Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті право на спадкування за законом набув він та донька померлої [PERSON] . Відповідно до договору про поділ спадщини, посвідченого державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори Шатило Л.А. 30 жовтня 2020 року, до нього у спадщину перейшли земельні ділянки площею 0,1952 га та 0,2500 га, які розташовані по [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 4,2401 га, яка розташована на території Коритищанської сільської ради Миронівського району Київської області, пай 220, а також все інше спадкове майно. За життя [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 листопада 2011 року, отримала у власність у порядку спадкування за законом земельну ділянку площею 0,1667 га, кадастровий номер 3222983401:01:213:0006, розташовану по [ADDRESS] , призначення якої - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Вказана земельна ділянка належала померлому [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 661743, виданого Коритищанською сільською радою Миронівського району Київської області 12 січня 2010 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 011094900064. Оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 листопада 2011 року на ім?я [PERSON] та оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 661743, виданого Коритищанською сільською радою Миронівського району Київської області 12 січня 2010 року, були втрачені, в зв?язку з чим позивач не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку. Про відмову у видачі свідоцтва про право власності за законом в зв?язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори Шатило Л.А. 17 лютого 2021 року прийнято постанову, позивачу рекомендовано звернутися до суду для захисту його прав. Просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 0,1667 га, кадастровий номер 3222983401:01:213:0006, розташовану по [ADDRESS] , призначення якої - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 23 березня 2021 року відкрито провадження в справі та за клопотанням позивача судом вирішено питання про витребування письмових доказів у виді спадкових справ після смерті померлої [PERSON] та померлого [PERSON] . Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 20 травня 2021 року закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до розгляду по суті. Аргументи учасників справи У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, в поданій до суду заяві представник позивача вказала, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просила задовольнити позовні вимоги повністю, розгляд справи проводити за її відсутності та за відсутності позивача. Представник відповідача Миронівської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився. В надісланій до суду заяві виконуючий обов?язки міського голови Шпиль О. просить розглядати справу у відсутності представника міської ради. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру в Київській області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи відповідач повідомлений належним чином. Відповідачі відзиву на позов не подали. Відповідно положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, тому, за правилами частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи Судом встановлені такі фактичні обставини. [INFO] померла [PERSON] . Вказана обставина підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28 лютого 2019 року Канівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 95 (а.с. 10). Позивач є сином померлої [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 09 березня 1972 року Потіцькою сільською радою Миронівського району Київської області, актовий запис №6 (а.с. 11). Спадкоємцями померлої [PERSON] за законом першої черги є позивач [PERSON] та [PERSON] , які 07 серпня 2019 року подали заяви про прийняття спадщини. Після смерті [INFO] [PERSON] державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори Л.А. Шатило було відкрито спадкову справу № 296-2019 (номер реєстрації у Спадковому реєстрі 64571135). 30 жовтня 2020 року, за заявами спадкоємців [PERSON] та [PERSON] , державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори Л.А. Шатило було посвідчено договір про поділ спадкового майна, належного їм, як спадкоємцям, в рамках спадкової справи № 296-2019, відкритої Канівською державною нотаріальною конторою після смерті [INFO] [PERSON] (реєстровий номер 1813). Відповідно до умов вказаного договору, до складу спадщини, що підлягає поділу за цим договором, входить земельна ділянка площею 0,1952га, яка розташована по [ADDRESS] , земельна ділянка площею 0,2500га, яка розташована яка розташована по [ADDRESS] , земельна ділянка площею 4,2401га, яка розташована на території Коритищенської сільської ради Миронівського району Київської області, пай 220, земельна ділянка площею 4,2362 га, яка розташована на території Коритищенської сільської ради Миронівського району Київської області, пай 219, а також інше спадкове майно. Позивачу на підставі вказаного договору про розподіл спадщини перейшли у спадщину земельні ділянки площею 0,1952 га, кадастровий номер 3222983400:03:203:0006, та 0,2500 га, кадастровий номер 3222983400:03:203:0005, які розташовані по [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 4,2401га, яка розташована на території Коритищенської сільської ради Миронівського району Київської області, пай 220, а також інше спадкове майно. Позивачем, у відповідності до пункту 8 вказаного договору про поділ спадщини, отримано свідоцтва про право на спадщину за законом на земльні ділянки площею 0,1952 га, кадастровий номер 3222983400:03:203:0006, площею 0,2500 га, кадастровий номер 3222983400:03:203:0005, та площею 4,2401 га, кадастровий номер 3222983400:03:004:0002. Вказані обставини підтверджуються даними повідомлення державного нотаріуса Канівської державної нотаріальної контори Л. Шатило № 395/02-14 від 22 квітня 2021 року (а.с. 39) та матеріалами спадкової справи, відкритої після смерті [INFO] [PERSON] державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори Л. Шатило за № 296-2019, номер реєстрації у Спадковому реєстрі 64571135 (а.с. 39-116). Крім того, померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданного Миронівською районною державною нотаріальною конторою 16 листопада 2011 року після смерті [INFO] [PERSON] , належала на праві власності земельна ділянка площею 0,1667 га, кадастровий номер 3222983401:01:213:0006, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] . Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 661743, виданого Коритищенською сільською радою Миронівського району Київської області 12 січня 2010 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 011094900064. Державна реєстрація вказаної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі була проведена 12 січня 2010 року на ім?я [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються даними копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданного державним нотаріусом Миронівської районної державної нотаріальної контори Вашекою С.В. 16 листопада 2011 року після смерті [INFO] [PERSON] (реєстровий номер 1-1733) (а.с. 14), витягу № 28719632 від 16 листопада 2011 року про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з реєстровим номером 1-1733 в Спадковому реєстрі (а.с. 153), державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 661743, виданого Коритищенською сільською радою Миронівського району Київської області 12 січня 2010 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 011094900064 (а.с. 13), повідомлення Відділу у Миронівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області № Ч-108/0-0.31-110/143-20 від 22 грудня 2020 року (а.с. 12), витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-3221396822020 від 30 грудня 2020 року (а.с. 18-20), матеріалів спадкової справи № 163/2011, відкритої Миронівською районною державною нотаріальною конторою після смерті [INFO] [PERSON] (а.с. 124-163). Оригінал документа про право власності на спадкове майно у виді земельної ділянки площею 0,1667 га, кадастровий номер 3222983401:01:213:0006, яким є свідоцтво про право на спадщину за законом, видане [PERSON] Миронівською районною державною нотаріальною конторою 16 листопада 2011 року після смерті [INFO] [PERSON] (реєстровий номер 1-1733), втрачено. Позивач звернувся до державного нотаріуса Канівської державної нотаріальної контори Шатило Л.А. для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, кадастровий номер 3222983401:01:213:0006, в рамках спадкової справи № 296-2019. Державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори Шатило Л.А. 17 лютого 2021 року прийнято постанову про відмову у видачі свідоцтва про право власності за законом в зв?язку з тим, що [PERSON] не надано оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку та рекомендовано позивачу звернутися до суду для захисту його прав (а.с. 15). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Цією ж статтею визначено загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів. Частиною 1 статті 328ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. За приписами статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі частини 1 статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно з пунктами 4.12, 4.15, 4.18 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до статті 126 ЗК України (у редакції до 01 січня 2013 року), право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі цивільно-правової угоди щодо відчуження земельної ділянки чи свідоцтва про право на спадщину державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Відповідно до пункту 14 Порядку ведення Поземельної книги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021 (втратив чинність з 01 січня 2013 року), у разі здійснення нотаріусом у встановленому законом порядку відмітки про перехід права власності на земельну ділянку на підставі цивільно-правового договору або свідоцтва про право на спадщину вносяться відомості до розділу 3 Поземельної книги «Земельна ділянка. Права власності, постійного користування». Дата внесення відомостей є датою державної реєстрації переходу права власності на земельну ділянку. Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону, до 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності, права користування (сервітут) земельними ділянками, права постійного користування земельними ділянками, договорів оренди земельних ділянок; права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); права забудови земельної ділянки (суперфіцій) проводилась територіальними органами земельних ресурсів. З наданих позивачем письмових доказів вбачається, що померла [PERSON] після смерті [INFO] свого чоловіка [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, виданне Миронівською районною державною нотаріальною конторою 16 листопада 2011 року на земельну ділянку площею площею 0,1667 га, кадастровий номер 3222983401:01:213:0006, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] . В матеріалах спадкової справи, відкритої після смерті [INFO] [PERSON] нявна копія державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 661743, виданого Коритищенською сільською радою Миронівського району Київської області 12 січня 2010 року на ім?я [PERSON] , на якому міститься відмітка нотаріуса про перехід права власності на земельну ділянку до [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину з реєстровим номером 1-1733 від 16 листопада 2011 року. Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30 грудня 2020 року, відомості про перехід права власності на земельну ділянкуз кадастровим номером 3222983401:01:213:0006 до [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON] не внесені до Державного земельного кадастру. Оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 661743, виданого Коритищенською сільською радою Миронівського району Київської області 12 січня 2010 року на ім?я [PERSON] на якому мала б бути відмітка нотаріуса про перехід права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину втрачено. Таким чином, позивач позбавлений можливості підтвердити проведення державної реєстрації переходу права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222983401:01:213:0006 до [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON] , оскільки оригінал державного акту з відміткою нотаріуса про перехід такого права втрачено. Позивач [PERSON] , будучи спадкоємцем за законом після смерті його матері [PERSON] , згідно договору про розподіл спадщини має право на спадкування вказаної земельної ділянки, проте не може отримати свідоцво про право на спадщину за законом на неї в зв?язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавиці на відповідне спадкове майно. Оскільки документи, що підтверджують право власності спадкодавиці [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 3222983401:01:213:0006, яка є спадковим майном, втрачено, свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку не може бути видано позивачам. Дана обставина вказує на наявність перешкод у оформленні спадкових прав. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до пункту "г" частини 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини 3 статті 152 ЗК України. Висновки за результатами розгляду Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на заявника покладається обов`язок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог. Сукупність досліджених в судовому засіданні доказів доводять той факт, що померлій [PERSON] належала на правах власності земельна ділянка площею площею 0,1667 га, кадастровий номер 3222983401:01:213:0006, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] , отримавши право спадкування вказаної земельної ділянки на підставі договору про розподіл спадщини, не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в зв?язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавиці на відповідне спадкове майно. Таким чином, порушене право позивача підлягає судовому захисту. Визнання права власності за позивачем на вказану земельну ділянку буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту права власності позивача, як спадкоємця. Згідно правил частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачами вимоги про стягнення судового збору з відповідачів не ставилися, в зв`язку з чим судові витрати залишаються за позивачами. На підставі викладеного,

Outcome: approved