Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] від 01.09.2012 зареєстрований у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис №459; після розірвання шлюбу, просить залишити позивачу прізвище [PERSON]; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з 01 вересня 2012 року. За час шлюбу у них з відповідачем народилась дитина [PERSON], [INFO]. З грудня 2016 року в їх сім'ї почались сварки, почало зникати порозуміння та почуття любові, але вони знаходили компроміс, чим зберігали сімю, з лютого місяця 2017 року знайти компроміс стало неможливо. На даний час відповідач працює та проживає в місті Київ, а позивач з дитиною в м.Камянське. Протягом місяця вони намагались примиритися, але це не дало позитивних результатів, що унеможливлює майбутнє існування шлюбу. Позивач зазначає, що сім'я існує лише формально, а їх спільне життя суперечить її інтересам, та інтересам їх дитини. На момент подання позову майнові спори відсутні. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності. Представник позивача у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, згідно якої наполягала на задоволенні позовних вимог [PERSON], просить розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав повністю, просив розглядати справу за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у суду матеріалів, згідно ч.3\~ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. При вирішенні справи, суд враховує те, що кожна сторона має право розпоряджатись своїми процесуальними правами на власний розсуд, в тому числі і в частині визнання позову. При цьому, ч.1 ст.206 ЦПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позовна будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 4 ст.206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб, зареєстрованого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 01 вересня 2012 року, актовий запис за №459, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.7). Від шлюбних відносин сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис за №702 від 31 жовтня 2012 року (а.с.8), який проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою №1/35552 від 01.11.2017 року про реєстрацію та склад сімї (а.с.13). На теперішній час сторони\~мають роздільний бюджет, спільного господарства не ведуть, дитина проживає з позивачем, ніхто з них не виявив бажання про збереження сім'ї. Відповідно до\~ст.110 Сімейного Кодексу України,\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним\~\~з подружжя. Відповідно до\~\~ст.112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини\~\~та\~\~інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст.61 ЦПК України,\~обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до п.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п.10\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ\~\~про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя",\~шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи\~\~інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права та інтереси їх дитини, фактичні шлюбні відносини припинені з дати подання позову попричині психологічного характеру, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. З цих підстав, враховуючи встановлені судом обставини, визнання відповідачем позовних вимог, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. При вирішенні питання щодо стягнення суми судового збору за подання відповідного позову, суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, в якій зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 гривень на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved