Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із позовом до відповідачів [PERSON] і [PERSON] про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сімєю без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на майно в порядку виділу із спільної сумісної власності, виключення майна із складу спадщини, посилається на те, що 16 червня 2015 року у віці 60 років помер [PERSON], [PERSON] [PERSON] позивач проживала однією сімєю як чоловік та дружина з грудня 2005 року до дня його смерті. З урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] майно: житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою Кіровоградська область, м.Новоукраїнка, вул.Фурманова,53, вартістю 750 000 грн.; автомобіль NISSAN PATHFINDER, номерний знак ВА 1001АО, дата реєстрації 05.07.2013 р., вартістю 750 000 грн., автомобіль FIAT DOBLO, номерний знак [NUMBER], дата реєстрації 05.07.2013 p., вартістю 210 000 грн.; автомобіль FIAT QUBO, номерний знак [NUMBER], дата реєстрації 11.03.2014 p., вартістю 250 000 грн.; м'який куточок в столову вартістю 1500 грн.; стіл столовий вартістю 3000 грн.; меблевий кухонний гарнітур вартістю 6000 грн.; електроплита на 4 конфорки ВЕКО вартістю 5000 грн.; кондиціонер SAMSUNG, модель AQ07XAN, серійний номер 2218PDAP300398F, придбаний 24.05.2007 p., вартістю 5000 грн.; витяжка кухонна PIRAMIDA вартістю 5000 грн.; мікрохвильова піч SAMSUNG, модель СЕ 1072R, дата придбання 28.06.2008р. вартістю 1000 грн.; комплект меблів у спальні: 3 шафи, комод на 3 шухляди, дзеркало, 2 гіриліжкові тумби вартістю 8000 грн.; лжко м'яке з підйомним механізмом, 2 крісла вартістю 12 000 грн.; кондиціонер SAMSUNG модель AQ07XAN/SEU, серійний номер 2218PDAP300795M, придбаний 24.05.2007 р. вартістю 5000 грн., м'які стільці - 6 шт. загальною вартістю 3600 грн.; душова кабіна вартістю 2000 грн.; дзеркало, умивальник з тумбою вартістю 2500 грн.; шафа-купе шириною 2,5 м. вартістю 4000 грн.; шафа-купе вмонтована на 2 поверсі будинку вартістю 4000 грн.; меблевий гарнітур (маленька спальня перший поверх) - диван, 2 крісла, 2 пуфи загальною вартістю 5000 грн.; холодильник -морозильник INDEZIT, модель В18, серійний номер 609183214*58392040000, придбаний 18.10.2006 р., вартістю 6000 грн., бойлер (в приміщенні котельні) вартістю 2000 грн.; бойлер (в приміщенні сауни) вартістю 2000 грн.; пральна машина-автомат , придбана в 2010 р. вартістю 4000 грн.; електрокотел для опалення будинку марка ЕКОК6/6 380V, заводський №357, придбаний 28.05.2006 р. вартістю 5000 грн.; котел опалювальний тривалого горіння на твердому паливі, марка «Енергія ТТ», придбаний 24.04.2014 р. з регулятором температури «Комфорт ЕКО» вартістю 20 000 грн. В порядку виділу частки із спільного сумісного майна просить визнати право власності [PERSON] на наступне майно: автомобіль NISSAN PATHFINDER, номерний знак [NUMBER], дата реєстрації 05.07.2013 р. вартістю 750 000 грн.; автомобіль FIAT QUBO, номерний знак [NUMBER], дата реєстрації 11.03.2014 р. вартістю 250 000 грн.; стіл столовий вартістю 3000 грн.; ліжко м'яке з підйомним механізмом, 2 крісла загальною вартістю 12 000 грн.; кондиціонер SAMSUNG модель AQ07XAN/SEU, придбаний 24.05.2007 р., серійний номер 2218PDAP300795M, вартістю 5000 грн.; м'які стільці - 6 шт. вартістю 3600 грн.; пральна машина-автомат, придбана в 2010 р. вартістю 4000 грн. Просить виключити зі складу спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], який помер 16.06.2015 року, наступне майно: автомобіль NISSAN PATHFINDER, номерний знак [NUMBER], дата реєстрації\~ 05.07.2013 р. вартістю 750 000 грн.; автомобіль FIAT QUBO, номерний знак [NUMBER], дата реєстрації 11.03.2014 р. вартістю 250 000 грн.; стіл столовий вартістю 3000 грн.; ліжко м'яке з підйомним механізмом, 2 крісла загальною вартістю 12 000 грн.; кондиціонер SAMSUNG модель AQ07XAN/SEU, серійний номер 2218PDAP300795M, придбаний 24.05.2007 р. вартістю 5000 грн.; м'які стільці - 6 шт. вартістю 3600 грн.; пральна машина - автомат, придбана в 2010 р. вартістю 4000 грн. Просить стягнути з відповідачів різницю в сумі 8200 грн., яка виникла між вартістю 1/2 частки спільного сумісного майна та майна, яке виділено [PERSON] в натурі, по 4 100 (чотири тисячі сто) грн. з кожного відповідача. В обгрунтування позову зазначає, що у покійного [PERSON] від першого шлюбу є двоє дітей - доньки [PERSON] та [PERSON] (відповідачі у справі), які мають право на отримання спадщини після смерті батька як спадкоємці першої черги. Оскільки позивач не перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], то не має права на отримання спадщини у першу чергу разом з його дітьми. При цьому відразу після смерті [PERSON] між його спадкоємцями та позивачем виник спір щодо прав позивача на майно, яке спільно нажите за час сімейних відносин з [PERSON] В звязку з цим позивач має намір в судовому порядку доводити свої майнові права на 1/2 частину майна, яке відповідачі відносять в цілому до спадкової маси. В період з грудня 2005 року по 16.06.2015 року [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний бюджет, повноцінно, реально та взаємно виконували права та обов'язки подружжя, тобто проживали однією сімєю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в органах РАЦС. В зазначений період [PERSON] та [PERSON] не перебували в шлюбі з іншими особами. Питання спільного проживання однією сім'єю як жінки та чоловіка було вирішено між [PERSON] та [PERSON] спільно восени 2005 року, після чого з грудня 2005 року вони стали разом мешкати за адресою м. Новоукраїнка вул. К.Лібкнехта, 6 в будинку, який успадкував [PERSON] від своїх батьків. 08.01.2006 року [PERSON] та [PERSON] як сімя разом організовували похорони брата [PERSON] - [PERSON], який помер в м.Суми. Згодом спільно було вирішено побудувати або придбати для своєї сім»ї інший новий будинок. Таким чином в квітні 2006 року даною сімєю було придбано житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, вул. Фурманова, 53. На придбання будинку було витрачено спільні кошти сімї [PERSON] та [PERSON] Дані спільні кошти формувались за рахунок доходів обох членів даної сімї, в період їх спільного проживання обоє працювали. Нотаріальний договір купівлі-продажу зазначеного вище будинку було оформлено на [PERSON] Після придбання зазначеного будинку, сім'я [PERSON] та [PERSON] продовжувала в 2006 році проживати в будинку по вул. К.Лібкнехта, 6, а в ході проведення ремонту будинку по вул. Фурманова, 53, виникла необхідність переїхати і проживати в ньому, що і було вчинено восени 2006 року за їх спільної згоди. За час спільного проживання сімєю в указаному будинку по вул. Фурманова, 53, позивач та [PERSON] разом провели капітальний ремонт усіх житлових та господарських приміщень, частково здійснили перепланування внутрішніх приміщень будинку, переобладнали приміщення сараю на літню кухню та сауну, добудували до будинку терасу з балконом, здійснили благоустрій двору та території навколо будинку, поставили новий паркан з воротами, обладнали свердловину для постачання води в будинок та господарські приміщення. Орієнтовна вартість будинку в сумі 750 000 грн. обрахована позивачем з урахуванням інформації щодо продажу подібних обєктів по Кіровоградській області. Таким чином все рухоме та нерухоме майно, що є предметом позову, позивач оцінює на даний час на загальну суму 2 071 600 грн., а вартість майна, на яке вважає має право позивач (1/2 частина спірного майна), а відтак - ціна позову становить 1 035 800 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні, будучи допитаною як свідок, пояснила, що познайомилась із [PERSON] у вересні 2005 року, з грудня 2005 року вони вже почали проживати разом як чоловік і дружина, вона на той час проживала у кафе «Зимовий сад», на новорічному корпоративі на святкуванні Нового 2006 року представляв її своїм друзям як дружину. Різдво святкувала разом із ним, його дочками та своїм сином. У них були спільні кошти, які клали у блокнот і спільно ними користувалися. 08.01.2006 року [PERSON] сказав, що помер його брат і він буде займатися похоронами, він поїхав забирати тіло [PERSON], а вона займалась приготування до поховання. У лютому 2007 року вона захворіла, й [PERSON] її доглядав. Вони жили в м. Новоукраїнка по вул. Різдвяній (кол. вул. Р.Люксембург) у його будинку. Потім вирішили купити власний будинок, вибрали спільно будинок в м. Новоукраїнка по вул. Аграрній, 53 (кол. вул. Фурманова), будинок коштував 18,5 тис. доларів США, вона дала власні 8,5 тис. доларів США, будинок купили у квітні 2006 року, потім влаштували у ньому капітальний ремонт, спільно їздили замовляти вікна, двері, будматеріали, він радився із нею стосовно ремонту. Вона брала участь у ремонті, клеїла шпалери, фарбувала, готувала їжу. Після ремонту вони почали купувати меблі. У 2008 році вона впала і зламала собі ногу, [PERSON]В, возив її на лікування. Усі меблі були придбані до 2010 року за спільні кошти. В 2012 році купили автомобіль Тойота, в 2013 році продали її і купили Фіат Добло. [PERSON] працював начальником «Елграну», де керував видобутком граніту В 2013 році купили автомобіль Ніссан близько за 500 тис. грн. В 2014 році вирішили купити їй автомобіль. Вона в той час стояла на обліку в центрі зайнятості. Вона зайшлась домогосподарством, оплачувала комунальні послуги. У неї були власні кошти, які вона вкладала у спільний бюджет, 5 тис. доларів США вона отримала за продаж спадщини у м. Новомиргороді, ще 10 тис. доларів США віддала подруга, оскільки брала кошти в борг на поїздку до Італії. Ці кошти в податковій вона не декларувала. В 2005 році її синові було 16 років і він закінчував 11-й клас, він жив сам по вул. Дзержинського у м. Новоукраїнка в її квартирі. У неї виникли із [PERSON] неприязні стосунки після роботи у барі, які вона керувала, й остання її обмовляє. У них вдома була схованка, куди вони спільно із [PERSON] складали кошти. Вважає розповідь про залишай [PERSON] кейс із грошима вигадкою, бо [PERSON] не довірив би великі кошти чужим людям. Після вибуху у карєрі було пошкоджено автомобіль [PERSON], й вона їздила із ним у Дніпропетровськ вибирати іншу машину. Із [PERSON] вона не проживала, він як працівник бару допомагав їй із ремонтом, ніколи із ним не ночувала, він за нею намагався залицятися, але вона не відповідала йому взаємністю. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] позов не визнали в повному обсязі, пояснили, що їх батько [PERSON] і [PERSON] в 2005-06 рр. лише зустрічалися, й він їздив до неї на побачення. Зустрічалися вони довгий час, чи ночували вони разом їм невідомо. З 2007 року [PERSON] вже частіше була з покійним батьком, але які у них були стосунки невідомо. У батька були дорогі автомобілі, які він купував за власні кошти, бо дуже багато заробляв. У батька була попередня дружина [PERSON], з якою він жив у м. Новоукраїнка по вул. К.Лібкнехта. Організацію поховань рідного брата [PERSON] [PERSON] довірив [PERSON] і [PERSON], [PERSON] не бачили. Спірний будинок придбаний у квітні 2006 року за батькові власні кошти, за яку суму невідомо, вона бачила як робітники у ньому робили ремонт. Восени 2008 року він уже переїхав туди проживати. Батько купив автомашину Фіат Добло, потім купив Фіат Кьюбо, на покупку якої позичав у [PERSON] кошти 30 тис. грн. Батько також позичав кошти своїм друзям у борг, у будинку був зроблений капітальний ремонт. Батько ніколи не представляв [PERSON] як дружину, вони були як знайомі. Батько часто був у неї вдома і радився з різних питань, також і щодо купівлі будинку. Зі слів батька, у нього було 100 тис. доларів США, які він сам заробив, також він займався бізнесом із перевезення людей на своїй легковій автомашині до [PERSON], дав кошти в борг за відсотки. Позивач не працювала і власних коштів не мала. В серпні 2006 року вона бачила батька із [PERSON] на відпочинку, але він не називав її дружиною, у них не було подружніх стосунків. На похоронах батькового брата позивачки не бачила. Батько раніше проживав із співмешканкою [PERSON] з 2001 року десь до серпня 2006 року. Свідок [PERSON] пояснив, що знає [PERSON] з 2002 року, йому відомо, що [PERSON] і [PERSON] познайомились десь у 2004 році, може помилятися із роком,, вона працювала у «Зимовому саду», [PERSON] на коративні представляв її друзям як свою дружину. У 2014 році був на святкуванні 50-річного ювілею [PERSON] у «Білій лілеї», [PERSON] також там була. Спочатку [PERSON] і [PERSON] жили в районі «Молдавки» у м. Новоукраїнка, потім купили будинок по вул. Фурманова. Він часто телефонував позивачці, цікавився, що остання робить. Він хвалив [PERSON] як справну домогосподиню. Вдома у них він не був, бачил їх разом на вечірках. Перед цим у [PERSON] була дружина [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснив, що покійного [PERSON] знає давно. Він бачив їх разом на корпоративах 3-4 рази на рік, він засди представляв [PERSON] як дружину. Вдома по вул. Фурманова м. Новоукраїнка він не був, був лише біля будинку кілька разів, бачив там [PERSON], яка на подвіря будинку вивішувала білизну. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] знає як сусідку у м. Новоукраїнка по вул. Фурманова, часто бачив [PERSON] і [PERSON] разом. Вони жили по сусідству через будинок, він там уже живе 20 років. [PERSON] і [PERSON] жили там разом як одна сімя В будинку робився ремонт і вона там допомагала. Там робився капітальний ремонт. Йому відомо, що у [PERSON] була багато дорогих автомашин, Ніссан, Тойота інші. Зовнішній ремонт у будинку робили з весни до осені. Що робила [PERSON] на ремонті йому невідомо. Хто і за які кошти купував будинок і автомашини йому також невідомо. Він впевнений, що вони жили разом як сімейна пара. Свідок [PERSON] пояснив, що знає позивачку як сусідку. З 2006 року вони перейшли жити по вул. Фурманова у м. Новоукраїнка, [PERSON] казала йому, що вони із [PERSON] разом купили будинок, й що вони будуть там спільно мешкати. Вони спільно займалися ремонтом, перекривали дах, пробивали скважину на воду. Йому невідомо де працювала [PERSON], вона весь час майже була вдома, відповідачі інколи приходили до батька в гості і бачили її там. [PERSON] живе у спірному будинку й після смерті [PERSON] Інші жінок у цьому будинку крім [PERSON] він не бачив. [PERSON] казав, що мазур В.О. це його дружина. Свідок [PERSON] пояснила, що він із [PERSON] двоюрідні родичі, відповідачі є дочками покійного [PERSON] В 2005 році йому сказали, що [PERSON] проживає разом із [PERSON], в січні 2006 року він побачив [PERSON] на похороні брата [PERSON], з того часу вони жили спільно і були разом. На святкуванні ювілею в 2014 року був присутній трудовий колектив Елграну, [PERSON] також був із позивачкою. У січні 2006 року він вже представляв [PERSON] як свою дружину, після цього інших жінок не мав. В 2006 року вони почали спільно проживати [INFO], до того жили по вул. К.Лібкнехта, в новому будинку вони разом робили ремонт, вона була у них в гостях і бачила у будинку позивачку. Походження коштів за купівлю будинку їй невідомо. На усіх святкуваннях [PERSON] був із [PERSON], із нею разом він також постійно приїжджав до неї в гості. У них було багато різних автомашин, [PERSON] також їздила на якійсь із них. Стверджує, що надала правдиві показання. Свідок [PERSON] пояснила, що знає [PERSON] по роботі, [PERSON] і [PERSON] були сімєю, в кінці 2005 року [PERSON] робила барменом у барі «Зимовий сад», де він з нею і познайомився. З того часу вони завжди були разом, він називав [PERSON] своєю другою половиною, говорив, що додому їздить на обід і що [PERSON] смачно готує. [PERSON] казала, що вони з [PERSON] купили будинок, після ремонту в якому вони жили разом. Про це їй також говорив [PERSON] [PERSON] була в січні 2005 року на похоронах у брата [PERSON], вона йшла у перших рядах. Вони спільно їздили вибирати меблі у будинок, чула як [PERSON] казав, що хоче купити [PERSON] автомобіль, мабуть Фіат. Він із роботи часто телефонував додому до [PERSON], попереджав, що затримується. [PERSON] наполіг, щоб [PERSON] звільнилась із бару, казав, що сам буде її забезпечувати, а вона повинна бути вдома. [PERSON] готувала їсти майстрам під час ремонту у будинку. У [PERSON] було достатньо грошей, щоб її забезпечувати усім необхідним. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] її рідна сестра, в 2005 році померла їх мати, у кінці 2005 року [PERSON] познайомилась із [PERSON], вона приїзжала до неї в гості у лютому 2006 року і там познайомилась із [PERSON], він казав, що буде із [PERSON] жити разом, в той час вони жили в районі «Молдавки» у м. Новоукраїнка. Після смерті матері за продаж будинку мазур В.О. отримала 5 тис. доларів США. Вона бачила придбаний будинок по вул. Фурманова у м. Новоукраїнка, на час купівлі він потребував ремонту. [PERSON] звільнилась із роботи за наполяганням [PERSON], бо він хотів, щоб весь час була вдома. Їй відомо, що будинок купили за спільні кошти, [PERSON] вклала також свою частку коштів десь понад 5 тис. доларів США. В листопада 2005 року вони святкували день народження [PERSON] і з того часу стали проживати разом до смерті покійного [PERSON] Син [PERSON] в 2006 році поступив в інститут на навчання на бюджетну форму навчання. Вона говорила сестрі, що та ризикує, бо спільно придбавають майно без шлюбу. Усе придбане майно вони реєстрували на [PERSON], мазур В.О. займалась оформленням документів. Свідок [PERSON] пояснила, що в 2005 році була керівником бару «Зимовий сад», в якому працювала позивачка [PERSON], остання працювала фактично у ньому до червня 2006 року, офіційно була звільнена десь через півтора року. 12.11.2005 року вона побачила [PERSON] і [PERSON] у кабінці роздягненими на дивані, хоча в цей часу у нього була дружина [PERSON]. На новорічному корпоративі 2005-2006 рр. він був із нею. У червні 2006 року [PERSON] сказала їй, що вони із [PERSON] починають спільно проживати, і він заперечує, щоб вона працювала. 8 січня 2006 року [PERSON] подзвонив її чоловікові, повідомив про смерть брата, вона попросила [PERSON] допомогти із поминальним обідом, [PERSON] на похоронах була і стояла біля неї. [PERSON] не представляв в той час [PERSON] як дружину, бо на похоронах було кілька його попередніх дружин. Коли [PERSON] їздив за тілом брата, то віддав їм на зберігання чемодан із грошима, там було 100 тис. доларів США. Зі слів [PERSON] їй відомо, що він сам купив спірний будинок за 18-20 тис. доларів США, [PERSON] і [PERSON] в цей час лише зустрічалися, [PERSON] продав успадкований будинок за 15 тис. доларів США. В 2010-13 рр. [PERSON] працювала у школі, скаржилась їй на те, що [PERSON] із нею не ділиться. Вона із чоловіком позичили у [PERSON] 20 тис. доларів США на купівлю автомобіля, які згодом повернули. Їй відомо, що [PERSON] продала успадковану від матері квартиру десь за 2-3 тис. доларів США. На початку січня 2006 року дружина [PERSON] [PERSON] прийшла до бару і виясняла у неї, хто така [PERSON], й тому [PERSON] перестав з нею, [PERSON], жити. Чемодан із грошима її чоловік повернув [PERSON] десь у 2007 році, претензій [PERSON] не висловлював. Із червня 2006 року [PERSON] і [PERSON] стали проживати як одна сімя. В 2010 році вона взяла її в школу на роботу, бо [PERSON] жалілась на відсутність коштів. Вона, [PERSON], взяла її на роботу комірником у школу, але згодом вона була звільнена, оскільки вчиняла крадіжки. Вона зустрічалась із робочим бару [PERSON], між ними були подарунки, квіти. Вона одночасно зустрічалась із [PERSON] і з [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] і [PERSON] познайомилися на святкуванні 2006 Нового року у барі «Зимовий сад», позивачка працювала у барі за стійкою, на той час [PERSON] не називав її дружиною, із ним була його співмешканка [PERSON]. В січня 2006 року помер брат [PERSON], він залишив йому на зберігання кейс із грошима, там було 100 тис. доларів США. Він його закрив у себе вдома, бо вдома у [PERSON] на той час вже нікого не було. [PERSON] була на похоронах, бо її попросили допомогти із обідом. Не чув, щоб [PERSON] на похороні називав [PERSON] своєю дружиною. [PERSON]. брав із кейсу гроші на ремонт будинку В кінці червня 2006 року [PERSON] звільнилась, бо [PERSON] хотів, щоб вона була вдома, з весни 2007 року вони вже жили разом. [PERSON] не їздила оглядати будинок, він їздив із [PERSON] його оглядати, будинок показував покійний власник, [PERSON] весь час скаржилась на відсутність коштів. Весь ремонт у будинку зайняв близько півтора року. Свідок [PERSON] пояснив, що його тесть продавав будинок по вул. Фурманова, 53 у м. Новоукраїнка, який сам побудував. В 2006 році він показував покупцям будинок, приходили [PERSON] із [PERSON], він радився із нею чи купувати будинок. Тесть озвучив ціну будинку 20 тис. доларів США, [PERSON] казав, що трохи не вистачає грошей, вони з [PERSON] хотіли ще порадитися. Потім йому стало відомо, що тесть продав їм будинок. Свідок [PERSON] пояснив, що він познайомився із [PERSON] в барі «Зимовий сад», в якому неофіційно працював різноробочим. Ближче до Нового 2006 року у низ із [PERSON] зміцнилися стосунки, вони почали зустрічатися, зустрічалися майже до осіні 2006 року, були як чоловік і дружина. Вони зустрічалися вдома у [PERSON], інколи у неї ночував, потім дізнався, що у неї зявився інший чоловік, й вони розсталися. Йому відомо, що після смерті матері [PERSON] продала її хату, й у себе в квартирі робила ремонт, він їй у цьому допомагав, ремонт був косметичним, це було влітку 2006 року, вона весь час жила по вул. Дзержинського у м. Новоукраїнка у своїй квартирі. Вона запрошувала його жити із нею, він допомагав їй із ремонтом безкоштовно як чоловік, вони будували спільні плани на життя. Про смерть і похорон [PERSON] йому нічого не відомо В січні 2006 року святкували день народження сина позивачки, бачив біля неї її колишнього чоловіка [PERSON], Новий 2006 рік святкували окремо. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] був його покійним тестем, а він колишній чоловік відповідачки [PERSON] з 1998 по 2014 роки. На похороні брата [PERSON] у 2006 році бачив позивачку, там була також дружина [PERSON] [PERSON], потім йому відомо, що вони посварилися і розійшлися. [PERSON] казав йому, що має 100 тис. доларів США і хоче купити будинок, він із ним вдвох ходив оглядати будинок. Він привіз майстрів, які підготували кошторис на ремонтні роботи. [PERSON] давав йому гроші на будматеріали, він їх купував і віддавав [PERSON] накладні, гроші [PERSON] брав у Марттинюків, бо у низ їх зберігав. Казав, що буде вирішувати питання із одруженням після ремонту. Після ремонту почав проживати із [PERSON], в 2008 році вона висувала до нього претензії на половину будинку. В [PERSON], куди їздили купувати шпалери, вона влаштувала [PERSON] скандал. Він радив йому із покупкою автомашини, він купував автомобіль Сафе за 25 тис. доларів США, потім він продав автомобіль Ниву. У нього із [PERSON] двоє дітей, вирішення спору його не цікавить і на нього не впливає. Ремонт у будинку був капітальним, майстри робили ремонт неофіційно, договір із ними не укладався. Свідок [PERSON] пояснив, що знає відповідачку [PERSON] із 2004 року як колегу, знав її батька [PERSON] Він казав, що купив і відремонтував будинок, жив із [PERSON]. Він надавав йому юридичні консультації, у самому будинку він не був. Незадовго до смерті [PERSON] переживав, що [PERSON] може претендувати на його майно. Вирішуючи заявлений позов, суд виходить із наступного. Відповідно до ст.60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст.70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.1 ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.57 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Судом встановлено, що 16.06.2015 року помер [PERSON] (а.с.48 т.1), який був власником будинку по вул. Аграрній, 53 (кол. Фурманова) у м. Новоукраїнка Кіровоградської області (а.с.184-185 т.1), а також транспортних засобів. зазначених у позовній заяві, також йому належало рухоме майно, наявне у спірному житловому будинку. Вирішуючи питання про доведеність факту проживання сторін як чоловіка та жінки однією сімєю без шлюбу в період з грудня 2005 року до моменту смерті [PERSON], суд кладе в основу своїх висновків показання свідків та пояснення сторін. На підставі пояснень сторін і показань свідків беззаперечно встановлено, що [PERSON] і [PERSON] проживали спільно протягом тривалого часу до дня смерті [PERSON] Ця обставина підтверджується також і дослідженими фотографіями, на яких [PERSON] зображена спільно із покійним [PERSON] та його дочками відповідачами (а.с.11-23 т.1), листівками-запрошеннями на урочистості, які адресовані спільно [PERSON] і [PERSON] (а.с.25-26 т.1). В цей час позивачка не була в іншому зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.45 т.1), також в іншому зареєстрованому шлюбі не був і [PERSON], згідно свідоцтв про розірвання шлюбу (а.с.47,48 т.2), позивачка офіційно працювала, згідно трудової книжки (а.с.46-47 т.1), в період з 2005 по 2007 рр., а також в 2013-14 рр. Розбіжність у показаннях свідків і поясненнях сторін полягає у початковому моменті такого спільного проживання, а саме, позивач стверджує про початок спільного проживання з грудня 2005 року, в той же час як свідки зі сторони відповідачів наполягають, що початок спільного проживання був не раніше червня 2006 року. Суд вважає правдивими показання позивачки [PERSON], надані нею під присягою, оскільки повідомлені нею обставини та події з приводу поховання брата [PERSON], з приводу огляду та придбання спірного будинку є чіткими та детальними, що свідчить про їх достовірність, вони логічно узгоджуються та підтверджуються показаннями інших свідків зі сторони позивача, які надали послідовні та узгоджені між собою пояснення з приводу початку спільного проживання сторін, характеру їх взаємовідносин, місця проживання, спільного побуту та спільного ведення господарства, що переконує суд в тому, що сторони проживали у фактичному конкубінатному шлюбі, їх відносини мали стійкий характер, притаманний подружнім правовідносинам, оскільки останні у спірний період не перебували в будь-якому зареєстрованому шлюбі, спільно проживали з грудня 2005 року спочатку у будинку [PERSON], згодом спільно придбавали спірний житловий будинок по вул. Аграрній (Фурманова), 53 м. Новоукраїнка, в якому робили ремонт і спільно проживали, як стверджували свідки, сторони весь цей час були разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, повноцінно, реально та взаємно виконували права та обов'язки подружжя, а тому усі ці обставини свідчать про тісні взаємовідносини як фактичного подружжя. Окремі розбіжності у показаннях свідків не впливають на їх достовірність, й розцінюються судом як наслідок спливу тривалого часу. Заперечення відповідачів щодо моменту початку їх взаємовідносин не беруться судом до уваги, оскільки останні є зацікавленими у розгляді справи як спадкоємці першої черги після смерті батька [PERSON], показання свідка [PERSON] є суперечливими, спростовуються показаннями інших свідків, показання свідків [PERSON] також не можуть бути враховані судом, так як в судовому засіданні встановлено наявність неприязних стосунків між ними та позивачкою, що викликає розумні сумніви у їх повноті та обєктивності. Суд враховує як достовірні показання свідка [PERSON], який є незацікавленою особою та ствердно повідомив суду про те, що [PERSON] і [PERSON] спільно оглядали будинок перед його придбанням. Також про вказаний початок спільного проживання ствердно зазначили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Предметом спору є нерухоме майно житловий будинок по вул. Аграрній, 53 м. Новоукраїнка Кіровоградської області, три автомобіля, інше рухоме майно. Склад і наявність такого майна сторонами не оспорюється, а тому суд вважає цю обставину доведеною, спір виникає лише щодо вартості нерухомого майна, а також вартості здійснених у житловому будинку покращень внаслідок проведеного ремонту. Вирішуючи вказаний позов в частині поділу майна, суд враховує правові позиції вищих судів, зокрема у справі №6-2253цс15 від 08.06.2016 р., згідно якого: «За правилами статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є обєктом права спільної сумісної власності жінки або чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 Кодексу. Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сімї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Отже, особам, які проживають однією сімєю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти. Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обовязків, з'ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. Рішення обґрунтовують належними і допустимими доказами, про що зазначають у мотивах прийнятого рішення з посиланням на конкретні факти». Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. визначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Також, у п.6 висновків ВСУ, викладені в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.355 ЦПК України, за І півріччя 2015 р. від 05.09.2015р. зазначено наступне. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи ст.60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, за якими спірному набутому майну можна надати режим спільного майна, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя. Суд приходить до висновку про спільне придбання такого майна [PERSON] і [PERSON], виходячи із наступного. Судом встановлено факт спільного проживання [PERSON] і [PERSON] як подружжя однією сімєю вищезазначеними доказами. Спочатку вони як подружжя проживали у належному [PERSON] будинку, після чого вирішили придбати власний будинок для створення повноцінної сімї. Зазвичай створення сімї, в т.ч. і фактичної, передбачає бажання чоловіка та жінки забезпечити нормальні умови для свого проживання, що означає наявність в обох єдиних планів на життя, вкладення спільних зусиль та коштів, реалізацію своїх цілей. Стійкість подружніх звязків між [PERSON] і [PERSON] також доводиться фактом їх спільного проживання протягом тривалого часу (10 років). Таким чином, логічними та правдивими є твердження позивачки про спільний вибір і придбання спірного житлового будинку, вкладення в нього спільних коштів. Як вбачається із письмових доказів (а.с.47,203 т.1, а.с.2,80,81,112-122 т.2), і [PERSON], і [PERSON], в період знайомства та подальшого проживання мали власні кошти, оскільки офіційно працювали, мали грошові заощадження (зі слів позивачки), також остання отримала значний дохід від продажу успадкованого будинку. Будь-яких договорів щодо сумісно нажитого майна [PERSON] і [PERSON] між собою не укладали, що свідчить про спільність такого майна. Із стовідсотковою впевненістю довести факт спільного вкладення коштів у придбання майна в будь-якому випадку є ускладненим, так як не вбачається можливість прослідкувати, хто саме з подружжя та в якій частині вкладає грошові кошти, тим більше після смерті одного з подружжя. Тому в даному випадку суд застосовує презумпцію спільного та рівного вкладення зі сторони [PERSON] і [PERSON] грошових коштів у придбання як житлового будинку, так і іншого рухомого майна, зважаючи на їх єдиний намір придбання власного житла, іншого майна, в т.ч. і предметів побуту, виходячи із характеру сімї та подружжя, який передбачає рівність прав та обовязків, зважаючи на відсутність між ними претензій щодо спільно нажитого майна. Суд розцінює твердження відповідачів та свідків [PERSON] невірогідними в частині зберігання [PERSON] чемодана із коштами в 100 тис. доларів США у [PERSON], оскільки в цей час [PERSON] вже проживав однією сімєю із [PERSON], а тому нелогічним і неправдоподібним є зберігання ним такої значної суми коштів у сторонніх осіб. Таку позицію відповідачів суд вважає наміром ввести суд в оману. Надані позивачкою показання про наявність у неї власних коштів в сумі 8,5 тис. доларів США також підтверджують реальну можливість її рівної участі у придбання будинку, що переконує суд в тому, що вказаний житловий будинок є спільним сумісним майном. З цих же підстав суд, поза розумним сумнівом, робить висновок про те, що й інше придбане під час спільного проживання [PERSON] і [PERSON] майно являється спіло нажитим, а отже й спільним сумісним майном, в т.ч. автомобілі Ніссан, Фіат Добло, Фіат Кьюбо (а.с.232,234-237 т.1), вартість яких підтверджена висновками експертів (а.с.139,148,155 т.3). Суд частково погоджується із твердженнями сторони відповідача про те, що у [PERSON] могли бути більш значні кошти, внаслідок відчуження ним власних транспортних засобів або з інших джерел. Наявність більш значних постійних доходів у [PERSON], порівняно із [PERSON], не спростовує попередній висновок суду, оскільки встановлено, що [PERSON] змушена була звільнитися із роботи за наполяганням [PERSON], який бажав, щоб вона більше займалась домашнім господарством, а тому, хоча остання й мала менше доходів, але своїми зусиллями забезпечувала сімейний затишок. Домашнє господарство вона вела за взаємною згодою із [PERSON], що означає, що між ними були розподілені ролі та ступінь участі кожного із них у веденні спільного господарства та спільного побуту. Вказаний висновок відповідає положенням ст.60 СК України, згідно яких майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вартість вказаного житлового будинку встановлюється судом на підставі висновку судового експерта (а.с.163-195 т.3), згідно якого ринкова вартість будинку (садиби) станом на 07.12.2016 року, із врахуванням виконаних ремонтно-будівельних робіт, становить 1\~315\~308,15 грн., ринкова вартість будинку станом на 14.04.2006 року до проведення ремонтно-будівельних робіт становить 566\~313,23 грн., вартість виконаних ремонтно-будівельних робіт після 14.04.2006 року складає 884\~326,43 грн., в цінах станом на момент проведення дослідження. Представник відповідачів [PERSON] заперечив вказаний висновок, посилаючись на неможливість експерта із достатньою точністю встановити характер і обсяги проведення прихованих ремонтних робіт, вартість яких є значною. Такі заперечення представника відповідачів судом не беруться до уваги, оскільки висновок експерта є повним, обєктивним та мотивованим, експертом зазначено про методику визначення ним обсягів і вартості проведених прихованих ремонтних робіт, з якими суд погоджується. Альтернативний висновок експерта, підготовлений за ініціативою відповідачів (а.с.154 т.4), суд вважає неналежно мотивованим і поверхневим, а неможливість цим експертом визначення вартості, переліку та обсягів ремонтних робіт не означає неможливості такого визначення іншим експертом. Представник позивачки [PERSON] в уточненому позові (а.с.86-92 т.3), зазначає вдвічі меншу вартість спірного житлового будинку, ніж зазначену у висновку, що суд відносить до його права, оскільки він не просить визнати право власності на нього за позивачкою, а незначні розбіжності в цінах на спірні транспортні засоби компенсуються більшою вартістю житлового будинку, який залишається відповідачам. Нормами п.37 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено: «З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Невизнання відповідачами права позивачки на спільно нажите із [PERSON] майно зумовлює необхідність судового захисту її права шляхом визнання за нею такого права. Вартість і склад заявленого рухомого майна сторонами не оспорювалась, його придбання за час спільного проживання [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні не спростовано, а тому суд погоджується із зазначеною у позовній заяві вартістю такого майна, й оскільки відповідачі не пропонували власних варіантів розподілу майна, то суд погоджується із запропонованим позивачем порядком розподілу та стягує із відповідачів на користь позивачки заявлену суму різниці між вартістю майна, яке розподіляється між сторонами. Суд вважає безпідставною заяву представника відповідачів [PERSON] про застосування наслідків спливу позовної давності, оскільки в судовому засіданні не встановлено наявності спору між покійним [PERSON] за час його життя і [PERSON] щодо спільного майна, вони разом проживали і не мали будь-яких претензій один до одного, спір щодо спільного майна виник лише після смерті [PERSON], оскільки відповідачами заперечується право позивачки на це майно, у звязку з чим остання змушена захищати своє право в судовому порядку. З моменту смерті [PERSON] до подання позову 3-річний строк позовної давності не сплив, а тому підстав для задоволення заяви немає.

Outcome: approved