Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2016 року пред"явив до суду позов до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що шлюб зареєстровано 26 липня 2012 року, про що складено актовий запис № 898 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції . Від шлюбу [INFO] року народився син [PERSON] Причина розірвання шлюбу у тому , що через постійні сварки та непорозуміння , він та відповідачка повністю припинили шлюбні стосунки. За таких обставин просить шлюб розірвати, проти примирення категорично заперечує, оскільки перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. У судове засідання від позивача [PERSON] надійшла заява , згідно із якою він заявлені позовні вимоги підтримує та просить задоволити у повному обсязі, з мотивів викладених у позовній заяві, заслухавши справу за його відсутності , також, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення . Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явилався, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів . Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Сторони вступили у зареєстрований шлюб 26 липня 2012 року року, про що зроблено актовий запис № 898 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції та видане Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторін [INFO] року народився син [PERSON], про що 24 квітня 2013 року складено актовий запис № 854 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції та видане Свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Через часті сварки та непорозуміння , що виникали між сторонами , позивач та відповідачка припинили подружні стосунки , що свідчить про те, що сім"я сторін розпалася та шлюб має формальний характер . Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено , що перебування у шлюбі суперечить його інтересам , що мають істотне значення , через що проти примирення подружніх стосунків він категорично заперечує. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин суд вважає що сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача , що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved