overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між ними, який зареєстрований25.10.1994 року Пустовійтівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області, актовий запис № 9. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.10.1994 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: донька - [PERSON] (на даний час повнолітня) та син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у них не склалось через те, що у них різні погляди на життя, ведення господарства та несумісність характерів, внаслідок чого виникали сварки та скандали. вже більше року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, їхня сім"я існує лише формально. Вони неодноразово намагались примиритись, але подружні відносини у них припинені, та кожен з них живе своїм життям. Строк на примирення просить не надавати, оскільки це нічого між ними не змінить, а також подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам їхнього неповнолітнього сина. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про день, місце і час судового засідання повідомлена належним чином. Через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнає і проти їх задоволення не заперечує. Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON], 25.10.1994 року уклали шлюб, про що Пустовійтівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 25.10.1994 року зроблено актовий запис № 9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Дослідивши наявні в справі докази, суд приходить до висновку про те, що між подружжям [PERSON] та [PERSON] фактично припинені шлюбні стосунки, примирення між сторонами та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Враховуючи встановлені судом обставини, зокрема причини розірвання шлюбу, характер відносин між подружжям, наполягання сторін на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім'ї неможливе, прохання сторін строк для примирення не надавати, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 05 листопада 1983 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу спільних дітей не мають. Позивач посилається на те, що подружнє життя не склалось, так як вони мають різні характери та погляди на життя та створення сім'ї, що призводить до постійних сварок. Вони вже припиняли подружні стосунки та примирялись, але це не змінило їх взаємини. Вважає, що шлюб носить лише формальний характер і підлягає розірванню, на примирення не погоджуються. Через органи РАЦС розривати шлюб відповідач відмовляється, тому вона змушена була звернутися з вказаним позовом до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив шлюб розірвати. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, 05 листопада 1983 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим міським відділом ЗАГС Васильківського міськвиконкому Київської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 393 (а.с. 5). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їхнім інтересам, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 10 вересня 2005 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що в період сімейного життя виявилось, що мають різні характери, різні погляди на життя, протягом чотирьох років часто виникали сварки, допускалися взаємні образи. Все це призвело до того, що сімейні відносини між ними фактично припинились, і вона не бажає їх поновлювати. Вважає, що їхня сім'я фактично розпалась, збереженою бути не може, а шлюб носить формальний характер. Сторони звернулись до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю, а відповідач позовні вимоги визнав. Суд, вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 10 вересня 2005 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 22.04.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 5 (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.4) та [PERSON], [INFO](а.с.4а). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їхнім інтересам, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 10 квітня 2012 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього доньку [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що їхнє подружнє життя не склалося через різних поглядів і відношення до сімейного життя, стосунків з матір'ю відповідача, з жовтня 2013 року разом не проживають, оскільки вона з дітьми переїхала проживати до її матері. Вказані обставини призвели до втрати почуття поваги і любові, подружні стосунки не підтримують тривалий час, спільного господарства не ведуть. Сторони звернулись до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю та просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. Суд, вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, 10 квітня 2012 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області про що складено відповідний актовий запис № 2 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Кодаківської сільської ради Васильківського району Київської області (а.с.5). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їхнім інтересам, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 16 жовтня 2010 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що останнім часом протягом перебування у шлюбі у них склалися напружені стосунки, оскільки вони мають різні характери, погляди на життя та стосунки в родині. З цього приводу між ними постійно виникали сварки, які призвели до того, що в даний час фактично їхній шлюб не існує. Між ними втрачено почуття поваги та любові один до одного, шлюб існує тільки формально і його збереження протирічить інтересам кожного з них. До того ж, вже тривалий час, вони не ведуть спільне господарство та не проживають разом. Подальше сімейне життя і збереження родини неможливі, на примирення не погоджується. Сторони звернулись до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю, просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Суд, вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 16 жовтня 2010 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 16 жовтня 2010 року виконкомом Барахтівської сільської ради Васильківського району Київської області , актовий запис за №3 (а.с. 10) Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя " від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їхнім інтересам, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 20 березня 2010 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, між ними існують різні погляди на спільне подружнє життя, відсутня повага зі сторони чоловіка, перебування у шлюбі з відповідачем стало неможливим, з 2013 року разом не проживають та спільне господарство не ведуть. Сторони звернулись до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю, а відповідач позовні вимоги визнав. Суд, вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, 20 березня 2010 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 20.03.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 42 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконкомом В.Бугаївської сільської ради Васильківського району Київської області (а.с.6). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їхнім інтересам, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 20 листопада 1999 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що подружнє життя не склалося, оскільки вони мають особистий погляд на сімейне життя, відповідач вже багато років проживає своїм життям, а вона своїм, її намагання зберегти сім'ю ні до чого не привели, вважає, що спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх сина. Сторони звернулись до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю, просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги визнав. Суд, вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, 20 листопада 1999 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міськвиконкому Київської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 284 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 25 квітня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області (а.с.7). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їхнім інтересам, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 28 червня 2008 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що вони зовсім різні люди, не мають спільних інтересів та мають зовсім протилежні погляди на життя. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. З початку 2015 року вони проживають під одним дахом, як сусіди на одній житловій площі, а не як сім'я, спільне господарство та сімейний бюджет не ведуть. Фактичні шлюбні відносини припинені, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними як подружжя. Сторони звернулись до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю, просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Суд, вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 28 червня 2008 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №135 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] року (а.с. 6). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя " від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їхнім інтересам, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved