Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 22.12.2020 з Іванківського районного суду Київської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до Приватного підприємства «Корона сервіс +» про визнання договору оренди недійсним. Позивач в обґрунтування позову зазначила, що вона є власником земельної ділянки кадастровий номер 1823485500:10:000:0104, площею 2,63 га, розташованої на території Морозівської сільської ради Малинського району Житомирської області. В серпні 2019 року до позивачки звернулися представники відповідача з приводу укладення договору оренди на належну їй земельну ділянку, на що остання відповіла, що подумає. В подальшому позивачкою було виявлено, що дана земельна ділянка була надана в оренду відповідачу терміном на 7 років на підставі її заяви про реєстрацію оренди від 14.11.2018 року та договору оренди №30 від 06.10.2018 року. Відповідне рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень на належну земельну ділянку, індексний номер рішення 44209612 було прийнято державним реєстратором Пиріжківської сільської ради Малинського району Лисенком С.В. 23.11.2018 року. Договір оренди земельної ділянки та заяву про реєстрацію права оренди позивачка не підписувала, а відтак звернулася до Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області із заявою про вчинення злочину. Згідно з висновком експерта підпис в даній заяві зроблено не позивачкою. З урахуванням заяви про зміну предмета позову, позивач просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою кадастровий номер 1823485500:10:000:0104, площею 2,63 га, шляхом повернення та скасувати рішення про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди, індексний номер 44209612 від 23.11.2018 року. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 05.01.2021 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження, підготовче судове засідання призначено на 12 годину 26 січня 2021 року, задоволено клопотання про витребування доказів. 19.01.2021 від Малинського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області, на виконання ухвали суду від 05.01.2021, надійшли витребувані докази. 25.01.2021 позивачем подано заяву про зміну предмета позову, в зв`язку з чим відкладено підготовче судове засідання на 15 годину 15 лютого 2021 року . Ухвалою від 15.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 15 годину 22.03.2021, яке через неявку представника відповідача було відкладено на 14 годину 30 хвилин 06.04.2021. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за юридичною адресою та електронною поштою. Відзиву, заяв та клопотань до суду не надходило. Ухвала суду від 05.01.2021 в частині витребування оригіналу договору оренди від 06.10.2018 відповідач не виконав, про причини та їх поважність суду не повідомив. Позиція позивача Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених у позові та заяві про зміну предмета позову, просив позовні вимоги задовольнити, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Встановлені судом обставини Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №847463 від 18.04.2006 року, [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 1823485500:10:000:0104, площею 2,63 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Морозівської сільської ради Малинського району Житомирської області (а.с.8). Витягомз ЄРДР за №12019060080000010 від 05.01.2019 підтверджується, що за заявою [PERSON] відкрито кримінальне провадження за ч.4 ст. 358 КК України за фактом підробки договору оренди землі, належної [PERSON] (а.с.9). Відповідно до висновку експерта Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Майї Демічевої за №6/3-294 від 15.09.2020, досліджуваний підпис у графі «Підпис заявника» у заяві (реєстрація іншого речового права з реєстрацією права власності) реєстраційний номер 31158423, виконаний, ймовірно, не [PERSON] , а іншою особою (а.с.13-23). З матеріалів реєстраційної справи №29070759 вбачається, що за заявою [PERSON] про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень №31158423 (а.с.26) державним реєстратором прав на нерухоме майно Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області Лисенком С.В. прийнято рішення №44209612 від 23.11.2018 про державну реєстрацію іншого речового права на земельну ділянку кадастровий номер 1823485500:10:000:0104 (а.с.37), проте в матеріалах даної справи відсутній договір оренди земельної ділянки від 06.10.2018. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер витягу 146568477, номер запису про інше речове право 29070759 вбачається, що дана земельна ділянка кадастровий номер 1823485500:10:000:0104була надана в оренду ПП «Корона-Сервіс+» терміном на 7 років на підставі заяви [PERSON] про реєстрацію оренди від 14.11.2018 року та договору оренди №30 від 06.10.2018 року (а.с.38). 05.11.2020 між позивачем (надалі замовником) та адвокатом Тимошенком С.В. (надалі адвокат) було укладено договір про надання правничої допомоги №05/11, предметом якого є надання адвокатом замовнику правничої допомоги, пов`язаної із представництвом та захистом інтересів замовника; розмір та порядок сплати гонорару сторони визначають в описі та розрахунку до цього договору; гонорар за надані адвокатом до винесення рішення суду відповідної інстанції послуги, виплачується замовником в повному обсязі протягом 30 календарних днів з моменту постановлення судом відповідної інстанції рішення по справі за позовом замовника (а.с.106-107). Згідно з описом та розрахунку до договору про надання правничої допомоги від 04.04.2021 адвокатом були надані такі послуги: підготовлено позов - витрачено 3 год; підготовлено клопотання про витребування доказів - витрачено 1 год.; підготовлено заяву про зміну предмета позову - витрачено 1,5 год.; участь адвоката у судових засіданнях - 1 год.; загальна вартість наданих послуг становить 9750 грн (а.с. 108). Актами про надання послуг №1 від 05.11.2020 та № 3 від 19.01.2021 підтверджується приймання передача послуг від адвоката до замовника (а.с. 109-110). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами виникли спірні правовідносини щодо усунення перешкод у користуванні власником земельною ділянкою шляхом повернення земельної ділянки власнику. Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України, ЗК України, Закону України «Про оренду землі», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З наявних матеріалів справи судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,63 гектари, кадастровий номер 1823485500:10:000:0104, що розташована на території Морозівської сільської ради Малинського району Житомирської області. Як установлено судом з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 146568477від 23.11.2018, на підставі договору оренди землі №30 від 06 жовтня 2018 року, позивач передала земельну ділянку кадастровий номер 1823485500:10:000:0104 в оренду ПП «Корона-Сервіс+» строком на 7 років. За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Частиною 3 статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За частиною 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально, а ч. 5 ст. 6 цього Закону визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Частина 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Позивач заперечує факт укладення договору оренди землі з відповідачем, вказує, що волевиявлення на укладання договорів, домовленості шляхом безпосереднього спілкування з представником відповідача щодо істотних умов договорів, в неї не було, договору оренди вона не підписувала та примірник договору у неї відсутній. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови ВП ВС від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц). Частинами 1-4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. Частина 10 зазначеної статті передбачає, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Ухвалою суду від 05січня 2021 року за клопотанням позивача витребовувався у відповідача оригінал договору оренди землі від 06.10.2018, (у матеріалах реєстраційної справи такий договір відсутній), згідно з відстеженням поштової кореспонденції копію ухвали відповідач отримав 29.01.2021 (а.с. 111), однак оригіналу договору до суду не направив, про причини невиконання ухвали не повідомив. Враховуючи невиконання відповідачем ухвали суду про витребування оригіналу оспорюваного договору, що позбавило позивача можливості провести відповідну експертизу для виявлення справжності її підпису, та з урахуванням висновку експерта №6/3-294 від 15.09.2020, яким стверджується, що підпис у заяві з реєстраційним номером 31158423 належить не [PERSON] , суд приходить до висновку про визнання факту непідписання позивачкою договору оренди землі від 06 жовтня 2018 року. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим, у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. У цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним їй майном, зокрема шляхом повернення таких ділянок (правовий висновок ВП ВС від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. За визначенням ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Таким чином, оскільки позивач не підписувала оспорюваний договір, тобто, було відсутнє її волевиявлення на його укладання, то договір оренди землі від 06.10.2018 (на підставі якого здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, належної позивачу, за ПП «Корона-Сервіс+») є неукладеним, що свідчить про порушення цивільного права позивача зі сторони відповідача на користування даною земельною ділянкою, а відтак, є підстава для усунення перешкод у користуванні власником належним їй майном шляхом повернення земельної ділянки власникові. Як вже встановлено судом, договір оренди землі від 06.10.2018, на підставі якого здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, належної позивачу, за ПП «Корона-Сервіс+», є неукладеним, таким чином рішення про державну реєстрацію права оренди за відповідачем було прийнято без належної правової підстави. Згідно з абзацом 2 ч. 1, абзацами 1-3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на час ухвалення рішення) після закінчення строку дії договору державна реєстрація речового права припиняється за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав. Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення (…), а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Враховуючи норми ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає, що вимога про скасування рішення державного реєстратора Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області Лисенка Сергія Володимировича про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки кадастровий номер 1823485500:10:000:0104 за відповідачем обґрунтованою. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги (в редакції заяви про зміну предмета позову від 19.01.2021) підлягають задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат Суд, оцінивши подані представником позивача докази щодо судових витрат, вважає їх належними, адже в них визначений розрахунок, опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом; заявлені витрати на професійну правничу допомогу є співмірними та обґрунтованими. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений позивачем судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved