Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «Провідна» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30 жовтня 2014 року між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів № АІ/2435601, відносно транспортного засобу «ВАЗ», реєстраційний № [NUMBER]. 24 жовтня 2015 року о 15 год. 00 хв. в м. Вінниця, сталася дорожньо транспортна пригода за участі автомобіля «ВАЗ», реєстраційний № [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON], та транспортного засобу «Daewoo», реєстраційний № [NUMBER], під керуванням [PERSON] В наслідок дорожньо-транспортної пригоди, учасниками було спільно складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, згідно якого відповідач визнав свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. [PERSON] звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт №2300090591 від 11 листопада 2015 року. На підставі страхового акту ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 3500 грн. Відповідачу направлено претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу, яка станом на 07 вересня 2018 року залишилась без задоволення. У звязку з цим позивач звернувся до суду та просив стягнути із відповідача на його користь суму в порядку регресу у розмірі 3500 грн. та сплачений судовий збір. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19 лютого 2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до частини першої\~статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням приписів статей\~223,\~280 ЦПК України\~суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки відповідач не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не подав до суду відзив та позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] 31 жовтня 2014 року застрахував транспортний засіб «ВАЗ» 2108, реєстраційний номер № [NUMBER] (VIN-код, номер кузова, шасі, рами - ХТА210800L0711737) в ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», що підтверджується полісом №АІ/2435601 ( а.с.8). 24 жовтня 2016 року в м. Вінниця, на проспекті Космонавтів сталася дорожньо транспортна пригода за участі автомобіля марки «Daewoo», реєстраційний № [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ», реєстраційний № [NUMBER]., під керуванням відповідача [PERSON], повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а. с.9). Копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яке міститься на зворотньому боці (а.с.17), підтверджується, що [PERSON], являється власником транспортного засобу «ВАЗ» 2108, реєстраційний номер № [NUMBER] (VIN-код, номер кузова, шасі, рами - ХТА210800L0711737). Відповідно до заяви №2300090591 потерпіла [PERSON] звернулась до страхової компанії «Провідна» про виплату їй страхового відшкодування (а.с.10). На підставі даної заяви ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 3500 грн. (а.с.11-13). Згідно претензії про відшкодування в порядку регресу від 21.05.2018 року за №12063/УБК, яка була направлена відповідачу [PERSON], станом на 07.09.2018 року, вона залишилась без задоволення (а.с.19-20). Відповідно до ч. 5 до\~ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені щодо певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Слід зауважити, що при складанні повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду 24 жовтня 2015 року, [PERSON], визнав свою вину у вчиненому, про що свідчить його особистий підпис під зауваженнями (п.14 - 15). (а.с.9). Тому, у зв'язку з настанням події, передбаченої Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач 11 листопада 2015 року на підставі Страхового акту № [NUMBER] від 11 листопада 2015 року за договором обовязкового страхування, відповідно до рахунку суми матеріального збитку по справі №2300090591, проведеного [PERSON] щодо суми матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу, здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілої [PERSON], в розмірі 3500 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 0047073 від 12 листопада 2015 року (а.с.18). Судом встановлено, що згідно\~ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» подія, яка сталася 24 жовтня 2015 року є страховим випадком. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Згідно із ст. ст. 1166, 1187 ЦК України\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На що також звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові Пленуму № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» страховик має право вимагати компенсацію здійснення виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною 2 статті 16 ЦК України\~передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованим та доведеним. Відповідно до ст.141 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн. Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved