Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Керівник Кропивницької окружної прокуратури звернувся із цивільним позовом в інтересах держави, в особі Кіровоградської обласної державної адміністрації до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Громадська організація «Об`єднання ветеранів у Кіровоградській області «НІХТО КРІМ НАС», Соколівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, про витребування земельної ділянки та скасування державної реєстрації права на земельну ділянку. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до договору оренди землі, укладеного між Кіровоградською районною державною адміністрацією та [PERSON] від 22.03.2006 за №84, останньому, передано в оренду земельну ділянку загальною площею 40,81 га, у тому числі: 18,94 га - пасовища, 0,14 га - під гідротехнічними спорудами, 21,73 га - ставків, строком на 10 (десять) років, для рибогосподарських потреб із земель водного фонду, що перебувають у державній власності на території Миколаївської сільської ради, Кіровоградського району, Кіровоградської області. У подальшому, розпорядженням голови Кіровоградської районної державної адміністрації № 1024-р від 29.10.2012 договір оренди було продовжено, але на виконання вказаних розпоряджень додаткові угоди до договору оренди землі не укладались, отже, вищевказані розпорядження не реалізовані. 23.03.2016 закінчився строк дії договору оренди землі від 22.03.2006 за №84. 08 вересня 2014 року між тими самими сторонами укладено договір оренди водних об`єктів, відповідно до якого, [PERSON] передано в строкове платне користування водний об`єкт, який розташований на території Миколаївської сільської ради (зараз - Соколівська територіальна громада) Кропивницького (Кіровоградського) району Кіровоградської області для рибогосподарських потреб із земель водного фонду, що перебувають у державній власності на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області. Об`єктом оренди, відповідно до договору, є вода (водний простір) водного об`єкта, у тому числі рибогосподарської технологічної водойми під ставками - 21,7331 га, під гідротехнічними спорудами - 0,1394 га, пасовищами - 18,9375 га, земельна ділянка під водним об`єктом 40,8100 га (всього), кадастровий номер 3522585000:02:000:7501. Договір укладено на 49 (сорок дев`ять) років, який посвідчений приватним нотаріусом. Вищезазначений договір оренди водних об`єктів від 08.09.2014 суперечить вимогам чинного законодавства, так як водні об`єкти надаються у користування на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою (ст.ст. 135 - 139 Земельного кодексу України, ст. 51 Водного кодексу України) органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства. Відповідно до п. б ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: сільськогосподарського використання, ведення водного господарства, будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо). Таким чином, Кіровоградська районна державна адміністрація, враховуючи вимоги ст. ст.59, 122 Земельного кодексу України та ст. 51 Водного кодексу України, не мала повноважень на укладення спірного договору оренди водних об`єктів. Крім того, у договорі відсутні істотні умови, а також він не відповідає умовам Типового договору, форма якого затверджена постановою Кабінету Міністрів України. З огляду на відсутність у Кіровоградської районної державної адміністрації повноважень щодо передачі в оренду водних об`єктів для рибогосподарських потреб, невідповідність договору оренди водних об`єктів Типовому договору, відсутність у договорі умови щодо сплати орендної плати за земельну ділянку, невідповідності розміру орендної плати за воду (водний простір) вимогам Методики, не погодження договору з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства (Держводагентством), зазначений договір оренди водних об`єктів від 08.09.2014 укладений з порушенням вищезазначених законодавчих актів. В судовому засіданні прокурор Поліщук С.О. позовні вимоги, з урахуванням уточнень до них, підтримав та просив витребувати з незаконного володіння [PERSON] на користь Кіровоградської обласної державної адміністрації водний об`єкт, у тому числі рибогосподарську технологічну водойму під ставками - 21,7331 га, під гідротехнічними спорудами - 0,1394 га, пасовищами -18.9375 га, земельну ділянку під водним об`єктом 40,8100 га, кадастровий номер 3522585000:02:000:7501, що розташований на території Миколаївської сільської ради (Соколівська територіальна громада) Кропивницького району Кіровоградської області. Скасувати державну реєстрацію іншого речового права - права оренди водного об`єкта, у тому числі рибогосподарську технологічну водойму під ставками - 21,7331 га, під гідротехнічними спорудами - 0,1394 га, пасовищами -18.9375 га, земельної ділянки під водним об`єктом 40,8100 га, що здійснена 16.01.2021 державним реєстратором виконавчого комітету Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області на підставі постанови Верховного Суду України від 02.12.2020 у справі №390/1845/17 за суб`єктом іншого речового права [PERSON] , про що в Державному реєстрі речового права на нерухоме майно вчинено запис: 40201383, підставою внесення якого слугувало рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56240812 від 21.01.2021. Стягнути з [PERSON] на користь Кіровоградської обласної прокуратура судовий збір у сумі 8 348 грн 33 коп. Представник позивача Кіровоградської обласної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі та просив позов задовольнити (а.с.135-136). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також по місцю проживання та реєстрації, але зворотні поштові повідомлення поверталися до суду з відміткою про невручення. Представник третьої особи Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Новікова С.В. позовні вимоги прокурора просила задовольнити в повному обсязі. Представники третьої особи громадської організації «Об`єднання ветеранів у Кіровоградській області «НІХТО КРІМ НАС» Копила О.В. та Турчанов О.В. в судовому засіданні повністю підтримали позовні вимоги прокурора та надали пояснення по справі. Оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без поважних причин і не подав відзив, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд, згідно вимог ст.280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно договору оренди землі, укладеного між Кіровоградською районною державною адміністрацією та [PERSON] від 22.03.2006 за №84, останньому, на підставі акту прийому-передачі об`єкта оренди від 22.03.2006, передано в оренду земельну ділянку загальною площею 40,81 га, у тому числі: 18,94 га - пасовища, 0,14 га - під гідротехнічними спорудами, 21,73 га - ставків, строком на 10 (десять) років, для рибогосподарських потреб із земель водного фонду, що перебувають у державній власності на території Миколаївської сільської ради, Кіровоградського району, Кіровоградської області. У подальшому, розпорядженням голови Кіровоградської районної державної адміністрації № 1024-р від 29.10.2012 «Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки» внесено зміни до вказаного договору оренди землі, в частині збільшення терміну дії договору оренди землі строком на 25 років, починаючи з дати його державної реєстрації, шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі. Розпорядженням Кіровоградської районної державної адміністрації № 1231-р від 10.12.2012 «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації № 1024-р від 29.10.2012 №1024-р» внесено зміни в частині строку дії договору оренди, а саме у п.1 розпорядження слова та цифри «строком на 25 років» замінено «строком на 49 років». Відповідно до розпоряджень, вказані зміни вносяться шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі, починаючи з дати його державної реєстрації. Відповідно до інформації Кіровоградської РДА від 30.08.2017 №01-22/278/1 встановлено, що на виконання вказаних розпоряджень додаткові угоди до договору оренди землі не укладались, отже, вищевказані розпорядження не реалізовані. 23.03.2016 закінчився строк дії договору оренди землі від 22.03.2006 за №84. 08.09.2014 між Кіровоградською районною державною адміністрацією та [PERSON] укладено договір оренди водних об`єктів, відповідно до якого, останньому передано в строкове платне користування водний об`єкт, який розташований на території Миколаївської сільської ради, Кіровоградського району, Кіровоградської області для рибогосподарських потреб із земель водного фонду, що перебувають у державній власності на території Миколаївської сільської ради, Кіровоградського району, Кіровоградської області. Об`єктом оренди, відповідно до договору, є водний простір, в тому числі рибогосподарської технологічної водойми під ставками - 21,7331 га, під гідротехнічними спорудами - 0,1394 га, пасовищами - 18,9375 га, земельна ділянка під водним об`єктом 40,8100 га (всього), кадастровий номер 3522585000:02:000:7501. Договір укладено на 49 (сорок дев`ять) років, починаючи з дня державної реєстрації. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 405 222 грн. Договір оренди посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бєлінським І.Д. та зареєстрований в реєстрі за № 803. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права встановлено, що 08.09.2014 приватним нотаріусом Бєлінським І.Д. зареєстровано договір за № 6919247. Про укладення між Кіровоградською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та [PERSON] договору оренди водних об`єктів від 08 вересня 2014 року Департамент екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації повідомлено не було. Вищезазначений договір оренди водних об`єктів від 08.09.2014 суперечить вимогам чинного законодавства з наступних підстав. Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548 "Про затвердження класифікації видів цільового призначення земель" визначений поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів. Зокрема, згідно коду КВЦПЗ 10.07 до земель водного фонду належать землі водного фонду для рибогосподарських потреб. Водні об`єкти надаються у користування на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою (ст.ст. 135-139 ЗК України, ст.51 ВК України) органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором), згідно з повноваженнями, визначеними ЗК України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства. Згідно зі ст.ст. 8, 17 Земельного кодексу України, п.2 ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» державна адміністрація здійснює передачу у власність або надання у користування земельних ділянок виключно відповідно Закону. Відповідно до п.б ч.3 ст.122 ЗК України, районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для сільськогосподарського використання, ведення водного господарства будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо). Згідно з ч.5 ст. 122 ЗК України, обласні державні адміністрації передають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених ч.ч. 3, 7 ст.122 ЗК України. У постанові Верховної Ради України від 14.01.2000 № 1390 «Про Концепцію розвитку водного господарства України» зазначено що водне господарство - галузь, завданням якої є забезпечення потреб населення і народного господарства у водних ресурсах, збереження, охорона та відтворення водного фонду, попередження шкідливої дії вод і ліквідація її наслідків. Ст.1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» визначено, що рибне господарство - галузь економіки, завданнями якої є вивчення, охорона, відтворення, вирощування, використання водних біоресурсів, їх вилучення (добування, вилов, збирання), реалізація та переробка з метою одержання харчової, технічної, кормової, медичної та іншої продукції, а також забезпечення безпеки мореплавства суден флоту рибної промисловості. Ст.25 Закону України «Про тваринний світ», в якій закріплено, що добування риби та водних безхребетних вважається рибальством, а не водним господарством. В листі Державного агентства водних ресурсів України № 3427/9/11-13 від 09.07.2013 викладено узагальнення практики щодо процедури надання водних об`єктів в користування на умовах оренди, а саме в п.2 зазначається, що повноваження надання водних об`єктів у користування на умовах оренди, за межами населених пунктів належить Раді міністрів Автономної Республіки Крим та обласним державним адміністраціям. При цьому, районні державні адміністрації не мають повноважень щодо передачі водних об`єктів в оренду. Відповідно до ст.59 ЗК України та ст.51 ВК України, водні об`єкти (дно та водний простір) надаються лише для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей та проведення науково дослідних робіт, а відповідно до частини 3 статті 122 ЗК України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування за межами населених пунктів для обмеженого переліку потреб (ведення водного господарства; будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо; індивідуального дачного будівництва). Тому, потребу у веденні водного господарства не слід ототожнювати з потребами та цілями, для яких надаються у користування на умовах оренди водні об`єкти згідно зі ст. 51 ВК України, зокрема, для риборозведення, виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у лікувальних та оздоровчих цілях. Отже, Кіровоградська районна державна адміністрація, враховуючи вимоги ст. ст.59, 122 Земельного кодексу України та ст.51 Водного кодексу України, не мала повноважень на укладення спірного договору оренди водних об`єктів. Крім того, відповідно до частин 3 - 5, 11 - 14 ст. 51 Водного кодексу України водні об`єкти надаються у користування за договором оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом у порядку, визначеному земельним законодавством України. Право оренди земельної ділянки під водним об`єктом поширюється на такий водний об`єкт. Водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства. Надання водних об`єктів у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта водного об`єкта. Порядок розроблення та форма паспорта затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища. Типовий договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом затверджується Кабінетом Міністрів України. Умови використання водних об`єктів, розмір орендної плати та строк дії договору оренди визначаються у договорі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом. Методика визначення розміру плати за надані в оренду водні об`єкти затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища. За користування водним об`єктом орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату за водний об`єкт та орендну плату за земельну ділянку під таким водним об`єктом. Згідно з ч. 3 ст. 14 Закону України «Про аквакультуру» об`єктом користування на умовах оренди рибогосподарської технологічної водойми є земельна ділянка під водою, в межах якої здійснюється аквакультура, та вода (водний простір), які в комплексі одночасно надаються в користування одній і тій самій юридичній чи фізичній особі. Плата за користування на умовах оренди рибогосподарською технологічною водоймою складається з орендної плати за використання земельних ділянок та орендної плати за рибогосподарську технологічну водойму. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.05.2013 № 420 «Про затвердження Типового договору оренди водних об`єктів» затверджено Типовий договір оренди водних об`єктів. Пунктом 9 Типового договору оренди водних об`єктів, затвердженого вказаною постановою, передбачено погодження між сторонами умов щодо сплати орендарем орендної плата за воду (водний простір) та за земельну ділянку за місцем її розташування. Обчислення розміру орендної плати за: водний об`єкт здійснюється відповідно до Методики визначення розміру плати за надані в оренду водні об`єкти, що затверджується Мінприроди; земельну ділянку - з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, що визначаються Держземагентством за формами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2006 р. № 1724 «Деякі питання оренди земель», що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди водного об`єкта чи продовження його дії (п. 10 Типового договору). З огляду на вищезазначені положення чинного законодавства та враховуючи Типовий договір оренди водних об`єктів, орендна плата (розмір, термін і порядок внесення та перегляду, індексація, відповідальність про її несплату) є істотною умовою договору оренди водних об`єктів. Порядок обчислення розміру орендної плати за водний об`єкт здійснюється відповідно до Методики визначення розміру плати за надані в оренду водні об`єкти, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 28.05.2013 № 236. Розмір та порядок обчислення орендної плати за земельну ділянку здійснюється відповідно до норм Податкового кодексу України (ст. 21 Закону України «Про оренду землі»). Договором оренди водних об`єктів від 08.09.2014 передбачено, що орендна плата вноситься орендарем лише за воду (водний простір) у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік. У той же час, Методика визначення розміру плати за надані в оренду водні об`єкти передбачає визначення розміру орендної плати за водний об`єкт у грн. за рік (та обраховується на підставі інформації, зазначеної у паспорті водного об`єкта), а не у відсотках від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Отже, орендна плата за воду (водний простір), зазначена в договорі оренди, не відповідає вимогам чинного законодавства. При цьому, розмір орендної плати за земельну ділянку у договорі оренди водних об`єктів не визначений взагалі. Вказане свідчить про відсутність у договорі усіх істотних умов, а також його невідповідність умовам Типового договору, форма якого затверджена постановою Кабінету Міністрів України. За ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу Україн и договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З огляду на відсутність у Кіровоградської районної державної адміністрації повноважень щодо передачі в оренду водних об`єктів для рибогосподарських потреб, невідповідність договору оренди водних об`єктів Типовому договору, відсутність у договорі умови щодо сплати орендної плати за земельну ділянку, невідповідності розміру орендної плати за воду (водний простір) вимогам Методики, не погодження договору з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства (Держводагентством), зазначений договір оренди водних об`єктів від 08.09.2014 укладений з порушенням вищезазначених законодавчих актів. Постановою Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 390/1854/17 (пров. № 61-48738св18) відмовлено в задоволенні позову керівника Кіровоградської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Кіровоградської обласної державної адміністрації, Департаменту екології та природних ресурсів до Кіровоградської районної державної адміністрації, [PERSON] про визнання недійсним договору оренди водних об`єктів та зобов`язання повернути водний об`єкт, що складається з водного простору, в тому числі рибогосподарської технологічної водойми під ставками - 21,7331 га, під гідротехнічними спорудами - 0,1394 га, пасовищами - 18,9375 га, земельна ділянка під водним об`єктом 40,8100 га, кадастровий номер 3522585000:02:000:7501. У вказаній постанові зазначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Стаття 216 ЦК України визначає особливі правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. Норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до набувача з використання правового механізму, установленого статями 215, 216 ЦК України. Такий спосіб захисту можливий лише шляхом подання віндикаційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати в набувача це майно. Таким чином, належним способом захисту порушеного права власності в цій ситуації є витребування майна від нинішнього його володільця шляхом пред`явлення віндикаційного позову. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 19 листопада 2014 року у справі № 6-170цс14, від 13 травня 2015 року у справі № 6-67цс15, від 30 січня 2012 року у справі № 6-61цс11, від 21 листопада 2012 року у справі № 6-136цс12. Згідно зі ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. Якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України). Статтями 330, 388 ЦК України визначено, що право власності на майно, яке було передане за угодами щодо його відчуження поза межами волі власника, не набувається, у тому числі й добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути в нього витребуване. Таким чином, з урахуванням вимог ст.ст. 330, 387, 388, 658 ЦК України право власності дійсного власника підлягає захисту протягом всього часу наявності у особи титулу власника майна, а єдиним обмеженням права власності у часі є інститут набувальної давності, який передбачає право особи, яка добросовісно заволоділа майном, отримати його у власність зі спливом певного строку, встановленого законом, якщо дійсний власник не звернеться до цього часу з вимогою про витребування майна. У справі, яка розглядається, також право власності дійсного власника презюмуються і не припиняються із втратою ними цього майна, а тому права держави підлягають захисту шляхом пред`явлення віндикаційного позову до відповідача. Також, за змістом ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Оскільки передумовою набуття права оренди [PERSON] був договір оренди водних об`єктів, укладений з порушенням вимог законодавства, інтереси держави підлягають захисту шляхом витребування водного об`єкту у комплексі із земельною ділянкою на користь Кіровоградської обласної державної адміністрації. Враховуючи викладене, водний об`єкт, що складається з водного простору, у тому числі рибогосподарської технологічної водойми під ставками - 21,7331 га, під гідротехнічними спорудами - 0,1394 га, пасовищами - 18,9375 га, земельна ділянка під водним об`єктом 40,8100 га, кадастровий номер 3522585000:02:000:7501, що розташований на території Миколаївської сільської ради (зараз - Соколівська територіальна громада) Кропивницького району Кіровоградської області, підлягає витребуванню у [PERSON] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.01.2020 № 242293264 за [PERSON] 16.01.2021 зареєстровано право оренди земельної ділянки та оренди водного об`єкта, що складається з водного простору, у тому числі рибогосподарської технологічної водойми під ставками - 21,7331 га, під гідротехнічними спорудами - 0,1394 га, пасовищами - 18,9375 га, земельна ділянка під водним об`єктом 40,8100 га. Підставою державної реєстрації зазначено договір оренди водних об`єктів № 803 від 08.09.2014, постанова Верховного Суду від 02.12.2020 № 390/1845/17. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Оскільки, право власності позивача порушується внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права користування іншої особи, з огляду на невідповідність вимогам законів договору оренди водних об`єктів, наявні підстави для скасування державної реєстрації іншого речового права - права оренди водного об`єкта, що здійснена 16.01.2021 державним реєстратором виконавчого комітету Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, на підставі постанови Верховного Суду України від 02.12.2020 у справі №390/1845/17 за суб`єктом іншого речового права [PERSON] , про що в Державному реєстрі речового права на нерухоме майно вчинено запис: 40201383, підставою внесення якого слугувало рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56240812 від 21.01.2021. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що судові витрати по справі, які складаються з судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (а.с.1, 38), підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: approved