Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, предмет якої складає вимога про визнання за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 5,4300 га кадастровий номер 1225688200:01:001:0588 цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, про що Царичанською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ДП за № 135531, що залишилась після смерті дядька [PERSON], який помер 02 січня 2016 року в с. Юр'ївка Царичанського району Дніпропетровської області. Як на підставу задоволення позовних вимог посилається на ст.ст. 3, 328, 1223, 1225, 1268 ЦК України, ст. ст. 118-120 ЦПК України. Як на докази викладених в заяві доводів посилається на наступні документи: свідоцтво про смерть серії І-КИ № 662195 від 04.01.2016 року (а.с.3); рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 22.02.2016 року (а.с.4); паспорт громадянина України на ім'я [PERSON] (а.с.5-8); паспорт громадянина України на ім'я [PERSON] (а.с.9); довідка з [PERSON] сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області (а.с.10); державний акт на право приватної власності на землю (а.с.11); витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 12); постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 13). На обґрунтування своїх вимог у заяві позивач вказав, що 02 січня 2016 року помер його дядько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому земельну ділянку площею 5,4300 га кадастровий номер 1225688200:01:001:0588 цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території [PERSON] сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, про що Царичанською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ДП за № 135531. Заповіт його дядько не склав. Найближчі родичі дядька це він, його рідна сестра [PERSON] та їх двоюрідний брат [PERSON]. Усі вони приходяться племінниками померлому. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть дядька, паспортами громадян України, рішенням Царичанського районного суду від 22 лютого 2016 року про встановлення факту родинних відносин, Державним актом на право приватної власності на землю, витягом про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, довідками [PERSON] сільської ради за № 609, 610 від 05 жовтня 2016 року. Вказав, що до смерті дядька саме він доглядав за ним, тому вони з сестрою та братом вирішили, що пай перейде до нього. В установлений законом строк він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про спадщину, а його сестра та брат із заявами про відмову від спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом йому було відмовлено у зв'язку із тим, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, оформлених відповідно до статті 19 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Також у постанові вказано, що існують ще спадкоємці які можуть бути недієздатними особами та особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом він не має можливості, а тому спір підлягає вирішенню у судовому порядку. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали повністю та прохали їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився. До суду від сільського голови [PERSON] сільської ради до суду надійшла заява з проханням про розгляд даної справи у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, на спадщину не претендує. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог та зазначила, що на спадщину не претендує. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд ( ст. 174 ч.4 ЦПК України). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно приписів ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Суд, з'ясувавши правові позиції сторін, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, дійшов висновку про можливість та необхідність задоволення позову в межах заявлених вимог. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, так як позивач є спадкоємцем третьої черги спадкування за законом після смерті дядька [PERSON], інші спадкоємці на спадкове майно з дня смерті спадкодавця своїх претензій не заявляли, нотаріально відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача в дані справі. Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності на майно в порядку спадкування за законом, до яких повинні бути застосовані ст. ст. 1216, 1218, 1225, 1263, 1266 Цивільного кодексу України. Враховуючи ту обставину, що позивач в даній справі є спадкоємцем третьої черги спадкування за законом після смерті 02 січня 2016 року дядька [PERSON], інші спадкоємці на спадкове майно з дня смерті спадкодавця своїх претензій не заявляли, нотаріально відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача в дані справі, за викладених обставин, суд дійшов висновку про те, що маються законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України в розмірі сплаченого позивачем судового збору, підтвердженого документально в розмірі 2086,25 грн (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved