Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Заявник звернулась 24.11.2020 р. до суду із вказаним позовом. Обґрунтовує тим, що їй [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину належав житловий будинок [ADDRESS] . 20.03.2002 р. вона передала зазначений будинок у дар своїй дочці [PERSON] , яка померла [INFO] .. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті дочки вона постійно проживала разом з нею за вказаною адресою та вважається такою, що прийняла спадщину. Вона фактично вступила у володіння та користування спадковим майном, проте протягом 6 місяців з моменту відкриття спадщини не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки в силу своєї юридичної необізнаності вважала, що після смерті дочки договір дарування будинку втратив свою силу і будинок знов належить їй. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину вона звернулась до нотаріуса, однак постановою нотаріуса від 05.01.2020 р. їй відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки у нотаріуса відсутні відомості про осіб, які прийняли спадщину, а вона звернулась до нотаріуса після закінчення 6-ти місячного строку з дня відкриття спадщини. Просить встановити факт її постійного проживання з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та визнати за нею право власності на будинок [ADDRESS] , з належними до нього господарськими спорудами. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач, Ватутінська міська рада Черкаської області направила до суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, позов визнають в повному обсязі, проти його задоволення не заперечують. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем в порядку ст. 206 цього Кодексу. Так, згідно вимог ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд\~роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій… У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини із застосуванням норм права та мотивів їх застосування. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України). Згідно договору дарування житлового будинку (а.с.6), посвідченого 20.03.2002 р. державним нотаріусом Ватутінської державної нотаріальної контори, [PERSON] , [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла у дар житловий будинок [ADDRESS] , з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами. Зазначене право власності було зареєстровано 20.07.2007 р. в БТІ. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть\~(а.с.7) та свідоцтвом про поховання (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з будинку [ADDRESS] . Позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта (а.с.5) Згідно акту депутата Ватутінської міської ради від 30.07.2020 року, складеного у присутності свідків [PERSON] , [PERSON] : « [PERSON] , [INFO] , до смерті [PERSON] постійно з нею проживала та здійснювала за нею догляд (а.с.9). 09.09.2020 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Ватутінського міського нотаріального округу Побіянської Н.Б. із заявою про прийняття спадщини (а.с.10), спадкова справа №6637664, за якою відкрито спадкову справу №95/2020 (а.с.11) . Постановою приватного нотаріуса Ватутінського міського нотаріального округу від 05.11.2020 р. (а.с.12), [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки заявник не подав документів, які б підтверджували фактичне прийняття спадщини, при цьому станом на 05.11.2020 року в спадковій справі відсутні заяви інших спадкоємців, які були подані в строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, і права яких на спадкове майно підтверджені. Досліджені письмові докази суд у відповідності із ст.ст. 77, 78 ЦПК України вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку. Застосовуючи норми права до виниклих відносин суд враховує наступне. За загальним правилом, визначеним нормами цивільного законодавства, спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). На підставі ч. 3, 5\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього\~Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК у судовому\~порядку можуть\~бути встановлені\~також інші\~факти,\~від яких\~залежить виникнення,\~зміна або\~припинення особистих\~чи майнових\~прав фізичних\~осіб,\~якщо законом\~не визначено\~іншого порядку\~їх встановлення. Від встановлення цих фактів в даному випадку залежить виникнення особистих майнових прав фізичних осіб. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи, зокрема, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Кожна сторона, згідно\~ст. 12 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, і на даний час власник майна помер, що може бути підставою для визнання цього майна відумерлою спадщиною, а тому наявні підстави для звернення до суду за захистом невизнаного права позивача. З положень\~ч.\~2\~ст.\~1220\~ЦК України\~часом\~відкриття спадщини\~є день\~смерті особи\~… Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України). Таким чином, оскільки позивач, як спадкоємець за законом, постійно проживала разом із спадкодавцем на час її смерті [INFO] - відкриття спадщини та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про відмову від спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадщини, що безумовно породжує юридичні наслідки, при цьому чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. З урахуванням вимог ч.6 ст. 294 ЦПК України наявні підстави для розгляду заявленої вимоги про встановлення юридичного факту, оскільки наявний спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та є непорушним. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ст. 15 ЦК України). Оскільки приватним нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що позбавляє позивача оформити належним чином своє право на спадщину, а тому невизнане право підлягає захисту в судовому порядку, і з цих підстав суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 15-16, 321, 328, 334, 1217, 1218, 1220, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved