Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Посилається на те, що з 28.01.2011 по 11.09.2012 проживала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Заставнівського районного суду від 11.09.2012 між ними розірвано. Під час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 26.04.2012 вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 15.02.2012 і до досягнення дитиною повноліття. На даний час позивач проживає з сином у будинку своєї бабусі. Вказує, що з моменту присудження аліментів по даний час значно збільшився прожитковий мінімум, в зв`язку з чим позивач не спроможна забезпечити потреби дитини на належному рівні, тобто вважає, що сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального її утримання і є значно меншою прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, в зв`язку з чим просить постановити рішення, яким стягувати із [PERSON] аліменти на сина [PERSON] в твердій грошовій сумі розміром по 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення ним повноліття. В підготовче засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, подали суду заяву про зменшення позовних вимог, просили стягувати із відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1200 грн. щомісячно. Крім того просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в підготовчому засіданні позов визнали. Позивач зазначив, що погоджується із збільшенням стягуваних з нього аліментів на утримання сина [PERSON] до розміру 1200 грн. щомісячно і до досягнення його повноліття. Відповідно до вимог ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до вимог ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син- [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідач [PERSON] є батьком останнього. Після розірвання шлюбу між сторонами, неповнолітній син- [PERSON] залишився проживати із позивачем та на даний час знаходиться на її утриманні, являється учнем 2 класу [PERSON] . Згідно рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 26.04.2012 вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 15.02.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Частиною 1 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та /або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі Конвенція), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року становить 2027 грн., з 01.07.2019 - 2118 грн. з 01.12.2019 2218 грн. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Положеннями ст.\~1\~Закону\~України\~«Про прожитковий\~мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Роз`яснення абз.4 п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказують, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Як роз`яснено у п.23 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось з них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України ( в редакції чинній на час вирішення спору) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені в 400 грн., щомісячно, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя. Дитина на даний час проживає з матір`ю, знаходиться на її утриманні, відвідує навчальний заклад, потребує коштів на шкільний одяг та канцелярські товари, засоби гігієни та інші предмети та речі, необхідні для забезпечення її життєдіяльності. Також встановлено, що відповідач [PERSON] проживає окремо від сина. Крім сина [PERSON] в нього інших дітей не має. Відповідач проживає із батьками, на утриманні має мати, яка являється інвалідом 2 групи. Постійного місця роботи не має, працює по найму, отримує нерегулярний дохід, є фізично здоровою особою, яка спроможна сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі. Оскільки з дня присудження аліментів минуло більше 8 років, їх розмір на час виникнення спірних відносин між сторонами є меншим за мінімальний, що передбачений ч.2 ст. 182 СК України, суд, враховуючи рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини та матеріальне становище сторін, відповідач погодився збільшити розмір аліментів та сплачувати позивачу на утримання дитини в розмірі 1200 грн., суд вважає що є підстави для задоволення позовних вимог і збільшення розміру стягуваних аліментів, раніше визначених судом, до 1200 грн. щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі ст. 51 Конституції України, ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 3, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, ст.ст. 180, 182, 184, ст. 192 СК України,

Outcome: approved