Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙФ А.П.», 3-тя особа - Деснянський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зняття арешту. Вимоги позову обґрунтовано наступним. 24.03.2015 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» до [PERSON] та [PERSON] про заборгованості за кредитним договором задоволені повністю. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитом у сумі 749971,78 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ станом на 13.01.2014 року - 5994524,43 грн.; по відсоткам в сумі 185 731,87 доларів СІЛА, що еквівалентно курсу НБУ станом на 16.10.2013 року - 1 484 554,83 грн., а всього на загальну суму 935 703, 65 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ станом на 13.01.2014 року - 7 479 079,27 грн. та судовий збір з кожного у розмірі 1 827,00 грн. На підставі даного рішення суд видав виконавчий лист № 754/4619/14-ц від 21.04.2016 року, відповідно до якого державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесла постанову від 07.09.2018 р. про арешт майна боржника [PERSON] ( ВП № 57160229 ) 05.06.2019 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва задоволено заяву ТОВ «ВАЙФ А.П.» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі №754/4619/14-ц, замінено вибулого Стягувача ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ВАЙФ А.П.», у виконавчому проваджені №57160229, боржник - [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на підставі виконавчого листа №754/4619/14-ц, який видав Деснянський районний суд м. Києва. За відомостями автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавче провадження №57160229 з примусового виконання виконавчого листа 754/4619/14-ц, виданого Деснянським районним судом м. Києва 21.04.2016 року, повернуте стягувачу. За відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно арешт на нерухоме боржнику [PERSON] , не знятий. Вказано, що на сьогоднішній день є домовленість з відповідачем в порядку ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, у зв`язку з цим є необхідність зняти арешт з усього майна оскільки він унеможливлює такі дії. Окрім того, наявність даного арешту перешкоджає виконання боржником в добровільному порядку рішення суду про, що є домовленість з новим стягувачем за проведеними переговорами. Посилаючись на викладені обставини справи, Позивач просить суд: зняти арешт з майна, яке належить [PERSON] , що був накладений постановою державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 07.09.2018 р. по виконавчому № 57160229 з примусового виконання виконавчого листа № 754/4619/14-ц, виданого Деснянським районним суд м. Києва 21.04.2016 року. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, як справа незначної складності, враховуючи, що ціна позову в цій справі не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2019 року прийнято до розгляду справу за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙФ А.П.», 3-тя особа - Деснянський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зняття арешту. Визначено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання по справі. Відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «ВАЙФ А.П.», в особі директора [PERSON], в порядку ст. 178 ЦПК України подано Відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд задовольнити позовну заяву про зняття арешту, мотивуючи тим, що дійсно є домовленість з Позивачем в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку», у зв`язку з чим є необхідність зняти арешт з усього нерухомого майна, оскільки він унеможливлює виконання рішення суду. Позивач до судового засідання не з`явився, представником позивача до початку судового засідання подано заву про розгляд справи у відсутності позивача, представника позивача, вимоги позову підтримує та просить задовольнити. Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАЙФ А.П.» до судового засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлено своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали цивільної справи. Причини неявки суду невідомі. Представник 3-ї особи - Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві до судового засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлено своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали цивільної справи. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п.11 ч.1 ст.2, п.5 ч.5 ст.12 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Згідно з ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року було зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З огляду на вищезазначені обставини, та з урахуванням того, що сторони будучи повідомлені належним чином про день та час судового засідання, не з`являлись в судове засідання, враховуючи тривалість розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов таких висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» - задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , (і.н. [NUMBER] ) та [PERSON] , (і.н. [NUMBER] ) на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитом у сумі 749 971,78 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ станом на 13.01.2014 року - 5 994 524 грн. 43 коп.; по відсоткам в сумі 185 731,87 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ станом на 16.10.2013 року - 1 484 554 грн. 83 коп., а всього на загальну суму 935 703, 65 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ станом на 13.01.2014 року - 7 479 079 грн. 27 коп. та судовий збір з кожного у розмірі 1 827 грн. Зустрічний позов [PERSON] залишено без задоволення. На виконання рішення суду, 21 квітня 2016 року Деснянським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №754/4619/14-ц. 26 вересня 2018 року державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві,

Outcome: approved