Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача на користь органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської радиаліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування вимог позову зазначає, що відповідно наказу № 8 від 19.02.2018 р. малолітній [PERSON] ,[INFO] , перебуває на профілактичному обліку служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради, як дитина, що перебуває у складних життєвих обставинах. З`ясовано, що, відповідно до запису в свідоцтві про народження, батьками дитини є гр. [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] . Батьки перебувають у зареєстрованому шлюбі, але фактично з кінця 2015 року не проживають однією родиною. Вони є також біологічними батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , по відношенню до якого в 2016 році позбавлені батьківських прав - дитина влаштована 27.12.2016 року під опіку рідної бабусі, [PERSON] (матері гр. [PERSON] ). Зі слів гр. [PERSON] , в кінці 2015 року гр. [PERSON] повернувся на проживання за місцем реєстрації-[ADDRESS], в березні 2016 року гр. [PERSON] переїжджає у [ADDRESS], де проживає зі співмешканцем, гр. [PERSON]. Зі слів гр.. [PERSON] , саме її співмешканець є біологічним батьком малолітнього [PERSON] . Дану інформацію підтверджує і гр. [PERSON] усвоїй заяві від 17.11.2019 р. Під час проживання у [ADDRESS] малолітній [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з вчиненням над ним насильства був поставлений напрофілактичний облік служби у справах дітей та сім`ї Таращанської райдержадміністрації, як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах. Відповідно до листа служби у справах дітей та сім`ї Таращанської райдержадміністрації від 02.04.2018 р. № 01-14/146, сім`я гр. [PERSON] , потрапила в поле зору служби у справах дітей та сім`ї Таращанської райдержадміністрації 20.10.2017 р. в зв`язку з фактом вчинення насильства над малолітнім [PERSON] з боку співмешканця матері - [PERSON] , який наніс дитині тілесні ушкодження. В зв`язку з цим [PERSON] разом з сином були госпіталізовані до хірургічного відділення Таращанської ЦРЛ. Враховуючи те, що родичів чи будь-кого із близьких людей в Таращанському районі гр. [PERSON] не мала та висловила побоювання повертатися до [PERSON] , в зв`язку з систематичним вчиненням ним насильства, службою у справах дітей та сім`ї Таращанської райдержадміністрації їй було рекомендовано тимчасове влаштування разом з дитиною до КЗ КОР «Київський обласний соціальний центр «Мати і дитина разом» м. Фастів, де вона могла б отримати відповідні реабілітаційні послуги, на що [PERSON] погодилася. Проте 23.10.2017 р. від такого влаштування відмовилася і повернулася до співмешканця в [ADDRESS] Таращанського району. 12.01.2018 р. після чергової сварки зі співмешканцем гр. [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON] була влаштована до КЗ КОР « КОСЦ «Мати і дитина разом» м. Фастова. Проживаючи в КЗ «КОСЦ «Мати і дитина разом» гр. [PERSON] порушувала правила внутрішнього розпорядку, мата низький батьківський потенціал: ухилялася від виконання батьківських обов`язків, не забезпечувала безпечне середовище для дитини, залишала немовля без нагляду з пляшечкою дитячого харчування, не виконувача рекомендації по догляду за дитиною, на порати фахівців часто реагувала неадекватно, агресивно, вживаючи у відповідь нецензурну лексику, ставила свої потреби вище потреб дитини, часто кричала на сина, звинувачуючи його у своїх життєвих негараздах. 16.02.2018 р. гр. [PERSON] написала заяву про те, що тимчасово залишає малолітнього сина [PERSON] у КЗ «КОСЦ «Мати і дитина разом», у зв`язку зі складними життєвими обставинами, які вона не може вирішити, перебуваючи у соціальному центрі. Службою у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради малолітнього [PERSON] було тимчасово влаштовано до відділення молодшого дитинства КНП ФРР «Фастівська ЦРЛ», а 20.03.2018 р. - до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка». Протягом перебування дитини в КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» гр. [PERSON] не телефонував до служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради, не виявляв зацікавленості до подальшої долі дитини, заяв про повернення дитини в біологічну сім`ю не надходило. Питання про подальшу долю малолітнього [PERSON] розглядалося на комісії з питань захисту прав дитини 05.02.2019 р., куди було запрошено і батька, гр. [PERSON] , але він не з`явився. Гр. [PERSON] за період перебування сина у КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» не піклувався про розвиток сина, не забезпечував його потреби, не відвідував його, що говорить про його байдужість до подальшої долі малолітнього [PERSON] . Комісією з питань захисту прав дитини (протокол №3 від 27.02.2019 р.) було рекомендовано надати висновок до суду про доцільність та відповідність інтересам дитини позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . 