Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовом, яким просила суд розірвати шлюб із відповідачем та стягнути з останнього на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше пятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття, починаючи з дня звернення до суду. В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано, що 02 вересня 2006 року в Міському відділі РАЦС № 1 Харківського обласного управління юстиції сторонами зареєстровано шлюб із відповідачем, актовий запис № 1804. 16.12.2009 року у сторін народився син, [PERSON]. Шлюбно-сімейні відносини припинені з квітня 2017 року. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. У судове засідання сторони не зявились, позивачем надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити. Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи відсутність заперечень з боку позивача, суд розглядає справу заочно, в порядку ст.ст.280-281 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Кожна сторона, згідно вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Нормами ст.109 ЦПК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Шлюбно-сімейні відносини сторін припинені, на момент розгляду справи дитина проживає із матірю. Матеріальна допомога на утримання дитини відповідачем не надається. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їх інтересам. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте сторони не мають наміру зберегти шлюб. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved