Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Простофінанс», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про встановлення нікчемності кредитного договору, визнання недійсним договору застави транспортного засобу та стягнення суми В обґрунтування останніх уточнених позовних вимог зазначивши, що 11.07.2008 року [PERSON] звернулася для отримання кредиту до ТОВ «Простофінанс» та отримала згоду від останнього на отримання кредитних коштів у розмірі 84 600, 00 гривень на строк до 10.07.2013 року для оплати автотранспортного засобу. Також, [PERSON] вказала, що працівником «ТОВ «Простофінанс» були надані для підписання два примірники кредитного договору № 02013442841, які були підписані нею та її чоловіком [PERSON] та передані для подальшого належного оформлення та підпису з боку ТОВ «Простофінанс», оскільки вони не містили підпису та печаток з боку ТОВ «Простофінанс». При цьому їй було повідомлено працівником ТОВ «Простофінанс» , що їй після належного оформлення нададуть другий примірник зазначеного договору, однак до цього часу їй так і не було надано примірник договору. [PERSON] для підписання були надані ще два примірника кредитного договору №02013442841, як їм пояснив представник ТОВ «»Простофінанс» для відома з метою забезпечення можливості здійснення платежів, поки не будуть належним чином оформлені перші підписані два примірники. Ці примірники договору були підписані нею та її чоловіком [PERSON] В 2012 року виникли непорозуміння з приводу оплати чергового щомісячного платежу за кредитним договором, так як до неї зателефонували з ПАТ «Альфа - Банк» з вимогами здійснювати оплату по кредиту, хоча жодних договорів з ПАТ «Альфа - Банк» вона не укладала. Зателефонувавши до відділу дебіторської заборгованості ТОВ «Простофінанс» позивач отримала інформації про, те що її зобов'язання по кредитному договору відступлені ТОВ «Кредитні Ініціативи» з 25.06.2012 року. На адресу позивача надійшов лист ТОВ «Простофінанс» за вих. №КС-2242/17 від 02.08.2012 року в якому зазначено, що між ТОВ «Простофінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі продажу кредитного портфелю від 18 травня 2012 року, за яким ТОВ «Простофінанс» відступило своє право вимоги за кредитним договором на користь ТОВ «Кредитні ініціативи». Крім того зазначено, що станом на 25 червня 2012 року загальна сума, яка надійшла в рахунок погашення кредитної заборгованості по кредитному договору №02023442841, складає 107143,53 грн. Від ПАТ «Альфа-Банк» на адресу позивача надійшов лист від 18 вересня 2012 року за вих.. №65811-23-б/б в якому зазначено, що ПАТ «Альфа-Банк» є новим кредитором у зобов'язанні. Враховуючи, що позивач не отримала примірника кредитного договору з боку ТОВ «Простофінанас», а також з боку ТОВ «Кредитні Ініціативи» які являються новим кредитором при цьому не надаючи доказів переходу прав у зобов'язанні, у неї виникли підстави для звернення за захистом своїх прав до суду та просила поновити пропущений строк позовної давності для звернення до суду, встановити нікчемність кредитного договору « 02013442841 від 11.07.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Простофінанс» та [PERSON]. Визнати недійсним з моменту укладання договір застави транспортного засобу №02013442841 від 11.07.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Простофінанс» та [PERSON] Стягнути з Товариством з обмеженою відповідальністю «Простофінанс» на користь [PERSON] кошти в розмірі 22 543,53 грн. ТОВ «Кредитні ініціативи» 07.09.2013 року звернулися до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначили,що 11.07.2008 року ТОВ «Простофінанс» та [PERSON] уклали кредитний договір №02013442841. Відповідно до умов кредитного договору , Первинний кредитор зобов'язується надати [PERSON] кредит у сумі 84 600,00 грн. 18.05.2012 року між ТОВ «Простофінанс» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов'язувалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», ТОВ «ПростоФінанс» зобов'язувалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами. Таким чином,Товариство з обмеженою відповідальністю «Простофінанс» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором №02013442841 від 11 липня 2008 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобов'язання виконали - ТОВ «Кредитні ініціативи»передали кошти , а ТОВ «Простофінанс»відступило свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Первинний кредитор свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачеві, кредит у сумі 84 600,00грн. У порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 10.08.2013 року має прострочену заборгованість за кредитом-26 365,44 грн., по відсотках-6 503, 68 грн., по комісії-1 776, 60 грн., розмір неустойки(штрафу) становить-3 271,24грн. Оскільки,відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 84 600, 00грн. за кредитним договором №020113442841 від 11.07.2008р. та судові витрати. Ухвалою суду від 29 листопада 2013 року об'єднані цивільні справи за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Простофінанс», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про захист прав споживача та за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про стягнення заборгованості в одне провадження /а.с.18/ Позивача [PERSON] за первісним позовом та відповідач за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» позовні вимоги підтримала, посилалася на обставини, викладені в позові, просила позов задовольнити. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» не визнала, просила відмовити в задоволенні. Представник позивача Круглий В.В. за первісним позовом та представник відповідача за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», первісні позовні вимоги підтримав, посилався на обставини, викладені в позові, просив позов задовольнити. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» не визнав, просив відмовити в задоволенні. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Простофінанс» Грицай В.О. в судове засідання не з'явився належним чином повідомлений, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та письмові заперечення в яких позов [PERSON] не визнав в повному обсязі та просив відмовити. Звернувся до суду з заявою про застосування строків позовної давності. Представник третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» за первісним позовом та представник позивача за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» Черкавський Ю.С. в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом не підтримав просив відмовити, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» підтримав в повному обсязі просив задовольнити в повному обсязі. Звернувся до суду з заявою про застосування строків позовної давності за первісним позовом. Суд вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, свідків, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги за первісним не підлягають задоволенні, а позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» підлягають задоволенню з наступних підстав. При розгляді даної цивільної справи суд бере до уваги роз`яснення Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин". В судовому засіданні встановлено, що 11 липня 2008 року між ТОВ «Простофінас» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 02013442841, згідно якого вона отримала кошти у розмірі 84 600 гривень на строк до 10.07.2013 року для оплати транспортного засобу./а.с.90-92/ Також, 07.11.2008 року було укладено договір застави транспортного засобу №02013442841 між ТОВ «Простофінанс» та [PERSON], з метою забезпечення виконання зобов'язань. а.с.64-68 [PERSON] пояснила, що кредитний договір був підписаний у двох примірниках та переданий для подальшого належного оформлення та підписання з боку ТОВ «Простофінанс», оскільки вони не містили підписів та печаток. При цьому позивачу було повідомлено працівником ТОВ «Простофінанс», що їй після належного оформлення нададуть другий примірник зазначеного договору. Також, вона зазначила, що в 2012 р. виникли непорозуміння з приводу оплати чергового щомісячного платежу за кредитним договором зателефонувавши до відділу дебіторської заборгованості ТОВ «Простофінанс» позивач отримала інформації про, те що її зобов'язання по кредитному договору відступлені ТОВ «Кредитні Ініціативи» з 25.06.2012 року. Також, позивач зверталася з заявами до ТОВ «Простофінанс» про направлення оригіналу кредитного договору №020113442841 від 11.07.2008р., однак на день подачі позову їй так і не було надано./а.с.77,78/ На звернення позивача, ТОВ «Простофінанс» було направлено лист за вих. №КС-2242/17 від 02.08.2012 року в якому зазначено, що між ТОВ «Простофінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі продажу кредитного портфелю від 18 травня 2012 року, таким чином Товариство з обмеженою відповідальністю «Простофінанс» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором №02013442841 від 11 липня 2008 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобов'язання виконали - ТОВ «Кредитні ініціативи»передали кошти , а ТОВ «Простофінанс»відступило свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Крім того зазначено, що станом на 25 червня 2012 року загальна сума, яка надійшла в рахунок погашення кредитної заборгованості по кредитному договору №02023442841, складає 107143,53 грн./а.с.6/ Також, 18.09.2012 р, на адресу позивача було направлено лист від ПАТ «Альфа-Банк» за вих.. №65811-23-б/б в якому зазначено, що ПАТ «Альфа-Банк» є новим кредитором у зобов'язанні та вказані реквізити для перерахування коштів в рахунок погашення по кредитному договору№02013442841 від 11.07.2008р./а.с.8/ [PERSON] зазначила, що кредитний договір був підписаний лише нею, та не був підписаний з боку ТОВ «Простофінанс», тобто не було додержано обов'язкову письмову форму цього договору. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним. Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених ч.ч.1-3, 5,6 ст. 203 ЦК України. При цьому, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Згідно за ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Суд вважає, що позивач не довела суду порушення її прав, як споживача банківських послуг в розрізі Закону України «Про захист прав споживачів». Суд вважає, що підписанням вказаного кредитного договору, позивач підтвердила свою згоду з умовами такого договору, свої права та обов'язки за договором і погодилась з ними, підтвердила свою здатність виконувати умови договору. Судом встановлено, що сторони уклали кредитний договір добровільно, на власний розсуд, що не суперечить вимогам статей 6,627 ЦК України. Уклавши такий договір у 2008 році, позивач прийняла та виконувала умови такого договору, зокрема сплачувала кошти на погашення заборгованості за кредитним договором згідно із графіком повернення кредиту - додатком № 1 до вказаного кредитного договору (а.с7 на звороті), який підписаний сторонами, а в момент укладання такого кредитного договору позивач не вважала його умови такими, що порушують її права, чи є невигідними для неї, навпаки волевиявлення позивача було спрямовано на отримання грошей, для чого вона й укладала кредитний договір на найбільш вигідніших для себе на момент укладення умовах. Окрім того, здійснення сплати Позивачем грошових коштів в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору свідчить, що кредитний договір був укладений і позичальник підтвердив вчинення договору шляхом прийняття виконання зобов'язання, здійснив після укладення договору погашення заборгованості, що .підтверджується квитанціями про сплату коштів за даним кредитним договором./а.с.10-15/ Це також свідчить і про отримання позивачем свого екземпляру, адже якби позивач не отримала свого екземпляру, то вона б не мала можливості сплачувати по кредиту. Також в позовній заяві позивач зазначила, що за кредитом вона сплачувала кошти , тобто знала про суму платежів та дату їх внесення. Що стосується позовних вимог в частині визнання недійсним, з моменту укладення, договору застави транспортного засобу №02013442841 від 11.07.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Простофінанс» та [PERSON] та стягнення коштів в розмірі 22 543,53грн. вони є необґрунтованими та недоведеними. Відповідно до ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. В частині ч.4 ст.267 ЦК України зазначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з позовної заяви [PERSON], вона звернулася до суду з даним позовом 07.05.2013 року, тобто, строк позовної давності минув. Представник третьої особи Черкавський Ю.С. просив відмовити в задоволенні позову у звязку із спливом строків позовної давності. Суд не бере до уваги заяву представника відповідача та третьої особи, щодо застосування наслідків спливу позовної давності, оскільки сплив позовної давності є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, які являються доведеними та обґрунтованими. Оскільки позовні вимоги позивача про визнання причини пропуску позовної давності поважною, поновлення строку позовної давності, встановлення нікчемного кредитного договору №02013442841 від 11.07.2008 року, укладеного між ТОВ «Простофінанс» та [PERSON], визнання недійсним, з моменту укладення, договору застави транспортного засобу №02013442841 від 11.07.2008 року між ТОВ «Простофінанс» та [PERSON] та стягнення з ТОВ «Простофінанс» суми у розмірі 22 543,53 грн. не підлягають задоволенню через їх недоведеність та необґрунтованість, суд приходить до висновку про недоцільність застосування до них наслідків спливу строків позовної давності. Відповідно до умов Кредитного договору та Договору відступлення, Позивач вправі вимагати дострокового погашення Кредиту у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем умов Кредитного договору. У порушення умов Кредитного договору, Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 10.08.2013 року має прострочену заборгованість за кредитом-26 365,44 грн., по відсотках-6 503, 68 грн., по комісії-1 776, 60 грн./а.с.107/ Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Кредитного договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Кредитного договору, Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу неустойку (штраф, пеня). Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому було нарахована неустойка (штраф). На 10.08.2013 року розмір неустойки становить (штрафу): -3 271,24грн. Відповідно до умов Кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання Відповідачем будь-яких зобов'язань, прийнятих на себе згідно умов Кредитного договору, в тому числі щодо сплати щомісячних платежів згідно умов Кредитного договору незалежно від настання кінцевого терміну повернення кредиту, Позивач має право вимагати дострокового погашення заборгованості, в тому числі суми кредиту (або її відповідної частини) та/або процентів за користування кредитом, та/або комісії за надання кредиту, та/або комісії за управління кредитом, та/або суми неустойки чи інших грошових зобов'язань за Кредитним договором. Відповідно до положень Кредитного договору кредитодавець має право вимагати задоволення позичальником вимоги про дострокову сплату заборгованості в судовому порядку. Таким чином, зважаючи на невиконання Відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками та комісією, неустойку за невиконання умов договору (штраф). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Отже з огляду на вищевикладене, позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] підлягають задоволенню. А в задоволенні позову [PERSON] до «Простофінанс», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання причини пропуску позовної давності поважною, поновлення строку позовної давності, встановлення нікчемним кредитного договору №02013442841 від 11.07.2008 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Простофінанс» та [PERSON], визнання недійсним, з моменту укладення, договору застави транспортного засобу №02013442841 від 11.07.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Простофінанс» та [PERSON] та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Простофінанс» суми у розмірі 22 543,53 грн. - необхідно відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» слід стягнути судові витрати. За позовом [PERSON] судові витрати віднести на рахунок держави.

Outcome: approved