Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

\~ \~ \~ Позивач - [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою №14 будинку №1 по вул.Харківській м.Білецьке Добропільського району Донецької області. Позовні вимоги мотивовані тм, що відповідачі зарєстровані в квартирі, основним квартиронаймачем є позивач, однак, з 2012 року в ній не мешкають, поїхавши до Приморського Краю Російської Федерації. Внаслідок реєстрації у квартирі відповідачів, позивач позбавлена можливості оформити субсидію та вимушена сплачувати оплату за комунальні платежі у підвищеному розмірі, а вона є пенсіонеркою. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити та зазначила, що наймачем спірної квартири був її чоловік, а після його смерті право користування було переоформлено на неї. Вищевказана квартира не приватизована. [PERSON] є її сином, а [PERSON] - невісткою. У 2012 році вони, разом із дітьми, поїхали до Росії, Приморський Край, точної адреси вона не знає. Після цього вони жодного разу не приїзджали до місця реєстрації. Іноді телефонують, і їй відомо, що повертатися вони не будуть. Проти заочного розгляду справи позивач не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідками позивача, суду пояснили, що, дійсно, з 2012 року вони не бачили відповідачів у квартирі [ADDRESS]. Їм відомо, що останні поїхали жити до Росії, Приморський край. Заслухавши пояснення позивача, свідчення свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного. Відповідно до рішення Виконкому Білицької міської ради №51/1 від 21.08.2013р., надано дозвіл на зміну договору найму на житлову площу в м.Білецьке за адресою: [ADDRESS], дві кімнати, житловою площею 28,1 кв.м., на ім'я [PERSON] з чоловіка [PERSON], у зв'язку з його смертю. Згідно копії особого рахунку №32752, в м.Білецьке за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідями на запит суду до Добропільського МВ ГУДМС України в Донецькій області також підтверджується факт реєстрації відповідачів за вказаною адресою. Згідно акту обстеження матеріально-побутового стану [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], за даною адресою зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], однак, фактично мешкає лише [PERSON], інши мешканці перебувають за межами країни. Вирішуючи даний спір, суд керується ст.ст. 71, 72 ЖК України, згідно яким особа може бути визнана такою, що втратила право на житлове приміщення в судовому порядку у разі її відсутності понад шість місяці без поважної причини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 від 12.04.1985г. (із змінами від 10.03.1989г., 25.12.1992г.) «Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», у справах про визнання наймача або членів його сім'ї, що втратили право на житлове приміщення (ст.71 ЖК України), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлених термінів. У разі їх поважності, зокрема, неприязних взаємостосунків з іншими членами сім'ї і т.д., суд може продовжити пропущений термін. Виходячи з положень ст. 71 ЖК України та роз'яснень, що містяться в пп. 10 і 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України", право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім ї зберігається протягом шести місяців або інших строків, передбачених цією статтею. В разі відсутності цих осіб понад встановлені строки з поважних причин (перебування у відрядженні, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) цей строк може бути продовжений судом. Вивчивши матеріали справи і надані суду докази, враховуючи недоведеність поважності причин відсутності за місцем реєстрації відповідачів з 2012 року, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і законними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved