Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] вона уклала шлюб 13 грудня 1991 року, який був зареєстрований Городоцьким райвідділом ЗАГС Хмельницької області. В шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Проте, спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок чого шлюб між ними було розірвано, про що в цивільній справі № 2-620/11 було ухвалено рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 01.11.2011 року. Після розірвання шлюбу, вона разом з дітьми переїхала проживати у [INFO], де і мешкає по сьогоднішній день. [PERSON] і [PERSON] знаходяться на її утриманні і вихованні. Оскільки відповідач не бажав добровільно виконувати свій батьківський обовязок щодо утримання дітей, вона була змушена звернутись до суду про стягнення аліментів з останнього. На підставі рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 09.04.2012 року та виконавчого листа, виданого 11.04.2012 року цим же судом по цивільній справі № 2204/484/2012 р. (2/2204/225/12) відділом державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції Хмельницької області було відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.03.2012 року і до досягнення дітьми повноліття. Однак відповідач [PERSON] аліменти сплачує невчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого, за період з 15.03.2012 року по 01.12.2014 року утворилась значна заборгованість, яка складає 6800,50 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком, виданою відділом ДВС Городоцького районного управління юстиції Хмельницької області № 03-29/8822 від 25.12.2014 року. Згідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України «Відповідальність за прострочення сплати аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір пені від суми несплачених боржником [PERSON] аліментів за період з 15.03.2012 року по 01.12.2014 року в цілому складає 44754,71 грн. Вираховуючи вказану суму, беручі до уваги довідку-розрахунок від 25.12.2014 р., вона виходила з наступного: · За 2012 рік нараховано 6577,64 грн. по сплаті аліментів, а сплачено - 2677,00 грн. Заборгованість по сплаті аліментів за 2012 рік становить: 6577,64 - 2677,00 = 3900,64 грн. Кількість днів з 01.01.2013р. по 01.02.2015р. складає 365днів х 2 + 31 день (за січень 2015р.) = 761 день. 1% від суми 3900,64 грн. за 761 день складає: 3900,64 х 1% х761 = 29683,87 грн. - пеня за 2012 рік. · За 2013 рік нараховано 8757,60 грн. по сплаті аліментів, а сплачено 4647,47 грн. Заборгованість по сплаті аліментів за 2013 рік становить: 8757,60 - 4647,47 = 4110,13 грн.Кількість днів з 01.01.2014р. по 01.02.2015р. складає: 365днів +31 день = 396 днів 1% від суми 4110,13 грн. за 396 днів складає: 4110,13 х 1% х396 = 16276,11грн. - пеня за 2013 рік. Отже, розмір пені за заборгованість по сплаті аліментів за 2012, 2013 роки складає: 29683,87 грн. + 16276,11грн. = 45959,98 грн. · За 2014 рік нараховано 8653,20 грн. по сплаті аліментів, а сплачено 9858,47 грн. Отже, за 2014 рік аліменти переплачено у розмірі: 9858,47 - 8653,20 грн. = 1205,27 грн. Тому розмір неустойки за прострочення сплати аліментів за 2012, 2013 роки з урахуваннями переплати в 2014 році складає: 45959,98 гри. - 1205,27 грн. = 44754,71 грн. Вважає, що з відповідача слід стягнути в її користь зазначену суму неустойки, оскільки відповідач, ухиляючись від сплати аліментів в тому розмірі, який визначений судом, завдає шкоди інтересам та здоровю наших неповнолітніх дітей. Коштів, які останній перераховує на двох дітей, не вистачає ані на їх утримання, ані на їх лікування. Так, їхній син [PERSON] є інвалідом з дитинства за діагнозом «Правобічний сколіоз грудного відділу хребта III ст.» для лікування якого, окрім посиленого вітамінного харчування, оплати консультацій лікарів, необхідно три-чотири рази на рік придбавати корсети, вартість яких становить від 2200,00 грн. до 3100.00 грн. за 1 шт. Аналогічна хвороба спостерігається і у доньки [PERSON], а відповідно є необхідність і для неї придбавати такі корсети та нести інші витрати, повязані з її лікуванням і оздоровленням. Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дітей, зобовязаний брати участь у додаткових витратах, що викликані особливими обставинами, зокрема, в даному випадку - хворобами дітей. Оскільки за 2014 рік вона понесла додаткові витрати на дітей в розмірі 11000.00 грн., вважає, що відповідач повинен також відшкодувати їй половину здійснених витрат одноразово в сумі 5500.00 грн. Враховуючи викладене вище, беручи до уваги те, що в звязку з неповною сплатою відповідачем аліментів, її матеріальне становище значно погіршилось, утримувати та забезпечувати належний стан здоровя дітей самій їй надзвичайно важко, а відповідач самоусунувся від своїх батьківських обовязків, належним чином не виконує рішення суду про стягнення аліментів, вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів та стягнення додаткових витрат, понесених мною у звязку із хворобами дітей, про які відповідачу достеменно відомо. А тому у неї виникла потреба звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] не з»явилася, однак від неї поступила заява, в якій вона просить слухати справу у її відсутності, уточнені заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а тому суд розглянув справу у її відсутності на підставі наявних доказів по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, однак від нього поступила заява, в якій він заперечує щодо задоволення позовних вимог, просить взяти до уваги обставини, викладені в письмовому запереченні, просить слухати справу у його відсутності, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів по справі. Відповідно до ст.197 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені позовні вимоги слід задоволити, виходячи з таких підстав: Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії І-БВ №307011 від 05.08.1999р., [PERSON] народився 30.07.1999 р., про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено запис за №116, батьками зазначені сторони по справі. Як вбачається із копії свідоцтва про народження від 05.08.1999р., [PERSON] народилася 08.08.2001 р., про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено запис за №128, батьками зазначені сторони по справі. Згідно копії рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 2-620/11р. вбачається, що шлюб між сторонами по справі розірвано 01.11.2011р. Згідно копії рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 09.04.2012р. вбачається, що з [PERSON] стягують аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 15 березня 2012р. і до досягнення дітьми повноліття. Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментах за №03-29/8822 від 25.12.2014р., виданої Відділом ДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, заборгованість за період з 15.03.2012р. по 01.12.2014р. становить 6805,50 грн., сплачено 17182,94 грн. Як вбачається із медичного висновку №5 від 11.02.2013р. «Про дитину інваліда віком до 18 років», що [PERSON] має захворювання правобічний сколіоз грудного відділу хребта ІІІ ст. Як вбачається із довідки №6 від 16.01.2015р., [PERSON] має захворювання: хронічний компенсований тонзиліт, сколіоз грудного відділу хребта ІІІ ст. Відповідно до статті 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, а відтак, оскільки утримання батьками своїх дітей до повноліття є їх конституційним обов»язком, який передбачений частиною 2 статті 51 Конституції України, відтак з відповідача слід стягнути неустойку від заборгованості по сплаті аліментів за 2012, 2013 роки із урахуванням переплати в 2014р. в розмірі 3425,76 грн. Відповідно до вимог ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. А тому, аналізуючи зібрані факти, судом встановлено, що з відповідача [PERSON] проводяться стягнення в примусовому порядку на підставі рішення Городоцького районного суду Хмельницької області та виконавчого листа №2204/484/2012р. ( 2/2204/225/12р.) від 09.04.2012р., з чого випливає, що останній має можливість надавати матеріальну допомогу своїм неповнолітнім дітям. Крім того, Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п.22 роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, тощо. Суд бере до уваги той факт, що відповідач потребує амбулаторного та періодично стаціонарного лікування ( довідка №32/4 від 17.02.2015р.), згідно довідки за №1386 від 17.02.2015р., виданої виконкомом Городоцької міської ради, [PERSON] з 1998 року не працює, крім того останній перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Городоцької РДА, як одержувач допомоги по догляду за престарілою [PERSON], [INFO] з 07.08.2006р. по 03.07.2012р. (довідка за №2/21 від 22.11.2012р.), однак відповідачем не представлено жодних письмових доказів правильності чи спростування нарахування неустойки, документів матеріального та сімейного стану платника аліментів ( довідки з Державної служби зайнятості України, тощо ), відповідач [PERSON] не звертався до Відділу державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції Хмельницької області із письмовим зверненням з приводу роз»яснення чи перерахування розрахунку по аліментах, тощо. Відповідно п.7.5.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15.12.99р. за № 74/5 «Розмір заборгованості з аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості в твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник у цей період не працював, то заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості, та оскільки, головною підставою нарахування неустойки (пені) є виконавчий лист та рішення суду, заявлені позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Крім того,відповідно до статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоровя дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо), а оскільки позивачем представлено всі необхідні письмові докази, а саме медичний висновок №5 від 11.02.2013р. «Про дитину інваліда віком до 18 років», з якого вбачається, що [PERSON] має захворювання правобічний сколіоз грудного відділу хребта ІІІ ст., довідку №6 від 16.01.2015р., згідно якої видно, що [PERSON], [INFO], проживаюча в [INFO], має захворювання: хронічний компенсований тонзиліт, сколіоз грудного відділу хребта ІІІ ст., долучено товарні чеки від 19.12.2014р., від 31.01.2014р., від 27.05.2014р. на придбання корсетів, крім того, представлено довідку за №8 від 16.01.2015р., з якої вбачається, що позивач [PERSON] з 24.09.2008р. і по теперішній час не працює, а тому не виникає жодного сумніву з приводу заявлення позовних вимог. Стягненню з відповідача також підлягають судові витрати. Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Відповідно до положень ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення, суд повинен з»ясувати зокрема, питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. На підставі наведеного та

Outcome: approved