25.03.2019 р. органом опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради було прийняте рішення від № 180 про надання висновку до суду щодо доцільності та відповідності інтересам дитини позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , відносно малолітнього сина, [PERSON] ,[INFO] . Відповідно до листа адміністрації КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» від 05.10.2020 р. № 01-10-417 за час перебування малолітнього [PERSON] у закладі ( з 20.03.2018 р. по теперішній час) батько жодного разу не відвідував сина, не телефонував, долею сина не цікавився та участі у вихованні га утримання хлопчика не приймав. Оскільки жодних дій щодо повернення дитини відповідачем не вчинялось, батько ухиляється від покладених на нього обов`язку утримувати дитину, що й стало передумовою звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 09.01.2020 р. було відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді від 25.05.2020 р. було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності не надсилав, своїм правом подачі відзиву на позов не скористався. Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Васильківської райдержадміністрації до суду не з`явився, про час місце та дату. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення вимог позову, виходячи з наступного. В силу вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5,6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом достовірно встановлено, що відповідно наказу № 8 від 19.02.2018 р. малолітній [PERSON] ,[INFO] , перебуває на профілактичному обліку служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради, як дитина, що перебуває у складних життєвих обставинах (а.с. 16). З`ясовано, що, відповідно до запису в свідоцтві про народження серії [NUMBER] , Дарницького районного у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 8), батьками дитини [PERSON] є гр. [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] . Батьки перебувають у зареєстрованому шлюбі, але фактично з кінця 2015 року не проживають однією родиною. Вони є також біологічними батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , по відношенню до якого в 2016 році позбавлені батьківських прав - дитина влаштована 27.12.2016 року під опіку рідної бабусі, [PERSON] (матері гр. [PERSON] ). Зі слів гр. [PERSON] , в кінці 2015 року гр. [PERSON] повернувся на проживання за місцем реєстрації-[ADDRESS], в березні 2016 року гр. [PERSON] переїжджає у [ADDRESS], де проживає зі співмешканцем, гр. [PERSON]. Зі слів гр. [PERSON] , саме її співмешканець є біологічним батьком малолітнього [PERSON] . Дану інформацію підтверджує і гр. [PERSON] усвоїй заяві від 17.11.2019 р. (а.с. 40). Під час проживання у [ADDRESS] малолітній [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з вчиненням над ним насильства був поставлений напрофілактичний облік служби у справах дітей та сім`ї Таращанської райдержадміністрації, як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах. Відповідно до листа служби у справах дітей та сім`ї Таращанської райдержадміністрації від 02.04.2018 р. № 01-14/146, сім`я гр. [PERSON] , потрапила в поле зору служби у справах дітей та сім`ї Таращанської райдержадміністрації 20.10.2017 р. в зв`язку з фактом вчинення насильства над малолітнім [PERSON] з боку співмешканця матері - [PERSON] , який наніс дитині тілесні ушкодження. В зв`язку з цим [PERSON] разом з сином були госпіталізовані до хірургічного відділення Таращанської ЦРЛ (а.с. 15). Враховуючи те, що родичів чи будь-кого із близьких людей в Таращанському районі гр. [PERSON] не мала та висловила побоювання повертатися до [PERSON] , в зв`язку з систематичним вчиненням ним насильства, службою у справах дітей та сім`ї Таращанської райдержадміністрації їй було рекомендовано тимчасове влаштування разом з дитиною до КЗ КОР «Київський обласний соціальний центр «Мати і дитина разом» м. Фастів, де вона могла б отримати відповідні реабілітаційні послуги, на що [PERSON] погодилася. Проте 23.10.2017 р. від такого влаштування відмовилася і повернулася до співмешканця в [ADDRESS] Таращанського району. 12.01.2018 р. після чергової сварки зі співмешканцем гр. [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON] була влаштована до КЗ КОР « КОСЦ «Мати і дитина разом» м. Фастова. Проживаючи в КЗ «КОСЦ «Мати і дитина разом» гр. [PERSON] порушувала правила внутрішнього розпорядку, мата низький батьківський потенціал: ухилялася від виконання батьківських обов`язків, не забезпечувала безпечне середовище для дитини, залишала немовля без нагляду з пляшечкою дитячого харчування, не виконувача рекомендації по догляду за дитиною, на порати фахівців часто реагувала неадекватно, агресивно, вживаючи у відповідь нецензурну лексику, ставила свої потреби вище потреб дитини, часто кричала на сина, звинувачуючи його у своїх життєвих негараздах. 16.02.2018 р. гр. [PERSON] написала заяву про те, що тимчасово залишає малолітнього сина [PERSON] у КЗ «КОСЦ «Мати і дитина разом», у зв`язку зі складними життєвими обставинами, які вона не може вирішити, перебуваючи у соціальному центрі (а.с. 13). Службою у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради малолітнього [PERSON] було тимчасово влаштовано до відділення молодшого дитинства КНП ФРР «Фастівська ЦРЛ», а 20.03.2018 р. - до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» (а.с. 12). Відповідно до листа №01-10-442 від 23.07.2019 р. КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка», протягом перебування дитини в КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» гр. [PERSON] жодного разу не відвідував свого сина. Питання про подальшу долю малолітнього [PERSON] розглядалося на комісії з питань захисту прав дитини 05.02.2019 р., куди було запрошено і батька, гр. [PERSON] , але він не з`явився. Гр. [PERSON] за період перебування сина у КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» не піклувався про розвиток сина, не забезпечував його потреби, не відвідував його, що говорить про його байдужість до подальшої долі малолітнього [PERSON] . Комісією з питань захисту прав дитини (протокол №3 від 27.02.2019 р.) було рекомендовано надати висновок до суду про доцільність та відповідність інтересам дитини позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . 25.03.2019 р. органом опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради було прийняте рішення від № 180 про надання висновку до суду щодо доцільності та відповідності інтересам дитини позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , відносно малолітнього сина, [PERSON] ,[INFO] (а.с. 6-7). Відповідно до листа адміністрації КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» від 05.10.2020 р. № 01-10-417 за час перебування малолітнього [PERSON] у закладі ( з 20.03.2018 р. по теперішній час) батько жодного разу не відвідував сина, не телефонував, долею сина не цікавився та участі у вихованні та утримання хлопчика не приймав (а.с. 53). В силу вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За змістом ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" встановлено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які її утримують, та ін..), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей та ні. Зазначені фактори, як кожен окремо, так в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язкам. Таким чином, аналізуючи встановлені обставини та зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітнього сина - [PERSON] , 07.09.2017 Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 2,3 ст. 166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно з ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка, заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти, на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Приймаючи до уваги те, що відповідач в добровільному порядку належної допомоги на утримання дитини не надає, суд, беручи до уваги матеріальне становище платника аліментів та враховуючи інтереси дитини на утримання якої присуджуються аліменти, дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів також слід задовольнити. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача. Одночасно, суд обов`язково враховує вимоги частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» відповідно до якої за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується заставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру; у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Отже, враховуючи, що у позові заявлено дві позовні вимоги, із відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір за кожну вимогу. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved