Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Лікар-психіатр Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні [PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про проведення в примусовому порядку госпіталізації [PERSON], посилаючись на те, що у зв'язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її безпорадність і неможливість задовольняти основні життєві потреби, а також суттєву шкоду її здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога, вона потребує психіатричної допомоги та не може дати усвідомлену згоду на госпіталізацію. У судовому засіданні лікар-психіатр Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні [PERSON] заяву підтримала з підстав, викладених у ній, просила задовольнити. Особа, щодо якої розглядається заява про проведення в примусовому порядку госпіталізації до психіатричного закладу, [PERSON] в судовому засіданні усвідомлених пояснень дати не змогла. Законний представник особи, щодо якої розглядається заява про проведення в примусовому порядку госпіталізації до психіатричного закладу, [PERSON] не заперечив щодо задоволення заяви. Прокурор в судовому засіданні подану заяву підтримав. Встановлено, що 04 квітня 2016 року о 09 год. 45 хв. [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів Тернопільської обласної клінічної комунальної психоневрологічної лікарні, [PERSON] поступила в стаціонар Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні повторно в житті 04.04.2017 року о 9 год. 45 хв. у супроводі мами по направленню АПВ з діагнозом: Важка розумова відсталість. З анамнезу відомо, що родом із службовців. Народилася від важких пологів з накладанням щипців. З раннього дитинства відставала в розумовому розвитку від своїх ровесників. Формально закінчила 7 класів Гримайлівської школи-інтернату. З 18 річного віку є інвалідом дитинства 1 групи довічно. Мама є призначеним опікуном. Не заміжня. Дітей не має. Живе з мамою у важких матеріально-побутових умовах. ВГ,ТБС, інші інфекційні хвороби мама заперечує. Шкідливих звичок не має. Спадковість не обтяжена. Душевним захворюванням хворіє з раннього дитинства. Неодноразово лікувалася стаціонарно в ТОДЛ, ТОККПНЛ. Стаціонарне лікування по декілька разів на рік. Останній раз виписана 30.09.16 року. Психічний статус пацієнтки: зовні тупа, неохайна. Мовний контакт формальний. Дезорієнтована в часі, місці та особі. Мислення торпідне. Абстрагування не розвинене, примітивне, без логіки. Пам"ять різко знижена на текучі та минулі події. Запас слів обмежений десятком. Емоції недиференційовані, нижчі, лабільні, часті дисфорії. Воля ослаблена. На час огляду торпідні всі інтегративні функції головного мозку. Суїцидальних та соцнебезпечних думок, дій нема. Веде вегетативний спосіб життя. Не може самостійно забезпечувати свої життєві потреби. Критика відсутня. Комісія прийшла до висновку, про необхідність госпіталізації пацієнтки [PERSON] у психіатричний стаціонар для обстеження і лікування у зв"язку з наявністю важкого психічного розладу: Важка розумова відсталість з частими дисфоріями, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовільнити основні життєві потреби. Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов'язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що госпіталізація [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS], до психіатричного закладу в примусовому порядку є доцільною, тому заяву лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved