Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Калуський міжрайонний прокурор звернувся до суду із вищенаведеним позовом, стверджуючи, що [PERSON] працює на посаді голови сільської ради. З 15.10.2014 року [PERSON] проходив військову службу з 15.10.2014 року та виконував службові (бойові) завдання по захисту незалежності, суверенітету\~та територіальної цілісності України під час проведення Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. 23 травня 2014 року Підмихайлівська сільська рада прийняла рішення №205 «Про дострокове припинення повноважень сільського голови Підмихайлівської сільської ради [PERSON]». Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.12.2014 року по справі № 345/4050/14-а дане рішення було визнане незаконним та скасоване. Разом з тим, за період роботи з 15.10.2014 року по 21.04.2015 року [PERSON] всупереч вимог чинного трудового законодавства та вимог Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» не нараховувалася та не виплачувалася заробітна плата, чим порушено гарантоване Конституцією України право на отримання винагороди за працю. Оскільки [PERSON] виконує громадський обовязок та захищає цілісність та недоторканість держави Україна, прокурор просить зобовязати відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за період з 15.10.2014 року по 21.04.2015року. В судовому засіданні прокурор підтримав викладені в позовній заяві вимоги та просив їх задоволити. [PERSON] подав заяву про слухання справи в його відсутності, так як не може бути присутній в судовому засіданні. Представники Підмихайлівської сільської ради [PERSON] та [PERSON] позов не визнали та зазначили, що [PERSON] як голова сільської ради не виконав покладених на нього повноважень, а саме не видав розпорядження про покладення обовязків голови сільської ради на секретаря Хамула М.В. на час його мобілізації. Також [PERSON] не було надано до сільської ради інформації про його перебування в зоні АТО. 23.05.2014 року [PERSON] був звільнений з посади сільського голови, а 07.10.2014 року згідно ухвали Калуського міськрайонного суду був поновлений на посаді та весь цей період у сільській раді не з'являвся. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] працює на посаді сільського голови Підмихайлівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області з 18.11.2010 року, про що свідчать відомості, що містяться в трудовій книжці, а також копією посвідчення №1 (а.с.10). 23 травня 2014 року Підмихайлівської сільською радою було прийнято рішення № 205 «Про дострокове припинення повноважень сільського голови Підмихайлівської сільської ради [PERSON]». Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.12.2014 року по справі № 345/4050/14-а за позовом Калуської районної ради, Калуської районної державної адміністрації до Підмихайлівської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення Підмихайлівської сільської ради від 23.05.2014 року «Про дострокове припинення повноважень сільського голови Підмихайлівської сільської ради [PERSON]» вищезазначене рішення визнано протиправним та скасовано (а.с.8-9). З довідки № 11/6 648 від 10.03.2015 року, виданої управлінням роботи Служби безпеки України, [PERSON] проходить військову службу в Службі безпеки України на посаді офіцерського складу з 15.10.2014 року (а.с.12). Згідно з копіями витягів із наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України № 63 від 08.11.2014, № 36 від 05.02.2015, № 84 від 29.11.2014 [PERSON] безпосередньо виконував службові (бойові) завдання по захисту незалежності суверенітету та територіальної цілісності України під час проведення Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області (а.с.13-15). В листі Підмихайлівської сільської ради №74 від 22.04.2015 року, адресованому Калуському міжрайонному прокурору, зазначається, що заробітна плата [PERSON] не виплачувалася, так як його трудова книжка та інформація про місце перебування [PERSON] у Підмихайлівській сільській раді була відсутня. 23.05.2014 року [PERSON] був звільнений з посади сільського голови, а 07.10.2014 року згідно ухвали Калуського міськрайонного суду був поновлений на посаді та весь цей період у сільській раді не з'являвся. Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. У відповідності до ст. 43 Конституції України кожному громадянину гарантується право на своєчасне одержання винагороди за працю. Конституція має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії. Як передбачено положеннями ст. 1 Закону України «Про оплату праці», ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник чи уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 119 Кодексу законів про працю України за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не більше одного року, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з положеннями частин другої та третьої ст. 39 Закону України «Про військовий обовязок та військову службу» громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою\~та четвертою\~статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 51, частиною пятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною пятою статті 61 Закону України\~\~"Про освіту". За громадянами України, які призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, не припиняється державна реєстрація підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців. У разі непровадження ними підприємницької діяльності у період проведення мобілізації нарахування податків і зборів таким фізичним особам - підприємцям не здійснюється. З огляду на вищенаведене та враховуючи, що [PERSON] безпосередньо виконував службові (бойові) завдання по захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час проведення Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області в період з 15.10.2014 року по 21.04.2015 року, а також той факт, що відповідачем в порушення вимог трудового законодавства за даний період не була нарахована [PERSON] середня заробітна плата, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 43, 68, 121 Конституції України, ст.ст. 115, 119 Кодексу законів про працю України, ст. 39 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу»,

Outcome: approved