Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 16.11.2017 року представник позивача Приватного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» (під час судового розгляду справи перейменовано у АТ «Херсонобленерго») звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, у якій просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму необлікованої електричної енергії в розмірі 20461,39 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що в ході проведення працівниками АТ «Херсонобленерго» рейду 05.05.2017 року, за адресою: [ADDRESS] , було виявлено факт безоблікового користування електричною енергією, а саме самовільне підключення з порушенням схеми обліку, шляхом встановлення шунтуючої перемички з ввідного автомату 50А. Електроенергія споживається, приладом обліку не враховується, що суперечить Правилам користування електричною енергією побутовим споживачем що, відповідно до п. 48 є розкраданням електричної енергії та тягне за собою відповідальність. На підставі встановленого факту порушення згідно п. 53 ПКЕЕН представниками енергопостачальника складено Акт про порушення правил користування електричною енергією побутовим споживачем №231182. Згідно вищевказаного порушення та на підставі акту від 24.05.17 р. №231182 був здійснений розрахунок вартості необлікованої електричної енергії розмір який склав 20461,39 грн. В добровільному порядку вартість необлікованої електричної енергії, в наслідок порушення правил роздрібненого ринку електричної енергії відповідачем не відшкодовано, що змусило позивача звернутися до суду з вказаним позовом. 10.01.2019 року представник позивача через канцелярію сулу подала клопотання, у якому просила залучити до участі у справі у якості співвідповідача [PERSON] в зв`язку з тим, що особовий рахунок відкрито на власника даного приміщення, а акт складався в присутності [PERSON] , який був присутній під час складання акту, та проживає та зареєстрований в даному будинку, отже згідно п.5 ст.20 ч.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати у повному обсязі, відповідно до вище викладеного всі члени сім`ї несуть однакову відповідальність. Споживачі електричної енергії зобов`язані не допускати безоблікове користування електричною енергією, а також відшкодовувати збитки, у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією. ІІ. Виклад позиції відповідача. 26.10.2018 року представник відповідача - [PERSON] через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» до [PERSON] про стягнення вартості електричної енергії відмовити у повному обсязі з огляду на наступне. [PERSON] зареєстрований та проживає у будинку за адресою: [ADDRESS] , однак не є власником вищевказаного житлового будинку. Крім того, з ПрАТ «ЕК «Херсонобленерго» жодних договорів про користування електричною енергією [PERSON] не укладав. У позовній заяві є посилання на акт про порушення від 25.05.2017 №231182, розрахунок суми не облікованої електричної енергії, витяги з особового рахунку, до яких [PERSON] взагалі не має жодного відношення, оскільки вони складені відносно іншої людини. Додатково зазначає, що у позовній заяві є посилання на п. п. 37, 48 ПКЕЕН, (Постанова втратила чинність на підставі Постанови KM № 502 від 20.06.2018), відповідно до яких у разі порушення правил користування електричною енергією споживач повинен нести відповідальність. Також, у позовній заяві та додатках до неї відсутні будь-які докази того, хто саме є споживачем у даній справі, за яким договором про користування електричною енергією, які його реквізити. Таким чином, [PERSON] вважає, що не є особою, яка за законом повинна нести відповідальність за порушення, викладені у позовній заяві ПрАТ «ЕК «Херсонобленерго». Відповідач [PERSON] відзив на позов до суду не подавав, у судові засідання не з`являвся, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 16.11.2017 року вказана справа передана в провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Гаврилову Д.В. Ухвалою судді від 05.12.2017 року відкрито провадження у вказаній справі. На підставі розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 01.10.2018 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2018 цивільна справа передана на розгляд судді Дорошинській В.Е. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.01.2019 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача - [PERSON] за адресою [ADDRESS] . На підставі розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 23.03.2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2020, цивільна справа передана 23.03.2020 на розгляд судді Булах Є.М. Ухвалою судді від 24.03.2020 року цивільну справу прийнято до провадження з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення(виклику) сторін. Одночасно, учасникам справи було направлено ухвалу суду про прийняття справи до провадження. Запропоновано позивачу викласти свої вимоги до співвідповідача надавши заяву або клопотання в письмовій формі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.06.2020 року розгляд справи постановлено продовжити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 22.06.2020 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 14.05.2020 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідачі не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, відому суду електронну адресу, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Розгляд справи відкладено на 10.08.2020 року у зв`язку з неявкою відповідачів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у раніше поданій заяві представник позивача просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідачі не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, відому суду електронну адресу, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Як передбачено п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» №12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. З поштового повідомлення №7300307300868, яке повернулося на адресу суду, вбачається, що [PERSON] повідомлений про розгляд справи. З поштового повідомлення №7300307300930, яке повернулося на адресу суду, вбачається, що [PERSON] повідомлений про розгляд справи. Отже, у встановлений судом в ухвалі від 24.03.2020 року строк, відповідачі будучи повідомленими належним чином, у судове засідання не з`явилися, відповідач [PERSON] відзиву на позов не подав, клопотання про відкладення розгляду від відповідачів також не надходило. У судові засідання, призначені на 22.06.2020 року та 10.08.2020 року відповідачі не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи згоду представника позивача про розгляд справи у його відсутності у заочному порядку із ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та неявки у судове засідання належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи відповідача і відсутності будь-яких заяв від нього, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи із постановленням заочного рішення, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна індексний № 213515433 [PERSON] станом на 05.05.2017 року був власником будинку [ADDRESS] . Відповідно до виписок АТ «Херсонобленерго», особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , обліковується за [PERSON] 24.05.2017 року в ході проведення працівниками ПрАТ "ЕК «Херсонобленерго" рейду, за адресою: [ADDRESS], виявлено порушення правил користування електричною енергії, а саме: самовільне підключення з порушенням схеми обліку, шляхом встановлення шунтуючої перемички з ввідного автомату 50А. Електроенергія споживається, приладом обліку не враховується У зв`язку з виявленими порушеннями, складено акт про порушення №231182 від 24.05.2017 року відносно [PERSON] (батько), акт складено в присутності останнього. [PERSON] повідомлено про його право внести зауваження до акту, у яких останній вказав, що з висновками перевірки не згоден, від підпису в акті відмовився. Розмір вартості спожитої необлікованої електричної енергії відповідачем розрахований на підставі актів відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України, та становить по акту №231182 від 24.05.2017 року - 20461,39 гривень, що підтверджується витягом з протоколу засідання комісії ХМВЕ по розгляду актів про порушення ПКЕЕ №72 від 21.06.2017 року. Акт розглянуто без присутності споживача, у присутності [PERSON] (батько). V. Оцінка Суду. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, Законами України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 56-58, 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», ст.ст.24-27 «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. за № 1357, із наступними змінами та доповненнями (надалі - ПКЕЕН) та методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі - Методика), затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 року за № 782/12656. Відповідно до ст. 27 закону України «Про електроенергетику», чинному у вказаній нормі на час виявлення порушення, правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є: (п.2) крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Закон України «Про електроенергетику», «Правила користування електричною енергією для населення», затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357, (чинні на час виникнення спірних відносин), окрім визначення побутових споживачів як осіб, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю, вказують на необхідність більш широкого розуміння даного терміну в інших випадках, в тому числі при самовільному підключенні до об`єктів електроенергетики, розкраданні електричної енергії. Так, за ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» споживачі енергії - суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Згідно з ст. 25 Закону України «Про електроенергетику» споживачі електричної енергії мають право на: приєднання та підключення до електричної мережі, за умови виконання правил приєднання електроустановок до електричних мереж; вибір постачальника електричної енергії. Згідно з п.1 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції на час виявлення порушень, споживач зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. За таких умов відповідачі, які проживають за вищевказаною адресою, фактично є споживачами, положення «Правил користування електричною енергією для населення», в тому числі в частині прав енергопостачальника (п.37), обов`язків споживача (п.48), оформлення претензій, підлягають до застосування. Відповідно до п.37 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених ПКМ України від 26.07.99 р. № 1357, Енергопостачальник має право: перевіряти справність засобів обліку, знімати покази відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок побутових споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами обліку. Пунктом 53 Правил визначено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Дослідженим у судовому засіданні протоколі від 21.06.2017 року підтверджується зміст виявленого порушення, причетність відповідачів, додатком до протоколу вказано розрахунок по акту. Відповідно до пункту 1.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією даний нормативно-правовий акт встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил. Методика застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку (пункт 1.2. Методики). Пунктом 2.7. Методики прямо встановлено порядок визначення обсягу та вартості самовільно спожитої електричної енергії в разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 5 пункту 2.1. Методики, та за умови відсутності у такого споживача договору про постачання електричної енергії. Розмір заподіяних збитків, розрахований відповідно до Методики, становить 20461,39 грн. Суд зауважує, що акт про порушення правил користування електричною енергією є підтвердженням виявленого порушення за адресою місця проживання відповідачів. За доведеною наявністю самовільного підключення з`ясування вини не вимагається, адже правовідносини не регулюються положеннями ст. 1166 ЦК України. Судом встановлено, що станом на 24.05.2017 року [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та був власником вказаного будинку, а отже, споживачем електричної енергії, яку постачає позивач. Станом на 24.05.2017 року особовий рахунок за адресою: [ADDRESS] з постачання електроенергії відкрито на [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). При розгляді справи відповідачами не надано доказів на підтвердження обставин з приводу фактичного користування майном та відповідно і отримання послуг з постачання електричної енергії та пов`язаного з цим окремого користування належними їм частинами житлового будинку, укладення іншим співвласником договору про постачання електричної енергії в окремому порядку тощо. У відповідності до ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. На підставі зібраних доказів суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідачів на користь позивача суму вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією в розмірі 20461,39 грн. в рівних частинах з кожного по 10230 грн.70 коп. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VIІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно платіжного доручення №467 від 13 листопада 2017 року позивачем сплачено 1600,00 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідачів по 800,00 грн. з кожного.

Outcome: approved