Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що 07 серпня 1999 року між позивачем та [PERSON] було зареєстровано шлюб в Ужгородському міському відділі ЗАГСу, про що зроблено актовий запис № 374. Від спільного шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідач переселився проживати до своїх батьків і перестав надавати позивачу систематичну матеріальну допомогу на утримання дітей, що суперечить вимогам ст.180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Діти [PERSON] 2002 року народження та [PERSON] 2007 року народження на даний час проживають разом з позивачем. Відповідач, як батько спільних дітей офіційно працює в ресторані «Кілікія», де отримує заробітну плату, а отже враховуючи вищенаведене позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], в сумі 1/3 частки з усіх видів заробітку до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в порядку ст.76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 07.08.1999 р., виданого відділом реєстрації актів громадського стану Ужгородської міської ради, між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб про що зроблений відповідний актовий запис за №374. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.01.2003 року народився - [PERSON] [INFO], батьками якого записано - [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.08.2007 року народився - [PERSON] [INFO], батьками якого записано - [PERSON] та [PERSON]. Про способи виконання обов`язку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить - 1 286 гpивень. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1,2 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Договори про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно та/ або про сплату аліментів між сторонами не укладалися. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Відповідно до ч.1, 2 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. (ст. 191 СК України). Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей з моменту звернення позивача до відповідача з вищевказаною вимогою, а саме з 27 лютого 2014 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища дитини, яка не має інших доходів, крім утримання батьків, відсутність у відповідача інших дітей чи непрацездатних батьків, стан його здоров'я, матеріальне становище відповідача та позивача, а також те, що відповідач позов визнав, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 13 частки з усіх видів заробітку щомісячно починаючи з 27 лютого 2014 року щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково , а крім того згідно ст.ст.79, 81 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved