Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі Тячівської РДА звернувся у суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що навесні 2019 року сім`я [PERSON] потрапила під контроль служби у справах дітей. [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спеціалістами служби, спільно з працівниками центру соціальних служб та інспектором ювенальної превенції Тячівського ВП ГУНП неодноразово обстежувалися умови проживання дітей, а з батьками проводилися профілактичні бесіди щодо неналежного виконання ними своїх батьківських обов`язків, припинення зловживання алкогольними напоями та ведення здорового способу життя. Відповідачі зловживають алкогольними напоями та не виконують своїх батьківських обов`язків. Вжиті представниками органу опіки та піклування заходи для зміни їхньої поведінки бажаного результату не принесли. 8 листопада 2019 року на адресу служби в телефонному режимі надійшло повідомлення від дільничного інспектора Тячівського відділу ГУНП щодо громадянки [PERSON] , яка перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння залишила малолітніх дітей без нагляду дорослих. На виїзді працівниками поліції було встановлено, що відповідачка разом з сторонніми особами розпивала алкогольні напої, а на їхні зауваження реагувала вкрай агресивно. У зв`язку з неадекватною поведінкою батьків, дітей було влаштовано на медичне обстеження до стаціонарного відділення КЗ Тересвяської МЛ. Тересвянською селищною радою 24.10.2019 було винесено рішення про заходи направленні на забезпечення безпеки неповнолітніх дітей, у зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] батьківських обов`язків, та 26.02.2020 - про вилучення неповнолітніх дітей із сім`ї відповідачів. У грудні 2019 року [PERSON] забрала дітей на зимові канікули, де її було затримано і вона знаходилася у Вільнянському відділенні поліції в зв`язку з підозрою у вчиненні злочину. Малолітніх [PERSON] та [PERSON] влаштовано до КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» на повне державне утримання, а [PERSON] - у дитяче відділення КНП «Вільнянська районна багатопрофільна лікарня». Представник органу опіки та піклування просить справу розглянути в його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Згідно статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною першою ст. 164 СК України передбачено обставини за наявності яких, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Виходячи із приписів ст. 150 ч.ч. 1-5, 7 цього ж Кодексу, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї . Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Із довідок № 01-10/720 від 28.10.19 та № 01-11/857 від 06.12.2019, виданих Тячівською районною державною адміністрацією вбачається, що на профілактичному обліку служби у справах дітей перебувають малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , як такі, що проживають в сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Листами служби у справах дітей Вільнянської РДА № 01-28/58 від 14.02.2020 та № 01-28/93 від 05.03.2020 стверджено, що діти подружжя [PERSON] знаходилися в антисанітарних умовах та їх госпіталізовано до дитячого відділення КНП «Вільнянська районна багатопрофільна лікарня». Діти були вкрай занедбані, брудні, хворі. Наразі мати дітей [PERSON] , перебуває у Вільнянському відділенні поліції з підозрою у скоєнні злочину. Комісія з питань захисту прав дитини передала дітей [PERSON] та [PERSON] в КЗ «Запорізкий обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» та надала дозвіл на медичне обстеження малолітніх [PERSON] , [INFO] , й [PERSON] , [INFO] , та на влаштування [PERSON] , [INFO] , до КЗ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко». Відповідно до актів обстеження умов проживання від 08.11.2019 та 11.06.2019 [PERSON] , 1978 р.н.. та [PERSON] , 1978 р.н., зловживають алкогольними напоями, систематично сваряться та виникають непорозуміння з родичами. 24 жовтня 2019 року рішенням Тересвянської селищної ради [PERSON] було надано термін на виправлення становища: наведення належного порядку в житловому приміщенні, припинення зловживання алкогольними напитками та недопущення в подальшому скандалів га ґрунті пияцтва із сусідами за місцем проживання та попереджено про можливість вилучення дітей у випадку невжиття на протязі трьох місяців заходів щодо припинення ведення антисоціального способу життя, та направлення їх для подальшого проживання, навчання та виховання до державної освітньої установи, з послідуючим зверненням до суду про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Рішенням Тересвянської селищної ради № 21 від 26.02.2020 р. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , вилучені з сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Було вирішено влаштувати неповнолітніх дітей до медичного закладу для обстеження стану здоров`я та подальшого їх влаштування до дитячого закладу. Із характеристик виданих Тересвянською селищною радою вбачається, що [PERSON] характеризується негативно, антисоціальною поведінкою та систематичним пияцтвом. За характером скандальна, агресивна, неврівноважена. Поваги до своїх сусідів, родичів, або до людей старшого віку не має. Допускала неодноразові побиття дітей в присутності сусідів. Внаслідок своєї антисоціальної поведінки [PERSON] негативно впливає на морально-психологічний стан та розвиток своїх неповнолітніх дітей. Розпорядженням Тячівської РДА № 594 від 06.12.2019 визначено, що малолітній [PERSON] підлягає влаштуванню у Свалявський будинок дитини. Висновком органу опіки та піклування в собі Тячівської районної державної адміністрації № 04-09/40 від 05.03.2020 надано згоду на позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , мешканців [ADDRESS] , відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. с. 9, 18 Конвенції про права дитини схваленої резолюцією 50/155 генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року) і ратифікованої Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.91 р. держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Отже суд з`ясував, що причиною відібрання органом місцевого самоврядування дітей від [PERSON] і [PERSON] та поміщення їх у спеціальні соціальні заклади стала їх неналежна поведінка в результаті якої вони не виконували свої обов`язки по вихованню дітей, не вживали заходів по створенню їм належних умов проживання, ніде не працюють, коштів на створення дітям належних умов проживання та виховання не мають, джерело доходів у обох відсутнє. За час, що минув із дня відібрання у них дітей та поміщення їх у спеціальні соціальні заклади відповідачі не зверталися до суду із позовом про скасування рішення виконкому сільської ради. [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини щодо з`ясування обставин доцільності позбавлення батьківських прав не з`явився. Свідок [PERSON] ствердила, що є племінницею [PERSON] , проживає в смт. Тересва. Відповідачі власного житла не мають, проживали у будинку її баби - матері [PERSON] . Відповідачка часто била дітей, влаштовувала дома сварки, навіть піднімала руки на бабу. Діти були без догляду, самі гуляли по вулиці. Приходили до них голодні. Коли вони їх годували діти трусилися від голоду. [PERSON] часто зловживає спиртним і піднімав руки на свою матір, у будинку якої проживає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні ствердила, що діти уже кілька місяців знаходяться у неї. Коли вона забрала дітей із комунального закладу вони були хворі та не доглянуті. У їхній присутності по місцю проживання [PERSON] сталося вбивство і їй довелося звертатися до психолога так як діти отримали стрес. Ніхто з відповідачів дітьми не цікавився, і кошти на їх утримання їй не надсилав. Наведене дозволяє зробити суду висновок про те, що для захисту прав та найкращих інтересів малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] позов слід задовольнити та позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно них і залишити дітей під опікою держави у відповідних соціальних закладах де їм буде забезпечене належне утримання та виховання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмір по 420.40 грв. з кожного. Тому

Outcome: approved