Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Лікар-психіатр першої категорії Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично наркологічне об'єднання» [PERSON] звернулася до суду з заявою про госпіталізацію недієздатного [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS] який 26.04.2017 року о 09 год. 50 хв. за направленням Рокитнянської центральної районної лікарні поступив у медичне об'єднання. Зі змісту заяви вбачається, що [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді: «Наслідки перенесеної ЧМТ, з вираженою психопатизацією, з вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням та асоціальною поведінкою», а також ускладнення основного захворювання синдромом залежності від алкоголю, з імпульсивним збудженням в поведінці, відсутність критики до свого хворобливого стану, а також готовність пацієнта пройти курс лікування. Під час госпіталізації пацієнт [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів. Згідно висновку огляду, хворий не спроможний самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність. Саме за таких обставин пацієнт [PERSON] потребує негайної стаціонарної госпіталізації в психіатричну лікарню з метою лікування. В судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила прийняти рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу, як особи, визнаної у судовому порядку недієздатною. Опікун [PERSON] заяву просила задовольнити, оскільки [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу. [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти її госпіталізації до психіатричного закладу. Прокурор Народовець А.В. заяву підтримала, посилаючись на рішення Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Судом достовірно встановлено, що рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 26.09.2014 року визнано недієздатним [PERSON], [INFO], уродженця с. Бушево Рокитнянського району Київської області, жителя [ADDRESS], та встановлено над ним опіку, призначивши його опікуном - [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Як вбачається із направлення Рокитнянської центральної районної лікарні від 21.04.2017 року, [PERSON] дратівливий, сердиться при згадці про сусідів, імпульсивний, до свого стану не критичний, хворий лікується від 23.05.2012 року, остання виписка - 20.07.2016 року (а.с.6). Згідно з висновком психіатричного обстеження комісії лікарів-психіатрів від 26.04.2017 року діагноз [PERSON]: наслідки перенесеної ЧМТ, з вираженою психопатизацією, з вираженим інтелектуально -мнестичним зниженням та асоціальною поведінкою, психопатоподібний синдром (а.с. 4). Згідно з рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р., Конституційний Суд України вважає за необхідне вказати такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Вказаним рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 р. №1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ч. 2 ст. 282 ЦПК України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved