Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

\~Позивач [PERSON] звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області\~\~з позовом до Акціонерного Товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, внаслідок виконання трудових обов`язків, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 150228 грн.\~\~ В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він знаходився у трудових відносинах з ВАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», яке з 07.04.2011 року було перейменовано на ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат». У 2018 році відповідач також змінив назву на АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат». На даному підприємстві він пропрацював 17 років 4 місяці. За час роботи на даному підприємстві позивач отримав три професійні захворювання, відповідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу від 06.12.2018 року №1742 (клініка державного підприємства «Український НДІ промислової медецини» (м. Кривий Ріг). Встановлені такі види захворювань: 1) радікулопатія білатеральна попереко-крижова L4-S1шийна С6-С7 на фоні полісегментарної дископатії, з вираженими статико-динамічними порушеннями, часто рецидивуючий перебіг, зі стійкими больовими і периферичними нейросудинними синдромами, з вазомоторно-трофічним порушенням в кистях, нейродистрофією у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних (ПФ другого ступеню) та ліктьових (ПФ другого ступеню) суглобів, з двобічним плечолопатковим періартрозом з гіпортрофією м`язів плечового поясу (ПФ другого ступеню); 2) хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії), Група «В», ЛН першого-другого ступенів; 3) нейросенсорна приглухуватість першого ступеню (з легким зниженням слуху). Внаслідок його професійної діяльності (роботи) на підприємстві відповідача, на його організм впливали шкідливі виробничі фактори, що встановлено комісією з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання у Акті розслідування від 08.01.2019 року. Згідно довідки МСЕК від 07.03.2019 року йому первинно з 22.02.2019 року була встановлена третя група інвалідності та 65% втрати професійної працездатності. За висновком МСЕК від 07.03.2019 року він потребує санаторно-курортного лікування, палицю, корсет, забезпечення лікарськими засобами та виробами медичного призначення. Фізичний біль і страждання, яких він зазнав та продовжує зазнавати, полягає у тому, що кожного дня він терпить постійні ниючі болі у поперековому та шийному відділах хребта, виражене обмеження рухів у них, біль посилюється при фізичному навантаженні, тривалій ходьбі, іррадіація болю від попереку до ноги, від шиї іррадіація болю в міжлопаткову ділянку, тягнучий біль іррадіює у руки та у пальці рук; оніміння та терпкість у руках і ногах; утруднена хода; постійний викручуючий біль та обмеження рухів у великих суглобах кінцівок (колінних, ліктьових, плечових), у суглобах кистей; судоми м`язів рук та гомілок, мерзлякуватість рук, набряки кистей та стоп, побіління пальців на холоді; щоденний кашель сухий та з виділенням мокротиння; біль у грудній клітині при фізичному навантаженні, важкість у грудній клітині; задишку при фізичному навантаженні; зниження слуху, шум у вухах; періодичний давлючий головний біль, запаморочення при зміні положення тіла, коливання АТ. Недотримання відповідачем ст. 153 КЗпП України призвело до того, що він у працездатному віці (51 рік) став інвалідом 3 групи та втратив 65% працездатності. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав та продовжує зазнавати у зв`язку з ушкодженням здоров`я через професійні захворювання. У результаті професійних захворювань у стані йог здоров`я виникли незворотні зміни, що свідчать про настання для нього негативних явищ (фізичних, душевних, соціальних). У працездатному віці, враховуючи його захворювання, він не може працювати, не може виконувати навіть домашню роботу, внаслідок чого частину домашньої роботи виконує його дружина, чим порушено його та його дружини звичайний спосіб життя. У зв`язку із болями та обмеженнями рухів йому тяжко самостійно одягатися, через кашель і задишку у нічний час, через біль у шийному та поперековому відділах хребта у нічний час, він дуже часто не висипається, через що протягом дня себе погано почуває. Передумовою до поліпшення його стану здоров`я є постійне санаторно-курортне та медикаментозне лікування, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Оскільки відповідач в передбаченому законом прядку не виплатив йому моральну шкоду, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 150228 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 13 червня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ Позивач надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що наполягає на задоволенні позовних вимог. 26.06.2019 року відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свій відзив обґрунтовує тим, що АТ «Марганецький ГЗК» не заперечує та не спростовує, що здійснювана ним діяльність з виробництва марганцевих руд є джерелом підвищеної небезпеки з властивістю підвищення ймовірності завдання шкоди через неможливість повного контролю. При прийнятті [PERSON] на роботу, було проведено інструктаж та попереджено про наявність джерела підвищеної безпеки та шкідливих умов праці на підприємстві у зв`язку із специфікою виробництва. [PERSON] самостійно прийняв рішення працювати в даних умовах виробництва. Крім того, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, зокрема, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві та якими доказами це підтверджується. Також, наведений позивачем розрахунок розміру компенсації моральних страждань не підтверджується жодними належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Крім того, представник позивача надав заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, оскільки потрібно ретельно дослідити обставини справи, а саме суб`єктивно і об`єктивно оцінити завдану [PERSON] моральну шкоду, розрахунок моральної шкоди, яку заявляє позивач, надати юридичну оцінку доказам позивача, які на думку відповідача є не допустимими і неналежними. Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 липня 2019 року у задоволенні клопотання представника Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження відмовлено. Дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. \~Статтею\~\~13\~ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Згідно положень статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] знаходився у трудових відносинах з ВАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», яке з 07.04.2011 року було перейменовано на ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат». У 2018 році відповідач також змінив назву на АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат». За час роботи на даному підприємстві він отримав професійне захворювання, яке обумовлено умовами в яких він працював. Згідно інформаційної довідки про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) від 03.09.2018 року, умови праці 3 класу 2 ступеню «Шкідливі». Медичним висновком лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність професійного характеру захворювання (м. Кривий Ріг) від 06.12.2018 року № 1742 [PERSON] встановлено діагноз: 1) радікулопатія білатеральна попереко-крижова L4-S1шийна С6-С7 на фоні полісегментарної дископатії, з вираженими статико-динамічними порушеннями, часто рецидивуючий перебіг, зі стійкими больовими і периферичними нейросудинними синдромами, з вазомоторно-трофічним порушенням в кистях, нейродистрофією у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних (ПФ другого ступеню) та ліктьових (ПФ другого ступеню) суглобів, з двобічним плечолопатковим періартрозом з гіпортрофією м`язів плечового поясу (ПФ другого ступеню); 2) хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії), Група «В», ЛН першого-другого ступенів; 3) нейросенсорна приглухуватість першого ступеню (з легким зниженням слуху). Захворювання професійні. Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 08 січня 2019 року, умови праці підземного гірника очисного забою відокремленої дільниці шахти №9/10- шахти 14/15 АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» [PERSON] Сергія Васильовича за всіма параметрами є шкідливими. На момент розслідування хворий [PERSON] не здатний працювати за професією, не працює з 01.06.2018 року. Відповідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги обласної МСЕК №6 м. Кривого Рогу від 07.03.2019 року, [PERSON] встановлено ступінь втрати професійної працездатності 65%. Потреба у медичній та соціальній допомозі: забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення, санаторно-курортним лікуванням, корсетом. Та встановлено третю групу інвалідності. Виходячи з медичних висновків, акту про розслідування хронічного професійного захворювання, суд прийшов до висновку про те, що у зв`язку з небезпечними умовами праці, низьким рівнем техніки безпеки та впливом комплексу виробничих шкідливих факторів на шахті, позивач отримав професійні захворювання. Суд вважає, що внаслідок втрати професійної працездатності, у позивача наявна моральна шкода, оскільки він відчуває фізичний біль та душевні страждання, погіршилися його здібності, переживання викликані наслідками професійного захворювання, він втратив професійну працездатність, позбавлений можливості реалізації своїх здібностей, змушений постійно приймати лікарські препарати, постійно відчуває наслідки професійного захворювання, що свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди. Статтею 153\~Кодексу законів\~про працю\~України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Стаття 173\~КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно абзацу 9 пункту 5 Рішення Конституційного Суду України №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу І Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до вказаного закону. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167\~ЦК України та ст.237-1\~КЗпПУ їм надано право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавством розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст.22 Конституції України. Частина 1 ст.\~237-1\~КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.\~\~ Тому, вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує значні тяжкі зміни його життєвих зав`язків, ступінь втрати ним професійної працездатності, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення його можливості їх реалізації, інших обставин справи, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 6500 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved