Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , я ким вони фактично проживали за однією адресою, хоча і були зареєстровані за різними. Заявник звернулася з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про призначення їй пенсії по втраті годувальника, після свого померлого чоловіка [PERSON] , проте їй було відмовлено у її призначенні у зв`язку з розбіжностями у зазначенні адреси проживання. Узв`язку з цим вона змушена була звернутися до суду. Заявник та її представник адвокат Ковтун М.В. у судовому засіданні підтримали вимоги викладені у заяві. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] до дня смерті її чоловіка [PERSON] [INFO] проживала спільно з ним за адресою: [ADDRESS] , та знаходилась на його утриманні, оскільки він був військовим пенсіонером та мав високу пенсію. Заявник [PERSON] після виходу на пенсію ніде не працювала. Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вислухавши заявника та його представника, свідків, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, проаналізувавши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , 22 лютого 2011 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області 22 лютого 2011 року, серія [NUMBER] (а.с. 7). Відповідно до копії Посвідчення військовослужбовця та пенсійного посвідчення, що додані до матеріалів цивільної справи, [PERSON] являвся військовим пенсіонером та отримував відповіну пенсію (а.с. 24-26). [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с. 8). До дня смерті [PERSON] [INFO] [PERSON] проживала спільно з ним за адресою: [ADDRESS] , та перебувала на утриманні чоловіка, відповідно довідки квартального комітету виконавчого комітету Пирятинськоїх міської ради № 221 від 04.05.2020 (а.с. 10). [PERSON] призначено пенсію за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серія [NUMBER] виданого 18.10.2007 Пенсійним фондом України (а.с. 6). Заявник звернулася Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» за померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , який отримував пенсію як військовий пенсіонер у значно більшому розмірі, ніж розмір отримуваної заявником пенсії за віком, у зв`язку з чим його пенсія була постійним і основним джерелом засобів до її існування. За результатами розгляду Головним управлінням пенсійного фонду України в Полтавській області заяви [PERSON] про призначення пенсії у разі втрати годувальника, розпорядженням № 4/02.6-17 від 27.03.2020, відмовлено у призначенні пенсії у разі втрати годувальника у зв`язку з розбіжностями у зазначенні адреси проживання у наданих до заяви документах, відповідно до ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 із змінами та доповненнями (надані - Закон № 2262-ХІІ) передбачено призначення пенсії в разі втрати годувальника непрацездатним членам сім`ї, які перебували на їх утриманні. За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатного члена сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця поживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування по реєстрацію місці проживання разом з годувальником за однією адресою. В разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється в судовому порядку (а.с. 11). Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 36 цього Закону непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Згідно ч. 3 ст. 36 цього Закону до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Разом з тим, відповідно до статті 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше З місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. Згідно із частиною першою статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Згідно ч. 2 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби. Згідно п. «б» ч. 4 ст. 30 цього Закону непрацездатними членами сім`ї вважаються: батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" або є особами з інвалідністю. Члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію (стаття 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»). Таким чином [PERSON] будучи особою, яка досягла пенсійного віку, має право на отримання пенсії по втраті годувальника, оскільки вона перебувала на його повному утриманні та одержувала від нього грошову допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, і яке вона втратила у зв`язку зі смерті свого чоловіка [PERSON] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, - суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення . Згідно з ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що в порядку окремого провадження суди розглядають цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Враховуючи вищевикладене, зміст поданої заяви, пояснення свідків, а також інші досліджені судом докази, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved