Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом про накладення заборони на відчуження нерухомого майна, вказавши, що [PERSON] є неповнолітнім й через неповнолітній вік не спроможний самостійно захистити свої права і здійснити у суді процесуальні повноваження. [PERSON] є дідусем неповнолітнього та на підставі рішення виконкому Довгинцівської районної в місті ради за № 74 від 16.03.2016 року являється його піклувальником, та в силу свого пенсійного віку не спроможний належним чином здійснювати захист права неповнолітнього. На даний час виникло питання про захист майнових та житлових прав неповнолітнього, шляхом накладення заборони на відчуження нерухомого майна, а саме квартири за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Сергія Параджанова (Вахрушева), б. 27, кв. 22. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 16.01.2016 року [PERSON] позбавлена батьківських прав по відношенню до сина [PERSON], [INFO], є власником квартири за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Сергія Параджанова (Вахрушева), б. 27, кв. 22. Однак під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав, питання про накладення заборони на відчуження житла дитини вирішено не було. Рішенням виконкому Довгинцівської районної в місті ради за № 73 від 16.03.2016 року неповнолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконкому Довгинцівської районної в місті ради за № 75 від 16.03.2016 року за неповнолітнім [PERSON] збережено право користування житлом за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Сергія Параджанова (Вахрушева), б. 27, кв. 22. У вказаному житлі є зареєстрованими відповідач та неповнолітній. Виходячи з інтересів дитини, з метою недопущення продажу відповідачем нерухомого майна, а саме квартири, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Сергія Параджанова (Вахрушева), б. 27, кв. 22., необхідно накласти заборону на відчуження зазначеного нерухомого майна, просить позов задовольнити. Представник позивача Криворізької місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області [PERSON] у судовому засіданні в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] позовні вимоги підтримала, покладаючись на обставини зазначені у позовній заяві, просила накласти заборону на відчуження нерухомого майна, а саме 1/1 частки квартири [ADDRESS] (Вахрушева) м. Кривого Рогу, що на праві власності належить [PERSON] Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася. Законний представник неповнолітнього [PERSON], -[PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позові вимоги підтримує. Суд вислухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.6). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 16.01.2016 року відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до сина [PERSON], [INFO] (а.с. 12-14). Рішенням Довгинцівської районної у мсті ради № 73 від 16.03.2016 року [PERSON] призначено піклувальником неповнолітнього [PERSON] (а.с. 10). 16.03.2016 року рішенням виконавчого комітету Довгинцівської районої у місті ради № 73 неповнолітньому [PERSON], [INFO], надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Параджанова (Вахрушева)[ADDRESS], на підставі договору дарування ВВВ № 846541, від 17.03.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського центру нотаріального округу [PERSON], та зареєстровано у реєстрі за № 1159 (а.с. 18-19). Рішенням виконкому Довгинцівської районної в місті ради за № 75 від 16.03.2016 року за неповнолітнім [PERSON] збережено право користування житлом за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Сергія Параджанова (Вахрушева), б. 27, кв. 22. Відповідач [PERSON] та неповнолітній [PERSON] є зареєстрованими у квартирі за вказано адресою (а.с. 21). З пояснення піклувальника [PERSON] вбачається, що він є дідом неповнолітнього [PERSON], та мешкають за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Військове містечко-33, 17/41 (а.с. 7-8). Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено право дітей на житло. Діти члени сім"ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Право на житло гарантоване людині статтями 47, 48 Конституції України. Так, ч. 3 ст. 47 Конституції проголошує, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону та за рішенням суду. Правові позиції Європейського Суду з прав людини Пункт 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла, що охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Згідно ч. 4 \~ст. 17 Закону України « Про охорону дитинства»\~\~ суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Наведена норма закону є імперативною і безумовною, тобто обов'язок суду накласти заборону на відчуження майна та житла дітей, які позбавляються батьківського піклування, не ставиться у залежність від існування реальної або гіпотетичної загрози порушення прав дитини чи від наявності певних правомочностей або обов'язків у інших уповноважених державних органів, опікунів, тощо. У Законі України « Про охорону дитинства», а також у інших спеціальних нормативних актах відсутня заборона на захист майнових прав дитини шляхом ухвалення судом окремого рішення про заборону на відчуження майна дитини. Відповідно до п. 3 ч. 3\~ст. 71 ЖК України\~, жиле приміщення зберігається у випадках влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім»ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім»ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. \~\~\~Відповідно до ч. 1\~ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім»ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.3\~ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства»\~та ч. 3\~ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім»ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім»ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім»ї. Відповідно до ч. 1\~ст. 248 Сімейного кодексу України, дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров»я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім»ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше поживала. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави учасниці зобов»язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права і обов»язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Таким чином, діти, які внаслідок позбавлення батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист з боку держави. Згідно ст.. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, голови районної в місті ради, виконавчого комітету районної в місті ради є обовязковими для виконання всіма розташованими на території органами виконавчої влади всіма підприємствами установами, організаціями , посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Враховуючи, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 16.01.2016 року відповідач позбавлена батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] та не вирішено питання щодо накладення заборони на відчуження житла дитини, тому необхідно накласти заборону на відчуження квартири, розташованої в м. Кривому Розі, по вул. Сергія Параджанова (Вахрушева), б. 27, кв. 22, належної [PERSON] до досягнення [PERSON], 13.06.2001 р. н., повноліття, тому суд приходить до висновку про наявнісь підстав для задоволення позовних вимог. Згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір стягується з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved