Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 10191 (десять тисяч сто дев`яносто одна) гривня 14 копійок та витрат по сплаті судового збору в сумі 1921 гривня, мотивуючи тим, що КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» забезпечує послугами з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення житловий будинок [ADDRESS] . Відповідач проводив оплату не в повному обсязі, у зв`язку з чим за ним виникла заборгованість у вищевказаному розмірі. В судове засідання представник КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» не з`явився, надав до суду заяву якою підтримав позовні вимоги та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення справи або слухання справи за його відсутністю не направляв, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтуючись на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п.п.1, 2, 4 ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року за №1875-IV житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів тощо), послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) та на послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Отже послуга з централізованого опалення відноситься до комунальних послуг. На підставі ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України та п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630, відповідач зобов`язаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за користування квартирою, але й за комунальні послуги, зокрема за централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року за №2633-IV споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст.25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно довідки від 30.08.2019 року за №13/04-12-2631, наданої виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та знята з реєстраційного обліку 18.07.2018 року з метою вибуття в село Іллічанка Лиманського району Одеської області. Відповідно до довідки Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області №1273/05-10/4438 від 18.12.2019 року, інформація щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] на території Красносільської сільської ради, відсутні. Згідно даних по абоненту на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] , згідно якого квартира площею 50,8 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , забезпечується послугами з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення. Судом встановлено, що позивачем теплова енергія у квартиру [ADDRESS] , надавалась належним чином, заяву про відключення від теплопостачання відповідач не подавав. Розрахунок оплати за надані послуги з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення проводиться згідно тарифам, затвердженим рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за №1 від 06.01.2011 року та № 461 від 07.07.2013 року, постановами НКРЕКП № 146 від 17.10.2014 року, № 1171 від 31.03.2015 року та № 1171 від 31.03.2015 року. Оскільки послуги надаються, але їх оплата проводиться не у повному обсязі, сума боргу підтверджена особовим рахунком, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України "Про судовий збір", з відповідачів підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.

Outcome: approved