Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON] громади в особі Петриківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, відповідно до якого просить визнати за нею право приватної власності на землю, яка розташована на території Петриківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,75 га, посилаючись на те, що 07 листопада 2012 року померла мама позивача - [PERSON]. З приводу оформлення спадщини, у визначений законом термін позивач зверталася до нотаріуса, однак їй було рекомендовано питання щодо визнання права власності на майно вирішувати в судовому порядку у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, відповідач не заперечує проти їх задоволення, а треті особі заперечень щодо заявленних позовних вимог не мають. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 243391 від 09 листопада 2012 року підтверджується, що 07 листопада 2012 року у віці 73 роки, в с. Подорожнє Хмільницького району Вінницької області померла [PERSON], про що 09 листопада 2012 року складено відповідний актовий запис № 18. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, а саме: з земельної ділянки площею 3,75 га у межах згідно з планом, що розташована на території Петриківської сільської Ради Хмільницького району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право на земельну ділянку серії ВН, виданим Петриківською сільською Радою 17 квітня 2002 року. Згідно витягу про грошову нормативну оцінку земельної ділянки за № 37/86-15 від 14 грудня 2015 року вартість вказаної земельної ділянки становить 100145 грн. 38 коп. Ще за життя, а саме 11 квітня 2010 року, мати [PERSON], зробила розпорядження, яким заповіла позивачу все своє майно, рухоме і нерухоме, де б воно не було і з чого б воно не складалося та на що вона матиме право за законом. Інших спадкоємців, після смерті спадкодавця, ні за законом, ні за заповітом не має, батько позивача, а чоловік покійної помер 30 вересня 1994 року, ще до відкриття спадшини. До дня смерті позивач проживала разом з матір'ю в одному будинку, забрала її за місцем свого проживання, так як вона важко хворіла, перебувала в безпорадному стані, тому вона, здійснювала за нею догляд, постійно опікувала її та доглядала, несла витрати по її утриманню, а після її смерті здійснила всі ритуальні обряди та поховала на місцевому кладовищі. А тому спадщину після смерті спадкодавця [PERSON], вона фактично прийняла, шляхом постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, так як у відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Факт постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, підтверджується довідкою виданою Петриківською сільською радою Хмільницького району Вінницької області. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач являється спадкоємцем за заповітом, інші спадкоємці на спадщину не претендують, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджує його право на успадкування майна спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки питання про розподіл судових витрат позивачами не ставиться, понесені судові витрати по оплаті судового збору необхідно залишити за останніми. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved