Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] та просить суд стягнути з відповідача суму завданої матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 31297,69 грн., та судові витрати в розмірі сплаченого судового збору, матеріального відшкодування в розмірі 312,98 грн., мотивуючи тим, що 16.10.2011 року в м.Одеса на вул.М'ясоєдовська на перехресті з вул. Прохоровська з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобілю [NUMBER] під керування [PERSON], що на момент ДТП належав [PERSON], було завдано шкоду, яка в розмірі 31297,69 грн., яка як регламентна виплата була сплачена позивачем, яку відповідач повинен відшкодувати, але ухиляється від добровільного його відшкодування. Представник позивача до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, надав заяву якою просить справу розглянути за його відсутності та відмовити у задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Як вбачається зі змісту ст.ст. 10,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до постанови Болградського районного суду Одеської області від 16.03.2012 року, 19.12.2011 року [PERSON] керуючи автомобілем ЗАЗ-DAEWOO, д/н [NUMBER] скоїв виїзд на регульоване світлофором перехрестя на заборонений для себе червоний сигнал світлофору, в наслідок чого сталося зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керування [PERSON], який належав [PERSON], в результаті чого відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Сума матеріальної шкоди завданої автомобілю AMULET, д/н [NUMBER] складає 48895,05 грн., що підтверджено звітом № 1075-11-11 про визначення вартості матеріальної шкоди станом на 21.11.2011 року. Відповідно до наказу Моторно (транспортного) страхового бюро України № 2490 від 15.08.2012 року, сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті [PERSON] становить 31297,69 грн., яка була сплачена в повному обсязі відповідно до платіжного доручення № 1/17967 від 15.08.2012 року. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно вимогам ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Разом з цим, відповідно до посвідчення [NUMBER] від 17.04.2003 року відповідач [PERSON] являється учасником бойових дій. Згідно п.13.1 ст. 13 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Як вбачається з Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2014 від 23.12.2014 року у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі. Відповідачем до суду наданий договір оренди легкового автомобіля ЗАЗ-DAEWOO, д/н [NUMBER], яким він керував під час ДТП, але суд не приймає його до уваги, оскільки він не містить дати його укладання та не посвідчений нотаріально, як того вимагає ст. 799 ЦК України. Таким чином враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини на які посилається позивач знайшли підтвердження в судовому засіданні відповідними доказами, тому суд задовольняє позов та стягує з відповідача на користь позивача кошти понесених витрат в розмірі 31897,69 грн., та відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 312,98 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved