Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про\~ розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що 31.10.2015 року позивач уклала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано у виконавчому комітеті Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 52. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Причиною звернення позивача до суду стало те, що\~ у них з відповідачем виявились різні характери та погляди на\~ життя, в результаті чого між ними виникали різного характеру непорозуміння, які призвели до розпаду сімї. Між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага одне до одного. Подружні відносини між ними\~ припинено, вони проживають окремо та мають діаметрально-протилежні погляди на шлюб, сімю.\~ Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сімї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Вони втратили почуття любові та поваги. У звязку з цим позивач звернулася до суду із даним позовом та просить шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище Шумакова та стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір. Разом із позовною вимогою про розірвання шлюбу позивач просить суд вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, вказує, що відповідач не має постійного місця роботи, працює за кордоном на сезонних роботах, має нерегулярний мінливий дохід, тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі\~ по 1250 грн. щомісячно,\~ починаючи стягнення з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON]та її представник [PERSON]про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не зявилися, однак представник позивача подала до суду письмову заяву, згідно якої просить розглянути справу у їхню відсутність та задоволити позовні вимоги. Відповідач\~ [PERSON] будучи належним чином, своєчасно повідомленим про день, час та місце розгляду справи в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України,\~ з невідомих суду причин в судове засідання не з"явився\~ і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки. Відзив на позов відповідач не подав. У відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено, що 31.10.2015 року між сторонамибуло укладено шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 52,що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 136155 від 31.10.2015 року. Від шлюбу усторін народилася одна дитина син [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, в результаті чого між ними виникали різного характеру непорозуміння, які призвели до припинення шлюбно-сімейних відносин. Сторони проживають окремо. Шлюб сторін існує тільки формально. Позивач остаточно визначилася та настоює на розірванні шлюбу. Ухвалою Виноградівського районного суду\~ від 24.04.2018 року сторонам було надано строк на примирення, однак такий позитивних наслідків не дав і сторони не примирилися. Крім того між сторонами відсутня домовленість щодо надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини, сина [PERSON], який згідно матеріалів позовної заяви проживає разом з матірю, позивачем по справі. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до вимог ст.112 СК України\~ суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). За змістом ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов"язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. За вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи встановлено, що відповідач є молодою, здоровою людиною, інших дітей та утриманців, крім спільної з позивачем дитини не має, ніде не працює, має мінливий дохід,\~ а тому суд вважає, що він як батько зобовязаний брати участь в утриманні сина. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін неповнолітньої дитини та обставини життя подружжя, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та до розгляду справи у суді наміри позивача розірвати шлюб не змінилися, наданий судом строк на примирення позитивних наслідків не дав, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, а відтак суд приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін і їхньої неповнолітньої дитини, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у звязку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 113 СК України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст. 295 ЦК України прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним. Відтак у звязку із задоволенням позовних вимог про розірвання шлюбу позивачу [PERSON]слід залишити шлюбне прізвище «Шумакова». Вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача суд, розглядаючи вказану справу в межах позовних вимог, які оцінені судом в їх сукупності, з врахуванням того, що відповідач офіційно ніде не працює, має мінливий дохід, позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають до задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі по 1250 грн.щомісячно, починаючи із дати подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.\~ \~ Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатила 704,80 грн. судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак із відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved