Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON] , звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просила встановити факт фактичного проживання та реєстрації на законних підставах її, [PERSON] , [INFO] , в житловому приміщенні кімнаті №721 гуртожитку [ADDRESS] адресою: [ADDRESS] з 19.02.2014 року, визнати за нею, [PERSON] , [INFO] , право користування на законних підставах жилим приміщенням кімнатою [ADDRESS] гуртожитку [ADDRESS] адресою: [ADDRESS] з 19.02.2014 року, встановити факт фактичного проживання та реєстрації на законних підставах [PERSON] , [INFO] , в житловому приміщенні кімнаті №721 гуртожитку за адресою: [ADDRESS] з 02.06.2014 року, визнати за [PERSON] , [INFO] , право користування на законних підставах жилим приміщенням кімнатою [ADDRESS] гуртожитку [ADDRESS] адресою: [ADDRESS] з 02.06.2014 року. В обґрунтування вимог позивач вказала, що вона проживає у кімнаті [ADDRESS] була надана їй на підставі постанови № 6 від 19.02.2014 року про переселення з кімнати №403 в кімнату №721 та ордера на жилу площу в гуртожитку від 19.02.2019 року виданих Публічним акціонерним товариством «Електромотор». Із 17.09.2003 року позивач проживала в кімнаті №403, що підтверджується постановою №6 від 19.02.2014 року та відповідною відміткою в паспорті. [INFO] у позивача народився син [PERSON] , який з дня народження був зареєстрований у кімнаті гуртожитку №721 разом зі своєю матір`ю. Згідно відмітки у паспорті громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] реєстрацію її місця проживання було здійснено за адресою: [ADDRESS] ),\~але при проведенні зазначеної реєстрації не вказано кімнати, в якій вона проживає в гуртожитку. З-за такої обставини у позивачки та її сина в останній час почали виникати постійні конфліктні ситуації з органами, що надають субсидію, адже маються розбіжності з довідками та паспортними даними. Окрім цього, позивачі не мають можливості реалізувати своє право на приватизацію кімнати в гуртожитку, адже підтвердженням проживання в гуртожитку у визначеній кімнаті є лише відмітка дати реєстрації в паспорті з зазначенням кімнати, а для реалізації такого права згідно\~Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків"\~мешканцям гуртожитку, необхідно на законних підставах проживати у ньому більше 5 років, у зв`язку з чим змушені звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду\~від 24\~вересня 2019\~року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 24 жовтня 2019 року від представника відповідача Територіальної громади в особі Полтавської міської ради Пашко Н.С. до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача (а.с.29-32). 31.10.2019 року від позивача [PERSON] до суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Управління майном комунальної власності міста Полтави Полтавської міської ради (а.с.33) Ухвалою суду від 31 жовтня 2019 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Управління майном комунальної власності міста Полтави Полтавської міської ради. 02 грудня 2019 року від відповідача - Управління майном комунальної власності міста Полтави Полтавської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду та прохав розглядати справу без участі представника управління (а.с.54-57). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, від її представника адвоката Щербака В.М. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримують та прохали їх задовольнити (а.с.58-60). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, КП «ЖЕО № 2» у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.53). Суд вирішив судовий розгляд проводити у відсутність сторін, враховуючи положення ст.ст.211,223 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів позову, позивач не може реалізувати своє право на приватизацію житла без визнання права користування житлом в судовому порядку, а тому звернувся до суду із відповідним позовом. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини право на повагу до свого житла охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Також ст.47\~Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ч.1 ст.12, ч.1 ст.13\~ЦК України\~особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, але у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Стаття 15 ЦК України\~передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст.16 ЦК України). Згідно з положеннями\~ч.1 ст.2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Судом встановлено, що відповідно до постанови №6\~від 19.02.2014\~року про\~переселення [PERSON] \~з кімнати\~№403\~в кімнату\~№721\~та ордера\~на жилу\~площу в\~гуртожитку від\~19.02.2019\~року виданих\~Публічним акціонерним\~товариством «Електромотор»\~ [PERSON] надано\~кімнату №\~ [NUMBER] \~в гуртожитку,\~який розташований\~за адресою\~ [ADDRESS] (а.с.11-12). 17.09.2003 року позивач [PERSON] була зареєстрована у гуртожитку [ADDRESS] без зазначення номера кімнати, що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] (а.с.8). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] (а.с.10). З копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 171 вбачається, що [PERSON] з 17.09.2003 року разом з сином [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого з 02.06.2014 року за адресою [ADDRESS] ). З копії технічного паспорту виданого Полтавським бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» вбачається, що технічний паспорт на кімнату № [NUMBER] у гуртожитку по [ADDRESS] виданий на ім`я [PERSON] (а.с.14). Рішенням двадцять першої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 19.02.2019 року (копія додається) прийнято у комунальну власність територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради гуртожиток за адресою: [ADDRESS] , залишивши цілісний майновий комплекс у статусі «гуртожиток» (а.с.16). Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради №98 від 22.05.2019 року (копія додається) затверджено акти приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність, у тому числі й щодо гуртожитку за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Рішенням позачергової\~двадцять п`ятої\~сесії сьомого\~скликання Полтавської\~міської ради\~від 12.07.2019\~року (копія\~додається)\~залишено житловий\~комплекс гуртожитку\~за адресою:\~ [ADDRESS] у\~статусі «гуртожиток»\~та дозволено\~приватизацію його\~жилих та\~допоміжних приміщень\~ (а.с.18). Відповідно до\~ст. 9 ЖК України\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до\~ст.29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно з ч.1.\~ст.61 ЖК України\~\~користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно\~\~до договору найму жилого приміщення . Згідно зі\~ст. 345 ЦК України\~фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Статтею 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~передбачено, що приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Частиною четвертою\~статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~передбачено, що право на приватизацію квартири державного житлового фонду одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах. В силу статей\~1,\~3,\~8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 10 ст.8 вищевказаного закону, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Згідно з п.1\~ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати) кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Пунктами 4, 5 ст. 5 передбачено право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього\~Закону. Пункт 18 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» затверджено\~наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 р. № 396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за №109/17404 зі змінами внесеними згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 114 від 10.05.2018 року передбачено подання до органу приватизації цілий ряд документів. З урахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачів є законними, обґрунтованими та такими, що не порушують прав та інтересів відповідача та інших осіб,\~оскільки позивачі довели, що \~фактично проживали та були зареєстровані на законних підставах в житловому приміщенні\~- кімнаті [ADDRESS] , та мають право користування на законних підставах вказаним житловим приміщенням, а тому позов\~\~ підлягає задоволенню.

Outcome: approved