Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

І. Виклад позиції заявника та заінтересованої особи. 1. [PERSON] (далі - заявник) звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. 2. Заява обґрунтована тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права власності на: земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільова призначення, якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа 5,5033 га кадастровий номер 5121083700:01:001:0157, державний акт 11-ОД 043274 від 18 квітня 2001 року, житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом першої черги на майно померлого були його діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та його дружина - [PERSON] . Діти померлого відмовились від прийняття спадщини, що залишилась після смерті батька, на користь своєї матері. Крім того, слід зазначити, що у свідоцтві про смерть прізвище батька заявника вказано як « [PERSON] », тоді як насправді його прізвище « [PERSON] ». Тобто при написанні прізвища батька у свідоцтві про смерть була допущена механічна помилка. Відповідно до рішення Біляївського районного суду Одеської області від 30 листопада 2017 року, справа № 496/3027/17, будо встановлено факт що [PERSON] є дружиною [PERSON] , померлого [INFO] , та визнано за [PERSON] -.1. право власності на житловий будинок з надвірними спорудами: льохом, літньою кухнею, гаражем, трьома сараями, вбиральнею, цистерною та огорожею, що розташований по [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Тобто за [PERSON] було визнано право власності на частину спадкового майна після смерті чоловіка. Але з невідомих причин не було оформлено право власності на іншу частину спадкового майна [PERSON] , а саме право власності на земельну ділянку. [INFO] померла [PERSON] . За життя померла залишила заповідальне розпорядження, відповідно до якого: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, земельні ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 5,5038 га, місце розташування якої: Одеська область, Біляївський район , Майорівська сільська рада, масив 22 , ділянка 14 , кадастровий номер 5121083700:01:001:0156 заповіла [PERSON] ; земельну ділянку площею 5,5038 га, місце розташування якої: [ADDRESS] , цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа 5,5033 га, кадастровий номер 5121083700:01:001:0157 заповіла [PERSON] та [PERSON] - кожному в рівних частинах. [PERSON] та [PERSON] звернулися до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом № 668/02-14 від 28 лютого 2020 року їм було відмовлено. Причиною відмови нотаріуса стало те, що Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ІІ-ОД № 043274, виданий Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області від 18 квітня 2001 року на підставі рішення 19 сесії XXII скликання Майорівської сільської ради, Біляївського району Одеської області від 16 січня 2001 року, за № 107, був виданий [PERSON] , а в свідоцтві про смерть в графі прізвище померлого вказано [PERSON] . Таким чином є розбіжність в написанні прізвища померлого в державному акті на право приватної власності на землю та в свідоцтві про смерть, спадкоємцем якого за законом була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав на вищевказану земельну ділянку. Крім того, в свідоцтві про народження заявника в графі «відомості про батька» зазначено - [PERSON] , при цьому в свідоцтві про смерть прізвище померлого вказано як « [PERSON] », хоча в документах на померлого, свідоцтвах про народження дочок прізвище померлого вказано як « [PERSON] ». Незаперечним доказом того, що вірне прізвище померлого [INFO] - « [PERSON] », є рішення Біляївського районного суду Одеської області від 30 листопада 2017 року, справа № 496/3027/17, яке набрало законної сили. З метою виправлення помилок в написанні прізвища батька заявник звернувся до Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), але йому було усно відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. У зв`язку з вище викладеним заявник звернувся до суду з вказаною заявою. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 3. Заявник надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні заявлених вимог. (а.с. 24). 4. Заінтересовані особи у судове засідання не з`явились, але надали заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 39,41,45). ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2020 року, цивільну справу № 496/1416/20, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. 6. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 09.04.2020 року було відкрито окреме провадження у цивільній справі та призначено судове засідання. 7. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносини. 8. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землею - ділянка № 13 площею 5,50 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Майорівської сільської ради земельний масив № 22 , належить [PERSON] . У вказаному державному акті прізвище власника зазначено, як « [PERSON] » та в акті про передачу та прийом земельної частки (паю) в натурі також зазначено прізвище « [PERSON] » (а.с. 19,20). 9. Відповідно до свідоцтва про народження (повторне) серії [NUMBER] - батьками заявника є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). 10. У свідоцтві про народження [PERSON] батьки зазначені - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). 11. Відповідно до свідоцтва про смерть, прізвища батьків заявника вказані, як [PERSON] і [PERSON] (а.с. 15-16). 12. [PERSON] та [PERSON] звернулися до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом № 668/02-14 від 28 лютого 2020 року їм було відмовлено. Причиною відмови нотаріуса стало те, що державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ІІ-ОД № 043274, виданий Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області від 18 квітня 2001 року на підставі рішення 19 сесії XXII скликання Майорівської сільської ради, Біляївського району Одеської області від 16 січня 2001 року, за № 107, був виданий [PERSON] , а в свідоцтві про смерть в графі прізвище померлого вказано [PERSON] (а.с. 21). 13. Відповідно до заповіту від 20.05.2019 р. [PERSON] склала таке розпорядження: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, земельні ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 5,5038 га, місце розташування [ADDRESS] , кадастровий номер 5121083700:01:001:0156 заповіла - [PERSON] ; земельну ділянку площею 5,5038 га, місце розташування [ADDRESS] , цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа 5,5033 га, кадастровий номер 5121083700:01:001:0157 - заповіла [PERSON] та [PERSON] - кожному в рівних частинах (а.с. 20). 14. Рішення Біляївського районного суду Одеської області 30.11.2017 р. були встановленні розбіжності у написанні прізвища [PERSON] у документах та було встановлено факт, що [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] (а.с. 22,23) V. Оцінка Суду. 15. Згідно зі ст. 4 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 16. За змістом частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. 17. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення. 18. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 19. За правилами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. 20. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. 21. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. 22. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. 23. Надані заявником докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин про те, що [PERSON] , [INFO] - є сином [PERSON] , який помер [INFO] . 24. Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, яка через розбіжності в написанні прізвища його батька в правовстановлюючому документі - державному акті на правовласності на землю та свідоцтва про смерть не може в повному обсязі реалізувати свої спадкові права. 25. У зв`язку із чим, Суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

Outcome: approved