Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту проживання зі спадкодавцем та зміну черговості одержання права на спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.05.1972 року уклала шлюб із [PERSON]. Від даного шлюбу у подружжя народилося дві доньки. Після укладення шлюбу подружжя побудувало будинок по тупику Маяковського, 27 в місті Вінниці. Під час перебування у шлюбі виникли непорозуміння та шлюб розпався, про що було видане відповідне свідоцтво про розірвання шлюбу від 03.08.2011 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Проте, фактично стосунки не змінились подружжя проживало разом, вело спільне господарство, побут та бюджет. Підтримували сімейні відносини без повторної реєстрації шлюбу. В 2002 році [PERSON] через травму ноги здійснили замінну колінного суглобу. Згодом, на початку 2015 року у [PERSON] виявили лейкоз 2-ї стадії, після чого почалося тривале лікування хіміотерапією, хвороба прогресувала чоловік не міг пересуватися без милиць, потребував сторонньої допомоги, як фізичної так і матеріальної, яку надавала позивач. Після тривалих хвороб чоловік [PERSON] помер 20.06.2016 року. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельну ділянку, майно знаходиться по тупику Маяковського, (25) 27 в місті Вінниці, який сторони побудували за роки подружнього життя. У звязку з тими обставинами, що чоловік помер, заповіту не залишив і після його смерті залишилося спадкове майно, і позивач не є спадкоємцем першої черги, позивач була змушена звернутися до суду із даним позовом, для реалізації права на отримання спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними у позовній заяві. [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій також зазначила, що визнає позовні вимоги в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, які дійсно підтвердили факт постійного проживання позивача [PERSON] однією сімєю разом з померлим чоловіком [PERSON] з 01.06.2011 року по 20.06.2016 року, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 27.05.1972 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який в подальшому після виникнення непорозумінь між подружжям було розірвано, а саме 03.08.2011 року, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-АМ № 069852 від 03.08.2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с.7). 20.06.2016 року [PERSON] помер в місті Вінниці, згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ № 349623, виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 8). Як вбачається із пояснень сторін, після смерті чоловіка відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: м. Вінниця, тупик Маяковського, буд. (25) 27 та земельну ділянку площею 0,0812 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 0510137000:03:051:0041, яка знаходяться за адресою: м. Вінниця, тупик Маяковського, буд. (25) 27. Із свідоцтва про право власності № 132621 від 18.08.2011 року, виданого виконкомом Вінницької міської ради, вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудою в цілому, які розташовані в місті Вінниці по тупику Маяковського, 27 на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с. 10). Із матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцями за законом першої черги після смерті померлого являються відповідачі [PERSON] та [PERSON], які подали відповідні заяви до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу про прийняття спадщини (а.с.42-43). Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 1259 Цивільного кодексу України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно довідки Міністерства охорони здоровя України серії 2-18 АВ№ 086406, [PERSON] безтерміново встановлена третя група інвалідності (а.с. 18). Відповідно до довідки-епікриз Міністерства охорони здоровя України, яка видана Вінницькою обласною клінічною лікарнею ім. М.І. Пирогова у [PERSON] встановлений діагноз "ідіопатичний мієлофіброз". Так, дійсно, як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін в судовому засіданні, позивач постійно проживала однією сім`єю з померлим, протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала допомогу [PERSON], який через похилий вік, інвалідність та тяжку хворобу був у безпорадному стані, останній не перебував з нею у зареєстрованому шлюбі і являється спадкоємцем за законом. Таким чином, на підставі викладеного та

Outcome: approved