Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є власником квартири, яка розташована на [ADDRESS], на підставі договору дарування від 27 листопада 2014 року. Відповідач [PERSON] була зареєстрована в вищевказаній квартирі разом з [PERSON], батьком позивачки, але з 17.11.2014 року за місцем реєстрації не проживає. В добровільному порядку відповідач знятися з реєстрації відмовляється. Позивач [PERSON] просила суд визнати [PERSON] особою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] в судове засідання не прибула, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, \~ просила розглянути справу за її відсутності. Не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] до суду не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Заяв про відкладання розгляду справи від неї не надходило. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: позивач є власником нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 27 листопада 2014 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу [PERSON] Згідно довідки Красноградської міської ради № 3909 від 08.10.2015 року, відповідач зареєстрована в квартирі № 1 будинку№ 89 по вулиці Горького в м. Красноград Харківської області. Довідкою депутата Красноградської міської ради [PERSON] підтверджується, що відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з 17 листопада 2014 року. Відповідно до положень ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не є членом сім`ї позивача, не проживає у квартирі після зміни власника і укладення договору дарування 27.11.2014 році , а своєю реєстрацією у квартирі порушує право позивача як власника на користування та розпорядження майном, захист, якого передбачений ст. 391 ЦК України. \~ \~ Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення в результаті відсутності цієї особи довше встановленого терміну проводиться в судовому порядку. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання [PERSON] особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, є обгрунтованими та підлягають задоволенню. З урахуванням ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь [PERSON] у розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved