Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 27 серпня 2018 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на час навчання. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано в 2006 році, мають доньку [PERSON], [INFO], яка навчається. Просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти в розмірі по 1000 грн. щомісячно на утримання дочки [PERSON], [INFO], на період навчання. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28 серпня 2018 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду, відзив на позовну заяву не подавав, про причини своєї неявки суд не повідомив, з жодними клопотаннями до суду не звертався. Представник відповідача [PERSON] в судове засіданні також не з'явився, хоча був повідомлений судом про дату, час та місце розгляду, засобами зв'язку повідомив суд про неможливість явки в судове засідання. Відповідно до ст. 240 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 223 цього Кодексу. Суд приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи. Зокрема, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, поважність причин неявки представника відповідача не знайшла свого підтвердження. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, звернулася з заявою, в якій просила суд розглядати справу без її участі. Суд, заслухавши позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, про що в Книзі розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 436 від 18 жовтня 2006 року. Також встановлено, що сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Встановлено, що [PERSON], [INFO], досягла повноліття та навчається, є студенткою п'ятого курсу навчально-наукового інституту нафти і газу Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка, денної форми навчання, плановий строк навчання по 31 грудня 2019 року. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з частиною першою статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оскільки повнолітня донька відповідача навчається і потребує матеріальної допомоги, яку відповідач не надає, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] відповідного утримання. Суд виходить з того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, він інших аліментних зобов'язань не має, відзив на заяву не подавав. Можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки встановлена рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10 березня 2017 року в справі № 552/215/17, яким було стягнуто з відповідача аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] до 30 червня 2018 року. З огляду на зазначене, враховуючи обставини, передбачені ст.ст. 182, 200 СК України, в тому числі стан здоров'я та матеріальне становище сторін по справі, стан здоров'я повнолітньої [PERSON], суд приходить до висновку, що з відповідача на корсить позивача підлягають стягненню аліменти, розмір яких підлягає визначенню саме в твердій грошовій сумі, в розмірі 1000 грн. Такий розмір є обґрунтованим та справедливим. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Стаття 201 СК України передбачає, що до правовідносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статті 191 цього Кодексу, в якій зазначено, що аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. З огляду на зазначене аліменти на повнолітню дитину слід стягнути починаючи з 27 серпня 2018 року. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Також з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved