Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] (далі також - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю 'АІА Фінанс Груп' (далі також - ТОВ «АІА Фінанс Груп», відповідач), третя особа: Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 17.02.2019 уклав з ТОВ «АІА Фінанс Груп» кредитний договір, відповідно до якого кредитна установа відкрила позивачу кредитну лінію з лімітом кредитування 2000 гривень із строком кредитування до 18.03.2020. До кінця березня 2020 року позивачем було повністю сплачено всі кошти за вказаним кредитним договором, тобто грошове зобов`язання було виконане в повному обсязі. Однак, квитанції, які підтверджують сплату кредиту у позивача відсутні, оскільки кошти сплачувались готівковими коштами через он-лайн термінали. 18.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 30393 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ 'АІА Фінанс Груп' заборгованості, що виникла по кредитному договору від 17.12.2019, сума заборгованості складає 12 761,00 грн. Про вчинення виконавчого напису позивач дізнався 05.05.2021 після отримання від приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.04.2021, з якої слідує, що виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 30393 пред`явлено до примусового виконання до Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. та відкрито виконавче провадження № 65285510 від 27.04.2021 та прийнято постанову про стягнення основного боргу в сумі 12 761,00 грн., основної винагороди приватного виконавця в сумі 1276,10 грн. та 500 грн. мінімальних витрат. Вважає, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства та порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Укладаючи кредитний договір, сторони погодили вичерпний перелік порядку стягнення виниклої заборгованості, який передбачає звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. Іншого порядку, у кредитному договорі не передбачено. Тому звернення виконання забов`язань за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису не передбачено умовами кредитного договору, тобто здійснено відповідачем з порушенням встановленого порядку. Крім того, позивач виконав кредитні зобов`язання до кінця березня 2020 року. Тому ТОВ «АІА Фінанс Груп» не мало права нараховувати відсотки та штрафні санкції за кредитним договором від 17.12.2019 та самовільно встановлювати нічим не підтверджені фінансові зобов`язання позивачу в сумі 12 761 грн., тобто в сумі, яка в 6,4 разів перевищує отриману суму позивачем. З огляду на вказані вище обставини, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. від 18.03.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 30393 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АІА Фінанс Груп» заборгованості в розмірі 12 761,00 грн. Судові витрати покласти на відповідача. 28.09.2021 представник позивача - адвокат Мосійчук В.М. через канцелярію суду подав заяву в якій просив у зв`язку з неявкою в судове засідання представника відповідача проводити розгляд справи без його участі та участі позивача. Просив задовольнити в повному обсязі позовні вимоги, які викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 22.06.2021 до суду направив відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю. Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Я.В. у судове засідання не з`явилась, письмових пояснень не надала. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Судом встановлено, що на вебсайті credit365.ua опублікована Пропозиція (оферта) укладення договору про надання кредиту, яка підписана із накладенням електронного цифрового підпису директором ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» Р. Гуламі (а.с.58-69). У заявці на отримання кредиту №2041958 від 17.12.2019 адресованій відповідачу були вказані прізвище ім`я та по-батькові позивача [PERSON] , його місце проживання, номер мобільного телефону, адреса електронної пошти, серія та номер паспорта громадянина України, дату та орган видачі, РНОКПП, які збігаються з даними вказаних документів, які додані позивачем до позову, також зазначено номер банківського рахунку [NUMBER] , відкритий АТ КБ «Приватбанк». У заявці були вказані сума кредиту 2000 грн. на строк 29 днів, реальна процентна ставка 391%, плата за користування кредитом - 621 грн. (а.с.77-83). Вказаним документом (заявкою від 17.12.2019 №2041958) була акцептована Пропозиція (оферта) укладення договору про надання кредиту ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» шляхом підписання електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора А5370 (а.с.83). На електронну скриньку [INFO] було надіслано повідомлення про схвалення заявки від 17.12.2019 №2041958 (а.с.84-85). Умови Договору №2041958 від 17.12.2019 викладено в Індивідуальній пропозиції (оферті) №2041958 на укладення договору про надання кредиту, яка містить електронний підпис [PERSON] накладений 17.12.2019 і свідчить про акцептування пропозиціїї, що підтверджується Реєстром (Log File) дій клієнта [PERSON] та відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі credit365.ua з укладення договору (а.с.70-77, 86). Так, пунктом 1.1 Договору передбачено, що кредитодавець надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит та сплатити нараховані проценти на умовах, передбачених Договором та погодженою кредитодавцем заявкою позичальника. Згідно з пунктом 2.2 Договору, сума кредиту та строк його повернення в межах, визначених Договором, зазначається в заявці позичальника, що формується позичальником у власному Особистому кабінеті на підставі умов Договору. За змістом статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію). Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку ви отримуєте за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або СМС-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту) вказується особа, яка створила замовлення. Посилаючись на обставини укладення між сторонами 17.12.2019 договору про надання кредиту в електронній формі, що відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», ТОВ "АІА ФІНАНС ГРУП" довів зазначену обставину Заявкою №2041958 від 17.12.2019, надіслану [PERSON] , який зазначеною заявою ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, надавши про себе відповідні дані для заповнення формуляра заяви (прізвище, ім`я та по-батькові, РНОКПП, місце проживання, телефон, e-mail, дані паспорту, банківського (карткового) рахунку та банківської установи), та шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом про е-комерцію, підписав зазначену заяву. Отже, суд дійшов висновку, що Заявку сформовано та підписано в електронній формі, і такі дії сторін відповідають приписам статей 6 та 627 ЦК України, статей 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію». Судом встановлено, що 18.03.2021 приватним нотаріусом Головкіною Я.В. вчинений виконавчий напис за реєстровим №30393 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АІА Фінанс Груп» заборгованості за договором №2041958 від 17.12.2019 р. в розмірі 12 761,00 грн., яка виникла за період з 13.03.2020 по 03.03.2021. Заборгованість за кредитом складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2 000,00 грн, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам в розмірі 10 761,00 грн. (а.с. 145). На підставі даного виконавчого напису, постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. від 27.04.2021 було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного вище виконавчого напису ВП № 65285510 (а.с.10). На виконання ухвали суду від 19.05.2021 про витребування доказів, від приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Я.В. копій документів, на підставі яких ним було вчинено виконавчий напис, до суду не надійшло. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29.07.2021 витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. належним чином завірені копії документів, на підставі яких останньою було відкрито виконавче провадження ВП № 65285510 від 27.04.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АІА Фінанс Груп» заборгованості в сумі 12 761,00 грн. (а.с.125-126). На виконання вимог ухвали суду, 10.08.2021 надійшли належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 65285510, а саме: копія заяви стягувача про примусове виконання рішення; копія виконавчого напису нотаріуса № 30393 від 18.03.2021, вчиненого на кредитному договорі № 2041958 від 17.12.2019 (а.с.129-145). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такі висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16 та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17. З наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що судом не встановлено факту отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості та чи така була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. ТОВ «АІА Фінанс Груп» не було надано приватному нотаріусу Головкіній Я.В. належних документів, які б підтверджували безспірність заборгованості, не було надано належного розрахунку відповідної суми боргу та не було надано доказів того, що стягувач звертався до боржника з письмовою вимогою погасити існуючу заборгованість. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заборгованість [PERSON] перед ТОВ «АІА Фінанс Груп» у розмірі 12 761,00 грн. не є безспірною, а в приватного нотаріуса не було правових підстав для вчинення нотаріального напису. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі, оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 362,00 грн. (454,00 грн. за подання до суду заяви про забезпечення позову та 908,00 грн. за подання до суду позовної заяви), а також документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 500,00 грн., а всього з відповідача підлягає стягненню 3 862,00 грн. (908,00 грн. + 454,00 грн. + 2 500,00 грн.). Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки, від учасників справи жодних клопотань щодо заходів забезпечення позову не надходило, а тому заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Outcome: approved