Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . На даний час дочка є повнолітньою та продовжує навчання в Національному університеті біоресурсів і природокористування України, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Тому просить суд стягнути з відповідача на її ім`я аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення нею навчання. Крім того, просить суд стягнути з відповідача судові витрати на її користь. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, погоджується сплачувати аліменти за рішенням суду. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 08.10.2002 відділом реєстрації актів громадянського стану Канівського міського управління юстиції в Черкаській області (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 01.07.2017 Канівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (а.с. 10) вбачається, що [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». На даний час [PERSON] є повнолітньою, не досягнула двадцяти трьох років та продовжує навчання на ІІ курсі економічного факультету денної форми навчання спеціальності «Фінанси, банківська справа та страхування» Національного університету біоресурсів і природокористування України», дата вступу - 01.09.2019, дата закінчення - 30.06.2023, що підтверджується довідкою від 21.10.2020 Національного університету біоресурсів і природокористування України ( а.с. 34). Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, згідно зі ст. 182 СК України є: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] має задовільний стан здоров`я, доказів перебування на його утриманні малолітніх дітей або осіб похилого віку суду він не надав, позов визнав. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та майновий стан одержувача аліментів, визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки у розмірі 2000 гривень щомісяця, починаючи з 23.09.2020 і до закінчення нею навчання - 30.06.2023, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задовлених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір в сумі 840,80 грн., так як звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 ч. 1 п. 3 ЗУ "Про судовий збір", отже судовий збір в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Судом встановлено, що позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн., що підтверджуються: детальним описом робіт, викоанних адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги, актом прийому-передачі робіт від 22.09.2020 до договору № 63 від 31.08.2020, квитанцією до прибуткового касового ордера № 63 від 22.09.2020, ордером СА № 1005680, виданого адвокатом 22.09.2020, копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 427 (а.с. 16-21). Тому суд вважає, що вимоги в частині відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн. повинні бути задоволенні.

Outcome: approved