Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Неповнолітня позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона проживає на даний час з бабусею та тіткою в зв'язку з тим, що її батько [PERSON] помер [INFO]., а мати [PERSON] ухиляється від батьківського обов'язку щодо її виховання та утримання. Після смерті батька мати змінилася, перестала приділяти їй увагу, часто не ночувала вдома, посилаючись на те, що працює вночі. Спочатку її відсутність була незначною, тривала короткий час. Потім матері могло не бути вдома протягом тижня, а з 2010 року проживає за іншою адресою, де саме, їй не відомо. Мати ніколи не готувала їжу, не купувала речі, не цікавилася її здоров'ям та навчанням. Зараз позивачка навчається в 9 - класі ЗСШ № 1 та в ДШМ м. Жовква по класу скрипки. Мати жодного разу не була в музичній школі, не знає вчителів, у яких вона навчається та не знає вчителя зі спеціальності, не цікавиться її життям, не дбає про її моральний стан та духовний розвиток. Пенсію по втраті годувальника після смерті батька вона теж не отримує, іншої соціальної допомоги теж не отримує. Раніше мати надавала матеріальну допомогу у добровільному порядку, однак з серпня 2014 року таку надавати перестала, тому у неї немає ніяких засобів до існування і вона перебуває на утриманні у бабці та тітки, так як вони щоденно відправляють її до школи, оплачують навчання в ДШМ м.Жовква, піклуються про її навчання та здоров'я. У зв'язку з такою ситуацією звернулась Жовківської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування з заявою про позбавлення батьківських прав своєї матері [PERSON]. Жовківська РДА розглянула подання служби у справах дітей Жовківської РДА, заяву про позбавлення батьківських прав матері [PERSON] та видала висновок № 02-29/2212 від 26.09.2014 р. «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], стосовно її дочки [PERSON], [INFO].». У зв'язку з чим, неповнолітня позивачка звернулась до суду з даним позовом. Неповнолітня позивачка в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Крім того додатково пояснила, що з відповідачкою та зі своїм батьком вона проживала ще в дитинстві, а після смерті батька мати перестала приділяти їй увагу та поступово втратила з нею зв'язок. Відповідачка перестала ночувати вдома, посилаючись на те, що постійно працює вночі. Ніколи не читала книжок. Завжди сварилася. Пізніше, коли навчалась в школі-інтернаті ім.. Крушельницької в м. Львові, не забирала додому зі школи, так як завжди була зайнята, посилаючись на те, що працює. Також неповнолітня позивачка пояснила, що коли її мати приходила до школи, щоб її провідати, постійно влаштовувала крики та сварки, на які прибігали усі бажаючі подивитись, що трапилось. Свідками таких сварок були учні школи різних класів, які проживають в інтернаті та вихователі, які в цей час могли бути на чергуванні, оскільки був переважно вечірній час. Такі відвідування матері ставило її у незручне становище перед однолітками, їй було соромно за поведінку матері. Неодноразово мати просила у неї пробачення за таку поведінку та обіцяла справитись, налагодити стосунки, однак такі нетривалі перемир'я не дали результату. Мати знову ставала такою, як завжди. Погано відзивалася про її бабцю та її тітку, які завжди забирали її зі школи. Також неповнолітня позивачка пояснила, що її мати обіцяла її викрасти, щоб вона більше ніколи не побачила свою бабцю та тітку. З тих пір позивачка боїться погроз своєї матері, а тому не бажає з нею спілкуватись та підтримувати зв'язок. З 2013 року вона навчається в Жовківській ЗОШ №1. За весь період навчання по даний час її мати жодного разу не поцікавилась її навчанням, ніколи не була в Жовківській ДШМ, де вона навчається музики, ніколи не спілкувалась ні з нею, ні з її вчителями. Позивачка вважає, що вона потрібна своїй матері лише тоді, коли матір до цього спонукають відповідні служби. Орган опіки і піклування Жовківської РДА дав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дочки. У зв'язку з чим, вона просить позов задоволити у повному обсязі. Представник неповнолітньої позивачки [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що неповнолітня позивачка [PERSON] являється її внучкою, а відповідачка [PERSON] - невісткою. Відповідачка після смерті свого чоловіка дуже змінилася, перестала цікавитись життям та здоров'ям своєї дитини, кардинально поміняла спосіб життя, оскільки з'явились інші знайомі та товариші. Перестала ночувати вдома, посилаючись на те, що постійно працює вночі. Цю зміну також замітила і дитина, оскільки дитині потрібна мати кожен день, а матері ніколи немає. Поступово на цьому ґрунті відносини між мамою та дитиною змінились, стали віддаляться та остаточно зіпсувалися. Вважає відповідачку безвідповідальною, оскільки та залишила свою дитину без материнської опіки та ласки. Взагалі не спілкується з донькою, ніяких батьківських обов'язків не виконує. А тому, просить суд позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечила та суду пояснила, що вона всіляко старається виховувати дитину, цікавиться її навчанням, допомагає матеріально, оскільки надсилає гроші на ім'я тітки [PERSON], чотири рази на тиждень приїжджає до дитини, однак та не відчиняє двері та не хоче з нею спілкуватись. Коли її дитина навчалась в школі - інтернаті ім. С.Крушельницької в м. Львові, вона її часто навідувала, приносила подарунки, фрукти, інші продукти харчування. Постійно працювала в нічні зміни, щоб заробити більше грошей. Зараз поїхала за кордон, щоб заробити кошти для достойного навчання для її доньки [PERSON]. Вважає, що позов, заявлений її дитиною є наслідком впливу з боку осіб, з якими проживає її дитина, оскільки у неї із свекрухою склались неприязні стосунки. Свекруха її ображала в присутності дитини, наносила побої. Але не дивлячись на таке ставлення свекрухи вона все робила для своєї дитини, робила ремонт в квартирі, яку придбала свекруха, за власний кошт, тобто створювала належні умови для проживання разом із своєю дочкою, однак дитина з нею не хотіла проживати, а свекруха її з квартири вигнала. Після смерті чоловіка вона разом із своєю дочкою та за згодою свекрухи переїхала жити в будинок до свекрухи в м. Жовква, бо хотіла, щоб у її дитини була родина. У неї самої родина була далеко, а зі своєю матір'ю стосунків не підтримувала, так як вона її покинула у восьмирічному віці, а сама відповідачка не хотіла проживати зі своєю мамою та проживала весь час у своєї бабусі в с. Суходіл, Рожнятівського району, Ів.Франківської області. В даний час вона зареєстрована у своєї подруги в с. В'язова, Жовківського району, Львівської області, а проживає в орендованій квартирі в м. Львові. Вона ніколи не відмовлялась від виконання свого обов'язку щодо виховання дитини та від самої дитини також ніколи не відмовиться. А тому просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Cвідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона являється класним керівником 9-Б класу, де навчається позивачка по справі [PERSON]. Пояснила, що [PERSON] прийшла навчатись у школу в 2013 році з Львівської школи-інтернату ім.. С.Крушельницької. Є старанною ученицею, активною, знання має на достатньому рівні. За час навчання в Жовківській ЗОШ №1, мама [PERSON] жодного разу не була присутня на батьківських зборах, жодного разу не цікавилась її успіхами у навчанні. Під час розмови з [PERSON] стосовно її стосунків з матір'ю дійшла до наступного, що дитина є ображена на свою мати, що її ніколи немає, що мати завжди зривається на крик. Між донькою та матір'ю немає порозуміння. Вважає, що [PERSON] є слухняною ученицею, однак має свою думку, тобто вислухає уважно та вчинить на власний розсуд. Також свідок пояснила, що навчанням дитини цікавиться її тітка [PERSON] та бабця [PERSON] На батьківських зборах присутня була тітка, а на останніх батьківських зборах цього року була присутня бабця позивачки. Відповідачка по справі [PERSON] жодного разу не спробувала налагодити контакт зі своєю дочкою [PERSON] та не зверталась за допомогою до неї, чи керівництва школи. На протязі двох років двічі зателефонувала у ті миті, коли до мами були претензії з боку органу опіки та піклування. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що являється вчителем зі спеціальності по класу скрипки Жовківської ДШМ. Позивачка по справі [PERSON] є її ученицею. Позивачка навчалась в Львівській школі ім. С.Крушельницької, а у зв'язку з тим, що вона не перспективна, перейшла навчатись у Жовківську ДШМ з 01.09.2013 року. За час навчання в школі мати жодного разу не цікавилась навчанням своєї дочки. На виступи та на концерти, в яких приймала участь позивачка [PERSON], мати також не приходила. При розмові з ученицею [PERSON] щодо покупки нового інструменту, стало відомо, що мати - відповідачка по справі [PERSON], зняла усі кошти з книжки, де накопичувалась пенсія після смерті батька, і купити новий інструмент немає за що. Позивачка по справі [PERSON] навчається в школі на високому рівні. В минулому році був випускний вечір, на який мати [PERSON], [PERSON], не прийшла та не прийняла участі у підготовці до цього вечора. Плаття для [PERSON] пошила її хресна, а також прийшла на вечір, щоб підтримати. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона являється близькою подругою відповідачки [PERSON] Зі слів відповідачки їй відомо, що у них із дочкою [PERSON] неприязні відносини. Також свідок пояснила, що з відповідачкою познайомились в 2007 році, так як разом працювали. Графік роботи був доба через добу. Потім пізніше відповідачка стала працювати вночі, щоб більше заробити грошей, які з її слів, витрачала на свою дитину, позивачку по справі - [PERSON] Також свідок пояснила, що зі слів відповідачки знає про те, що вона постійно приходила до дитини, завжди купляла фрукти, свіжу курку. Пакунок з продуктами залишала і поверталась назад до Львова, оскільки їй говорили, щоб та більше не приходила. Також їй відомо зі слів відповідачки, що є відкритий накопичувальний рахунок для [PERSON], на якому її мати збирає кошти, які планує віддати [PERSON] після того, як їй виповниться 18 років. Також їй відомо зі слів відповідачки, що в м. Жовкві, де зараз проживає позивачка [PERSON], відповідачка будувала будинок для своєї дитини, де планувала проживати разом з нею. Також їй відомо зі слів відповідачки, що мала місце така подія, коли відповідачка [PERSON] вела позивачку [PERSON] на маршрутку, а [PERSON] почала кричати, що та її хоче вивезти в м. Долину Ів. Франківської області і побігла, а [PERSON] наздогнала її та схопила за шкірку. Свідок повідомила, що зі слів відповідачки знає про те, що дитині з дитинства розповідають про те, яка мати погана, яких поганих має товаришів. Зі слів відповідачки вважає, що дитина піддається впливу зі сторони людей, з якими вона проживає. Свідок також пояснила, що відповідачка, будучи її близькою подругою розповіла, що вагається, чи їхати їй за кордон, бо так втратить зв'язок з [PERSON]. Вважає, що відповідачка виконує свій батьківський обов'язок, надсилаючи кошти для утримання її дочки [PERSON], бажає жити разом із дочкою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачка по справі [PERSON] являється її бувшою вихованкою, оскільки та раніше навчалась у Львівській школі-інтернат ім. С.Крушельницької, а з відповідачкою [PERSON] вона перебуває у приязних відносинах. Також свідок повідомила, що відповідачка по справі [PERSON] неодноразово приходила і цікавилася успіхами та навчанням своєї доньки, приходила на перший чи останній дзвінок, була в адекватному стані, щиро цікавилася дитиною. Вважає, що позивачка по справі [PERSON] навчалась на середньому і достатньому рівні та не докладала зусиль. Була замкнута та не хотіла розмовляти на тему матері, а тому вона, як психолог, до кінця не розуміла причини і тому не хотіла говорити. Одночасно відповідачка [PERSON] хотіла налагодити відносини із своєю донькою, щоб та сприймала її, як маму, однак [PERSON] була байдужа до матері. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачка по справі [PERSON] раніше навчалась у Львівській школі-інтернаті ім.. С.Крушельницької. З відповідачкою [PERSON] перебуває у нормальних відносинах. Також свідок пояснила, що відносини матері до дитини були позитивними, а відносини дитини до матері - напруженими, так як позивачка [PERSON] не дуже хотіла спілкуватись зі своєю матір'ю. Відповідачка по справі [PERSON] приходила в інтернат, була присутня на батьківських зборах, на першому і на останньому дзвінках. Мати завжди старалась принести своїй дитині найкраще, інші теж приносили найкраще і втягували позивачку [PERSON] у сімейний конфлікт. Вважає, що відповідачка любить свою дитину, а дитина не хоче прийняти цю материнську любов. У зв'язку з тим, що позивачка [PERSON] не проявляла високого професіоналізму, було рекомендовано батькам забрати дитину зі школи. Хто саме забирав документи, їй не відомо. Однак стверджує, що мати цікавилась дитиною. Також цікавились дитиною і її бабця і тітка. Зі слів вихователів їй відомо, що додому на вихідні дні забирала її або бабця, або тітка, або вона гуляла з мамою. Також свідок [PERSON] пояснила, що класний керівник, як психолог, намагалась говорити з позивачкою, але, якщо [PERSON] довше була в інтернаті, то стосунки налагоджувались, а як їхала додому, то знову стосунки із матір'ю псувались. Вважає, що мати любить свою дитину та бажає з нею спілкуватись, оскільки про допомогу та дачу свідчень у суді її попросила відповідачка [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає позивачку [PERSON], знає відповідачку [PERSON], з 2007 року та з якою перебуває у позитивних відносинах, оскільки раніше разом працювали. Також свідок пояснила, що відповідачка безмежно любить свою дитину, все готова їй віддати. Працювала у нічні зміни в магазині, щоб заробити більше грошей, а вдень працювала в іншому магазині, щоб мати достатньо коштів для своєї дитини. Поки її дочка вчилась у Львівській школі-інтернат ім.. С.Крушельницької, вона, як мама, ходила її провідувати, приносила продукти харчування. Відколи позивачка почала вчитись у Жовківській ЗОШ №1, відповідачка приїжджала до своєї дитини додому, однак та не хотіла їй відкривати двері. На даний час відповідачка зареєстрована за її місцем проживання, однак орендує квартиру в м. Львові, щоб мати можливість десь зберігати свої речі. Зі слів відповідачки їй відомо, що та поїхала за кордон заробити грошей на навчання для своєї доньки [PERSON]. Також їй відомо зі слів відповідачки, що у них із свекрухою склались неприязні відносини, що свекруха її ображає. Але надіється, що її дочка [PERSON] підросте і зміниться. Зі слів відповідачки їй відомо, що та накопичує кошти на навчання для своєї дитини. Вважає, що мати дуже любить свою дитину та бажає з нею спілкуватись. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачка [PERSON] являється ученицею Жовківської ЗОШ №1, куди прийшла навчатись у 2013 році. За час навчання показала себе з позитивної сторони, має на достатньому рівні знання, приймає участь у шкільному та позашкільному житті школи, займається музикою в Жовківській ДШМ. Відповідачка по справі [PERSON] - мати позивачки протягом останніх двох років успіхами дитини не цікавиться, батьківські збори не відвідує. Єдиний раз мати була у школі за вимогою Жовківської міської ради, як органу опіки та піклування, для того, щоб переписати заяву про поступлення дитини до школи на навчання, оскільки така була написана тіткою дитини. Саму же позивачку по справі знає з дитинства, готувала її до поступлення у перший клас. Позайматись з дитиною та підготувати її до школи попросила тітка дитини. Хоча до цього моменту думала, що саме тітка являється матір'ю дитини. Також свідок пояснила, що їй відомо, що мати телефонувала до класного керівника та просила покликати до телефону [PERSON], так як дитина не хоче брати від неї трубку. Вважає, що якщо дитина звернулась з таким позовом до суду, то на це у неї є вагомі причини. Такою причиною є поганий догляд за дитиною. Також свідок пояснила, що якби мати надавала належну допомогу своїй дитині, то дитина не зверталася би до суду з позовом. Позивачку по справі вважає дитину з характером та таку, яка не піддається впливу дорослих. Також їй відомо, що у 2013 році Жовківська міська рада виносила висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її доньки [PERSON] Саме після такого висновку Жовківська міська рада зобов'язала мати дитини, відповідачку по справі [PERSON], переписати заяву про поступлення дитини до школи. Допитана в судовому засіданні неповнолітня позивачка [PERSON] в якості свідка пояснила, що її мама, відповідачка по справі [PERSON] ніколи належним чином не займалась її вихованням, останній раз бачила маму 31 березня 2014 року і така зустріч тривала близько трьох хвилин. Після подачі позову до суду, мама також жодного разу не прийшла до неї та не спробувала налагодити стосунки, поспілкуватись, примиритись. З чого вона зробила висновок, що