Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 28.08.2014 року до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до відділу Державної виконавчої служби Оржицького районного управління юстиції про зняття арешту з майна та інших заходів примусового виконання рішення суду. В позові посилався на те , що у відділі ДВС Оржицького РУЮ знаходився на виконанні виконавчий лист №2-2/2010 , виданий 10.11.2010 року Оржицьким районним судом про стягнення з позивача боргу в сумі 17253 гривні 22 копійки. Було заведене виконавче провадження ВП №22485550 . По постанові відділу ДВС Оржицького РУЮ від 10.11.2010 року до Єдиного реєстру заборон відчудження об'єктів нерухомого майна та до Єдиного Реєстру обтяжень рухомого майна були внесені реєстраційні записи щодо застосування обтяжень відносно належного йому майна у вигляді арешту нерухомого та рухомого майна . 25.06.2012 року постановою державного виконавця ВДВС Оржицького РУЮ про повернення виконавчого документа - виконавчий лист №2-2/2010 був повернутий стягувачеві. Цією ж постановою припинена чинність арешту майна та скасовані заходи примусового виконання рішення суду . Винесена постанова стягувачем не оскаржувалася . Строк повторного пред'явлення виконавчого документу стягувачем сплив 25.06.2013 року . Однак , коли позивач звернувся до відділу ДВС Оржицького РУЮ та безпосередньо до Полтавської філії державного підприємства «Інформаційний центр» МЮ України про припинення чинності арешту його майна та про скасування інших заходів примусового виконання , то отримав відмову з посиланням на те , що дане питання він повинен вирішувати шляхом звернення до суду . Посилаючись на вищевикладені обставини ,позивач [PERSON] просив суд винести рішення , яким : Зняти арешт з усього його нерухомого майна та арешт з усього рухомого майна , згідно реєстраційного номеру 10471118 в Єдиному реєстрі заборон відчудження об'єктів нерухомого майна та реєстраційного номера 10471167 в Єдиному реєстрі обтяжень рухомого майна Полтавської філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України . У судове засідання позивач не з'явився, проте від його представника - адвоката [PERSON] надійшла заява, в якій він прохає суд розгляд справи провести у їх відсутність . Заявлені позовні вимоги [PERSON] підтримує повністю. Представник відповідача до суду не з'явився , але від начальника відділу ДВС Оржицького РУЮ Куца С.І. надійшла заява , в якій він вказав, що позовні вимоги визнає, прохає справу розглянути без його участі. Суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по справі, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України Суд, , дослідивши наявні матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню . Судом встановлено, що у відділі ДВС Оржицького РУЮ знаходився на виконанні виконавчий лист №2-2/2010 , виданий 10.11.2010 року Оржицьким районним судом про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 17253 гривні 22 копійки. Було заведене виконавче провадження ВП №22485550 . По постанові відділу ДВС Оржицького РУЮ від 10.11.2010 року до Єдиного реєстру заборон відчудження об'єктів нерухомого майна та до Державного Реєстру обтяжень рухомого майна були внесені реєстраційні записи щодо застосування обтяжень відносно належного [PERSON] майна у вигляді арешту нерухомого та рухомого майна. 25.06.2012 року постановою державного виконавця ВДВС Оржицького РУЮ Єрченка О.В.- виконавчий лист №2-2/2010 був повернутий стягувачеві. Цією ж постановою припинена чинність арешту майна та скасовані заходи примусового виконання рішення суду . Строк повторного пред'явлення виконавчого документу стягувачем сплив 25.06.2013 року . З довідки відділу Державної виконавчої служби Оржицького районного управління юстиції вих. № 4434/02-14/2 від 05.08.2014 року вбачається , що в період з 25.06.2012 року по 05.08.2014 року на виконання до відділу ДВС Оржицького РУЮ не пред'являвся повторно виконавчий лист №2-2/2010 , виданий 10.11.2010 року Оржицьким районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] - 17253 гривні 22 копійок боргу . Позивач звертався 28.07.2014 року до відділу ДВС Оржицького РУЮ та 22.06.2014 року безпосередньо до Полтавської філії державного підприємства «Інформаційний центр» МЮ України про припинення чинності арешту його майна та про скасування інших заходів примусового виконання , але отримав відмову з посиланням на те , що дане питання він повинен вирішувати шляхом звернення до суду . Згідно ст.41 Конституції, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципами міжнародного право. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном, як одноособово так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. У відповідності до ч.1 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт. Належить їй а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч.2 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України , право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що арештоване майно [PERSON] слід звільнити з-під арешту. На підставі викладеного,

Outcome: approved