Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що вона зареєстрована та мешкає в будинку [ADDRESS] , який на підставі нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу від 26.05.1987 належав її чоловікові [PERSON] , який помер [INFO] . Даний будинок належав померлому [PERSON] та їй на праві спільної власності подружжя. У вищезазначеному будинку зареєстровані позивач та онука позивача [PERSON] , відповідач по справі. Син позивача [PERSON] розірвав шлюб з [PERSON] , яка після розірвання шлюбу зібрала свої речі та з донькою [PERSON] (онука позивача) виїхала з вказаного будинку. Відповідач [PERSON] на протязі останніх двох з половиною років не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, але залишається зареєстрованою в ньому. Реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у реалізації її права власності. Тому позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування вищезазначеним житлом. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, пославшись на обставини вказані у позовній заяві та додатково зазначила, що на прохання сина [PERSON] зареєструвала онуку [PERSON] - відповідача по справі у буд [ADDRESS] [ADDRESS] , але остання жодного дня у цьому будинку не проживала. В подальшому зазначені обставини стали перешкодою в отриманні субсидії, а оскільки вона отримує пенсію за віком у мінімальному розмірі, то реєстрація за вищевказаною адресою відповідача створює труднощі в утриманні будинку. Представник позивача [PERSON] , в судовому засіданні зазначив, що після чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , позивач спадщину на своє ім`я не оформила, але продовжувала проживати та користуватись даним будинком, який був придбаний під час шлюбу з останнім, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Коли відповідачу виповнилось 14 років та в подальшому 18 років, вона мала можливість обрати адресу місця проживання і в результаті жодного дня не проживала за адресою зареєстрованого місця проживання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про поважність причини неявки суд не повідомила. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Відзив на позовну заяву, заперечень на відповідь на візив до суду не надала.(а.с.25) На підставі ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Заслухавши позивача, покази свідків, дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 26 травня 1987 року, згідно якого чоловік позивача [PERSON] купив 1/2 частину житлового будинку. (а.с.5) Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 05 листопада 1977 року про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 05 листопада 1977 року зроблено запис за №69. Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». (а.с.7) Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконкомом Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області від 03 жовтня 2006 року, [PERSON] помер [INFO] в селищі Вороніж Шосткинського району Сумської області. (а.с.6) З Будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] - 15.07.2016. (а.с.8-10) Аналогічна інформація міститься в довідці №292 Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області від 12.03.2019. (а.с.16) Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що він є головою вуличного комітету у селищі Вороніж Шосткинського району з 2010 року, а також є сусідом позивача. Зазначив, що [PERSON] була зареєстрована у будинку позивача у 2016 році, але жодного дня у ньому не проживала. В будинку позивача не бачив речей відповідача, будь-яка кореспонденція на цю адресу на ім`я відповідача також не надходила. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду повідомила, що є сестрою позивача та відповідно відповідач доводиться їй внучатою племінницею. Вони всі разом проживають в одному селищі Вороніж, спілкуються як родичі. Коли [PERSON] було більше 14 років, син позивача - [PERSON] , звернувся до матері з проханням зареєструвати його дочку [PERSON] за своєю адресою, а саме, в будинку [ADDRESS] . Будь-яких речей відповідача в будинку вона не бачила, відповідач жодного дня за вищевказаною адресою не проживала. Частиною 3 статті 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положення ст. 405 ЦК України, ст. 156 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК України), регулюють права і обов`язки членів сім`ї власника квартири. Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону україни "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 №1382-ІV, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З огляду на вищенаведене, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із квитанції платежу за № 1004843637 виданої 22 лютого 2019 року вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок. (а.с.1) З врахуванням вищезазначеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved