Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 24 січня 2009 року, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сторін [PERSON], 12 вересня 2009 року. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що шлюб виявився невдалим, сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя, сторони з березня місяця 2017 року разом не проживають, спільне господарство відсутнє, сім"я припинила своє існування; відповідач не регулярно надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до заяви від 27 червня 2017 року позивач підтримує заявлені вимоги. Згідно заяви від 27 червня 2017 року відповідач визнає позов в повному обсязі, просить розглянути справу за відсутності. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 січня 2009 року, останні є батьками [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні, між сторонами виникли неприязні відносини через різні погляди на сімейне життя та несумісні характери, що суперечить інтересам позивача і є підставою для неможливості подальшого життя подружжя і збереження шлюбу, при цьому суд враховує, що норми сімейного законодавства не наділяють судові інстанції можливістю примушування жінки або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, відповідно до письмових заяв сторони наполягають на розірванні шлюбу, клопотання про надання строку для примирення відсутні. Законними підставами для розірвання шлюбу є ст.ст.105, 110, 112 СК України. Клопотання позивача про відновлення її дошлюбного прізвища відсутнє. Домовленість сторін про сплату аліментів на [PERSON], [INFO], відсутня, тобто сторони повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття відповідно до ст.180 СК України, позивач вправі звернутися до суду з даним позовом. Позивач просить стягнути аліменти у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) відповідача, заперечення відповідача з цього приводу відсутні, що є підставою для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в частці від його заробітку (доходу). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини відповідно до ст.182 СК України, можливість надання утримання на неповнолітню дитину позивачем, яка також зобов"язана утримувати дитину відповідно до ст.180 СК України, і вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1 / 4частки заробітку (доходу) відповідача.\~\~ Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 640 грн. сплаченого останньою судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, а в дохід держави- 640 грн. судового збору за вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: approved