Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою до Об»єднаної територіальної громади в особі Юрковецької сільської ради про визнання права власності на спадщину за заповітом та за законом. Посилається на те, що 30.04.2014 помер батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якого входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Фізкультурній, 7 в с.Юрківці Заставнівського району Чернівецької області. Згідно заповіту від 24.09.2008, посвідченого секретарем виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, [PERSON] житловий будинок, що знаходиться по вул. Фізкультурній, 7 в с.Юрківці Заставнівського району Чернівецької області заповів в рівних частках синам - [PERSON] та [PERSON] Спадкоємець [PERSON], як спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті батька [PERSON] не прийняв, на час відкриття спадщини із померлим не проживав. Звернувся із заявою до нотаріальної контори про не бажання приймати спадщину після смерті батька [PERSON] ні за заповітом, ні за законом. У зв»язку із наведеним на Ѕ частку спадкового майна [PERSON] відкрилася спадщини за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкоємця - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та дружина померлого [PERSON] Спадкоємці [PERSON], [PERSON], [PERSON] спадщину після смерті батька в установлений законом строк не прийняли, одержувати свідоцтво про право на спадщину не бажають, про що подали відповідні заяви до нотаріальної контори. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась про що подали відповідні заяви до нотаріальної контори. Спадкоємцем, який має право на обов"язкову частку при спадкуванні за заповітом була дружина померлого [PERSON], яка протягом шестимісячного строку, передбаченого ст.1270 ЦК України подала заяву до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини, яку не відкликала протягом встановленого строку. Позивач посилається на те, що він як єдиний спадкоємець спадкового майна [PERSON] за заповітом та за законом, спадщину прийняв вчасно, оскільки в передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв»язку із чим була заведена спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] Маючи намір оформити свої спадкові права, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, він змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. У зв'язку із чим просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Фізкультурній,7 в с. Юрківці Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за заповітом та за законом. В підготовчому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав уточнюючу позовну заяву , просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача- територіальної громади с. Юрківці в підготовче засідання не з'явився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. Відповідно до вимог ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч.4 ст.206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 30.04.2014 помер [PERSON], що вбачається з копії повторного свідоцтва про смерть серії І-МИ №161145 від 05.07.2016 . Відповідно до ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Внаслідок смерті [PERSON] по місцю його останнього проживання: [INFO] відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за зазначеною адресою. Вказане вбачається із довідок Юрковецької сільської ради. За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Згідно копії заповіту від 24.09.2008, посвідченого секретарем виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області та зареєстрованого в реєстрі за № 104, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, померлий [PERSON] зробив розпорядження своїм майном, а саме: житловий будинок, що знаходиться по вул. Фізкультурній, 7 в с.Юрківці Заставнівського району Чернівецької області заповів в рівних частках синам - [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Встановлено, що спадкоємцем, яка мала право на обов"язкову частку при спадкуванні за заповітом, була дружина померлого- Гончар О.В., яка протягом шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України подала заяву до Заставнівської державної нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини належної їй частки спадкового майна після смерті чоловіка [PERSON] Вказане вбачається із копії спадкової справи № 279/2014. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього\~Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Крім того встановлено, що спадкоємець за заповітом [PERSON], вважається таким, що неприйняв спадщину після смерті батька [PERSON], оскільки протягом шестимісячного строку, встановленого ст.1270 ЦК України спадщину не прийняв, із спадкоємцем на час відкриття спадщини разом не проживав, спадщину не оформляв і на неї не претендує, одержувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та за законом не бажає. Вказане вбачається із заяви, яка міститься в матеріалах спадкової справи . Узв»язку із наведеним судом встановлено, що на Ѕ частку спадкового майна [PERSON], а саме житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул. Фізкультурній, 7 с.Юрківці Заставнівського району Чернівецької області, відкрилася спадщини за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкоємця- Гончар В.Г., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та той із подружжя, який його пережив, тобто дружина померлого [PERSON] Спадкоємці [PERSON], [PERSON], [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] протягом шестимісячного строку, встановленого ст.1270 ЦК України не прийняли, із спадкодавцем на час відкриття спадщини разом не проживали, спадщину не оформляли і на неї не претендують, одержувати свідоцтво про право на спадщину не бажають. Вказане вбачається із заяв, які містяться в матеріалах спадкової справи . Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] у шестимісячний строк, встановлений ст.1270 ЦК України відмовились від прийняття спадщини належної їм частки спадкового після смерті [PERSON] Вказане вбачається із заяв, які містяться в матеріалах спадкової справи . Із вищенаведеного вбачається, що позивач [PERSON] являється єдиним спадкоємцем спадкового майна померлого [PERSON] за законом та за заповітом. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.1268, ч.1 ст.1273, ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що позивач [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини спільно не проживав, однак вчасно прийняв спадщину після його смерті, оскільки у передбачений законом шестимісячний строк звернувся до Заставнівської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, за якою було заведено спадкову справу №270/2014. Вказане підтверджується копією [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі №38346909 від 11.09.2014. Згідно ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на згаданий житловий будинок позивач звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON], що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28.11.2018 . Порядок ведення погосподарського обліку в сільських та міських радах визначався згідно інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РС, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР, 31.01.1966, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 №56. В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у по господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. В п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадянна житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Частинами 3, 4 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових права нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Встановлено, що [PERSON] за життя не оформив документи на належне йому нерухоме майно та не зареєстрував його належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013 №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем, як спадкоєцем майна померлго [PERSON] за заповітом, виготовлено технічний паспорт на житловий будинок. Згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ № 293 від 18.10.2018 житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Фізкультурній, 7 с.Юрківці Заставнівського району Чернівецької області побудований у 1968-1970. Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222,1223, 1235, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved