Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 24 лютого 2013 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 186, після розірвання шлюбу повернути позивачу дошлюбне призвіще, неповнолітню доньку залишити проживати з матірю та стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти в розмірі 500 гривень, щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач обгрунтування позовних вимог зазначені в позовній заяві підтримала, просила суд позов задовільнити. Щодо клопотання відповідача про надання терміну для примирення категорично заперечила, суду пояснила, що примирення між сторонами не можливе, оскільки їх сімя остаточно розпалась, примирення сторін не можливе. Відповідач будучи належним чином повідомлений про розгляд справи в судове засіданні не зявився, до початку розгляду справи надіслав до суду заперечення на позовну заяву, вказав, що заперечує щодо розірвання шлюбу у звязку з цим просить надати сторонам максимальний термін для примирення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі зареєстрованого 24.02.2013 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції рівненської області, актовий запис № 186. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час не підтримують подружні стосунки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та дитини. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Статтею 24 Сімейного кодексу України передбачено добровільність шлюбу, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином шлюб між сторонами слід розірвати, неповнолітню доньку залишити проживати з матір'ю. Відповідно до вимог статті 180 СК України, обов'язок батьків утримувати дитину. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними . За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України, передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що у відповідача відсутні інші діти, а встановлений ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" розмір прожиткового мінімуму для віком до 6 років становить - 1032 гривні, слід задовольнити позовні вимоги і стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином з [PERSON] слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved