Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Орган опіки та піклування Запорізької міської ради по Дніпровському району в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, у якому вказує, що у КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР з 06.07.2015 року перебуває малолітній [PERSON], [INFO]. Підставою для влаштування дитини до закладу стала заява матері про тимчасове влаштування дитини у зв'язку з тяжким матеріальним становищем сім'ї. Мати не створила необхiдних умов для проживання дитини, вчиняла мiнiмальнi дїl для забезпечення умов для життя та розвитку сина лише пiд регулярним контролем навчального закладу i служби у справах дiтей. Також з боку навчального закладу та органу самоорганiзацiї населення мали мiсце численнi скарги на матір щодо образу її життя, виконання нею батькiвських обов'язкiв. Дитина часто залишалася без догляду та їжi, була вимушена бродяжити. За малолiтнiм [PERSON] часто доглядали сусiди по вулицi, якi проживали за адресою: [ADDRESS]. Дитина залишалася на ночiвлю, малолiтнього годували, мили, стригли i здiйснювали догляд за ним. Малолiтнiй [PERSON] часто за власною iнiцiативою самостiйно йшов до сусiдiв, коли залишався без належної уваги матері або взагалі її відсутності. Через ухилення матеpi вiд виконання батькiвських обов'язкiв малолiтнiй [PERSON] за перiод навчання в Запорiзькiй загальноосвiтнiй школi\-iнтернаті № 4 мав слабкi навчальнi успiхи, погано засвоював навчальну програму. Згiдно рекомендацй обласного ПМПК з 2015-2016 навчального року був переведений у другий клас з iнтенсивною педагогiчною корекцiею. Мати дитини зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], веде аморальний спосiб життя, не працює, зловживає спритними напоями. Пiсля влаштування дитини до Центру своєї поведiнки не змiнила. До вiддiлу по Дніпровському району служби (управлiння) у справах дiтей Запорiзької ради постiйно надходять скарги на поведiнку [PERSON], яка регулярно запрошує до власного будинку сторонніх людей, разом з якими зловживає спритними напоями, порушує громадський спокiй гучною музикою, постiйними сварками. Позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав у відношення малолітнього [PERSON], [INFO] і стягнути з неї аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття на користь особи чи установи на утриманні яких буде знаходитися дитина. У судовому засіданні представник позивача та прокурор заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі і просили їх задовольнити. Відповідачка проти позову заперечувала з тих підстав, що вважає, що нею вживається я всіх необхідних заходів, щодо організації життя дитини, її навчання та розвитку. У будинку створені і необхідні умови для проживання, а дитина забезпечена всім необхідним. Просить відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора, дослідивши надані докази та матеріали справи суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що батьками малолiтнього [PERSON], [INFO], згiдно актового запису про народження № 593 вiд 29.06.2006 року, складеного Ленiнським вiддiлом реестрацiї актів цивiльного стану Запорiзького міського управлiння юстицiї, є [PERSON] та [PERSON]. Вiдомостi про батька дитини записанi зi слiв матеpi вiдповiдно до ч.1 ст. 135 Сiмейного кодексу України. Малолiтнiй [PERSON] з 07.07.2015 перебуває на облiку служби (управлiння) у справах дiтей Запорiзької міської ради, як такий, що опинився у складних життєвих обставинах, що пiдтверджується наказом вiд 07.07.2015 року № 01-08/367. Пiдставою для постановки дитини на облiк стало неналежне виконання матiр'ю батькiвських обов'язкiв. Мати дитини не створила необхiдних умов для проживання дитини, вчиняла мiнiмальнi дїl для забезпечення умов для життя та розвитку сина лише пiд регулярним контролем навчального закладу i служби у справах дiтей. Також з боку навчального закладу та органу самоорганiзацiї населення мали мiсце численнi скарги на матір щодо образу її життя, виконання нею батькiвських обов'язкiв. Дитина часто залишалася без догляду та їжi, була вимушена бродяжити. За малолiтнiм [PERSON] часто доглядали сусiди по вулицi, якi проживали за адресою: [ADDRESS]. Дитина залишалася на ночiвлю, малолiтнього годували, мили, стригли i здiйснювали догляд за ним. Малолiтнiй [PERSON] часто за власною iнiцiативою самостiйно йшов до сусiдiв, коли залишався без належної уваги матері або взагалі її відсутності. Через ухилення матеpi вiд виконання батькiвських обов'язкiв малолiтнiй [PERSON] за перiод навчання в Запорiзькiй загальноосвiтнiй школi\-iнтернаті № 4 мав слабкi навчальнi успiхи, погано засвоював навчальну програму. Згiдно рекомендацй обласного ПМПК з 2015-2016 навчального року був переведений у другий клас з iнтенсивною педагогiчною корекцiею. Мати дитини зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], веде аморальний спосiб життя, не працює, зловживає спритними напоями. Пiсля влаштування дитини до Центру своєї поведiнки не змiнила. До вiддiлу по Дніпровському району служби (управлiння) у справах дiтей Запорiзької ради постiйно надходять скарги на поведiнку [PERSON], яка регулярно запрошує до власного будинку сторонніх людей, разом з якими зловживає спритними напоями, порушує громадський спокiй гучною музикою, постiйними сварками. За час перебування дитини у КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР мати дитину навідувала вкрай рідко, не цікавиться успіхами дитини у навчанні, не намагається змінити свою поведінку та повернути дитину у сім'ю. Сказані обставини знайшли своє підтвердженняу к показах свідків [PERSON] [PERSON] [PERSON], Декларацiєю прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципi 6 проголошено, що дитина для повного i гармонiйного розвитку її особистостi потребує любовi i розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости пiд опiкою i вiдповiдальнiстю своїх батькiв, i в усякому випадку в атмосферi любовi і моральної та матерiальної забезпеченостi; малолiтня дитина не повинна, крім тих випадкiв, коли є винятковi обставини, бути розлучена зi своєю матiр'ю. Вiдповiдно до ст. 18 Конвенцiї про права дитини батьки несуть основну вiдповiдальнiсть за виховання дитини. Найкращi iнтереси дитини є предметом їx основного пiклування. Вiдповiдно до ст. 8 Закону України « Про охорону дитинства», кожна дитина має право на pівень життя, достатнiй для її фiзичного, iнтелектуального, морального, культурного, духовного i соцiального розвитку. Батьки або особи, якi їx замiнюють, несуть вiдповiдальнiсть за створення умов, необхiдних для всебiчного розвитку дитини, вiдповiдно до законiв України. У відповідності ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання у сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини на к ожного з батьків покладється однакова вiдповiдальнiсть за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, якi їх замінюють мають право і зобов'язанi виховувати дитину, пiклуватися про її здоров'я, фiзичний, духовний, моральний розвиток, навчання, створювати належнi умови для розвитку її природних здiбностей, поважати гiднiсть дитини, готувати її до самостiйного життя та працi. Статтею 150 СК України визначено обов'язки батькiв щодо виховання та розвитку дитини, а саме: 1. виховувати дитину в дусi по ваги до прав та свобод iнших людей, любовi до своєї cм'ї та родини, свого народу, своєї Батькiвщини; 2.пiклуватися про здоров'я дитини, її фiзичний, духовний та моральний розвиток; 3.здобуття дитиною повної загальної середньої освiти, готувати її до самостiйного жипя; 4.поважати дитину; 5.передача дитини на виховання iншим особам не звiльняє батькiв вiд обов'язку батькiвського пiклування щодо неї; 6.забороняються будь-якi види експлуатації батьками своєї дитини; 7. забороняються фiзичнi покарання дитини батьками, а також застосування ними iнших видiв покарань, якi принижують людську гiднiсть дитини. Згiдно ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленi судом батькiвських прав якщо вона, він ухиляються вiд виконання своїхx обов'язкiв по вихованню дитини. Вiдповiдно до вимог ст. 164 СК України, Конвенцiї про права дитини, позбавлення батькiвських прав - це спосiб захисту прав та інтересів дитини. Згідно роз'яснень, наданих у п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України вiд 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розглядi справ про усиновлення i про позбавлення та поновлення батькiвських прав», позбавлення батькiвських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на вiдiбрання дитини в iнших осiб, якi незаконно її утримують, та iн.), що наданi батькам до досягнення дитиною повнолiття i rрунтуються на фактi спорiдненостi з нею, є крайнiм заходом впливу на осiб, якi не виконують батькiвських обов'язкiв, а тому питання про його застосування слiд вирiшувати лише пiсля повного, всебiчного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема становлення батькiв до дiтей. Ухилення батькiв вiд виконання cвoїx обов'язкiв має місце, коли вони не піклуються про фiзичний i духовний розвиток дитини, її навчання, пiдготовку до самостiйного життя, зокрема: не забезпечують необхiдного харчування, медичного догляду, лiкування дитини, що негативно впливає на її фiзичний розвиток як складову виховання; не спiлкуються з дитиною в обсязi, необхiдному для її нормального самоусвiдомлення, не надають дитинi доступу до культурних та iнших духовних цiнностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралi; не виявляють iнтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освiти. Зазначенi фактори, як кожен окремо, так i в сукупностi, можна розцiнювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведiнки батькiв, свiдомого нехтування своїми обов'язками. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру стягуваних аліментів на утримання дитини, суд враховує, що відповідачка на хронічні захворювання не страждає, інвалідом не являється, не має на утриманні інших непрацездатних осіб чи неповнолітніх дітей, осіб-інвалідів, а тому на думку суду, відповідачка має можливість надавати особі чи установі на утриманні яких перебуватиме малолітній [PERSON] матеріальну допомогу у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), але не але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів на дитину забезпечить належний рівень її матеріального забезпечення, розвитку і виховання. Згідно ст. 10 та ст.. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на викладене , суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є доведеними ат обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки, позивачі у даній категорії справ звільняються від сплати судового збору, тому витрати на його оплату мають бути покладені на [PERSON]

Outcome: approved