Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Орган опіки та піклування Здолбунівської РДА Рівненської області звернувся до суду з позовом, вказуючи, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , однак ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, без поважних причин не займається доглядом дитини, її фізичним і духовним розвитком, не забезпечує їй належного харчування та умов проживання. 19 квітня 2018 року матір дитини [PERSON] передала малолітню доньку [PERSON] у сім`ю [PERSON] та повідомила, що не може виконувати батьківські обов`язки. Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06.11.2018р. [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Батько дитини не цікавиться життям та здоров`ям дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . В заяві на ім`я суду представник органу опіки та піклуваня Здолбунівської РДА Рівненської області Болотнюк Т.В. позовні вимоги підтримує у повному об`ємі. Просить розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно положень ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08 квітня 2016 року, виданим виконавчим комітетом Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області. Відповідно до вимог ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Висновком органу опіки та піклування Здолбунівської РДА Рівненської області від 02 листопада 2018 року № 3089/01-25/18 визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не займається фізичним та духовним розвитком дитини. З 19 квітня 2018 року малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає у сім`ї [PERSON] , жителя [ADDRESS] . Відповідач не відвідує дитину, не телефонує, не цікавиться її життям та здоров`ям, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Своєю поведінкою відповідач підтверджує свою байдужість до долі дитини. Ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, відповідач порушує законні права та інтереси дочки [PERSON] . Наведені обставини свідчать про те, що має місце ухилення батька від виконання своїх обов`язків по вихованню і здійсненню належного догляду за дитиною. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України є підставою позбавлення батьківських прав. Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України в абзаці 2 пункту 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За місцем проживання відповідач характеризується негативно, офіційно не працевлаштований, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів та злочинів проти здоров`я особи. На підставі наведеного, враховуючи інтереси дитини, суд приходить до висновку, що батько малолітньої [PERSON] , [INFO] , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не займається її вихованням та утриманням, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться її долею, здоров`ям. Тому суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України. За таких обставин позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved