Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про зміну розміру аліментів, які стягуються, посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 02 квітня 2014 року рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04 березня 2014 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1000 гривень щомісячно і до їх повноліття. Її син [PERSON] досяг повноліття, а тому виплата аліментів на його утримання припинена. На даний час відповідач офіційно працевлаштований (працює в організації по заготівлі дров м. Фастів), однак добровільно сплачувати аліменти у збільшеному розмірі відмовляється, тому позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , призначених на підставі рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04 березня 2014 року, з твердої грошової суми в розмірі 1000 гривень на аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. Відповідач відзив до суду не надав. Відповідно до положень ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши докази вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02 квітня 2014 року (а.с.3). Від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.4,9). Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04 березня 2014 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 гривень, щомісяця, починаючи з 11.02.2014 і до їх повноліття (а.с. 7,8). Син позивача [PERSON] досяг повноліття, а тому виплата аліментів на його утримання припинена. Положеннями ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку із зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 17 цієї ж Постанови зміни законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. В постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 р. в справі №6-143цс13 висловлено правову позицію : "З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки". Оскільки змінилося матеріальне становище позивача, він отримує постійну заробітну плату, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, щодо визначення іншого способу стягнення аліментів з відповідача (а саме в частці від його заробітку (доходу),що буде відповідати потребам, необхідним для фізичного, розумового, морального та соціального розвитку дитини. На підставі наведеного та

Outcome: approved