Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , на її, користь, щомісячно, на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення сином трьох років тобто до [INFO] . В обґрунтування свого позову вказала, що з відповідачем по справі [PERSON] , вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2017 року. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . З березня 2019 року вони мешкають окремо, їх спільне життя не склалося, син залишився проживати разом з нею, та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання на час знаходження у відпустці по догляду за дитиною. Вона не працює, отримує лише соціальну допомогу на утримання дитини, інших джерел доходу не має, знаходиться у тяжкому матеріальному стані, тоді як відповідач офіційно працює та має можливість надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. 03.07.2019 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 03 вересня 2019 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 вересня 2017 року, зареєстрованому у Південному районному у м. Кам`янське відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 246, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.9). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Дитина зареєстрована на мешкає разом із позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом про проживання КП КМР «УКОЖФ» від 16.05.2019 року (а.с.10). Згідно змісту позову відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання позивача. Позивач не працює у зв`язку з доглядом за дитиною, отримує лише соціальну допомогу, інших джерел прибутку та збережень не має. На теперішній час між сторонами не досягнуто домовленостей щодо умов та порядку утримання дружини на період догляду за дитиною, яка не досягла трьох років, а тому вказаний спір підлягає вирішенню судом. Аналізуючи встановлені фактичні обставини та правовідносини сторін, суд керується наступними нормами права. Згідно ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно до ч.1 ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи матеріальний стан сторін, а також те, що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тому потребує матеріальної допомоги від чоловіка - батька дитини, відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трьох років, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та вважає за необхідне стягнути аліменти на утримання позивача у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, і до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, розмір аліментів на утримання позивача суд вважає обґрунтованим та доцільним. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір у розмірі 768,40 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved