Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд із указаним позовом. Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що [INFO] померла його тітка [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне спадкодавцю майно, а саме: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,6475 га, що знаходиться на території Андріївської сільської ради Буського району Львівської області. Позивач є спадкоємцем майна померлої тітки за заповітом, який фактично вступив в управління вказаним спадковим майном, інших спадкоємців не має, однак позивач не може оформити своїх спадкових прав через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому просить заявлений позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направивши до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності та задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач Андріївська сільська рада Буського району Львівської області явку свого повноважного представника до суду не забезпечила, направивши письмову заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, щодо заявленого позову заперечень не мають. Тобто відповідач фактично визнає позов. Третя особа Відділ Держгеокадастру в Буському районі Львівської області явку свого представника до суду не забезпечила, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого від 05.03.2018, спадкодавець [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається із матеріалів справи, що спадкодавець [PERSON] за життя склала заповіт від 13.05.2015 року, в силу якого все своє майно вона заповіла у власність своєму племіннику [PERSON] . Тобто позивач є спадкоємцем усього майна померлої тітки за вищевказаним заповітом. Судом встановлено, що спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,6475 га, у тому числі: земельна ділянка № 1 площею 0,1734 га та земельна ділянка № 2 площею 1,4741 га, що знаходиться на території Андріївської сільської ради Буського району Львівської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії VI-ЛВ №004999 від 20.03.2000. Як убачається із листа завідувача Буської державної нотаріальної контори №216/01-16 від 13.04.2020 року, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не заводилась. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права. Нормою статті 316 цього Кодексу визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ч. 1 ст. 1233 ЦК України). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №97 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що позови громадян, пов`язані з розпаюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Згідно ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Частина 1 статті 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 15 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину. Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі, не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] . Ураховуючи наведене та

Outcome: approved