Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

заявник звернувся до суду з заявою, в якій зазначає, що він та його батько [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], мешкали в м.Донецьк. Останні 5 років батько мав хронічні захворювання. 22.03.2016 року його батько помер. Похованням батька на кладовищі в м. Донецьк займався він. Лікарське свідоцтво про смерть та довідку про причини смерті він отримав 22.03.2016 року. Свідоцтво про смерть батька у відділі ДРАЦС він ніде не отримував. Встановлення факту смерті його батька йому необхідно для отримання допомоги на поховання з Пенсійного фонду України, а також для реєстрації його смерті у відділі ДРАЦС Дружківського міського управління юстиції та для отримання спадщини. Він звертався для реєстрації смерті батька до відділу ДРАЦС Дружківського МУЮ, але отримав відповідь від 07.04.2016 року про те, що відділи ДРАЦС міськрайонних управлінь юстиції України не реєструють смерті осіб померлих на території Криму та в місцевостях Донбасу, які тимчасово непідконтрольні Україні, та не приймають до уваги документів, які були видані на цих територіях. Форма медичного документу, який підтверджує факт смерті батька не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року за № 545. Просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], який помер 22.03.2016 року у м. Донецьк. В судовому заявник підтримав вимоги і просить їх задовольнити з підстав , викладених в заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України). Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Суд встановив, що заявник [PERSON] є сином [PERSON], [INFO] (а.с.9). Судом встановлено, що [PERSON], помер 22 березня 2016року, у м. Донецьк, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 63 від 22 березня 2016року, виданим комунальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 7 м.Донецька», довідкою про причину смерті (а.с.10), та поясненнями свідка [PERSON], яка в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] був чоловіком її сестри. Заявник [PERSON] відповідно є її племінником. 22 березня 2016року заявник подзвонив їй і повідомив, що помер його батько [PERSON] Вона поїхала в м. Донецьк на поховання. Поховання відбулося 23 березня 2016р на кладовищі «Грабарі» м.Донецька. [PERSON] останнім часом дуже хворів. У померлого була гангрена, психічне захворювання. Заявник зі своєю дружиною, здійснювали за ним догляд. Судом встановлено, що у реєстрації смерті [PERSON] було відмовлено оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] предявлено документ форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року № 1150/13024 (а.с. 11) . Згідно Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи створені у порядку не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Тобто лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] , померлого 22 березня 2016року, видане 22 березня 2016року в місті Донецьк - на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створює правових наслідків. За встановлених обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявик не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті. Таким чином є всі підстави для задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту смерті [PERSON]

Outcome: approved