вона своїй матері, відповідачці по справі не потрібна, а її цікавить лише власна репутація. Також неповнолітня свідок [PERSON] пояснила, що після судового засідання на уроці спеціальності у музичній школі їй повідомила вчителька про те, що свідки з боку відповідачки, перебуваючи в приміщенні суду обговорювали, що мати [PERSON] збирається виходити заміж і така репутація, як позбавлена батьківських прав, їй не потрібна. Також неповнолітня свідок повідомила, що свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що були свідками її зустрічей з мамою, відповідачкою по справі [PERSON], однак такі зустрічі могли відбуватись в приміщенні інтернату школи в позаурочний, вечірній час і свідками таких зустрічей вони бути не могли, оскільки не знаходились в приміщенні школи, так як закінчився робочий день. Свідками таких подій могли бути чергові вихователі та учні, які проживають в інтернаті. Також неповнолітня свідок пояснила, що мала місце така ситуація, коли її мати [PERSON] вчинила сварку на перерві між уроками і свідками такої теж були учні її класу та інші учні які прибігли на крик подивитись, що трапилось. Ні класного керівника [PERSON], ні завуча школи [PERSON] в цей момент не було і про таку ситуацію могли знати лише зі слів очевидців, якими були безпосередньо діти. Стосовно того, чи цікавилась мати її навчанням у класного керівника, вона не може сказати, оскільки класний керівник [PERSON] не розповідала їй про те, що до школи приходила її мама. Також мати ніколи не підписувала щоденник чи табелі, хоча мала таку можливість, так як додому її забирали ввечері або тітка, або бабця, а інколи і дідо. Жодних подарунків та інших речей в присутності класного керівника [PERSON] чи завуча школи [PERSON] її мати, відповідачка по справі [PERSON], не приносила, а тому вони не можуть такого стверджувати. При одній із таких зустрічей її мати сказала їй, що та приповзе до неї навколішках, коли вона перестане висилати гроші на утримання. Свідок пояснила, що неодноразово пробачала своїй матері таку поведінку, однак та не виправилась, а тому зараз не бажає з нею спілкуватись, хоча мати стверджує усім, що має таке бажання, однак не вживає ніяких заходів для цього. Вважає, що маму слід позбавити батьківських прав. Представник третьої особи органу опіки та піклування Жовківської РДА в судовому засіданні пояснила, що підтримує висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON] [INFO]. Також пояснила, що на протязі тривалого часу, а саме з 2011 року служба проводила бесіди з відповідачкою щодо її неналежного виконання свого батьківського обов'язку по вихованню своєї доньки [PERSON]. Однак мати на шлях виправлення не стала, з донькою відносини не налагодила, участі у її вихованні не приймає, однак частково надає матеріальну допомогу доньці. Обов'язок батьківського виховання полягає не тільки у матеріальному забезпеченні, а й у інших аспектах. А мама вважає, що свій батьківський обов'язок виконує, а в спілкуванні з дитиною їй чинять перешкоди, хоча за допомогою до органу опіки та піклування ні в Жовківську РДА, ні Жовківську міську раду не зверталась. Виконання батьківського обов'язку носить постійний характер, а не періодичний, і не лише тоді, коли до певних дій відповідачку по справі [PERSON] спонукають відповідні служби. Просить позов задоволити, так як відповідачка ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків щодо своєї доньки. Прокурор в судовому засіданні, враховуючи висновок Жовківської РДА Львівської області, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав просить позов задоволити, так як відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо своє доньки. Заслухавши пояснення сторін, думку прокурора щодо доцільності задоволення позову, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 164 ч. 1 ч. 2 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З свідоцтва про народження дитини [PERSON], серія [NUMBER], виданого Жовківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівської області 09.03.2000 року вбачається, що відповідачка [PERSON] є матір'ю дитини, а її батьком є [PERSON]. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом РАЦС Жовківського РУЮ Львівської області 09.06.2004 року вбачається, що батько дитини [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З пояснень позивачки вбачається, що відповідачка не виконує обов'язків по вихованню своєї доньки, позивачки по справі [PERSON], які передбачені ст. 150 СК України, а саме, відповідачка не піклується про життя та здоров'я своєї доньки, не дбає про її фізичний, духовний та моральний розвиток, не виховує дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зневажливо ставиться до своєї дитини. Однак частково надає матеріальну допомогу для дитини на власний розсуд. З довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописку, виданої Жовківським МВУЖКГ від 07.10.2014 року № 301 вбачається, що позивачка по справі зареєстрована в будинку свої бабусі разом з тіткою в [ADDRESS]. З акту обстеження умов проживання дитини вбачається, що позивачка [PERSON] фактично проживає разом з тітко та її дочкою в [ADDRESS]. Мати дитини, відповідачка по справі [PERSON], разом з дитиною не проживає. Відповідно до довідки №1962 від07.10.2014 року, виданої Туринківською сільською радою Жовківського району вбачається, що відповідачка по справі [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], але там не проживає. Відповідно до довідки №72 від 07..2014 року, виданої Жовківською ДШМ, позивачка [PERSON] навчається в Жовківській ДШМ по класу скрипки. Мати дитини не цікавиться її навчанням та шкільним життям, не оплачує витрати своєї доньки. Відповідно до особової справи № Б-309, позивачка по справі [PERSON] навчалась в Львівській ССМШІ ім. С.Крушельницької з 01.09.2006 року по травень 2013 року, а згідно наказу №31 від 30.08.2014 року навчається в Жовківській ЗОШ №1. Заява від 22.05.2006 року про поступлення до школи складена від імені [PERSON]. Заява від 15.08.2013 року про зарахування дитини до восьмого класу складена від імені [PERSON]. Відповідно до листа Управління Пенсійного фонду України у Жовківському районі №6404/05-24 від 01.12.2014 року, позивачка [PERSON] пенсію по втраті годувальника після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] не отримує. Відповідно до листа Управління Соціального захисту населення Яворівської РДА №05-2565 від 03.12.2014 року, відповідачка [PERSON] на обліку не числиться та жодного виду допомоги, субсидій, пільг не отримує. З висновку Жовківської РДА Львівської міської ради (як органу опіки та піклування) про доцільність позбавлення батьківських прав від 26.09.2014 р. № 02-29/2212, вбачається, що Жовківська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування розглянула подання служби у справах дітей Жовківської РДА, заяву [PERSON], [INFO], вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO]. З пояснень відповідачки вбачається, що вона всіляко старається виховувати дитину, цікавиться її навчанням, допомагає матеріально, оскільки надсилає гроші на ім'я тітки [PERSON], приїжджає до дитини, однак та не відчиняє двері та не хоче з нею спілкуватись. Коли її дитина навчалась в школі - інтернаті ім.. С.Крушельницької в м. Львові, вона її часто навідувала, приносила подарунки, фрукти, інші продукти харчування. Суд не надає віри таким показам відповідачки [PERSON], оскільки такі спростовуються показами свідків [PERSON], [PERSON], які ствердили, що відповідачка по справі [PERSON] жодного разу не була присутня на батьківських зборах, жодного разу не цікавилась її успіхами у навчанні. На виступи та на концерти, в яких приймала участь позивачка [PERSON], мати також не приходила. У своїх поясненнях відповідачка посилається на те, що у неї неприязні стосунки із свекрухою, що саме ці стосунки стали причиною такого ставлення дочки до неї, що свекруха разом з тіткою чинила їй перешкоди у вихованні дитини та у спілкуванні з нею. Однак жодного документального доказу, який би свідчив про те, що відповідачка зверталась за допомогою до органу опіки та піклування щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення часу зустрічей з дитиною суду не надала та відсутність такого пояснити не змогла. Також відповідачка не змогла пояснити суду яким саме чином їй чинились перешкоди зі сторони свекрухи та тітки у спілкуванні з дитиною в той час, як її дитина, позивачка по справі [PERSON], проживала в м. Львові в школі-інтернат ім.. С.Крушельницької на протязі п'яти днів тижня, а лише вихідні дні проводила вдома в м. Жовква. Також суд не надає віри показанням свідків [PERSON] та [PERSON], які у своїх показаннях посилаються виключно на слова відповідачки по справі [PERSON], хоча жодного разу ні [PERSON], ні [PERSON] не були свідками розмови чи прогулянки відповідачки зі своєю донькою [PERSON]. Обидва свідки стверджували, що відповідачка по справі безмежно любить свою доньку та готова все для неї зробити, що відкрила накопичувальний рахунок, на якому збирає кошти на навчання для своєї доньки [PERSON], однак ні свідки, ні відповідачка не представили суду жодного документального підтвердженні такого факту, не надали суду відповідних документів, які б свідчили про те, що відповідачка справді має намір матеріально допомогти своїй дитині у навчанні та придбати необхідний інструмент. Судом встановлено, що у своїх поясненнях свідки [PERSON] та [PERSON] вказують на те, що відповідачка по справі [PERSON] завжди цікавилась навчанням дитини, приходила на батьківські збори, відвідувала її в інтернаті, приносила подарунки. Однак таким свідченням суд не надає віри, оскільки свідки [PERSON] та [PERSON] являються вчителями загальноосвітніх предметів та можуть бути свідками лише тих випадків, які мають місце під час проведення ними уроків, або під час безпосереднього спілкування з дитиною та мамою одночасно. Самі свідки вказують на те, що мати відвідувала дитину в інтернаті, тобто в позаурочний час, а тому не можуть стверджувати таке, оскільки не знаходились в приміщенні школи, так як закінчився робочий день. Свідками таких подій могли бути вихователі, які в той момент знаходились на робочому місці та учні, які проживають в інтернаті. Такі свідчення свідків були спростовані свідченням неповнолітнього свідка [PERSON], яка вказала, що свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні ствердили, що були свідками її зустрічей з мамою, відповідачкою по справі [PERSON], однак такі зустрічі могли відбуватись в приміщенні інтернату школи в позаурочний, вечірній час і свідками таких зустрічей вони бути не могли, оскільки не знаходились в приміщенні школи, так як закінчився робочий день. Свідками таких подій могли бути чергові вихователі та учні, які проживають в інтернаті. Також неповнолітня свідок пояснила, що мала місце така ситуація, коли її мати [PERSON] вчинила сварку на перерві між уроками і свідками такої теж були учні її класу та інші учні які прибігли на крик подивитись, що трапилось. Ні класного керівника [PERSON], ні завуча школи [PERSON] в цей момент не було і про таку ситуацію вони могли знати лише зі слів очевидців, якими були безпосередньо діти. Таким чином, судом встановлено, що у відповідачки не вбачається бажання приймати участь у вихованні, дитини, підвищенні рівня її знань та оздоровлення дитини. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. - дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до положень та принципів Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, Конвенції ООН про права дитини, прийнятої та відкритої для підписання, ратифікації та приєднання 20.11.1989 року, яка набрала чинності для України з 27.09.1991 року, Європейської соціальної хартії, яка вступила в силу 01.07.1999 року, Конституції України,Законів України «Про охорону дитинства», «Про міжнародне приватне право», СК України дитина потребує спеціальної охорони і піклування, особливої уваги, має право на особливий захист і допомогу для її благополуччя і гармонійного розвитку. Згідно роз'яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовна заява є підставною і підлягає задоволенню, оскільки відповідачка [PERSON] без поважних на це причин не виявляє щодо своєї дитини батьківського піклування, ухиляється від виконання свого обов'язку по вихованню доньки, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, а тому її слід позбавити батьківських прав, оскільки таке буде відповідати інтересам дитини. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. І оскільки позивачка при подачі позову до суду не сплатила судового збору, то суд прийшов до висновку, що з відповідачки в користь держави підлягають стягненню судові витрати. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved