Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею, [PERSON], як спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], загальною площею 42,0 кв.м., житловою площею 18,9 кв.м., що є підставою для реєстрації права власності в органах державної реєстрації нерухомого майна. В обґрунтування свого позову вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON], [INFO]. Дошлюбне своє прізвище - «[PERSON]», при реєстрації шлюбу 11.12.1965 року з її батьком, [PERSON], мати змінила прізвище на «[PERSON]», а після розірвання шлюбу з її батьком, 27 лютого 1996 року знову прийняла своє дошлюбне прізвище "[PERSON]". При реєстрації шлюбу з [PERSON] 25 липня 1987 року в Дніпровському відділі ЗАГС м.Дніпродзержинська, за актовим записом № 574, вона змінила своє прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй на праві власності квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Вона є спадкоємцем І черги за законом, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. В установлений законом строк вона звернулась до Другої Кам'янської Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, надавши всі необхідні документи. Але, Постановою державного нотаріуса Бурдік С.С. від 23 жовтня 2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що нею надано правовстановлюючий документ на квартиру, без обов'язкової нотаріальної форми посвідчення. При цьому їй було рекомендовано звернутися до суду з позовом. Дійсно, договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] був зареєстрований не в нотаріальній конторі, а 18 травня 1998 року укладений Договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] за № 496 між [PERSON] та [PERSON] як «продавцями» та [PERSON], як «покупцем», в Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржі. Складається квартира з 1 кімнати, загальна площа квартири 42,0 кв.м., житлова площа складає 18,9 кв.м. В тексті договору зазначено, що на підставі ст. 15 Закону України від 10.12.1991 року «Про товарну біржу», даний договір зареєстровано у Дніпродзержинському філіалі Придніпровської товарної біржі і не потребує нотаріального посвідчення. Вважає, що саме з цієї підстави її мати не зверталась до нотаріуса, а повністю довірилась поясненням працівників біржі та роз'ясненню в договорі, адже юридично не освідчена людина не може знати всі ризики при укладенні договору на офіційному, як вона вважає, рівні. До того ж, ніяких перешкод при реєстрації договору в БТІ не було, і 20.05.1998 року зареєстровано право власності за [PERSON] в реєстровій книзі № і 28 за реєстровим № 21524. Двадцять років, маючи на праві власності квартиру, користуючись нею, мати не мала сумніву, що угода купівлі-продажу є дійсною і відповідає закону, всі умови договору сторонами були виконані. В теперішній час вона вимушена в судовому порядку доказувати своє право на спадщину, в зв'язку з недійсністю договору, укладеному на Товарній біржі. І хоча вона фактично прийняла спадщину, утримуючи квартиру в належному санітарно-технічному стані, сплачуючи платежі за комунальні послуги, але вона бажає і юридично прийняти її, в даному випадку звертаючись до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення рішення. Представник Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради в судове засідання не з'явився. Надали заяву про розгляд справи за відсутністю позивача, не заперечують проти задоволення позову. Третя особа - Друга Кам'янська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за відсутністю їх представника. Представник Придніпровської товарної біржи в судове засідання не з'явився, причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, враховуючи думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що повторно видано 13.12.1965 року Дніпровським відділом ЗАГС м.Дніпродзержинська, батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. (а.с.10) [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого Дніпровським районним у місті Кам'янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції. (а.с.13) Після смерті останньої відкрилася спадщина у вигляді житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є вона, донька померлої - [PERSON] Інших спадкоємців ні за законом, ні за звітом немає. У встановлений законом строк [PERSON] звернулася до Другої Кам'янської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері. Постановою державного нотаріуса від 23 жовтня 2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що нею надано правовстановлюючий документ на квартиру, без обов'язкової нотаріальної форми посвідчення.(а.с.15). Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного кодексу України. Згідно із ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Стаття 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ч. 1 ст. 1268, ч. 1,5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за законом, але в зв'язку з тим, що нею надано правовстановлюючий документ на квартиру, без обов'язкової нотаріальної форми посвідчення, вона позбавлена права на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved