Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та утримання мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 13 жовтня 2015 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який вони зареєстрували у віддлі державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1728. Від вказаного шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та в сімї склалась психологічна несумісність, яка приводила до постійних сварок та конфліктів.Фактичні шлюбні відносини між ними припиненні в грудні 2017 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, оскільки між нимим втрачено почутя поваги та любові. З відповідачем вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться.Спору щодо поділу спільного майна подружжя немає.Крім цього, на сьогоднішній день малолітній син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні.Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає,хоча вона вважає, що може надавати таку допомогу, оскільки є фізично здоровим, працездатним та офіційно працевлаштований в ТОВ «ДІІР», інших дітей не має, утримання за виконавчими документами з нього не проводяться. Вона зайнята доглядом за сином, не працює, оскільки перебуває у відпусці по догляду за дитиною до 3-х років і єдиним джерелом її з сином існування є відповідна державна допомога.У звязку з викладеним вона не може самостійно, на належному рівні забезпечити сина, а невиплата відповідачем аліментів, позбавляє їх засобів для існування.Тому вона просить суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1728.Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі, а саме 2500,00 грн. щомісячно, починаючи з 18.09.2018 року і до досягненням сином повноліття, тобто до [INFO] .Стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн., щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трирічного віку, а саме до [INFO] , починаючи з 18 вересня 2018 року . Стягнути з відповідача [PERSON] ,аліменти на її користь на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн., щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трирічного віку, а саме до [INFO] , починаючи з 18 вересня 2018 року. А також стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 704,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 450,00грн. Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 13 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1728, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 13 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції. Від спільного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії № [NUMBER] виданого 15 лютого 2017 року Суворовським районним у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини з грудня 2017 року, і однією сім`єю на даний час не проживають, позивач відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже позивач категорично налаштована на розірвання шлюбу, на примирення не згодна, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », що підтверджується її письмовою заявою. Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній. Частина 3 ст. 115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] проживає з позивачкою [PERSON] , що підтверджується довідкою вих. № 1653/0219 від 12.09.2018 року виданою Петровірівською сільською радою Ширяївського району Одеської області. Позивач сама не може утримувати неповнолітнього сина та нести одноособово витрати пов`язані з його утриманням, відповідач є здоровою, працездатною людиною, офіційно працевлаштований в ТОВ « ДІІР», інших осіб на утриманні не має, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно з ч.3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, його повного та всебічного розвитку, матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд приходить до висновку, що [PERSON] має задовільний стан здоров`я, офіційно працює в ТОВ « ДІІР», не має інших дітей та аліменти більше нікому не сплачує, має можливість сплачувати аліменти на користь [PERSON] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500,00 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.09.2018 року і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] повноліття, а саме до [INFO] . Відповідачем суду не надано доказів, що він не може надавати матеріальну допомогу, тому суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн., щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трирічного віку, а саме до [INFO] , починаючи з 18 вересня 2018 року. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір 1409,60 грн. щодо вимог майнового характеру ( стягнення аліментів) та не майнового характеру ( розірвання шлюбу ) на користь позивача [PERSON] , які задоволені судом, тобто в розмірі 704,80 грн. Крім того, позивачем [PERSON] заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 450,00 грн. на її користь, суд приходить до висновку про їх задоволення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved