Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт батьківства [PERSON], померлого [INFO], а саме те, що він є батьком [PERSON], [INFO]. В обгронтування своєї заяви посилається на те, що проживала з [PERSON] однією сім'єю, не реєструючи шлюб. Під час спільного проживання у них народився син - [PERSON]. Проте, оскільки вони проживали у незареєстрованому шлюбі, дитину зареєструвала на своє прізвище «[PERSON]» та по батькові зазначила «[PERSON]». Встановлення факту батьківства, має значення для реалізації її особистих немайнових та майнових прав, зокрема, прав на спадщину, в зв'язку з чим заявник просить суд встановити факт батьківства щодо її дитини. Заявник та представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримали, посилаючись на обставини викладені в заяві та просили таку задоволити. Зацікавлена особа - Фастівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській област надали до суду письмову заяву де просять справу слухати у відсутьність їх представника вирішення справи послались на розсуд суду. Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Фастівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській област серія [NUMBER] від 07.03.2017 року (а.с.6). Згідно вищезазначеного свідоцтва про народження вбачається, що у графі мати записано [PERSON], а у графі батько [PERSON]. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого Фастівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській област від 27.06.2017 року (а.с.7). Судом прийнято до уваги покази свідка [PERSON], яка в своїх показаннях зазначила, що дійсно заявниця проживала з [PERSON] однією сім"єю з 2015 року. За час спільного їх проживання у них народився син [PERSON]. Також, згідно довідки виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №839 від 30.06.2017 року [PERSON], дійсно проживає в [ADDRESS] з 2015 року без реєстрації з [PERSON] до дня його смерті та продовжує проживати і на даний час (а.с.9). Відповідно до ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини; за рішенням суду. Згідно з положенням ст.128 СК України, за відсутності заяв, право на подання яких встановлено ст.126,127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір"ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду (ст.130 СК України). Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалася матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Згідно з п.15 абз.3 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтво про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. В силу абз.1 п.15 вказаної Постанови Пленуму ВСУ суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин. Передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. З урахуванням викладеного, встановлених при розгляді справи обставин, суд вважає, що вимоги заявника про встановлення факту батьківства доведені і підлягають задоволенню, суду не надано будь-якого доказу в розумінні вимогст. 59-60 ЦПК України, які б суд міг покласти в основу відмови в заяві. Встановлення факту батьківства, має значення для реалізації особистих немайнових та майнових прав заявника. В іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved