта. Сім'я характеризується як кризова. Господарство родина не обробляє, будинок винаймає. За результатами обстежень складено відповідні акти, з яких видно, що жінка не має необхідних умов для розвитку та виховання дитини, санітарно-гігієнічні умови не відповідають нормам. В родині не має речей, одягу взуття, іграшок, відсутнє ліжечко і коляска для дитини. Під час відвідування родини комісією встановлено, що за рік висновків сім'я не зробила, та позивач вважає, що проживання малолітньої дитини у даній родині не можливе. На всі спроби начальника та спеціалістів служби у справах дітей районної державної адміністрації [PERSON] відповідала агресивно, в діалог не вступала. Протягом часу який дитина перебувала у закладі відповідачка до служби у справах дітей не зверталася, не цікавилася як її син, який стан здоров'я, чи необхідна йому якась матеріальна допомога. Відповідачка у шлюбі не перебуває, а відомості про батька дитини записані згідно частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Позивач вважає, що оскільки [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по утриманню та вихованню дитини, є всі підстави для позбавлення її батьківських прав, що було вирішено на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Тростянецької районної державної адміністрації. Представник позивача Сасіна А.Ю. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснила, що викладені обставини у позовній заяві свідчать про не виконання відповідачем її батьківських обов'язків та її байдуже ставлення до долі дитини. На засідання Комісії з питань захисту прав дітей, на якому вирішувалось питання про доцільність позбавлення її батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [PERSON] не з'явилась, в судові засідання не з'являється, хоча знає, що вирішується питання про позбавлення її батьківських прав. Така її поведінка свідчить про її свідоме ухилення від виховання сина, а тому є всі підстави для позбавлення її батьківських прав та стягнення з неї аліментів на утримання сина. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, в силу положень частини п'ятої статті 74 ЦПК України вважається такою, що повідомлена про час і місце засідання належним чином (а.с.30,56,59). Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, причин неможливості явки в судове засідання суду остання не повідомила. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Представник третьої особи служби у справах дітей Тростянецької районної державної адміністрації Пальошко З.В. в судовому засіданні вказала, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому просила їх задовольнити. В судовому засіданні пояснила, що одразу після народження відповідачем сина [PERSON] у вересні 2014 року комісією було обстежено матеріально-побутові умови проживання [PERSON] з метою з'ясування чи можливе проживання новонародженої дитини у її родині. Обстеження показало, що проживання новонародженої дитини в антисанітарних умовах є неможливим, а тому відповідачу було рекомендовано написати заяву про влаштування дитини до дитячого будинку до створення матеріально-побутових умов для новонародженої дитини. З 25 вересня 2014 року син відповідача [PERSON] перебуває у комунальному закладі «Сумський обласний будинок дитини». Допомогу при народженні дитини відповідач не отримала, всі кошти перераховуються на рахунок закладу, в якому на повному утриманні перебуває малолітній [PERSON] З цього часу відповідач демонструє свідоме ухилення нею від виконання обов'язків матері, оскільки з часу, коли вона залишила свого сина, остання не цікавиться долею дитини, не зверталась ні до служби у справах дітей, ні до органу опіки і піклування, ні до комунального лікувально-профілактичного закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний будинок дитини», не підтримує зв'язок з сином, матеріальної допомоги дитині не надає. Перешкод у спілкуванні з сином не має. Під час проведення з нею бесід поводить себе неадекватно та агресивно, не йде на контакт, веде аморальний спосіб життя, вживає алкогольні напої, не працює, не має паспорта. Представник третьої особи Гребениківської сільської ради Тростянецького району Некрасова Л.І., в судовому засіданні вказала, що родина [PERSON] стала проживати у селі Гребениківка з 2006 року, власного житла не мають, сільська рада забезпечила їх будинком, який вони належним чином не утримують, город та будинок занедбаний, все заросло бур'янами. Відповідач постійно не проживає разом з батьками, іноді живе в с. Боромля у сестри, зловживає спиртними напоями, спілкується з особами сумнівної репутації. Про батька дитини нічого не відомо. До сільської ради [PERSON] не зверталась з питання надання допомоги щодо спілкування з сином, заходів для того, щоб забрати сина з дитячого будинку не вживала, на контакт не іде, агресивна, проявляє неадекватну реакцію у спілкуванні. Свого житла не має, не працює, ніде не зареєстрована. Прокурор Шаповал О.Т. у судовому засіданні вказала, що позов є обґрунтованим, оскільки всі обставини справи вказують на те, що відповідач втратила інтерес до сина, не з'являлась на засідання Комісії з питань захисту прав дітей та в судові засідання незважаючи на неодноразові виклики. Залишивши дитину майже з народження в дитячому будинку, [PERSON] жодного разу його не відвідала, що свідчить про її свідоме ухилення від виконання батьківських обов'язків, та матеріального його утримання, а тому є всі підстави для позбавлення її батьківських прав, що відповідатиме інтересам дитини. Заслухавши пояснення представників осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 08.09.2014 року, [PERSON] народився [INFO], його батьком зазначено [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с.5). З наданого витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України батько [PERSON] вказаний зі слів матері (а.с.19). Відповідно до заяви про тимчасове влаштування дитини до комунального закладу Сумської обласної ради «Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини» [PERSON] у вересні 2014 року віддала свого сина [PERSON] в будинок дитини у зв'язку з складними життєвими обставинами. Також [PERSON] письмово було роз'яснено, що в разі необґрунтованої відмови забрати дитину в зазначений строк, а також відмови від участі у її вихованні й утриманні без поважних причин адміністрація будинку має право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав на дитину або передати дитину на усиновлення іншим особам без їх згоди (а.с. 6,7). [PERSON] проживає в [ADDRESS] без реєстрації. Сім'я [PERSON] на території ради власного житла не має, проживає в будинку як квартиронаймач, господарство сім'я не тримає, земельну ділянку не обробляє, будинок занедбано, скрізь панує безлад, брудно (а.с.8). Комісією у складі начальника служби у справах дітей Тростянецької РДА, заступника головного лікаря Тростянецької ЦРЛ по дитинству та допомозі при пологах, голови Гребениківської сільської ради та секретаря Гребениківської сільської ради 04.09.2014 року були обстежені матеріально-побутові умови житлового будинку, в якому проживає [PERSON] за адресою: по [ADDRESS]. Комісією установлено, що в будинку також проживає батько [PERSON] - [PERSON] та мати - [PERSON] брати - [PERSON], 1993 року народження, [PERSON], 2004 року народження та [PERSON], 2004 року народження. Батько працює у м.Тростянець, а мати у «Райз - Максимко». Матеріально-побутові умови проживання не відповідають санітарним нормам: стеля не білена, піч не підготовлена до опалювального сезону, у помешканні палять цигарки, є запах диму, для новонародженої дитини нічого не придбано, а тому Комісія дійшла висновку, що проживання новонародженої дитини в цьому помешканні є неможливим (а.с.13). Також через рік 24.09.2015 року, 16.10.2015 року та 17.11.2015 року комісією у складі начальника служби у справах дітей РДА, голови Гребениківської сільської ради, директора ДНЗ «Сонечко», медичного працівника Гребениківського АЗПСМ були повторно обстежені матеріально-побутові умови житлового будинку, в якому проживає [PERSON] за адресою: по [ADDRESS]. Комісією установлено, що за рік санітарно-побутові умови родини не покращилися, навіть погіршилися. Овочі на зиму не заготовлені, відсутня консервація. На момент обстеження 24 вересня 2015 року відповідач знаходилась у громадянки [PERSON]., додому не захотіла йти, в агресивній формі відповідала членам комісії. На запитання чому не відвідує сина у Будинку дитини, об'єктивних причин не назвала, паспорт не виготовила, проживає без реєстрації. З відповідачем членами Комісії проводились бесіди виховного характеру, але вона поводилась дивно, на запитання сміялась, висновків для себе не зробила (а.с.14,15). На підставі розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації від 05.06.2015 року № 228-ОД продовжено термін перебування [PERSON], [INFO], в комунальному лікувально-профілактичному закладі Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» на повне державне забезпечення (а.с.9). За відомостями головного лікаря «Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини» [PERSON] перебуває в закладі з 25.09.2014 року. За час перебування дитини в закладі мати його не відвідувала, не надавала матеріальну допомогу (а.с.10, 62). Допитаний в судовому засіданні як свідок інспектор Тростянецького відділення поліції Охтирського відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області [PERSON] суду показав, що він працює інспектором і до території його обслуговування належить село Жигайлівка та Гребениківка Тростянецького району. [PERSON] виросла в неблагополучній родині, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, за розпивання яких притягалась до адміністративної відповідальності, ніде не працює, проживає то в Боромлі, то в Гребениківкі, наміру дбати про сина не має, розказувала, що забула дитину в лікарні, про батька дитини нічого не відомо. На підставі відомостей Тростянецького відділення поліції Охтирського відділу поліції головного управління Національної поліції в Сумській області [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 178 КУпАП за розпивання спиртних напоїв 07.02.2015 року (а. с.60). За даними Тростянецького районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді зазначено [PERSON], [INFO] знаходиться на обліку Тростянецького РЦ СССДМ як така, що опинилася в складних життєвих обставинах, під соціальним супроводом не перебувала (а.с.47). Рішенням № 5 від 21.10.2015 року комісія з питань захисту прав дитини рекомендувала органу опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.17). Відповідно до висновку Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області від 27.10.2015 року з метою захисту правових інтересів малолітнього [PERSON], який після народження був влаштований на тимчасове перебування до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.16). Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків. Відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до статті 164 Сімейного Кодексу України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 року №3 ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З урахуванням викладеного та на підставі досліджених судом доказів суд дійшов висновку, що відповідач, будучи матір'ю дитини, не підтримує жодних зв'язків з сином, не цікавиться дитиною. Судом не встановлено, що відповідачеві будь-хто чинить перешкоди у спілкуванні та участі у вихованні дитини. Суд розцінює поведінку матері, яка самоусунулася від виховання дитини, не дбає про його здоров'я, духовний розвиток, матеріальне забезпечення - як свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому висновок органу опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини [PERSON], 2014 року народження, та узгоджується з дослідженими в суді матеріалами справи. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] При вирішенні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання її сина [PERSON] суд виходить з таких мотивів. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною 2 статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З листа головного лікаря Тростянецької центральної районної лікарні від 25.11.2015 року №01-14/5195 встановлено, що [PERSON], [INFO] на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с.44,45,46). Відповідно до висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 18.09.2015 року [PERSON], [INFO] здоровий (а.с.11). При визначенні розміру аліментів суд враховує задовільний стан здоров'я дитини, перебування її в будинку дитини на державному утриманні, ураховуючи, що відповідач є працездатною особою, за відсутності даних про її постійний дохід, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі, а позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини у заявленому у позові розмірі підлягають задоволенню. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved