Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Позивач, [PERSON], в особі її представника [PERSON], звернулись до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом, в якому, після уточнення в остаточній редакції, просить позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні сина [PERSON], [INFO], В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 11.04.2013 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова за позовом [PERSON] до [PERSON] позовні вимоги задоволені частково та вирішено стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON]. В підтвердження до позовної заяви додавалась копія паспорта позивача, копія рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.04.2013 року та копія свідоцтва про народження дитини. Вищезазначеним рішенням суду встановлено, що позивач та відповідач перебували у фактично шлюбних відносинах (проживали без реєстрації шлюбу з 2001 року).Аліменти по виконавчому листу Дзержинського районного суду м. Харкова з відповідача на користь позивача на утримання сина, позивач не отримувала та не отримує. В підтвердження додавалась копія відповіді Головного управління юстиції Харківської області, відповідно до якої заборгованість по аліментам, які не сплачує відповідач на 01.06.2014 року складає 11 742,33 грн. та довідка про неотримання аліментів, відповідно до якої з 17.01.2013 року по 23.06.2015 року аліменти позивач з відповідача не отримувала .Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав , якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В підтвердження, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, позивачем було надано: характеристику Харківської загальноосвітньої школи № 109 Харківської міської ради Харківської області, згідно якої упродовж періоду перебування дитини у навчальному закладі з 10.01.2011 року, відвідує батьківські збори у закладі, приймає участь у вирішенні питань навчання та виховання мати дитини-позивач по справі. Батько дитини [PERSON] (відповідач по справі) жодного разу навчальний заклад не відвідував, успіхами дитини не цікавився. Також догляд за дитиною та його лікування під час хвороби здійснює мати, турбується та піклується про дитину - позивач по справі та бабуся. Батько дитини - відповідач в дитячу поліклініку не приходив, станом здоров'я своєї дитини у медичних працівників не цікавився. В підтвердження позивач надав копію відповіді КЗОЗ «Харківська дитяча поліклініка. Відповідь Комунального закладу «Міська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву з водних видів спорту Яни Клочкової» № 246 від 15.07.2015 року, згідно якої за весь період навчання дитини у спортивній школі вихованням та навчанням дитини займається тільки його мати-позивач по справі. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання та підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не створює умов для отримання дитиною освіти та ін. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини., відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року. " Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав ". У судовому засіданні позивач, підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Представник позивача, [PERSON], в судовому засіданні підтримала доводи позивача та також просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судовому засіданні проти позову не заперечувала, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав: 11.04.2013 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова за позовом [PERSON] до [PERSON] позовні вимоги задоволені часткова та вирішено стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON]. Аліменти по виконавчому листу Дзержинського районного суду м. Харкова з відповідача на користь позивача на утримання сина, позивач не отримувала та не отримує. Заборгованість по аліментам, які не сплачує відповідач на 01.06.2014 року складає 11 742,33 грн. та довідка про неотримання аліментів, відповідно до якої з 17.01.2013 року по 23.06.2015 року аліменти позивач з відповідача не отримувала . Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON], [INFO] про що, надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Дослідженими судом доказами встановлено, що відповідач цього обов'язку систематично не виконує без поважних причин. На підставі ст.150 Сімейного Кодексу України на батьків покладено обов'язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї, своєї Батьківщини, також покладено обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов'язані поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною загальної середньої освіти, готувати дитину до самостійного життя. Згідно вимог ст.152 Сімейного Кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. На підставі вимог ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно вимог п.2 ч 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.1 ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України та роз'яснень, викладених у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Суд знаходить, що всі наведені ознаки в повній мірі присутні у поведінці відповідача, [PERSON], є результатом її винної поведінки, а тому наявні достатні підстави для позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітньої сина [PERSON], [INFO] , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України. На підставі викладеного, відповідно до ст. 15, 18, 164, 165 СК України, ст. ст. 213, 215, 224, 225 ЦПК України, суд,

Outcome: approved