Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач 21.09.2015 року звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути із [PERSON] на його користь кошти в розмірі ? частини від сплачених [PERSON] в рахунок зобовязання за кредитним договором №282/22-38 від 07.08.2007 року укладеним із АКБ «Укрсоцбанк» за період із 01.08.2014 року по 05.06.2015 року в сумі 273924,90 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням суду від 22.10.2010 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, визнано, що між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] 04.07.2007 року укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Судом визнано неподільним майном подружжя [PERSON] і [PERSON] квартири [ADDRESS]. За відповідачкою визнано право власності на 1 / 2 частини квартири [ADDRESS]. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 17.01.2011 року скасовано рішення Богунського районного суду м. Житомира та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. 08.06.2011 року рішенням Вищого спеціалізованого суду України рішення апеляційного суду від 17.01.2011 року скасовано та залишено без змін рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22.10.2010 року, яке вступило в законну силу і яким було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1 / 2 частину сплачених коштів за період з 29.07.2008 року по 28.09.2012 року у сумі 236474,98 грн. по кредитному договору № 282/22-38 від 07.08.2007 року укладеним з АКБ Укрсоцбанк. Окрім того, [PERSON] зазначив, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 06.11.2012 року стягнуто із [PERSON] на його користь ? частину сплачених коштів по кредитному договору №282/22-38 від 07.08.2012 року у сумі 236474,98 грн. за період із 29.07.2007 року по 28.09.2012 року. Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 19 грудня 2012 року крім задоволення вимоги про стягнення грошових коштів було задоволено вимоги позивача і в частині визнання [PERSON] зобов'язаною особою перед ПАТ «Укрсоцбанк» зі сплатою залишку кредиту за кредитним договором від 07 серпня 2007 року №282/22-38 та зобов'язання ПАТ «Укрсоцбанк» внести зміни у зазначений кредитний договір, розподіливши несплачені грошові зобов'язання в рівних частинах між [PERSON] та [PERSON] Разом із тим ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 липня 2013 року рішення Апеляційного суду Житомирської області від 19 грудня 2012 року в частині визнання [PERSON] зобов'язаною особою перед ПАТ «Укрсоцбанк» зі сплатою залишку кредиту за кредитним договором від 07 серпня 2007 року №282/22-38 та зобов'язання ПАТ «Укрсоцбанк» внести зміни у зазначений кредитний договір, розподіливши несплачені грошові зобов'язання в рівних частинах між [PERSON] та [PERSON] було скасовано, та залишено в силі в цій частині рішення Богунського районного суду м. Житомира від 06 листопада 2012 року, в іншій частині рішення Апеляційного суду Житомирської області від 19 грудня 2012 року залишено без змін. Позивач зазначив, що 07 жовтня 2014 року Богунським районним судом м. Житомира було ухвалено аналогічне рішення, яке вступило в законну силу, і яким було стягнуто з [PERSON] на його користь частину сплачених коштів за період 01 жовтня 2012 року по 28 липня 2014 року у сумі 111\~054,50 грн. по кредитному договору №282/22-38 від 07 серпня 2007 року, укладеному між [PERSON] та АКБ (ПАТ) «Укрсоцбанк». У звязку із тим, що позивач продовжує сплачувати заборгованість за вказаним кредитним договором, змушений звернутись до суду про стягнення із відповідача наступної частки сплачених ним коштів, оскільки [PERSON] відмовляється на розподіл кредитних зобовязань в добровільному порядку. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи - ПАТ "Укрсоцбанк" в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом в судовому засіданні встановлено обставини, викладені вище, що підтверджуються письмовими доказами. Згідно довідки виданої начальником Корольовського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» №10.1-186/96-10574 від 16.06.2015 року вбачається, що [PERSON] згідно кредитного договору №282/22-38 від 07.08.2007 року, укладеного із ПАТ «Укрсоцбанк», в рахунок погашення заборгованості за період із 11.08.2014 року по 05.06.2015 року було сплачено борг в розмірі 23108,55 дол. США, що еквівалентно 466 288,11 грн. та сплачено відсотки за кредитом у розмірі 4705,12 дол. США, що еквівалентно 81 561,69 грн., а всього 23813,67 дол. США, що еквівалентно 547 849,80 грн. /а.с. 11/ Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Нормами ч. 3 ст. 61 СК України передбачено, що якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Зі змісту ч. 4 ст. 65 СК України вбачається, що договір укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підлягають до задоволення та стягує із [PERSON] на користь позивача кошти в розмірі ? частини від сплачених [PERSON] в рахунок зобовязання за кредитним договором №282/22-38 від 07.08.2007 року укладеним із АКБ «Укрсоцбанк» за період із 01.08.2014 року по 05.06.2015 року в сумі 273 924,90 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору. \~

Outcome: approved