Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу у розмірі 67588,15 грн., посилаючись на те, що 24.03.2011 року [PERSON] заявою про приєднання до Умов та правил фінансового лізингу виразив своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що разом з тарифами складають договір фінансового лізингу, відповідно до якого банк надав йому у платне користування автомобіль марки Daewoo, реєстраційний номер [NUMBER], а останній повинен був сплачувати щомісячні платежі, повязані з виконанням договору лізингу у строк та у розмірі, встановлені в додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. У звязку з порушенням вимог договору 02.08.2013 р. відповідно до акту прийому-передачі відповідач повернув автомобіль позивачу, але заборгованість за договором лізингу не сплатив, внаслідок чого станом на 10.03.2015 р. заборгованість за фактичний строк користування предметом лізингу 67588,15 грн. Крім того, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки на забезпечення виконання зобовязання по договору лізингу. Оскільки відповідачі свої зобовязання належним чином не виконували, позивач просить стягнути на його користь суму заборгованості разом з понесеними судовими витратами. Сторони у судове засідання не зявилися. Про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином. В матеріалах справи є заява представника позивача про підтримання позовних вимог і розгляд справи у його відсутності, в якій він також не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі повідомлялись про дату, місце та час судового засідання, до зали судових засідань не зявилися, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталися. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 24.03.2011 року [PERSON], ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши заяву про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу №OD30AX0000230202 у ПриватБанку, виразив своє бажання про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, що разом з тарифами складають договір фінансового лізингу. Відповідно до договору фінансового лізингу банк надав [PERSON]А у платне користування автомобіль марки Daewoo, модель:Matiz, рік випуску 2008, тип ТЗ:легковий автомобіль, № кузова/шасі: XWB4A11BV8A174122, реєстраційний номер [NUMBER], який належить ПАТ «ПриватБанк», а останній повинен був сплачувати щомісячні платежі в сумі 1523,5 грн. (частина вартості предмету лізингу, винагорода за користування та моніторинг предмету лізингу та ін..), повязані з виконанням договору лізингу у строк та у розмірі, встановлені в додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч.1 ст.806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Згідно з\~\~ положеннями ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг"\~(далі Закон)\~\~ фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу - лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до ст.2 Закону - відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються\~\~ цим Законом. Відповідно до статті 16 Закону сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом та інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 Закону лізингоодержувач зобов'язаний відповідно до умов договору своєчасно сплачувати лізингові платежі. У відповідності до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що за звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк термін. В силу ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу у платне користування автомобіль марки Daewoo, модель:Matiz, рік випуску 2008, тип ТЗ:легковий автомобіль, № кузова/шасі: XWB4A11BV8A174122, реєстраційний номер [NUMBER]. У свою чергу відповідач прийняв автомобіль, користувався ним, але зобовязання щодо своєчасної сплати лізингових платежів не виконував. 02.08.2013 р. відповідно до акту прийому-передачі відповідач повернув автомобіль позивачу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п.2.8.4.8.2.1. Умов та правил надання банківських послуг, у разі настання Події Дефолту Лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання Події Дефолту (надалі Повідомлення про Дефолт) та повернення Предмета лізингу. У Повідомленні про Дефолт, окрім зазначеної інформації, лізингодавець ставить вимогу про повернення забогованості за фактичний строк користування Предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобов'язань за цим Договором. Повернення Предмета лізинга здійснюється за адресою, вказаною у Повідомленні про Дефолт. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, відповідно до п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. У звязку з порушенням вимог договору 02.08.2013 р. відповідно до акту прийому-передачі відповідач повернув автомобіль позивачу. Згідно з п.2.8.4.8.2.1. Умов та правил надання банківських послуг, якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання Повідомлення про Дефолт , лізингоодержувач не усунув Подію Дефолту, лізингоодержувач зобовязаний негайно повернути в повному обсязі заборгованність за цим Договором та повернути Предмет лізингу, а Лізингодавець має право згідно ст.651 ЦК України здійснити одностороннє розірвання Договору з надсиланням лізингоодержувачу відповідного повідомлення. Договір вважається розірваним у дату, зазначену в повідомленні. Одностороннє розірвання Договору не звільняє лізингоодержувача від відповідальності за порушення зобов'язань за цим Договором, яка згідно розділу 2.8.4.1 «Визначення термінів та тлумачення» означає залежно від контексту грошові зобовязання лізингоодержувача перед лізингодавцем, строк сплати за якими настав або (і) суму коштів за такими грошовими зобовязаннями. У звязку з несвоєчасним наданням відповідачем грошових коштів для погашення заборгованості за договором, відповідно до розрахунку, станом на 10.03.2015 р. заборгованість за договором фінансового лізингу становить 67588,15 грн., з яких: заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу 11860,11 грн., заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу 3269,28 грн., заборгованість з пені 52438,76 грн. 24 березня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір поруки № OD30AX0000230202/1(а.с.15). Згідно п.2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно ч. 1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Частиною 2 вказаної нори передбачено, що Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частиною 1 ст.554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Отже, заборгованість за кредитом, яка складає 67588,15 грн., слід стягнути з відповідачів в солідарному порядку. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідачів також підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 675,88 грн.

Outcome: approved