Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду із позовною заявою до [PERSON] та Грозинецької сільської ради Хотинського району про визнання права власності на ? частку нерухомого майна придбаного в період шлюбу та визнання права власності на ? частку нерухомого майна за набувальною давністю В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] , померла\~ [PERSON] , яка проживала у своєму власному нажитому господарстві по [ADDRESS] .\~ Вказане господарство в 1990-1991 роках відносилось до категорії колгоспного двору і в ньому були прописані: [PERSON] та [PERSON] . Тобто, у зазначеному колгоспному дворі були прописані двоє осіб [PERSON] та [PERSON] , то їм належало в рівних частках по ? частки нерухомого майна, як членам колгоспного двору.\~ На той час дане господарство складалось із : 1)\~ житлового будинку літ. А загальною площею 32,9 кв.м., житловою 28,9 кв.м. 1965 року забудови, 2) Ганку літ.а площею 1,6 кв.м. 1965 року забудови, 3) літня кухня літ. В площею 14,4 кв. м., 1965 року забудови, 4) Ганок літ.в площею,1 кв.м., 1965 року забудови. Загальна вартість вказаного майна відповідно до інформаційної довідки від 02.08.2019 року, становить 81 000 гривень.\~ Вказує, що після смерті гр. [PERSON] відкрилась спадщина на ? частку спадкового майна, що складалось із 1)\~ житлового будинку літ. А загальною площею 32.9 кв.м. житловою 28,9 кв.м 1965 року забудови,\~ 2) Ганку літ.а площею 1,6 кв.м. 1965 року забудови, 3) літня кухня літ. В площею 14,4 кв. м., 1965 року забудови, 4) Ганок літ.в площею,1 кв.м., 1965 року забудови, яке розташоване по [ADDRESS] , що належало їй як члену колгоспного двору. За життя заповіт [PERSON] складено не було. При цьому, після смерті [PERSON] позивачка з відповідачем [PERSON] безперервно більше 20 років проживали у господарстві по [ADDRESS] , тому вони відкрито користувалися та безперервно володіли всім наявним майном. Крім того зазначає, що 28 березня 1990 року у виконкомі Колінковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Так, перебуваючи у шлюбі з відповідачем [PERSON] на початку 1993 року за спільні кошти та спільними зусиллями ними постійно здійснювались внутрішні та зовнішні ремонтно-оздоблювальні роботи, капітальний ремонт житлового будинку літ.А загальна площею 32,9 кв.м., 1965 року забудови,\~ 2) Ганку літ.а площею 1,6 кв.м. 1965 року забудови, 3) літня кухня літ. В площею 14,4 кв. м., 1965 року забудови, 4) Ганок літ.в площею,1 кв.м., 1965 року забудови, що розташовані за адресою: по [ADDRESS] , де вони разом проживали, в результаті чого вартість вказаного житлового будинку та інших будівель та споруд значно зросли в ціні. При цьому, під час спільного проживання у шлюбі нею та відповідачем в 1997 році було розпочато будівництво житлового будинку літ.Б, який на даний час є незавершеним будівництвом, відсоткова готовність житлового будинку літ.Б. становить 71 відсоток, що підтверджується довідкою про технічний стан нерухомого майна № 169 від 24.06.2019 року. А також було збудовано господарські будівлі та споруди, а саме : 1) Сарай літ.Г, площею 30,7 кв.м., 1999 року забудови, 2) ганок літ.г площею 1,4 кв.м.\~ 1999 року забудови;\~ 3) Сарай літ.Д площею 8.0 кв.м.\~ 1999 року забудови;\~ 4) Навіс літ.Ж площею 16,3 кв.м.\~ 1997 року забудови;\~\~ 5) Вбиральня літ.З площею 1,4 кв.м.,\~ 2005 року забудови;\~ 6) Погріб\~ літ.(ПГ) площею 40,9 кв.м. 1998 року забудови;\~ 7)\~ Вхід в погріб(ВхПГ) площею 5.1 кв.м., 1988 року забудови;\~\~ 8) Ворота №1\~ площею 9,0\~ кв.м., 2000 року забудови;\~ 9) огорожа №2 площею 29,9 кв.м., 2000 року забудови;\~ 10) Криниця №3, 2013 року забудови;\~ 11)\~ Замощення1 площею 59,3 кв.м., 2001 року забудови.\~ Отже, вважає, що нерухоме майно збудоване під час шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя та їй по праву належить 1/2 його частки. За час їхнього спільного проживання у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Так, після народження дитини, вона перебувала в декретній відпустці по догляду за нею до досягнення дитиною 3-х річного віку. Після чого, пішла працювати приватним підприємцем на Червоноармійському ринку в м. Чернівці, та всі кошти які\~ заробляла вкладались в будівництво господарства по [ADDRESS] , де на даний час залишився проживати [PERSON] , а вона разом із сином, невісткою та онуком, які там прописані в даному будинку не проживають, відповідач [PERSON] не пускає її в будинок і не хоче визнавати за нею ? частку права власності на нерухоме майно збудоване в період шлюбу.\~ На даний час шлюб між нами розірваний на підставі рішення Хотинського районного суду від 14 грудня 2017 року. Оскільки документів на житловий будинок та господарські споруди, які б підтверджували право власності у неї з відповідачем не було, нею в Хотинському КБ БТІ було замовлено виготовлення технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , на її ім`я та ім`я відповідача [PERSON] . На підставі вищевикладеного, просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги, при цьому визнати за нею право власності на ? частку нерухомого майна придбаного в період шлюбу та право власності на ? частку нерухомого майна за набувальною давністю. Позивач [PERSON] у судове засідання не з?явилася, проте її представник адвокат Топала А.М. надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд їх задовольнити, не заперечує відносно винесення заочного рішення по справі. Відповідач представник Грозинецької сільської ради, Гавриш В. у судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву в якій просить слухати справу у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причину своєї неявки суду не повідомив.\~\~ В своїх письмових поясненнях, в якості свідка позивач [PERSON] , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, зазначила, що 28 березня 1990 року у виконкомі Колінковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області вона зареєструвала свій шлюб із [PERSON] . Починаючи з 1993 року вони почали проживати у господарстві в [ADDRESS] . Вказане господарство в 1990-1991 роках відносилось до категорії колгоспного двору і в ньому були прописані: [PERSON] та [PERSON] . Після смерті гр. [PERSON] відкрилась спадщина на ? частку спадкового майна, що належало їй як члену колгоспного двору. Вони спільно із [PERSON] безперервно протягом двадцяти років проживали у вказаному господарстві, тобто відкрито користувалися та безперервно володіли всім наявним майном, тому вважає, що набули право власності на ? частки нерухомого майна за набувальною давністю. Перебуваючи у шлюбі із [PERSON] на початку 1993 року за спільні кошти та спільними зусиллями вони здійснювали внутрішні та зовнішні ремонтно-оздоблювальні роботи, капітальний ремонт житлового будинку, в результаті чого вартість вказаного житлового будинку та інших будівель та споруд значно зросли в ціні. Під час спільного проживання у шлюбі ними в 1997 році було розпочато будівництво житлового будинку літ. Б, який на даний час є незавершеним будівництвом, відсоткова готовність житлового будинку літ. Б. становить 71 відсоток. Крім того, були збудовані й інші господарські будівлі та споруди. Так, зазначене нерухоме майно збудоване під час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю подружжя та належить їй по праву 1/2 його частки. В своїх письмових поясненнях свідок [PERSON] , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384-385 КК України, пояснив, що з дитинства він разом зі своєю матір`ю [PERSON] та батьком [PERSON] проживали у господарстві по [ADDRESS] . Крім того, зазначає, що його мати та батько безперервно починаючи з 1993 року, більше 20 років постійно проживали у вказаному господарстві, тому відкрито користувалися та безперервно володіли всім наявним майном. За спільні кошти матері та батька та спільними зусиллями ними постійно здійснювались внутрішні та зовнішні ремонтно-оздоблювальні роботи, капітальний ремонт житлового будинку та інших будівель та споруд де ми всі разом проживали. На даний час в господарстві залишився проживати його батько, а він разом із матір`ю, своєю дружиною та малолітнім сином, де вони всі прописані, в даному господарстві не проживають, так як між матір`ю та батьком виник конфлікт і вони не спілкуються та батько не пускає нас там проживати. При цьому, вважає, що мати має права на частку в майні по [ADDRESS] , та як майже 30 років перебуваючи у шлюбі, будували спільно з батьком дане господарство.