Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ ДВС у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на початку вересня 2021 року позивачу стало відомо, що на виконанні у державного виконавця відділу ДВС м. Умань Бойко Т.Д. перебуває виконавче провадження № 66681718, відкрите на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 07.05.2021 № 32600 про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості у розмірі 8 335,17 грн. З метою з?ясування всіх обставин позивач звернулася до ТОВ «Фінпром Маркет» та відділу ДВС з відповідними запитами. Проте, від ТОВ «Фінпром Маркет» вона не отримала ніяких відомостей, а від відділу ДВС отримала копію виконавчих документів, з яких з?ясувала, що стягнення здійснено на підставі кредитного договору укладеного між нею та АТ «Індустріально-Експортного Банку». З отриманих документів позивач з?ясувала, що при вчинені виконавчого напису, за яким кредитором є ТОВ «Фінпром Маркет», не надано підтвердження щодо права відступлення від первісного кредитора до нинішнього, а також не надано відповідного розрахунку заборгованості, адже позивач не погоджується із зазначеною заборгованістю. За укладеним нею кредитом з АТ «Індустріально-Експортний Банк» вона отримала кредит в розмірі 6500 грн., що становило тіло кредиту, проте, у виконавчому написі вказано, що тіло кредиту становить 8285,17 грн. Позивачу не зрозумілий такий розмір тіла кредиту, адже вона вносила кошти на погашення кредиту та відсотків. Тобто, в даному випадку позивач вважає, що при вчиненні виконавчого напису також не було дотримано умови безспірності, у зв?язку з чим, просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді від 08.10.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Третій особі роз?яснено право надати свої пояснення відповідно до вимог ст. 181 ЦПК України. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу та третій особі копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями. Ухвалою судді від 02.12.2021, з урахуванням заперечення позивача, було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про врегулювання спору за участю судді. Станом на 01.12.2021 відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Проте, за вх. № 23149 від 03.11.2021 від директора ТОВ "Фінпром маркет" Яворського Р.І. надійшла заява про визнання позовних вимог. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на початку вересня 2021 року позивачу [PERSON] стало відомо, що на виконанні у державного виконавця відділу ДВС м. Умань Бойко Т.Д. перебуває виконавче провадження № 66681718, відкрите на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 07.05.2021 № 32600 про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості у розмірі 8 335,17 грн. На свій запит позивач отримала від відділу ДВС копію виконавчих документів, з яких з?ясувала, що стягнення здійснено на підставі кредитного договору укладеного між нею та АТ «Індустріально-Експортного Банку». З отриманих документів було встановлено, що при вчинені виконавчого напису, за яким кредитором є ТОВ «Фінпром Маркет», не надано підтвердження щодо права відступлення від первісного кредитора до нинішнього. Також, серед матеріалів виконавчого провадження відсутній розрахунок заборгованості. Позивач [PERSON] не погоджується із зазначеною заборгованістю, зазначивши, що за укладеним нею кредитом з АТ «Індустріально-Експортний Банк» вона отримала кредит в розмірі 6500 грн., що становило тіло кредиту, проте, у виконавчому написі вказано, що тіло кредиту становить 8285,17 грн. Відповідачем ТОВ «Фінпром Маркет» не спростована позиція позивача та не надано підтверджуючих документів щодо переходу від первісного кредитора до нього права вимоги за кредитом № 404/705904 від 19.11.2008, укладеним між АТ «Індустріально-Експортний Банк» та [PERSON] . Крім того, у матеріалах виконавчого провадження відсутня засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, насамперед, встановлюються Законом Про нотаріат (далі - Закон), Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) та іншими нормативними актами. Так, в ст. 87 Закону передбачено, що виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість вчиняються нотаріусами для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону та пунктами 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: - подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (підпункт 3.3). Умови до форми та змісту письмової заяви стягувача на вчинення виконавчого напису передбачають підпункти 2.1, 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджується документами, чітко визначеними Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). Пунктом 2 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, необхідно надати: - оригінал кредитного договору; - засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Виходячи з такого підходу до вирішення цих спорів, Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа №6-887/цс17) зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність заборгованості, її розмір та складові для вчинення нотаріального напису належним чином не доведена, як наприклад даними щодо сум отриманих у кредит коштів, їх повернення, нарахування та розрахунку боргу тощо. Таким чином, суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріуса були порушені вимоги статей 87 та 88 Закону України Про виконавче провадження та пункту 3 Порядку. Статтею 50 Закону України Про нотаріат передбачено право на оскарження нотаріальної дії особою, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідачем також не доведено суду ту обставину, що серед документів наданих приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису був наданий оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. Зазначене узгоджується із висновками щодо застосування відповідних норм права, викладеними в постанові ВС у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.03.2020 № 757/24703/18-ц. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Внесення змін до виконавчого напису або визнання його частково таким, що не підлягає виконанню, наприклад якщо суми грошового зобов`язання можуть бути змінені (зменшені), діючим законодавством не передбачено, тому виконавчий напис нотаріуса необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «Фінпром маркет» на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Outcome: approved