Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 29 березня 2017 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 17 лютого 2007 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Дусинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис №11. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалось. Вони не ведуть спільного господарства, з лютого 2015 року проживають окремо, а фактичні шлюбні відносини припинено. Сім`я існує формально, подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та їх малолітніх дітей. Протягом тривалого часу відповідач взагалі не надавав кошти на потреби сім`ї, та утримання дітей. Примирення між сторонами не можливе, а тому просить шлюб розірвати. Крім того, зазначає, що на даний час діти від даного шлюбу проживають з нею, вона їх самостійно виховує та утримує, тому просить стягнути аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі по 1500, 00 грн.що місяця на кожну дитину. В судове засідання сторони, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце судового засідання, не зявились. Позивач [PERSON] подала в канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, одночасно зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольни, проти заочного розгляду справи і винесення судом заочного рішення не заперечує.. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином судом був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить наявні в матеріалах справи поштові конверти та повідомлення в газеті «Новини Закарпаття» № 32 (4647) від 06 травня 2017 року року на імя [PERSON] про виклик відповідача в судове засідання, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2\~ст.197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Із свідоцтва про одруження, серії І-ФМ № 022612 вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 17 лютого 2007 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Дусинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис № 11 (арк.4 ). Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії І ФМ № 004776 від 19 квітня 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Свалявського районного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 12, [PERSON], [INFO], уроженця смт. Вороновиця, Вінницького району Вінницької області, змінив прізвище на [PERSON] (арк.8). В шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ФМ № 078998 від 14 листопада 2007 року арк. 5 ), та син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ФМ № 347026 від 15 березня 2016 року арк. 6 ). Як вбачається з свідоцтв про народження дітей\~ [PERSON], відповідач, являється батьком останніх (арк.5-6 ). Статтею 24 СК України\~установлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення, за яким шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються. З вказаних положень закону вбачається, що однією із засад шлюбу є його добровільність. При чому, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що причини розладу шлюбних відносин сторін мають тривалий і глибинний характер. Сторони втратили взаємні почуття любові та поваги, між ними відсутні взаємодопомога та підтримка, тобто те, що є правовою основою шлюбу. Згідно зі\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам малолітніх дітей, а тому шлюб слід розірвати. Разом з тим, у ч. 2\~ст.51 Конституції України\~закріплено обов'язок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття. Статтею 180 Сімейного кодексу України\~також передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пленум Верховного Суду України у пункті 17 своєї\~постанови №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~роз'яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч.3\~ст.181 СК України). У відповідності до\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів,\~\~інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі . Згідно ч. 1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1\~ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Та обставина, що неповнолітні діти проживають разом з позивачем, сторонами не оспорюється.\~\~ Крім цього відповідачем не надано доказів про наявність обставин, які істотно обмежують працездатність відповідача чи наявність інших обставин, наведених у ч.1\~ст.182 СК України, які б ставили його у вкрай скрутне матеріальне становище внаслідок стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі, про який просить позивач. Відповідно до ч.4\~ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що причини розладу шлюбних відносин сторін мають тривалий і глибинний характер. Сторони втратили взаємні почуття любові та поваги, між ними відсутні взаємодопомога та підтримка, тобто те, що є правовою основою шлюбу, а тому шлюб між сторонами слід розірвати, з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, в розмірі по 1500,00 грн. на кожну дитину щомісячно (3000,00 грн. щомісячно на обох дітей), починаючи з дня подачі позовної заяви до суду - з 29 березня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. В силу вимог п.1 ч.1\~ст.367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею витрати у виді судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved