Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений з відповідачем, так як шлюбні відносини припинені, подальше збереження шлюбу неможливе, бо суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить не надавати строку на примирення, на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати своє дошлюбне прізвище не бажає (а.с. 23). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 18). Справу розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази, переконавшись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Недригайлівського районного управління юстиції у Сумській області 13 грудня 1997 року, актовий запис №33, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БП №059607 (а.с. 6). У шлюбі у сторін 04 березня 2010 року народилася дитина [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БП №097427 (а.с. 5). Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, зберегти сім'ю неможливо, шлюбні відносини припинено. Спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю немає. Суд вважає, що шлюб сторін існує формально та його подальше збереження є неможливим. Згідно з ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. На підставі ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлена. На підставі викладеного,

Outcome: approved