Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . У визначений законодавством строк не подав заяву про прийняття спадщини, оскільки є юридично необізнаною особою, довгий час перебував за межами України. До початку розгляду справи по суті до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] , оскільки він є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник адвокат Охріменко Н.І. позовні вимоги визнали, не заперечували щодо задоволення позову. Виходячи з приписів ст.ст. 43, 200, 223 ЦПК України суд ухвалив слухати справу за відсутності відповідача [PERSON] та ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Позивач є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). [INFO] [PERSON] помер (копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , а.с. 5). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входять три земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (паї), що знаходяться в адміністративних межах Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. 31 березня 2010 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Богодухівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 33, яким заповів земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,87 га, що належала йому на підставі державного акта серія ІІІ-ЧР № 035751, [PERSON] 14 листопада 2011 року [PERSON] склав другий заповіт, посвідчений секретарем Богодухівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 92, яким заповів земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8661 га, що належала йому на підставі державного акта серія ЯЛ № 670314 позивачу та земельну ділянку, площею 2,8662 га, що належала йому на підставі державного акта серія ЯЛ № 670310 - [PERSON] ( а.с. 9). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру обидва заповіти на час смерті спадкодавця були чинними та не скасовані (а.с.25-26). З листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 97/02-16 від 23.04.2020 та документів спадкової справи вбачається, що після смерті [PERSON] до натаріальної контори подані заяви про прийняття спадщини від імені [PERSON] , [PERSON] , були видані свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, площею 2,8660 га на ім`я [PERSON] та площею 2,8662 на ім`я [PERSON] (а.с. 24-29). Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Абзацем 4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Встановлення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини здебільшого є оціночним, адже одні і ті самі причини, виходячи з обставин справи, можуть визнаватися як поважними, так і навпаки. Суд вважає, що причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, на які посилається позивач, як на поважні, заслуговують на увагу. При цьому суд враховує, що спадкоємці, які прийняли спадщину - [PERSON] , [PERSON] , позов визнали. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved