Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON] та Харківської міської ради, у якій просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою м. Харків, вул. Кузнецька, 100-а, разом із самочинно реконструйованою часткою та усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою. 17.06.2013 року до суду подано уточнену позовну заяву, у якій позивач просить суд визначити порядок користування земельною ділянкою. В обґрунтування заявлених вимог, позивач вказує на те, що він є власником 1/3 та 1/6, а разом 1/2 частини земельної ділянки за адресою м. Харків, вул. Кузнецька, 100-а на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом. В 1985 році дідусем позивача було реконструйовано будинок, зведено прибудову, яка визначена в технічному паспорті та плані як приміщення а3 та а4, загальною площею 10,5 м2. Ухвалою суду від 04.03.2014 року, за клопотанням позивача, призначено судову будівельно-технічну експертизу. За результатами проведеної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, запропоновано чотири варіанти порядку користування земельною ділянкою та три варіанти порядку користування житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами з відступом від ідеальних часток та один варіант у відповідності до ідеальних часток. У судовому засіданні сторони висловили думки за результатами експертизи та просили встановити порядок користування ділянкою та будинком максимально близько до ідеальних визначених часток. Так, відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України та ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються 1 рівні умов здійснення своїх прав. У відповідності з ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України, держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. У ст. 392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як розяснено у п.19 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 року Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. Це ж стосується і випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Так, достовірно встановлено, що позивач, [PERSON], та відповідач, [PERSON], є співвласниками земельної ділянки за адресою м. Харків, вул. Кузнецька, 100-А в ідеальних частках по 50/100 частин кожен. Згідно ч.3 ст.158 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. З висновку проведеної експертизи вбачається можливість розподілу спірної земельної ділянки з врахуванням належності частин будинковолодіння співвласникам та фактичного користування земельною ділянкою співвласниками, можливий в частках, найбільш наближених до ідеальних. Варіант порядку користування земельною ділянкою викладений у дослідницькій частині по першому питанню та зображений на схемі в додатку № 3 (а.с.93). На основі викладеного суд приходить до висновку, що оскільки спірна земельна ділянка знаходиться в спільному користуванні позивача та відповідачів, між ними існує спір з приводу меж, розміру та порядку користування земельною ділянкою, тому позов слід задовольнити і встановити порядок користування вказаною земельною ділянкою. Враховуючи, що запропонований судовою будівельно-технічною експертизою варіант розподілу земельної ділянки визначений з врахуванням розміру земельної ділянки, розташування на ній будівель та споруд, їх розмірів, відстаней між будівлями і межами земельної ділянки, належності частин будинковолодіння співвласникам, розмірів ідеальних часток співвласників та фактичного користування земельною ділянкою, суд приходить до висновку, що слід встановити порядок користування земельною ділянкою саме по такому варіанту, а саме слід виділити в користування [PERSON] земельну ділянку площею 171,5 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Кузнецька, 100-А, виділити в користування [PERSON] земельну ділянку площею 171,5 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Кузнецька, 100-А. Із визначенням межі розподілу земельної ділянки за адресою м. Харків, вул. Кузнецька, 100-А поділяє земельну ділянку на ділянки: по вул. Кузнецькій розділивши огорожу на відрізки 3,0 м. та 9,05 м. від точки 3,0 по прямій лінії на відстань 13,7 м., праворуч на 4,4 та по лінії розподілу житлового будинку до тильної частини огорожі розділивши її на відрізки 11,6 м. та 5,4 м. На підставі ст.158 ЗК України, Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ",

Outcome: approved