Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 28.09.2003 вона уклала шлюб із відповідачем. Від спільного шлюбу мають 4 дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що причиною розірвання шлюбу послугувало те, що сторони проживають окремо та фактично припинили шлюбні відносини. Просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася подавши через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просить: розглянути справу у її відсутність; позов підтримала; витрати зі сплати судового збору просила стягнути з відповідача; проти ухвалення заочного рішення не заперечувала; після розірвання шлюбу просить за позивачем залишити прізвище « [PERSON] » (а.с. 27). Відповідач [PERSON] до судового засідання також не з`явився надавши через канцелярію суду заяву відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність, позов визнає і не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с. 25). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви сторін та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 28.09.2003 у виконавчому комітеті Літинецької сільської ради Літинського району Вінницької області, актовий запис № 4 (а.с. 8). Відповідно до свідоцтв про народження (а.с. 9-12) сторони зазначені батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Враховуючи причини позову про розірвання шлюбу, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У відповідності до ч.3 та ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.

Outcome: approved