Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивач\~\~ [PERSON] 03.12.2018 року звернулася до суду з позовом поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що з 01.03.1985 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Під час шлюбу сторонами було придбано квартиру [ADDRESS] , право власності на яку було зареєстровано за відповідачем. Позивач бажає розподілити майно, набуте сторонами за час перебування у шлюбу, а відповідач не визнає права власності позивача на спірну квартиру. У зв`язку з тим, що між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди щодо поділу майна, позивач звернулась до суду з даним позовом та просить у порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 20.12.2018 року відкрито провадження за справою та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження до підготовчого засідання. 22.04.2019 року від відповідача до суду надійшла зустрічна позовна заява про поділ майна подружжя, в якій відповідач просить визнати спільною сумісною власністю наступне майно: квартиру [ADDRESS] ; будівельні матеріали, які були використані на будівництво гаражу № [NUMBER] в автомобільному гаражному кооперативі «Корабел №3», розташованому за адресою: м.Херсон, Острівське шосе, б/н; вагон контейнерного типу, що встановлено на присадибній ділянці батьків дружини [PERSON] , розташованій в кооперативі «Таврія» в с.Кардашинка Цюрупинського району Херсонської області; поділити спільну сумісну власність наступним чином: визнати за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 4/5 частини квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS] ; будівельні матеріали, які були використані на будівництво гаражу № [NUMBER] в автомобільному гаражному кооперативі «Корабел №3», розташованому за адресою: м.Херсон, Острівське шосе, б/н; вагон контейнерного типу, що встановлено на присадибній ділянці батьків дружини [PERSON] , розташованій в кооперативі «Таврія» в с.Кардашинка Цюрупинського району Херсонської області. Зустрічний позов обґрунтований тим, що позивач з відповідачем з 01.03.1985 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. У 1993 році [PERSON] отримав від інституту по проектуванню доріг двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка 08.09.1994 року була продана. 28.09.1994 року була придбана двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , а 27.12.2002 року її обміняли на трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] з доплатою 1500 доларів США. Крім цього, 17.03.2006 року позивач за зустрічним позовом [PERSON] отримав у спадок квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка була продана за 13000 доларів США. Гроші від продажу квартири були витрачені на ремонт квартири за адресою: [ADDRESS] , а також інші потреби сім`ї. За час перебування у шлюбі з 1985 року по 2018 рік відповідач за зустрічним позовом працювала загалом близько 7 років. У зв`язку з чим, позивач за зустрічним позовом вважає за доцільне, зокрема визнати відповідачем [PERSON] право власності на 1/5 частину квартири за адресою: [ADDRESS] . 29.05.2019 року від представника позивача за зустрічним позовом [PERSON] до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій просить залишити без розгляду позовну вимогу [PERSON] про визнання об`єктом спільної сумісної власності будівельні матеріали, які були використані на будівництво гаражу № [NUMBER] в автомобільному гаражному кооперативі «Корабел №3», розташованому за адресою: м.Херсон, Острівське шосе, б/н. Ухвалою суду від 06.08.2019 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. 20.09.2019 року позивач за первісним позовом [PERSON] надала до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні зустрічного позову, зазначила, що вона є членом гаражного кооперативу «Корабел №3», з 02.07.1991 року по 12.05.2003 року членом гаражного кооперативу був її батько та саме за його кошти був збудований гаражний бокс № [NUMBER] . Позивачем за зустрічним позовом не надано належних доказів того, що саме він придбав будівельні матеріали для будівництва спірного гаражу у 2003 році та їх подальше використання для даних цілей. Щодо поділу вагона контейнерного типу, відповідач за зустрічним позовом зазначила, що позивачем не надано доказів на підтвердження його вартості у розмірі 2000 доларів США. З 1990 року та по теперішній час членом СТ «Таврія» в с.Кардашинка Голопристанського району Херсонської області є [PERSON] матір відповідача. У 1992 році [PERSON] подарував їй спірний вагон контейнерного типу, який був встановлений на дачній ділянці. На сьогоднішній день вагон переобладнаний для проживання, а тому не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] . З урахуванням викладеного, відповідач за зустрічним позовом вважає зустрічні позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити у їх задоволенні. Ухвалою суду від 14.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 01.12.2020 року витребувано докази: у Головного управління пенсійною фонду України в Херсонській області інформацію чи здійснювалися відрахування до Пенсійною фонду України [PERSON] за період з 01.03.1985 року по 12.11.2018 року. У випадку наявності відрахувань вказати їх розмір, або надати персоніфікацію; у Головного управління ДФС України в Херсонській області інформацію чи отримувала [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в період з 01.03.1985 року по 12.11.2018 року будь-які доходи. Якщо [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в період з 01.03.1985 року по 12.11.2018 року отримувала будь-які доходи, вказати джерело та розмір цих доходів; у Херсонського обласного центру зайнятості інформацію чи була працевлаштована [PERSON] в період з 01.03.1985 року по 12.11.2018 року, чи перебувала [PERSON] в період з 01.03.1985 року по 12.11.2018 року на обліку в службі зайнятості як безробітна. Якщо [PERSON] перебувала на обліку в службі зайнятості як безробітна, вказати чи отримувала вона будь-яку допомогу по безробіттю та якщо отримувала допомогу по безробіттю - вказати розмір цієї допомоги. Ухвалою суду від 24.05.2021 року за заявою представника позивача за зустрічним позовом [PERSON] прийнято відмову від частини позовних вимог [PERSON] , а саме: про визнання спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] вагон контейнерного типу, встановленого на присадибній ділянці батьків дружини [PERSON] , розташованій в кооперативі «Таврія» в с.Кардашинка Цюрупинського району Херсонської області та його поділ, провадження за справою в цій частині закрито. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові, зустрічні позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення та просили відмовити з підстав, викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву. Зазначили, що у 1993 році відповідач дійсно отримав житло квартиру [ADDRESS] , яка була надана йому та членам його сім`ї. В подальшому зазначена квартира позивачем та відповідачем була приватизована, продана та була придбана двокімнатна квартира [ADDRESS] , яка в подальшому за договором обміну була обміняна на трикімнатну спірну квартиру. Заперечували проти зменшення частки позивача у праві власності при поділі спірної квартири, так як позивач працювала, в період шлюбу народила двох доньок [INFO] та [INFO] , перебувала у декретній відпустці. В подальшому працювала частково без офіційного працевлаштування, були періоди, коли позивач була офіційно працевлаштована. Заперечували факт використання відповідачем особистих коштів на придбання та ремонт спільної квартири. Зазначили, що отримана відповідачем у спадок квартира у м.Кривий Ріг була використана для придбання транспортного засобу. Вважають, що позивач за первісним позовом має право на 1/2 частину спірної квартири в порядку поділу майна подружжя, просили первісний позов задовольнити. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення первісного позову, просив відмовити у його задоволенні, заявлені зустрічні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Зазначив, що позиція позивача за зустрічним позовом щодо зменшення частки у праві власності при поділі майна подружжя ґрунтується з тих підстав, що під час придбання спірної квартири позивач за первісним позовом (з 1998 року по 2017 рік) не працювала, не дбала про матеріальне забезпечення сім`ї. Пояснив, що доказів того, що відповідач за первісним позовом витратив особисті кошти на придбання та ремонт квартири не має. Не заперечував, що у шлюбі у сторін народилося двоє доньок 1988 року народження та 1995 року народження. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, суд\~дійшов наступного висновку. Судом встановлено згідно актового запису про укладення шлюбу №194, зробленого 01.03.1985 року Міським відділом РАЦС м.Херсона, що 01 березня 1985 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . З договору купівлі-продажу від 08.06.1994 року вбачається, що двокімнатна квартира загальною площею 54,21 кв.м., житловою площею 30,76 кв.м. по [ADDRESS] належала [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.09.1994 року № [NUMBER] , яку вони 08.06.1994 року продали. З договору обміну від 10.12.2002 року вбачається, що згідно договору купівлі-продажу від 08.09.1994 року на ім`я [PERSON] була придбана двокімнатна квартира [ADDRESS] , яка 10.12.2002 року була обміняна на трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п.6 договору обмін проведено без доплати, оскільки обмінювані квартири є рівноцінними. Згідно звіту про незалежну оцінку трикімнатної квартири [ADDRESS] ПП ПКФ «Експерт» ринкова вартість квартири станом на 13.12.2018 року становить 634985 гривень, у тому числі її 1/2 частка складає 317493 гривні. На виконання ухвали суду від 01.12.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області надано інформацію щодо розміру нарахованої заробітної плати [PERSON] , з якої сплачені страхові внески до Пенсійного фонду України, зокрема за наступні періоди: «Херсонський суднобудівний завод» грудень 1998 року, «УТН-ВОСТОК» липень 2004 року, серпень 2004 року, ДП «Класифікаційне товариство регістр судноплавства України» листопад 2011 року, січень 2012 року, жовтень 2013 року, листопад 2013 року, ПП [PERSON] вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 року, січень, лютий 2018 року, що також підтверджується відомостями про доходи [PERSON] , наданими ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі ДПС України за період з 01.01.1998 року по 31.12.2018 року. Крім цього, згідно листа Херсонського обласного центру зайнятості від 23.12.2020 року №21/01/15/3593/20 [PERSON] у період з листопада 2011 року по 12.11.2018 року на обліку в центрах зайнятості Херсонської області як безробітна не перебувала, допомогу по безробіттю не отримувала. Надати інформацію з 01.03.1985 року по листопад 2011 року не має можливості, оскільки Єдину інформаційно-аналітичну систему запроваджено в листопаді 2011 року. Відповідно до вимог ч.3\~ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2\~статті 372 ЦК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України\~встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1статті 61\~СК України\~встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Так, частиною 1\~статті 69 СК України\~встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1,2\~статті 70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. У статті 372 ЦК України зазначено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки майно набуто сторонами під час перебування в шлюбі, не відноситься до переліку яке є приватною власністю чоловіка або дружини, та придбане за договорами купівлі-продажу, воно є спільною сумісною власністю подружжя і частки кожного з них є рівними. Ні домовленістю, чи шлюбним договором не було визначено інший порядок поділу майна подружжя. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року №11). Зі змісту п.п.23, 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідно до п.30 Постанови у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження не в інтересах сім`ї, таке майно або його вартість враховується при поділі. Згідно п.22 Постанови вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, - в даному випадку - на підставі експертної оцінки майна. Аналізуючи наведені норми закону, суд дійшов висновку, що квартира [ADDRESS] набута сторонами під час шлюбу та є об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] і підлягає поділу між ними порівну по 1/2 кожному. Щодо зустрічних позовних вимог про поділ спільної сумісної власності подружжя, шляхом визнання за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя права власності на 4/5 частини квартири [ADDRESS] та визнання за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя права власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS] , то вони задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Суд не приймає до уваги доводи сторони позивача за зустрічним позовом щодо того, що [PERSON] в період шлюбу з 1998 року по 2017 рік не дбала про матеріальне забезпечення сім`ї, не була працевлаштована, з огляду на ті обставини, що у період шлюбу у сторін народилось двоє доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а тому відповідач дбала про дітей та з відповідей Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі ДПС України судом встановлено, що [PERSON] була працевлаштована. Крім цього, з п.3 договору №229 купівлі-продажу нерухомого майна від 08.09.1994 року вбачається, що квартира [ADDRESS] належала [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.09.1994 року та була ними продана. А тому, з урахуванням вищевикладених обставин, суд не вбачає підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя, стороною позивача за зустрічним позовом не доведено, що відповідач [PERSON] не дбала про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилялася від участі в утриманні дитини (дітей), приховала, знищила чи пошкодила спільне майно, витрачала його на шкоду інтересам сім`ї, таким чином у задоволенні зустрічного позову слід відмовити. На підставі\~ст.141\~ЦПК України з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 3174,94 гривень.

Outcome: approved