Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Заявник у справі, [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту про те, що померлий [INFO] року в с-щі Томаківка, Томаківського району Дніпропетровської області, [PERSON], доводився їй рідним батьком. Свої заявлені вимоги заявник обґрунтовує тим, що її батько, [PERSON], помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. У встановлений законом шестимісячний строк заявник звернулася до приватного нотаріуса Томаківського районного нотаріального округу Рудого М.Є. із заявою про прийняття спадщини. Під час звернення нотаріус запропонував заявнику представити її свідоцтво про народження та інші документи. Однак в її свідоцтві про народження серії [NUMBER], виданого Томаківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 10.08.2017 року, в графі «ім'я, по батькові» записано - «[PERSON]», а в зазначеному свідоцтві про смерть, виданого 24 квітня 2017 року Томаківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ім'я та по батькові померлого записані як «[PERSON]». Проте документ, який би підтверджував зміну батьком ім'я та по батькові з «[PERSON]» на «[PERSON]», у заявника відсутній і вона не може підтвердити його наявність. У зв'язку з цим приватний нотаріус роз'яснив заявнику, що вона не зможе отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті її батька і запропонував звернутися до суду щоб підтвердити факт наявності родинних відносин між ним і нею. Проте, за життя, [PERSON] виховував та утримував заявника, завжди визнавав її своєю дочкою, одразу після її народження, водив до дитсадку, ходив на батьківські збори в школу, де вона навчалася, слідкував за її успіхами у навчанні, матеріально утримував. Після одруження, заявник змінила своє прізвище з «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.12.2015 року. На сьогоднішній день заявник не має змоги реалізувати своє право на спадщину та отримати Свідоцтво про право на спадщину, тому змушена звернутися з даною заявою до суду. В судовому засіданні заявник підтримала повністю заявлені вимоги. Заінтересована особа: [PERSON] проти задоволення заявлених вимог [PERSON] не заперечує. Свідки: [PERSON], та [PERSON], в судовому засіданні підтвердили суду той факт, що [PERSON], який помер [INFO] року в с-щі Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області, доводився [PERSON], [INFO], рідним батьком. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши заявника, заінтересовану особу, доводи свідків, вважає, що дана заява підлягає задоволенню, так як знайшла своє повне підтвердження: поясненнями заявника, заінтересованої особи та свідків, а також письмовими документами, які були досліджені у судовому засіданні. В судовому засіданні було встановлено, що батько заявника, [PERSON], помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. У встановлений законом шестимісячний строк заявник у справі звернулася до приватного нотаріуса Томаківського районного нотаріального округу Рудого М.Є. із заявою про прийняття спадщини. Під час звернення нотаріус запропонував заявнику представити її свідоцтво про народження та інші документи. Однак в її свідоцтві про народження серії [NUMBER], виданого Томаківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 10.08.2017 року, в графі «ім'я, по батькові» записано - «[PERSON]», а в зазначеному свідоцтві про смерть, виданого 24 квітня 2017 року Томаківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ім'я та по батькові померлого записані як «[PERSON]». Проте документ, який би підтверджував зміну батьком ім'я та по батькові з «[PERSON]» на «[PERSON]», у заявника відсутній і вона не може підтвердити його наявність. Невідповідність заявника ім'я та по батькові і ім'я та по батькові її батька виникла внаслідок того, що її батько є уродженцем Федеративної народної республіки Югославія Народної республіки Хорватія, що підтверджується наявними в неї, виписаними на його ім'я документами (в оригіналі та переклад), де зазначено його ім'я «[PERSON]» (без по батькові), яке і зазначене в її свідоцтві про народження. Заявник надала суду правовстановлюючі документами, які ідентифікують особу батька, що виписані на його ім'я, а саме: ксерокопія паспорта громадянина України, Державний акт на право приватної власності на землю, Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, Державний акт на право власності на земельну ділянку. Після одруження, заявник змінила своє прізвище з «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.12.2015 року. Згідно з ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 234 ЦПК України суди розглядають справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно зі ст.256 ч.1 п.1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.15 постанови ВСУ "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.95 року суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Крім того ч. 2 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також визначено, що при вирішенні питання про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року необхідно застосовувати відповідні норми КпШС беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Факт родинних відносин між заявником та її батьком [PERSON] підтверджено доводами вищевказаних свідків, що були надані в судовому засіданні. Підстав ставити під сумнів показання даних свідків у суду немає. Надані письмові докази підтверджують родинний зв'язок, між вищевказаними особами, тому суд вважає можливим встановити цей юридичний факт. Згідно роз'яснення п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та не суперечить закону, тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved