Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про те, що 19 серпня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, [PERSON] у виконавчому комітеті Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області, актовий запис № 6. Від шлюбу у них є дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, різні погляди на подружнє життя та виховання дитини, відсутність взаєморозуміння. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Дочка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Оскільки на даний момент з відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання спільної доньки, тому позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 19 серпня 2014 року виконавчим комітетом Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області, актовий запис № 6 та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, просить стягнути судові витрати на її користь. Відповідно до вимог ст.ст. 19, 279 ЦПК України справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в зміненому стані та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі, передбаченому законодавством, а саме: 1/4 частини його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 19 серпня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області, актовий запис № 6 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач по справі - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Фактичні обставини справи, свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, сім`я розпалась остаточно, збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя - позивача, а вживання заходів для примирення суперечить моральним засадам суспільства, тобто шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки збереження шлюбу можливе тільки на паритетних засадах, на почуттях взаємної поваги та любові. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Крім того, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також, враховуючи, що право позивачки на матеріальне утримання дитини з боку батька порушене та підлягає судовому захисту, суд приходить до висновку про те, що позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 2 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання про розмір аліментів, який належить стягувати з відповідача на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини, суд виходить з наступного. За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Так, судом встановлено той факт, що неповнолітня [PERSON] знаходиться на утриманні позивача, батько дитини у добровільному порядку належної допомоги на дитину не надає, позивач не має змоги працевлаштуватися, тому враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що буде достатнім для належного утримання та виховання дитини. Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів та понесені судові витрати по сплаті судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved