Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась у суд з позовом до відповідача [PERSON] та просила стягувати з нього на її користь аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 28.10.2015 вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбних стосунків не підтримують та разом не проживають. Донька [PERSON] проживає разом з матір`ю, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, чим не виконує батьківський обов`язок. Ухвалою суду від 10.10.2019 р. відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 29.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутності та позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Обставини справи, встановлені судом. Сторони перебувають у шлюбі з 28.10.2015 року, від якого мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбних відносин сторони не підтримують та разом не проживають. Малолітня дитина проживає разом з матір`ю, що підтверджується довідкою ТОВ "Центральний 1" №1069 від 03.09.2019 року. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, чим не виконує батьківський обов`язок. Дані обставини відповідачем не спростовані. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частини 1, 2 статті 184 СК України виписана законодавцем таким чином, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи обставини справи, з урахуванням обов`язку матері щодо утримання дитини, беручи до уваги матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з 16.09.2019 року і до досягнення дитиною повнолітня. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved