Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує свій позов тим, що вона з 26 квітня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] і від цього шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у неї не склалося через те, що він має різні з позивачем погляди на сімейне життя, в результаті чого сторони тривалий час взагалі не підтримують подружніх стосунків. Оскільки їх шлюб існує тільки формально, позивач просить його розірвати, відновити її дошлюбне прізвище "Сас", неповнолітнього сина просить залишити проживати з нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився і від нього не надійшло повідомлення про причини його неявки. Про час, день і місце проведення даного судового засідання [PERSON] був повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не зявився, однак скерував до суду письмове клопотання, у якому просить розглянути справу за відсутності відповідача, позовні вимоги визнає повністю. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала повністю, ствердила факти, наведені в позовній заяві, наполягає на розірванні шлюбу, від надання терміну на примирення відмовилася. Суд, заслухавши пояснення позивача, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в даному випадку сім'я розпалась остаточно, оскільки сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально, його збереження суперечить інтересам позивача, яка на примирення не згідна ні за яких умов та наполягає на розірванні шлюбу, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, вимога позивача щодо відновлення дошлюбного прізвища є підставною та підлягає до задоволення. Як вбачається із свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 203714, виданого 12 вересня 2014 року Мирненською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.7), [PERSON] народився 18 серпня 2014 року, його батьком є [PERSON], матірю [PERSON]. На даний час дитина проживає разом із позивачем, що стверджується довідкою Мирненської сільської ради Горохівського району Волинської області № 687 від 08 серпня 2016 року (а.с.8). Неповнолітнього сина [PERSON] слід залишити проживати з позивачем, оскільки він і так проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача понесені нею по справі судові витрати в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved