Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР звернувся до суду з заявою про госпіталізацію [PERSON] у жіноче психіатрично-наркологічне відділення у примусовому порядку. Свою заяву мотивує тим, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку у психіатра з дитинства з приводів психічних розладів та розладів поведінки внаслідок перенесеної ЧМТ в пологах, являється інвалідом ІІ групи. За рішенням суду від 12.09.2013 визнана недієздатною, опікуном призначена мати хворої [PERSON] Неодноразово лікувався психонаркологічному відділенні. 28.02.2017 [PERSON] була госпіталізована за добровільною згодою опікуна для подальшого нагляду та лікування. Представник КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР лікар-психіатр [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити заяву про госпіталізацію [PERSON] в примусовому порядку, оскільки вона знаходиться на диспансерному обліку у психіатра з дитинства, страждає на психічні розлади та розладів поведінки внаслідок перенесеної ЧМТ в пологах, являється інвалідом ІІ групи. Згідно висновку ЛКК [PERSON] встановлено діагноз: «Зміна особистості внаслідок епілепсії. Судимий синдром». На даний час вона госпіталізована, однак перебування її в лікарні без рішення суду, порушує її права. Законний представник [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні підтримала пояснення лікаря, просила задовольнити заяву. [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, вислухавши пояснення представника КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР лікаря-психіатра [PERSON], [PERSON] та її законного представника, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 12.09.2013 рішенням Мелітопольського міськрайонного суду [PERSON] визнана недієздатною; призначено опікуном [PERSON] її мати [PERSON]Г./а.с.4,5/. [PERSON] страждає тяжкими захворюваннями, що підтверджується медичними документами. З дитинства [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку у психіатра. 28.02.2017 [PERSON] була доставлена до КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР у супроводі матері опікуна та госпіталізована за добровільною інформованою згодою опікуна. Згідно висновку ЛКК від 01.03.2017/а.с.3/ КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР [PERSON] страждає на хронічний психічний розлад та розладів поведінки внаслідок перенесеної ЧМТ в пологах, вираженого ступеня з рідкими генералізованими єпиприпадками, частими дисфориями; хвора потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар для подальшого нагляду та здійснення адекватного лікування. Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Згідно ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В силу ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про психіатричну допомогу» заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку розглядається судом за місцем знаходження психіатричного закладу протягом 24 годин з дня її надходження. Враховуючи наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу та відсутністю критичної оцінки свого стану, лікування хворої можливо лише в стаціонарних умовах. Крім того, хворобливий стан загрожує її життю, внаслідок чого вона потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар для подальшого нагляду та здійснення адекватного лікування.

Outcome: approved