\~ Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~\~\~\~ Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла гр. [PERSON] , яка проживала у своєму господарстві по [ADDRESS] . При цьому, згідно довідки виконкому Грозинецької сільської ради № 28 від 02.09.2019 року, господарський двір, за адресою: [ADDRESS] , головою якого являється [PERSON] , в період з 01.07.1990 року по 15.04.1991 року відносився до колгоспного. На той час в даному господарстві були прописані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18). Так, згідно норм ст. 120 ЦК України, в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Таким чином, із вищевикладеного випливає, що вищезазначене господарство належало двом членам двору на праві спільної сумісної власності в рівних частках, а саме [PERSON] та [PERSON] , по ? частки нерухомого майна. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Із довідки про реєстрацію місця проживання № 163 від 05.02.2019 року Грозинецької сільської ради, вбачається, що [PERSON] , [INFO] починаючи із 29 серпня 1996 року по теперішній час зареєстрована в\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 372 ЦК\~ України визначено, що майно,\~ що є у спільній\~ сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків,\~ установлених законом. Цією ж статтею визначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Разом з тим, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до заочного рішення Хотинського районного суду від 14 грудня 2017 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] починаючи із моменту укладення шлюбу, а саме 28 березня 1990 року по вересень 2014 року спільно проживали та вели господарство (а.с. 8). Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] більш ніж 20 років (до вересня 2014 року) перебували у шлюбі, проживали в господарстві за адресою: [ADDRESS] , відкрито користувалися та безперервно володіли всім наявним майном. Крім того, встановлено, що за замовленням [PERSON] та [PERSON] Хотинським КР БТІ було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: [ADDRESS] , який складається із: житловий будинок літ.А, загальною площею 247,8 кв.м., ганок літ. а; житловий будинок літ. Б; літня кухня літ. В; ганок літ. в; сарай літ. Г; ганок літ. г; сарай літ. Д; навіс літ. Ж; вбиральня літ. З; погріб літ. ПГ; вхід у погріб літ. ВхПГ; ворота № 1; огорожа № 2; криниця № 3; замощення 1 (а.с. 12-17). Також, згідно довідки про технічний стан нерухомого майна № 169 від 24.06.2019 року вбачається, що житловий будинок літ. Б, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] є незавершеним будівництвом, при цьому його готовність складає 71 % (а.с. 17). Із довідки про надання інформаційно-консультативних послуг від 02.08.2019 року вбачається, що вартість нерухомого майна, що розташоване за адресою: [ADDRESS] складає 450000,00 (чотириста п`ятдесят тисяч) гривень (а.с. 19). Відповідно до норм ст. 1 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав на об`єкт незавершеного будівництва та їх обтяжень випадках, установлених законом, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, з урахуванням особливостей правового статусу такого об`єкта. При цьому, згідно положень ст.ст. 182, 331, 334 ЦК України, основною умовою для визначення статусу нерухомого майна будь-якого об`єкта нерухомості є державна реєстрація прав на нього. Відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ч. 3 ст. 364 Цивільного кодексу України що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до абзацу першого пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, можливий за умови, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Однак, як судом встановлено, позивач [PERSON] не може реалізувати свого права щодо визнання права власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від завершення реєстрації будівництва та отримання відповідного свідоцтва про право власності. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. За приписами ст. ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Враховуючи вищевикладені обставини, позовну заяву слід задовольнити в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 4500,00 грн. на користь позивача.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved