Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON], 05.08.1977 р.н, яка мешкає в с. Новоселівка Подільського району Одеської області, звернулась 18.04.2017 року в суд з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримування дитини: сина [PERSON], [INFO], у розмірі 400,00 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду та до повноліття дитини. Підставою цьому зазначала те, що шлюб з відповідачем розірвали, і матеріальної допомоги на утримання спільної дитини відповідач не надає. Відповідач має нерегулярний мінливий дохід. В ході розгляду справи позивачка підтримала позов у повному обсязі. Додатково пояснювала, що відповідач згідно рішення суду має зобовязання на сплату аліментів на двох старших своїх дітей по 400 грн., онак фактично не сплачує. Відповідач у судовому засіданні проти позову щодо стягнення аліментів не заперечував, однак зазначав, що він не є біологічним батьком цієї дитини, а тому має намір подати до суду позов про виключення його батьківства з актового запису про народження дитини. Тому до вирішення цієї справи він не заперечує у аліментах. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи сторони у справі записані батьками малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], який утримується матірю. Належних доказів зворотного матеріали справи не містять. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі постанова), за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд бере до уваги положення п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року, згідно якого «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Згідно ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Тому оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано, беручи до уваги в першу чергу інтереси дитини, та враховуючи заяву одержувача, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові у твердій грошовій сумі, з індексацією відповідно до закону. Одночасно суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 18.04.2017 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 640,00 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved