Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

На підставі частини 3 статті 209 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в судовому засіданні 23 лютого 2015 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення. 11 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування свої позовних вимог позивач зазначила, що [PERSON], 1976 року народження, є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Мати дитини - [PERSON], 1972 року народження рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 25 червня 2014 року позбавлена батьківських прав у відношенні неповнолітнього [PERSON] Батько дитини - [PERSON], 1976 року народження, засуджений до позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці за вчинення кримінальних діянь. На даний час неповнолітній [PERSON] перебуває на повному утриманні у своєї бабусі - [PERSON]. Батько неповнолітньої дитини не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, матеріально не допомагає. На даний час [PERSON] відбуває покарання у вигляді позбавлення волі в Оріхівській виправній колонії №88 УДПтС України в Запорізькій області. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON], як піклувальник неповнолітнього, діючи в інтересах захисту прав неповнолітнього [PERSON], вимушена була звернутися до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав. Позивач [PERSON] в судовому засідання повністю підтримала заявлені вимоги, наполягала на винесенні рішення, яким буде позбавлено батьківських прав громадянина [PERSON] відносно його неповнолітньої дитини, оскільки це необхідно для захисту прав неповнолітнього. Позивач пояснила, що батько дитини постійно знаходиться в місцях позбавлення волі за вчиненя злочинів, і на даний час також відбуває покарання у вигляді позбавлення волі в Оріхівській виправній колонії №88 УДПтС України в Запорізькій області. Той період коли він звільнявся з місць позбавлення волі і повертався додому, долей дитини не цікавився, участі у його вихованні не приймав, не піклувався про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання. Мати дитини рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] Проти винесення заочного рішення позивач не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечення на позов не подав, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Представник служби у справах дітей Куйбишевської РДА Запорізької області Сімченко О.В., що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні вимоги позивача підтримав і не заперечував проти позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON]. Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], які заявлені позивачем - піклувальником неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що розпорядженням голови районноїх державної адміністрації №340 від 07 серпня 2014 року, [PERSON], 1950 року народження, призначено піклувальником над неповнолітнім [PERSON], 1997 року народження, який має статус дитини позбавленої батьківського піклування. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15 липня 2010 року виконкомом Комиш-Зорянської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 25 червня 2014 року, мати дитини [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно свого сина [PERSON] Батько неповнолітньої дитини - [PERSON], 1976 року народження, засуджений до позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці за вчинення кримінальних діянь, передбачених ч.2,ч.3 ст. 185 КК України , що підтверджується копією вироку Куйбишевського районного суду Запорізької області від 27 листопада 2013 року . Згідно довідки, виданої Оріхівською виправною колонією УДПС України в Запорізькій області № 912-1104 від 18 грудня 2014року, [PERSON], 1976 року народження, відбуває покарання в місцях позбавлення волі в Оріхівській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області №88, початок строку 10 січня 2014 року , кінець строку 10 липня 2017 року. На даний час неповнолітній [PERSON] перебуває на повному утриманні у своєї бабусі - [PERSON], 1950 року народження, яка проживає [ADDRESS]. Відповідно до висновку служби у справах дітей Куйбишевської райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], 1976 року народження, від 02 лютого 2015 року, доданому до матеріалів справи, [PERSON] вихованням та забезпеченням неповнолітнього сина [PERSON] не займається, разом не проживає, знаходиться в місцях позбавлення волі, матеріально не допомагає, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позивач просить позбавити відповідача батьківських прав на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, тобто вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини. За сукупності вищевказаних обставин, які повністю підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини [PERSON], що буде відповідати інтересам дитини. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат в сумі 243,60грн, а саме, в межах суми сплаченого судового збору при пред'явленні позову до суду.

Outcome: approved