Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 21.02.2018р звернулася до суду з дійним позовом, мотивуючи його тим, що на праві власності їй належить 2/5 частини квартири, розташованої за адресою: м.Краматорськ, вул.Соціалістична, 9-31, якою з моменту придбання вона користується більше 10 років, проживає в ній з 2005 року, здійснює за нею відповідний догляд, сплачує комунальні послуги, робить ремонт та відповідні поліпшення всієї квартири. Зазначає, що 3/5 частини вказаної квартири ні за ким не зареєстровано. З посиланням на ст.344 ЦК України, вважає, що право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на 3/5 частки квартир за вищевказаною адресою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити та надала суду пояснення, зазначені в позовній заяві. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала цілком, наполягала на їх задоволенні та в судовому засіданні надала аналогічні пояснення. Представник відповідача [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника за наявними у справі матеріалами. Заслухав пояснення позивачки, її представника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно із Краматорського міського бюро технічної інвентаризації №6645082 від 02.03.2005р встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування від 22.01.2005р, посвідченого 22.01.2005р нотаріусом Першої краматорської ДНК, на праві приватній власності належить 2/5 частини квартири за адресою: м.Краматорськ, вул.Василя Стуса (Соціалістична), 9-31. Дата реєстрації в КП «БТІ м.Краматорська» 2/5 частини вказаної квартири 23.02.2005р. Згідно повідомлення із КП «БТІ м.Краматорська» від 12.12.2016р за №1366 право власності на 3/5 частини спірної квартири в КП «БТІ м.Краматорська» не зареєстровано. Свідок [PERSON], сусідка позивачки, в судовому засіданні пояснила, що познайомилася із [PERSON] в 2005р, коли остання купила зазначену вище квартиру, та вказала, що позивачка з часу придбання мешкає в квартирі одна, про інших власників їй нічого не відомо. Крім того свідок пояснила, що квартира позивачки була раніш комунальною та належала двом власникам й [PERSON] викупила частку лише у одного власника. Відповідно до положень ч.1\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном\~ протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не предявив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через пятнадцять, а на рухоме майно\~ через пять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або предявлення протягом цього строку позову про його витребування. Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», - при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~ст.344\~ЦК України). Відповідно до пункту 14 Постанови ВССУ виходячи зі змісту частини першої\~ст.344\~ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності,оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої\~статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). З урахуванням вищевикладеного, суд вважає достовірно встановленим, що [PERSON] добросовісно заволоділа 3/5 частками квартири №31 по вул.В.Стуса (Соціалістична), буд.9, в м.Краматорську, продовжує відкрито та безперервно на протязі 13 років володіти цим майном, здійснює за ним відповідний догляд, сплачує комунальні послуги, тому наявні законні підстави для визнання за позивачкою права власності за набувальною давністю на 3/5 частки спірної квартири. За таких обставин суд приходить до переконання про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved